EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1379/2013
af 11. december 2013
om den fælles markedsordning for fiskevarer og akvakulturprodukter, om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1184/2006 og (EF) nr. 1224/2009 og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 104/2000
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 42 og artikel 43, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den fælles fiskeripolitik omfatter bl.a. markedsforanstaltninger for fiskevarer og akvakulturprodukter i Unionen. Den fælles markedsordning for fiskevarer og akvakulturprodukter (den fælles markedsordning) er en integrerende del af den fælles fiskeripolitik og bør bidrage til at opnå fiskeripolitikkens mål. Den fælles fiskeripolitik er ved at blive revideret, og den fælles markedsordning bør derfor tilpasses i overensstemmelse hermed.
(2)
Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 (4) skal revideres for at afhjælpe de mangler, der er konstateret i forbindelse med gennemførelsen af de gældende bestemmelser, og for at tage hensyn til den seneste udvikling på både EU-markedet og verdensmarkedet og udviklingen i fiskeriet og akvakulturen.
(3)
Fiskeri spiller en særlig vigtig rolle i økonomierne i Unionens kystregioner, herunder regionerne i den yderste periferi. Eftersom fiskeri sikrer fiskerne i disse regioner et udkomme, bør der tages skridt til at fremme markedsstabiliteten og en tættere sammenhæng mellem udbud og efterspørgsel.
(4)
Den fælles markedsordnings bestemmelser bør gennemføres i overensstemmelse med Unionens internationale forpligtelser, navnlig dens forpligtelser i henhold til Verdenshandelsorganisationens bestemmelser. I forbindelse med handel med fiskevarer og akvakulturprodukter med tredjelande, bør betingelserne for fair konkurrence sikres, navnlig gennem respekt bæredygtighed og ved anvendelse af sociale normer, der svarer til dem, der gælder for EU-produkter.
(5)
Det er vigtigt, at den fælles markedsordning forvaltes efter de principper om god forvaltning, som er fastsat inden for rammerne af den fælles fiskeripolitik.
(6)
For at den fælles markedsordning kan blive en succes, er det meget vigtigt, at forbrugerne gennem markedsførings- og oplysningskampagner informeres om værdien af at spise fisk og om det store udbud af forskellige arter at vælge imellem samt om betydningen af at forstå oplysningerne på mærkningen.
(7)
Fiskeriproducentorganisationer og akvakulturproducentorganisationer ("producentorganisationer") er nøglen med hensyn til at opnå målene for den fælles fiskeripolitik og for den fælles markedsordning. Deres ansvar skal derfor øges, og der skal ydes den fornødne finansielle støtte til at sætte dem i stand til at spille en mere meningsfuld rolle i den daglige forvaltning af fiskeri, samtidig med at de rammer, der er opstillet med målene for den fælles fiskeripolitik, respekteres. Det er endvidere nødvendigt at sikre, at deres medlemmer udøver fiskeri og akvakultur på en bæredygtig måde, at afsætningen af produkterne forbedres, at der indsamles oplysninger om akvakultursektoren, og at indtjeningen forbedres. I forbindelse med opnåelsen af disse mål bør producentorganisationerne tage hensyn til de forskellige vilkår for fiskeriet og akvakulturen i Unionen, herunder i regionerne i den yderste periferi, og især de særlige forhold, der gør sig gældende for småskalafiskeri og ekstensiv akvakultur. Det bør være muligt for kompetente nationale myndigheder at påtage sig ansvaret for gennemførelsen af disse mål i nært samarbejde med producentorganisationerne om administrative spørgsmål, herunder om nødvendigt tildeling af kvoter og forvaltning af fiskeriindsatsen, afhængigt af behovene inden for de enkelte fiskerisektorer.
(8)
Der bør træffes foranstaltninger til at tilskynde til hensigtsmæssig og repræsentativ deltagelse af småskalaproducenter.
(9)
For at styrke producentorganisationernes konkurrenceevne og levedygtighed bør der opstilles klart definerede, passende kriterier for deres etablering.
(10)
Brancheorganisationerne, der består af forskellige kategorier af operatører i fiskeri- og akvakultursektoren, har potentiale til at bidrage til at styrke koordineringen af afsætningsaktiviteterne i forsyningskæden og til at udarbejde foranstaltninger, som har interesse for hele sektoren.
(11)
Der bør fastsættes fælles betingelser for medlemsstaternes anerkendelse af producentorganisationer og brancheorganisationer, for udvidelse af anvendelsesområdet for de regler, som vedtages af disse organisationer, og for fordelingen af de omkostninger, der følger af en sådan udvidelse. Udvidelsen af reglerne bør godkendes af Kommissionen.
(12)
Eftersom fiskebestandene er fælles ressourcer, kan de i visse tilfælde udnyttes mest bæredygtigt og effektivt af organisationer sammensat af medlemmer fra forskellige medlemsstater og forskellige regioner. Det er derfor også nødvendigt at fremme muligheden for oprettelse af producentorganisationer og sammenslutninger af producentorganisationer på nationalt eller tværnationalt plan, der om nødvendigt er baseret på biogeografiske regioner. Sådanne organisationer bør være partnerskaber som søger at opstille fælles og bindende regler og at sikre lige konkurrencevilkår for alle interessenter, der er aktive inden for fiskeriet. Ved oprettelsen af sådanne organisationer er det nødvendigt at sikre, at de forbliver underlagt konkurrencereglerne i denne forordning, og at nødvendigheden af at opretholde en sammenknytning mellem de enkelte kystsamfund og fiskerier og de farvande, de traditionelt set har udnyttet, respekteres.
(13)
Kommissionen bør tilskynde til støtteforanstaltninger til fremme af kvinders deltagelse i akvakulturproducentorganisationer.
(14)
For at kunne tilskynde deres medlemmer til at udøve fiskeri og akvakultur på bæredygtig vis, bør producentorganisationerne udarbejde en produktions- og afsætningsplan indeholdende de foranstaltninger, der er nødvendige for, at de kan realisere deres mål, og forelægge den for de ansvarlige myndigheder i deres medlemsstater.
(15)
For at nå den fælles fiskeripolitiks mål vedrørende udsmid er det af afgørende betydning, at der er en udbredt anvendelse af selektive fiskeredskaber, som vil forhindre fangst af fisk, der ikke opfylder mindstemålene.
(16)
Eftersom fiskeriet kan være uforudsigeligt, bør der oprettes en ordning for oplagring af fiskevarer til konsum med henblik på at skabe et mere stabilt marked og øge fortjenesten på varerne, især ved at skabe en merværdi. Denne ordning bør bidrage til at stabilisere og skabe konvergens mellem de lokale markeder inden for Unionen med henblik på at realisere det indre markeds mål.
(17)
For at tage hensyn til de forskellige prisniveauer i Unionen bør den enkelte fiskeriproducentorganisation have lov til at foreslå en pris, der udløser intervention i form af oplagring. Denne udløsningspris bør fastsættes på en sådan måde, at fair konkurrence mellem operatørerne opretholdes.
(18)
Fastsættelsen og anvendelsen af fælles handelsnormer bør gøre det muligt, at markedet forsynes med bæredygtige produkter, at potentialet på det indre marked for fiskevarer og akvakulturprodukter realiseres fuldt ud, og bør lette afsætningsaktiviteter på grundlag af redelig konkurrence, hvilket vil bidrage til at gøre produktionen mere rentabel. Med henblik herpå bør de eksisterende handelsnormer fortsætte med at finde anvendelse.
(19)
Det er nødvendigt at sikre, at varer, der importeres til EU-markedet, opfylder samme krav og handelsnormer, som EU-producenterne skal opfylde.
(20)
For at sikre et højt beskyttelsesniveau for menneskers sundhed bør fiskevarer og akvakulturprodukter, der bringes i omsætning på EU-markedet, uanset deres oprindelse opfylde de gældende regler for fødevaresikkerhed og hygiejne.
(21)
For at forbrugere kan træffe informerede valg, er det nødvendigt for dem at få klare og fyldestgørende oplysninger om bl.a. produkternes oprindelse og produktionsmetode.
(22)
Ved anvendelse af et miljømærke for fiskevarer og akvakulturprodukter, uanset om de har oprindelse i eller uden for Unionen, åbnes der mulighed for at give klare oplysninger om sådanne varer og produkters økologiske bæredygtighed. Det er derfor nødvendigt, at Kommissionen undersøger muligheden for at udarbejde og opstille minimumskriterier med henblik på udvikling af et fælles EU-miljømærke for fiskevarer og akvakulturprodukter.
(23)
Af forbrugerbeskyttelseshensyn bør kompetente nationale myndigheder med ansvar for at overvåge og håndhæve opfyldelsen af de forpligtelser, der er fastsat i denne forordning, gøre fuldt brug af den tilgængelige teknologi, herunder DNA-prøver, for at afskrække operatørerne fra falsk mærkning af fangster.
(24)
Konkurrencereglerne vedrørende aftaler, vedtagelser og samordnet praksis som omhandlet i artikel 101 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) bør gælde for produktion og afsætning af fiskevarer og akvakulturprodukter, for så vidt som anvendelsen af disse regler ikke er til hinder for den fælles markedsordnings funktion og ikke står i vejen for at nå de mål, der er fastsat i artikel 39 i TEUF.
(25)
Der bør fastsættes konkurrenceregler for produktion og afsætning af fiskevarer og akvakulturprodukter under hensyntagen til de særlige forhold i fiskeri- og akvakultursektoren, herunder opdeling i sektoren, det forhold at fisk er en fælles ressource, og den omfattende import, som bør være underkastet de samme regler som Unionens fiskevarer og akvakulturprodukter. Af forenklingshensyn bør de relevante bestemmelser i Rådets forordning (EF) nr. 1184/2006 (5) indarbejdes i nærværende forordning. Forordning (EF) nr. 1184/2006 bør derfor ikke længere finde anvendelse på fiskevarer og akvakulturprodukter.
(26)
Det er nødvendigt at forbedre indsamling, forarbejdning og formidling af information vedrørende de økonomiske aspekter af EU-markedet for fiskevarer og akvakulturprodukter.
(27)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordnings bestemmelser for så vidt angår: fristerne, procedurerne og formatet for anmodninger om anerkendelse af producentorganisationer og brancheorganisationer og om tilbagetrækning af sådan anerkendelse; formaterne, fristerne og procedurerne for medlemsstaternes meddelelse af afgørelser om anerkende eller tilbagetrække anerkendelse; formatet og procedurerne for medlemsstaternes meddelelse af regler, der bliver gjort bindende for alle producenter og operatører; formatet og strukturen af de produktions- og afsætningsplaner samt procedurerne og fristerne for deres forelæggelse og godkendelse; formatet medlemsstaterne skal benytte ved offentliggørelsen af udløsningspriserne, bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (6).
(28)
Forordning (EF) nr. 104/2000 bør ophæves. For at sikre kontinuiteten i formidlingen af forbrugeroplysninger bør artikel i den nævnte forordning dog fortsat anvendes indtil den 12. december 2014.
(29)
Målet for denne forordning, nemlig oprettelsen af en fælles markedsordning for fiskevarer og akvakulturprodukter kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne i betragtning af den fælles karakter af markedet for fiskevarer og akvakulturprodukter og kan derfor på grund af dens omfang og virkninger og behovet for en yderligere fælles indsats bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(30)
Forordning (EF) nr. 1184/2006 og (EF) nr. 1224/2009 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
GENERELLE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
1. Der oprettes en fælles markedsordning for fiskevarer og akvakulturprodukter ("den fælles markedsordning").
2. Den fælles markedsordning omfatter følgende elementer:
a)
erhvervsorganisationer
b)
handelsnormer
c)
forbrugeroplysninger
d)
konkurrenceregler
e)
markedsoplysninger.
3. Den fælles markedsordning suppleres for så vidt angår de eksterne aspekter af Rådets forordning (EU) nr. 1220/2012 (7) og af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1026/2012 (8).
4. Gennemførelse af den fælles markedsordning berettiger til at modtage Unionens finansielle støtte i overensstemmelse med en fremtidig EU-retsakt, der fastsætter betingelserne for den finansielle bistand til hav- og fiskeripolitikken i perioden 2014-2020.
Artikel 2
Anvendelsesområde
Den fælles markedsordning gælder for de fiskevarer og akvakulturprodukter, der er opført i bilag I til nærværende forordning, og som afsættes i Unionen.
Artikel 3
Mål
Den fælles markedsordnings mål er dem, der er fastsat i artikel 35 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 (9).
Artikel 4
Principper
Den fælles markedsordning følger principperne om god forvaltning i artikel 3 i forordning (EU) nr. 1380/2013.
Artikel 5
Definitioner
Ved anvendelsen af denne forordning gælder de definitioner, der er omhandlet i artikel 4 i forordning (EU) nr. 1380/2013, såvel som de definitioner, der er omhandlet i artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 (10), i artikel 2 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1169/2011 (11), i artikel 2 og 3 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 (12) og i artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 (13). Herudover forstås ved:
a) "fiskevarer": akvatiske organismer, der stammer fra enhver form for fiskeri, eller produkter, der er fremstillet heraf, jf. listen i bilag I
b) "akvakulturprodukter": akvatiske organismer i alle stadier af deres livscyklus, der stammer fra enhver form for akvakultur, eller produkter, der er fremstillet heraf, jf. listen i bilag I
c) "producent": enhver fysisk eller juridisk person, der ved hjælp af egnede produktionsmidler frembringer fiskevarer eller akvakulturprodukter med henblik på at bringe dem i omsætning
d) "fiskeri- og akvakultursektor": den økonomiske sektor, der omfatter al produktion, forarbejdning og afsætning af fiskevarer eller akvakulturprodukter
e) "gøre tilgængelig på markedet": enhver levering af en fiskevare eller et akvakulturprodukt med henblik på distribution, konsum eller anvendelse på EU-markedet som led i erhvervsvirksomhed mod eller uden vederlag
f) "bringe i omsætning": første tilgængeliggørelse af en fiskevare eller et akvakulturprodukt på EU-markedet
g) "detailhandel": håndtering og/eller forarbejdning af fødevarer og deres oplagring på det sted, hvor de sælges eller leveres til den endelige forbruger, herunder distributionsterminaler, cateringvirksomheder, virksomhedskantiner, institutionskøkkener, restauranter og andre tilsvarende madserviceordninger samt forretninger, distributionscentre og engrosforretninger
h) "færdigpakkede fiskevarer og akvakulturprodukter": fiskevarer og akvakulturprodukter, der er "færdigpakkede fødevarer" som omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra e), i forordning (EU) nr. 1169/2011.
KAPITEL II
BRANCHEORGANISATIONER
AFDELING I
Oprettelse, mål og foranstaltninger
Artikel 6
Oprettelse af fiskeriproducentorganisationer og akvakulturproducentorganisationer
1. Der kan på initiativ af producenter af henholdsvis fiskevarer og akvakulturprodukter i en eller flere medlemsstater oprettes fiskeriproducentorganisationer og akvakulturproducentorganisationer ("producentorganisationer"), der godkendes i overensstemmelse med afdeling II.
2. Der skal, hvor det er relevant, tages hensyn til småskalaproducenters særlige situation ved oprettelsen af producentorganisationer.
3. En producentorganisation, der er repræsentativ for både fiskeri- og akvakulturaktiviteter, kan oprettes som en fælles fiskeri- og akvakulturproducentorganisation.
Artikel 7
Producentorganisationers mål
1. Fiskeriproducentorganisationerne forfølger følgende mål:
a)
fremme levedygtigt og bæredygtigt fiskeri for deres medlemmer i fuld overensstemmelse med bevarelsespolitikken som fastsat navnlig i forordning (EU) nr. 1380/2013 og i miljøretten, under iagttagelse af socialpolitikken, og såfremt den berørte medlemsstat træffer bestemmelse herom, deltagelse i forvaltningen af havets biologiske ressourcer
b)
så vidt muligt undgå og reducere uønskede fangster af kommercielle bestande og om nødvendigt på bedste vis udnytte sådanne fangster uden at skabe et marked for fangster, der er mindre end den bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelse i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013
c)
bidrage til fiskevarers sporbarhed og adgang til klare og fyldestgørende oplysninger for forbrugerne
d)
bidrage til at bringe ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri til ophør.
2. Akvakulturproducentorganisationerne forfølger følgende mål:
a)
fremme bæredygtige akvakulturaktiviteter for deres medlemmer ved at tilvejebringe muligheder for at de udvikles i fuld overensstemmelse med navnlig forordning (EU) nr. 1380/2013 og med miljøretten, under iagttagelse af socialpolitikken
b)
sikre, at deres medlemmers aktiviteter er i overensstemmelse med de nationale strategiske planer, der er omhandlet i artikel 34 i forordning (EU) nr. 1380/2013
c)
bestræbe sig på at sikre, at akvakulturfoder fremstillet på grundlag af fisk stammer fra bæredygtigt forvaltet fiskeri.
3. Ud over målene i stk. 1 og 2 forfølger producentorganisationerne to eller flere af følgende mål:
a)
forbedre vilkårene for at bringe deres medlemmers fiskevarer og akvakulturprodukter i omsætning
b)
forbedre den økonomiske fortjeneste
c)
stabilisere markederne
d)
bidrage til fødevareforsyningerne og fremme høje standarder for fødevarekvalitet og fødevaresikkerhed og samtidig bidrage til beskæftigelsen i kyst- og landområderne
e)
begrænse fiskeriets indvirkning på miljøet, herunder gennem foranstaltninger til forbedring af fiskeredskabernes selektivitet.
4. Producentorganisationerne kan forfølge andre komplementære mål.
Artikel 8
Foranstaltninger, der kan træffes af producentorganisationer
1. Med henblik på at nå målene i artikel 7 kan producentorganisationerne bl.a. gøre brug af følgende foranstaltninger:
a)
afpasse produktionen efter markedets behov
b)
kanalisere forsyningerne og sørge for afsætning af medlemmernes produkter
c)
fremme afsætningen af EU-fiskevarer og -akvakulturprodukter fra deres medlemmer på en ikke-diskriminerende måde ved for eksempel at udnytte certificering og navnlig oprindelsesbetegnelser, kvalitetsmærker, geografiske betegnelser, garanterede traditionelle specialiteter og angivelser af bæredygtighed
d)
føre kontrol med og træffe foranstaltninger til at sikre, at medlemmernes aktiviteter overholder den pågældende producentorganisations regler
e)
fremme erhvervsuddannelses- og samarbejdsprogrammer for at tilskynde unge til at søge ind i branchen
f)
begrænse fiskeriets indvirkning på miljøet, herunder gennem foranstaltninger til forbedring af fiskeredskabernes selektivitet
g)
fremme anvendelsen af informations- og kommunikationsteknologi for at forbedre afsætningen og priserne
h)
lette forbrugernes adgang til oplysninger om fiskevarer og akvakulturprodukter.
2. Fiskeriproducentorganisationerne kan også træffe følgende foranstaltninger:
a)
fælles planlægning og forvaltning af deres medlemmers fiskeriaktiviteter under forudsætning af medlemsstaternes organisering af forvaltningen af havets biologiske ressourcer, herunder udviklings- og gennemførelsesbestemmelser til forbedring af fiskeriaktiviteternes selektivitet og rådgivning af de kompetente myndigheder
b)
undgå og minimere uønskede fangster gennem inddragelse i udviklingen og anvendelsen af tekniske foranstaltninger og på bedste vis udnytte uønskede fangster af kommercielle bestande uden at skabe et marked for disse fangster, der er mindre end den bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelse i overensstemmelse med artikel 15, stk. 11, i forordning (EU) nr. 1380/2013 og artikel 34, stk. 2, i nærværende forordning, alt efter hvad der er relevant
c)
forvalte ordningen for midlertidig oplagring af fiskevarer i overensstemmelse med nærværende forordnings artikel 30og 31.
3. Akvakulturproducentorganisationerne kan også træffe følgende foranstaltninger:
a)
fremme bæredygtig akvakultur, især med hensyn til miljøbeskyttelse og dyresundhed og -velfærd
b)
indsamle oplysninger om de afsatte produkter, også økonomiske oplysninger om første salg, og om produktionsprognoser
c)
indsamle miljøoplysninger
d)
planlægge forvaltningen af medlemmernes akvakulturaktiviteter
e)
understøtte programmer for fagfolk til promovering af bæredygtige akvakulturprodukter.
Artikel 9
Oprettelse af sammenslutninger af producentorganisationer
1. Der kan på initiativ af producentorganisationer, der er anerkendt i en eller flere medlemsstater, oprettes en sammenslutning af producentorganisationer.
2. De bestemmelser i denne forordning, der gælder for producentorganisationer, finder også anvendelse på sammenslutninger af producentorganisationer, medmindre andet er angivet.
Artikel 10
Sammenslutninger af producentorganisationer - mål
1. Sammenslutninger af producentorganisationer forfølger følgende mål:
a)
realisere de deltagende producentorganisationers mål som fastsat i artikel 7 mere effektivt og bæredygtigt
b)
koordinere og udvikle aktiviteter af fælles interesse for de deltagende producentorganisationer.
2. Sammenslutninger af producentorganisationer er berettiget til finansiel støtte i overensstemmelse med en fremtidig EU-retsakt, der fastsætter betingelserne for den finansielle bistand til hav- og fiskeripolitikken i perioden 2014-2020.
Artikel 11
Oprettelse af brancheorganisationer
Der kan på initiativ af operatører af fiskevarer og akvakulturprodukter fra en eller flere medlemsstater oprettes brancheorganisationer anerkendt i overensstemmelse med afdeling II.
Artikel 12
Brancheorganisationer - mål
Brancheorganisationerne forbedrer koordineringen af og betingelserne for tilgængeliggørelsen på EU-markedet af fiskevarer og akvakulturprodukter.
Artikel 13
Foranstaltninger, der kan træffes af brancheorganisationer
Med henblik på at nå målene i artikel 12 kan brancheorganisationer gøre brug af følgende foranstaltninger:
a)
udarbejde standardkontrakter, som er forenelige med EU-lovgivningen
b)
fremme afsætningen af fiskevarer og akvakulturprodukter fra Unionen på et ikke-diskriminerende grundlag ved for eksempel at udnytte certificering og navnlig oprindelsesbetegnelser, kvalitetsmærker, geografiske betegnelser, garanterede traditionelle specialiteter og angivelser af bæredygtighed
c)
fastsætte regler for produktion og afsætning af fiskevarer og akvakulturprodukter, der er strengere end dem, der er fastsat i EU-lovgivningen eller den nationale lovgivning
d)
øge kendskabet til og kvaliteten og gennemsigtigheden af produktionen og markedet såvel som gennemføre faglige og erhvervsuddannelsesaktiviteter, f.eks. vedrørende kvalitet og sporbarhed og fødevaresikkerhed, og for at tilskynde til forskningsinitiativer
e)
drive forskning, foretage markedsundersøgelser og udvikle metoder til optimering af markedets funktion, herunder gennem brug af informations- og kommunikationsteknologi, såvel som indsamle samfundsøkonomiske data
f)
stille de oplysninger til rådighed og foretage de undersøgelser, der er nødvendige for at levere stabile forsyninger i den kvantitet, af den kvalitet og til den pris, der svarer til markedets behov og forbrugernes forventninger
g)
foretage forbrugerorienteret promovering af arter, som stammer fra fiskebestande, hvis tilstand er bæredygtig, som har betydelig ernæringsmæssig værdi, og som der ikke er noget stort forbrug af
h)
føre kontrol med og træffe foranstaltninger til at sikre, at medlemmernes aktiviteter overholder den pågældende brancheorganisations regler.
AFDELING II
Anerkendelse
Artikel 14
Anerkendelse af producentorganisationer
1. Medlemsstaterne kan anerkende alle grupper, der er oprettet på initiativ af fiskeri- eller akvakulturproducenter, der ansøger herom, som producentorganisationer, forudsat at de:
a)
overholder principperne i artikel 17 og gennemførelsesbestemmelserne hertil
b)
er tilstrækkeligt økonomisk aktive på den pågældende medlemsstats område eller en del heraf, navnlig hvad angår antallet af medlemmer eller mængden af den produktion, der kan afsættes
c)
har status som juridisk person i henhold til den nationale lovgivning i den pågældende medlemsstat, er etableret i denne medlemsstat og har deres hjemsted på dens område
d)
kan arbejde hen imod de mål, der er fastsat i artikel 7
e)
overholder konkurrencereglerne omhandlet i kapitel V
f)
ikke misbruger en dominerende stilling på et bestemt marked og
g)
giver relevante oplysninger om deres medlemmer, forvaltning og finansieringskilder.
2. Producentorganisationer, der er anerkendt inden den 29. december 2013, betragtes som producentorganisationer med henblik på denne forordning, og er bundet af dens bestemmelser.
Artikel 15
Finansiel støtte til producentorganisationer eller sammenslutninger af producentorganisationer
Afsætningsforanstaltninger vedrørende fiskevarer og akvakulturprodukter, der tager sigte på at oprette eller omstrukturere producentorganisationer eller sammenslutninger af producentorganisationer, kan støttes finansielt i overensstemmelse med en fremtidig EU-retsakt, der fastsætter betingelserne for den finansielle bistand til hav- og fiskeripolitikken i perioden 2014-2020.
Artikel 16
Anerkendelse af brancheorganisationer
1. Medlemsstaterne kan anerkende gruppen af operatører, der er etableret på deres område, og som ansøger om en sådan anerkendelse, som brancheorganisationer, forudsat at de:
a)
overholder principperne i artikel 17 og gennemførelsesbestemmelserne hertil
b)
repræsenterer en væsentlig andel af produktionen og af enten forarbejdnings- og afsætningsaktiviteter eller begge vedrørende fiskevarer og akvakulturprodukter eller produkter, der er fremstillet af fiskevarer og akvakulturprodukter
c)
ikke selv hverken producerer, forarbejder eller afsætter fiskevarer og akvakulturprodukter eller produkter, der er fremstillet af fiskevarer og akvakulturprodukter
d)
har status som juridisk person i henhold til den nationale lovgivning i en medlemsstat, er etableret og har deres hjemsted på denne medlemsstats område
e)
er i stand til at forfølge målene i artikel 12
f)
tager hensyn til forbrugernes interesser
g)
ikke er til hinder for en velfungerende fælles markedsordning, og
h)
opfylder de i kapitel V omhandlede konkurrenceregler.
2. Organisationer, der er oprettet inden denne forordnings ikrafttræden 29. december 2013, kan anerkendes som brancheorganisationer med henblik på denne forordning, forudsat at den berørte medlemsstat er forvisset om, at de opfylder denne forordnings bestemmelser for så vidt angår brancheorganisationer.
3. Brancheorganisationer, der er anerkendt inden den 29. december 2013, betragtes som brancheorganisationer med henblik på denne forordning og er bundet af dens bestemmelser.
Artikel 17
Producentorganisationers og brancheorganisationers interne arbejdsgang
Producentorganisationers og brancheorganisationers interne arbejdsgang som omhandlet i artikel 14 og 16 skal være baseret på følgende principper:
a)
medlemmernes opfyldelse af de af organisationen vedtagne regler for udnyttelse, produktion og afsætning
b)
ikke-forskelsbehandling af medlemmerne, især på grund af nationalitet eller etableringssted
c)
opkrævning af et finansielt bidrag fra medlemmerne for at finansiere organisationen
d)
en demokratisk arbejdsgang, der sætter medlemmerne i stand til at kontrollere deres organisation og dens beslutninger
e)
pålæggelse af sanktioner, der er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning, for tilsidesættelse af forpligtelser i henhold til den pågældende organisations interne regler, især i tilfælde af manglende betaling af finansielle bidrag
f)
fastsættelse af regler for optagelse af nye medlemmer og tilbagetrækning af medlemskab
g)
fastsættelse af de regnskabs- og budgetregler, der er nødvendige for organisationens forvaltning.
Artikel 18
Medlemsstaternes kontrol og tilbagetrækning af anerkendelse
1. Medlemsstaterne kontrollerer regelmæssigt, om producentorganisationerne og brancheorganisationerne opfylder betingelserne for anerkendelse i henholdsvis artikel 14 og 16. Hvis det konstateres, at disse forpligtelser ikke overholdes, kan anerkendelsen trækkes tilbage.
2. De medlemsstater, der er hjemsted for en producentorganisation eller en brancheorganisation, som har medlemmer fra forskellige medlemsstater, eller en sammenslutning af producentorganisationer, der er anerkendt i forskellige medlemsstater, etablerer det fornødne administrative samarbejde for at varetage kontrollen med den pågældende organisations eller sammenslutnings aktiviteter i samarbejde med de øvrige berørte medlemsstater.
Artikel 19
Fordeling af fiskerimuligheder
En producentorganisation, hvis medlemmer er statsborgere i forskellige medlemsstater, eller en sammenslutning af producentorganisationer, der er anerkendt i forskellige medlemsstater, skal under varetagelsen af sine opgaver overholde bestemmelserne om fordeling af fiskerimuligheder blandt medlemsstaterne, jf. artikel 16 i forordning (EU) nr. 1380/2013.
Artikel 20
Kommissionens kontrol
1. For at sikre, at betingelserne for anerkendelse af producentorganisationer eller brancheorganisationer i henholdsvis artikel 14 og 16 er opfyldt, kan Kommissionen foretage kontrol og skal i givet fald bede medlemsstaterne om at trække anerkendelsen af en producentorganisation eller en brancheorganisation tilbage.
2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen elektronisk om enhver beslutning om anerkendelse eller tilbagetrækning af anerkendelse. Kommissionen gør al sådan information offentligt tilgængelig.
Artikel 21
Gennemførelsesretsakter
1. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende:
a)
fristerne, procedurerne og formatet for anmodninger om anerkendelse af producentorganisationer og brancheorganisationer, jf. henholdsvis artikel 14 og 16, eller om tilbagetrækning af denne anerkendelse, jf. artikel 18
b)
formatet, fristerne og procedurerne for medlemsstaternes underretning af Kommissionen om beslutninger om anerkendelse eller tilbagetrækning af anerkendelse, jf. artikel 20, stk. 2.
Gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til litra a) skal i givet fald tilpasses til de særlige forhold, der gør sig gældende for småskalafiskeri og akvakultur.
2. De i stk. 1 omhandlede gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 43, stk. 2.
AFDELING III
Udvidet anvendelse af reglerne
Artikel 22
Udvidet anvendelse af producentorganisationernes regler
1. Medlemsstaterne kan gøre de regler, der er fastlagt af en producentorganisation, bindende for producenter, der ikke er medlemmer af den pågældende organisation, men som afsætter én eller flere af produkterne i det område, hvor organisationen er repræsentativ, forudsat at:
a)
producentorganisationen har været etableret i mindst ét år og anses for at være repræsentativ for produktionen og afsætningen, herunder, hvor det er relevant, sektoren for småskalafiskeri og ikke-industrielt fiskeri, i en medlemsstat, og den ansøger de ansvarlige nationale myndigheder herom
b)
de regler, hvis anvendelsesområde udvides, vedrører en eller flere af de foranstaltninger for producentorganisationer, der er fastsat i artikel 8, stk. 1, litra a), b) og c), artikel 8, stk. 2, litra a) og b), og artikel 8, stk. 3, litra a)-e)
c)
de i kapitel V omhandlede konkurrenceregler overholdes.
2. For så vidt angår stk. 1, litra a), anses en fiskeriproducentorganisation for at være repræsentativ, hvis den tegner sig for mindst 55 % af afsætningen af det pågældende produkt i det foregående år i det område, som det foreslås at udvide reglerne til.
3. For så vidt angår stk. 1, litra a), anses en akvakulturproducentorganisation for at være repræsentativ, hvis den tegner sig for mindst 40 % af afsætningen af det pågældende produkt i det foregående år i det område, som det foreslås at udvide reglerne til.
4. De regler, hvis anvendelse udvides til ikke-medlemmer, gælder for en periode på mellem 60 dage og 12 måneder.
Artikel 23
Udvidet anvendelse af brancheorganisationernes regler
1. Medlemsstaterne kan gøre visse former for aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, som der er opnået enighed om inden for en brancheorganisation, bindende i et eller flere specifikke områder for andre operatører, som ikke er medlemmer af organisationen, forudsat at:
a)
brancheorganisationen omfatter mindst 65 % af hver af mindst to af følgende aktiviteter, produktion, forarbejdning eller omsætning af det pågældende produkt i det foregående år i et eller flere områder af en medlemsstat, og den ansøger de ansvarlige nationale myndigheder herom, samt
b)
de regler, hvis anvendelse skal udvides til at gælde for andre operatører, vedrører en eller flere af de foranstaltninger for brancheorganisationer, der er fastsat i artikel 13, litra a)-g), og de ikke er til skade for andre operatører i den pågældende medlemsstat eller i Unionen.
2. De regler, hvis anvendelsesområde udvides, kan højst gøres bindende for tre år, jf. dog artikel 25, stk. 4.
Artikel 24
Ansvar
Hvis reglerne udvides til at omfatte ikke-medlemmer i overensstemmelse med artikel 22 og 23, kan den berørte medlemsstat beslutte, at ikke-medlemmer har pligt til at betale producentorganisationen eller brancheorganisationen den tilsvarende del af alle eller af en del af de udgifter, som medlemmerne har afholdt som følge af anvendelsen af de regler, som er blevet udvidet til at omfatte ikke-medlemmer.
Artikel 25
Kommissionens godkendelse
1. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de regler, de i henhold til artikel 22 og 23 har til hensigt at gøre bindende for alle producenter eller operatører i det eller de bestemte områder.
2. Kommissionen vedtager en afgørelse om godkendelse af udvidelsen af de i stk. 1 omhandlede regler, forudsat at:
a)
bestemmelserne i artikel 22 og 23 er overholdt
b)
de i kapitel V omhandlede konkurrenceregler er overholdt
c)
udvidelsen ikke er til skade for den frie samhandel, og
d)
opnåelsen af målene i artikel 39 i traktaten ikke bringes i fare.
3. Senest en måned efter modtagelsen af meddelelsen træffer Kommissionen en afgørelse om at godkende udvidelsen af reglerne eller give afslag på ansøgningen om udvidelse og underretter de pågældende medlemsstater herom. Hvis Kommissionen ikke har truffet afgørelse inden for en måned, efter modtagelsen anses udvidelsen af reglerne for at være godkendt af Kommissionen.
4. En godkendt forlængelse af reglerne kan fortsat anvendes efter udløbet af den første periode, herunder ved stiltiende samtykke, uden en direkte fornyelse af godkendelsen, forudsat at den pågældende medlemsstat har underrettet Kommissionen mindst én måned inden udløbet af en sådan første periode om den yderligere anvendelsesperiode, og Kommissionen enten har godkendt en sådan yderligere anvendelse eller ikke modsat sig denne senest én måned efter at være blevet underrettet herom.
Artikel 26
Tilbagetrækning af godkendelse
Kommissionen kan foretage kontrol og kan trække godkendelsen af udvidelsen af reglerne tilbage, hvis den konstaterer, at en eller flere af betingelserne for godkendelse ikke er opfyldt. Kommissionen underretter medlemsstaterne om en sådan tilbagetrækning.
Artikel 27
Gennemførelsesretsakter
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende formatet og procedurerne for den meddelelse, der er omhandlet i artikel 25, stk. 1. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 43, stk. 2.
AFDELING IV
Planlægning af produktion og afsætning
Artikel 28
Produktions- og afsætningsplaner
1. Producentorganisationerne forelægger som minimum en produktions- og afsætningsplan, for i det mindste de vigtigste arter, som de afsætter, for deres ansvarlige nationale myndigheder til godkendelse. Sådanne produktions- og afsætningsplaner skal tage sigte på at realisere målene i artikel 3 og 7.
2. Produktions- og afsætningsplanen skal indeholde:
a)
et produktionsprogram for fangede eller opdrættede arter
b)
en afsætningsstrategi for at tilpasse udbuddet, både hvad angår mængde, kvalitet og præsentationsmåde, til markedsbehovene og -kravene
c)
foranstaltninger, der træffes af producentorganisationen for at bidrage til målene i artikel 7
d)
særlige forebyggende foranstaltninger til tilpasning af udbuddet af arter, som det sædvanligvis er vanskeligt at afsætte i løbet af året
e)
de sanktioner, der skal anvendes over for medlemmer, som ikke overholder de beslutninger, der er truffet til gennemførelse af den pågældende plan.
3. De ansvarlige nationale myndigheder godkender produktions- og afsætningsplanen. Producentorganisationerne implementerer planen, så snart den er godkendt.
4. Producentorganisationerne har lov til at revidere produktions- og afsætningsplanen og skal i giver fald forelægge den for de ansvarlige nationale myndigheder til godkendelse.
5. Producentorganisationerne udarbejder en årsberetning om deres aktiviteter inden for rammerne af produktions- og afsætningsplanen og forelægger årsberetningen for deres ansvarlige nationale myndigheder til godkendelse.
6. Producentorganisationerne kan modtage finansiel støtte til udarbejdelse og gennemførelse af produktions- og afsætningsplaner i overensstemmelse en fremtidig EU-retsakt, der fastsætter betingelserne for den finansielle bistand til hav- og fiskeripolitikken i perioden 2014-2020.
7. Medlemsstaterne kontrollerer, at de enkelte producentorganisationer opfylder forpligtelserne i denne artikel. Konstateres det, at disse forpligtelser ikke overholdes, kan anerkendelsen trækkes tilbage.
Artikel 29
Gennemførelsesretsakter
1. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende:
a)
formatet og strukturen af den produktions- og afsætningsplan, der er omhandlet i artikel 28
b)
procedurerne og fristerne for producentorganisationernes forelæggelse og medlemsstaternes godkendelse af den produktions- og afsætningsplan, der er omhandlet i artikel 28.
2. De i stk. 1 omhandlede gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 43, stk. 2.
AFDELING V
Stabilisering af markederne
Artikel 30
Oplagringsordning
Fiskeriproducentorganisationerne kan modtage finansiel støtte til oplagring af de fiskevarer, der er opført i bilag II, forudsat at:
a)
betingelserne for oplagring, fastsat i en fremtidig EU-retsakt, der fastsætter betingelserne for den finansielle bistand til hav- og fiskeripolitikken i perioden 2014-2020, overholdes
b)
varerne har været bragt i omsætning af fiskeriproducentorganisationerne, men der er ikke fundet en køber, der er villig til at betale den udløsningspris, der er omhandlet i artikel 31
c)
varerne opfylder de fælles handelsnormer, der er udarbejdet i overensstemmelse med artikel 33, og er af en sådan kvalitet, at de egner sig til konsum
d)
varerne er stabiliseret eller forarbejdet og oplagret i bassiner eller bure ved frysning, enten om bord på fartøjet eller i faciliteter på land, eller ved saltning, tørring, marinering, eller i givet fald kogning eller pasteurisering, uanset om de er fileterede, opskårne eller i givet fald hovedskårne
e)
varerne genindføres på et senere tidspunkt fra oplagring på markedet med henblik på konsum
f)
varerne forbliver på lager i mindst fem dage.
Artikel 31
Priser, der udløser oplagringsordningen
1. Før årets begyndelse kan hver enkelt fiskeriproducentorganisation foreslå en pris, der udløser oplagringsordningen i artikel 30 for de fiskevarer, der er anført i bilag II.
2. Udløsningsprisen kan ikke overstige 80 % af den vægtede gennemsnitspris, der er konstateret for den pågældende vare i producentorganisationens aktivitetsområde i de tre år, der går umiddelbart forud for det år, hvor udløsningsprisen fastsættes.
3. Ved fastsættelsen af udløsningsprisen tages der hensyn til følgende:
a)
produktions- og efterspørgselstendenserne
b)
stabiliseringen af markedspriserne
c)
konvergens af markederne
d)
producenternes indkomster
e)
forbrugernes interesser.
4. Medlemsstaterne skal efter gennemgang af forslagene fra de producentorganisationer, der er anerkendt på deres område, fastsætte de udløsningspriser, som producentorganisationerne skal anvende. Disse priser fastsættes på grundlag af kriterierne i stk. 2 og 3. Priserne offentliggøres.
Artikel 32
Gennemførelsesretsakter
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, som fastsætter hvilket format medlemsstaterne skal benytte ved offentliggørelsen af de udløsningspriser, der er omhandlet i artikel 31, stk. 4. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 43, stk. 2.
KAPITEL III
FÆLLES HANDELSNORMER
Artikel 33
Fastsættelse af fælles handelsnormer
1. Med forbehold af artikel 47 kan der fastsættes fælles handelsnormer for fiskevarer beregnet til konsum, der er opført i bilag I, uanset deres oprindelse (Unionen eller importeret).
2. De i stk. 1 nævnte handelsnormer kan vedrøre kvaliteten, størrelsen, vægten, emballagen, præsentationsmåden eller mærkningen af produkterne og særlig:
a)
mindste handelsstørrelser, idet der tages hensyn til den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning; sådanne mindste handelsstørrelser svarer, hvor det er relevant, til bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelser i overensstemmelse med artikel 15, stk. 10, i forordning (EU) nr. 1380/2013
b)
specifikationer for fiskekonserves i overensstemmelse med bevarelseskrav og internationale forpligtelser.
3. Stk. 1 og 2 finder anvendelse uden at det berører:
a)
forordning (EF) nr. 178/2002
b)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 (14)
c)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 (15)
d)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 (16)
e)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 (17)
f)
Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 (18), samt
g)
forordning (EF) nr. 1224/2009.
Artikel 34
Opfyldelse af fælles handelsnormer
1. De varer, der er beregnet til konsum, og som fælles handelsnormer er fastsat for, kan udelukkende gøres tilgængelige på EU-markedet i overensstemmelse med disse normer.
2. Alle landede fiskevarer, herunder dem, der ikke opfylder fælles handelsnormer, må anvendes til andre formål end direkte konsum, herunder til fiskemel, fiskeolie, foder til selskabsdyr, tilsætningsstoffer til levnedsmidler, lægemidler eller kosmetiske midler.
KAPITEL IV
FORBRUGEROPLYSNING
Artikel 35
Obligatoriske oplysninger
1. Med forbehold af forordning (EU) nr. 1169/2011 må fiskevarer og akvakulturprodukter omhandlet i punkt a), b), c) og e) i bilag I til nærværende forordning, som bringes i omsætning i Unionen, uanset deres oprindelse eller afsætningsmetode kun udbydes til salg til den endelige forbruger eller til storkøkkener, hvis de er behørigt mærket med følgende oplysninger:
a)
artens handelsbetegnelse og videnskabelige navn
b)
produktionsmetoden, navnlig med følgende ord "… fanget…" eller "… fanget i ferskvand …" eller "opdrættet…"
c)
navnet på det område, hvor produktet er fanget eller opdrættet, og den fiskeredskabskategori, der er brugt til fangsten, jf. bilag III, første kolonne, til nærværende forordning
d)
om produktet er optøet
e)
mindste holdbarhedsdato, hvor dette er relevant.
Kravet i litra d) finder ikke anvendelse på:
a)
ingredienser, der findes i det færdige produkt
b)
fødevarer, hvor frysning er et teknologisk nødvendigt led i fremstillingsprocessen
c)
fiskevarer og akvakulturprodukter, der tidligere har været nedfrosset af sundhedssikkerhedsmæssige årsager, jf. bilag III, afsnit VIII, til forordning (EF) nr. 853/2004
d)
fiskevarer og akvakulturprodukter, der er blevet optøet før røgning, saltning, kogning, anbringelse i saltlage eller tørring eller en kombination af en eller flere af disse processer.
2. For ikke-færdigpakkede fiskevarer og akvakulturprodukter kan de obligatoriske oplysninger i stk. 1 ved detailsalg angives ved hjælp af kommercielle oplysninger for eksempel på skilte eller plakater.
3. Når et blandingsprodukt, der består af samme art, men stammer fra forskellige produktionsmetoder, udbydes til salg til den endelige forbruger eller til et storkøkken, skal metoden for hvert parti angives. Når et blandingsprodukt, der består af den samme art, men stammer fra forskellige fangstområder eller produktionslande, udbydes til detailsalg til den endelige forbruger eller til et storkøkken, skal mindst området for det parti, der er mest repræsentativt mængdemæssigt, angives og ledsages af en angivelse af, at produktet også stammer fra andre fangst- eller produktionsområder.
4. Medlemsstaterne kan fritage små mængder af varer og produkter, der sælges direkte fra fiskerfartøjer til forbrugerne, fra kravene omhandlet i stk. 1, hvis værdien ikke overstiger den værdi, der fastsættes i artikel 58, stk. 8, i forordning (EF) nr. 1224/2009.
5. Fiskevarer og akvakulturprodukter og deres emballage, der er mærket før den 13. december 2014, og som ikke opfylder bestemmelserne i denne artikel, kan bringes i omsætning, indtil de pågældende lagre er brugt op.
Artikel 36
Rapport om miljømærkning
Efter høring af medlemsstaterne og interessenterne forelægger Kommissionen senest den 1. januar 2015 Europa-Parlamentet og Rådet en gennemførlighedsrapport om valgmulighederne i forbindelse med en miljømærkningsordning for fiskevarer og akvakulturprodukter, navnlig om indførelsen af en sådan ordning som en ordning på EU-plan, og om fastsættelse af mindstekrav for medlemsstaternes anvendelse af et EU-miljømærke.
Artikel 37
Handelsbetegnelse
1. Med henblik på artikel 35, stk. 1, udarbejder og offentliggør medlemsstaterne en liste over de handelsbetegnelser, der er godkendt på deres område, sammen med de videnskabelige navne. Listen skal indeholde følgende oplysninger:
a)
det videnskabelige navn for hver art ifølge FishBase-informationssystemet eller, hvis det er relevant, De Forenede Nationers Fødevare- og Landbrugsorganisations (FAO's) ASFIS-database
b)
handelsbetegnelsen
i)
artens navn på den pågældende medlemsstats officielle sprog
ii)
eventuelt andre lokalt eller regionalt accepterede eller tilladte navne.
2. Enhver fiskeart, som indgår som ingrediens i en anden fødevare, må betegnes som "fisk", forudsat at navnet og præsentationsmåden for denne fødevare ikke henviser til en bestemt art.
3. Eventuelle ændringer af listen over handelsbetegnelser, som er godkendt af en medlemsstat, meddeles straks til Kommissionen, som underretter de øvrige medlemsstater herom.
Artikel 38
Angivelse af fangst- eller produktionsområde
1. Angivelsen af fangst- eller produktionsområdet i overensstemmelse med artikel 35, stk. 1, litra c), består af følgende oplysninger:
a)
hvis der er tale om fiskevarer fanget på havet, navnet på skrift på underområdet eller afsnittet, der er opført i FAO-området, såvel som navnet på en sådan zone formuleret forståeligt for forbrugerne eller et kort eller piktogram, der viser den pågældende zone, eller, hvis der er tale om fiskevarer fanget i andre farvande end det nordøstlige Atlanterhav (FAO-område 27) og Middelhavet og Sortehavet (FAO-område 37), som en undtagelse fra dette krav navnet på FAO-området
b)
hvis der er tale om fiskevarer fanget i ferskvand, en henvisning til det vandområde i den medlemsstat eller det tredjeland, som varen har oprindelse i
c)
hvis der er tale om akvakulturprodukter, en henvisning til den medlemsstat eller det tredjeland, hvor produktet nåede mere end halvdelen af sin endelige vægt eller blev holdt i mere end halvdelen af opdrætsperioden eller, hvis der er tale om skaldyr, hvor den sidste opdræts- eller dyrkningsfase af mindst 6 måneders varighed er foregået.
2. Foruden de oplysninger, der er omhandlet i stk. 1, kan operatørerne angive mere nøjagtige oplysninger om fangst- eller produktionsområdet.
Artikel 39
Supplerende fakultative oplysninger
1. Foruden de obligatoriske oplysninger, der er påkrævet i henhold til artikel 35, kan der på frivillig basis angives følgende oplysninger, forudsat at de angives klart og utvetydigt:
a)
datoen for fangst af fiskevaren eller høst af akvakulturproduktet
b)
datoen for landing af fiskevaren eller oplysninger om den havn, varen er blevet landet i
c)
nærmere oplysninger om fiskeredskabstypen, jf. bilag III, anden kolonne
d)
hvis der er tale om fiskevarer fanget på havet, oplysninger om flagstaten for det fartøj, der har fanget fiskevarerne
e)
miljøoplysninger
f)
oplysninger af etisk og/eller social karakter
g)
oplysninger om produktionsteknik eller -praksis
h)
oplysninger om produktets ernæringsmæssige indhold.
2. En Quick Response kode (QR-kode) kan bruges til at skitsere en del af eller alle de oplysninger, der er omhandlet i artikel 35, stk. 1.
3. Fakultative oplysninger må ikke anføres, så det går ud over den plads, der er til rådighed til obligatoriske oplysninger på mærkningen.
4. Der må ikke angives fakultative oplysninger, som ikke kan verificeres.
KAPITEL V
KONKURRENCEREGLER
Artikel 40
Anvendelse af konkurrencereglerne
Artikel 101-106 i TEUF og gennemførelsesbestemmelserne hertil finder anvendelse på aftaler, vedtagelser og samordnet praksis som omhandlet i artikel 101, stk. 1, og artikel 102 i TEUF, der vedrører produktion eller afsætning af fiskevarer og akvakulturprodukter.
Artikel 41
Undtagelser fra konkurrencereglerne
1. Uanset denne forordnings artikel 40 finder artikel 101, stk. 1, i TEUF ikke anvendelse på de af producentorganisationernes aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, der vedrører produktion eller salg af fiskevarer og akvakulturprodukter eller anvendelsen af fælles oplagringsfaciliteter, behandling eller forarbejdning af fiskevarer og akvakulturprodukter, og som
a)
er nødvendige for realiseringen af målene i artikel 39 i TEUF
b)
ikke indeholder nogen forpligtelse til at holde en bestemt pris
c)
ikke medfører nogen form for opdeling af markederne i Unionen
d)
ikke begrænser konkurrencen og
e)
ikke fjerner konkurrencen for en væsentlig andel af de pågældende varer.
2. Uanset denne forordnings artikel 40 finder artikel 101, stk. 1, i TEUF ikke anvendelse på brancheorganisationernes aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, som
a)
er nødvendige for realiseringen af målene i artikel 39 i TEUF
b)
ikke indeholder nogen forpligtelse til at anvende en bestemt pris
c)
ikke medfører nogen form for opdeling af markederne i Unionen
d)
ikke anvender ulige vilkår for ydelser af samme værdi over for andre handelspartnere, som derved stilles ringere i konkurrencen
e)
ikke fjerner konkurrencen for en væsentlig andel af de pågældende varer og
f)
ikke skaber konkurrencebegrænsninger, der ikke er absolut nødvendige for at nå målene for den fælles fiskeripolitik.
KAPITEL VI
KENDSKAB TIL MARKEDET
Artikel 42
Kendskab til markedet
1. Kommissionen:
a)
indsamler, analyserer og spreder økonomiske oplysninger med henblik på at give aktørerne i hele forsyningskæden viden om og indsigt i EU-markedet for fiskevarer og akvakulturprodukter, idet den tager hensyn til den internationale kontekst
b)
yder praktisk støtte til producentorganisationer og brancheorganisationer med henblik på bedre samordning af oplysninger mellem operatører og forarbejdningsvirksomheder
c)
overvåger regelmæssigt priserne for fiskevarer og akvakulturprodukter på EU-markedet i hele forsyningskæden og analyserer markedstendenserne
d)
udfører ad hoc-markedsundersøgelser og stiller en metode til undersøgelse af prisdannelse til rådighed.
2. For at gennemføre stk. 1 træffer Kommissionen foranstaltninger til at:
a)
lette adgangen til de oplysninger om fiskevarer og akvakulturprodukter, der er indsamlet i henhold til EU-retten
b)
stille markedsoplysninger såsom prisundersøgelser og markedsanalyser og -undersøgelser til rådighed for alle interessenter og den brede offentlighed på en tilgængelig og forståelig måde, med forbehold af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (19).
3. Medlemsstaterne bidrager til at nå målene i stk. 1.
KAPITEL VII
PROCEDUREMÆSSIGE BESTEMMELSER
Artikel 43
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg. Det er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
KAPITEL VIII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 44
Ændring af forordning (EF) nr. 1184/2006
Artikel 1 i forordning (EF) nr. 1184/2006 affattes således:
"Artikel 1
Ved denne forordning fastsættes der regler for anvendelsen af artikel 101-106 og artikel 108, stk. 1 og 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) i forbindelse med produktionen af eller handelen med de produkter, der er anført i bilag I til TEUF undtagen de produkter, som er omfattet af Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 (20) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1379/2013 (21).
Artikel 45
Ændringer af forordning (EF) nr. 1224/2009
I forordning (EF) nr. 1224/2009 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 57, stk. 1, tilføjes følgende punktummer:
"Medlemsstaterne gennemfører kontroller for at sikre efterlevelse. Disse kontroller kan gennemføres i alle afsætningsled samt under transport."
2)
I artikel 58, stk. 5, foretages følgende ændringer:
a)
litra g) affattes således:
"g)
oplysninger til forbrugerne som omhandlet i artikel 35 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1379/2013 (22)
b)
litra h) udgår.
Artikel 46
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 104/2000 ophæves. Artikel 4 anvendes dog indtil den 12. december 2014.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag IV.
Artikel 47
Regler om fastsættelse af fælles handelsnormer
Reglerne om fastsættelse af fælles handelsnormer, især Rådets forordning (EØF) nr. 2136/89 (23), Rådets forordning (EØF) nr. 1536/92 (24) og Rådets forordning (EF) nr. 2406/96 (25), og andre regler, der er vedtaget til gennemførelse af fælles handelsnormer, f.eks. Kommissionens forordning (EØF) nr. 3703/85 (26), finder fortsat anvendelse.
Artikel 48
Revision
Kommissionen forelægger senest den 31. december 2022 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om resultaterne af denne forordnings anvendelse.
Artikel 49
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2014 med undtagelse af kapitel IV og artikel 45, som anvendes fra den 13. december 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 11. december 2013.
UREDBA (EU) br. 1379/2013 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 11. prosinca 2013.
o zajedničkom uređenju tržišta proizvodima ribarstva i akvakulture, izmjeni uredbi Vijeća (EZ) br. 1184/2006 i (EZ) br. 1224/2009 i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 104/2000
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 42. i članak 43. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (2),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (3),
budući da:
(1)
Područje primjene zajedničke ribarstvene politike (ZRP) proširuje se na mjere koje se odnose na tržišta proizvodima ribarstva i akvakulture u Uniji. Zajedničko uređenje tržišta proizvodima ribarstva i akvakulture (ZUT), integralni je dio ZRP-a i trebao bi doprinijeti postizanju njegovih ciljeva. Budući da se ZRP revidira, ZUT bi trebalo prilagoditi na odgovarajući način.
(2)
Uredbu Vijeća (EZ) br. 104/2000 (4) potrebno je revidirati kako bi se uzeli u obzir nedostaci otkriveni u provedbi odredaba koje su trenutno na snazi, nedavna događanja na tržištima Unije i na svjetskim tržištima, kao i razvoj aktivnosti ribarstva i akvakulture.
(3)
Ribolov ima posebno važnu ulogu u gospodarstvima obalnih regija Unije, uključujući najudaljenije regije. S obzirom na to da ribarima u tim regijama osigurava sredstva za život, trebalo bi poduzeti korake s ciljem poticanja tržišne stabilnosti i veće podudarnosti između ponude i potražnje.
(4)
Odredbe o ZUT-u trebale bi se provoditi u skladu s međunarodnim obvezama Unije, osobito s obzirom na njezine obveze temeljem odredbi Svjetske trgovinske organizacije. U trgovini proizvodima ribarstva i akvakulture s trećim zemljama trebalo bi osigurati uvjete poštenog tržišnog natjecanja, osobito poštovanjem održivosti i primjenom društvenih standarda jednakih onima koji se primjenjuju na proizvode Unije.
(5)
Važno je da se upravljanje ZUT-om rukovodi načelima dobrog upravljanja ZRP-a.
(6)
Kako bi ZUT bio uspješan, važno je da potrošači kroz marketinške i edukacijske kampanje budu informirani o vrijednosti prehrane ribom i o raznim dostupnim vrstama, te da ih se obavijesti o važnosti razumijevanja informacija koje se nalaze na etiketama;
(7)
Organizacije proizvođača u sektoru ribarstva i organizacije proizvođača u sektoru akvakulture („organizacije proizvođača”) ključne su za postizanje ciljeva ZRP-a i za osiguranje primjerenog upravljanje zajedničkim uređenjem tržišta. Stoga je potrebno ojačati njihove nadležnosti i pružiti potrebnu financijsku potporu kako bi im se omogućilo da imaju značajniju ulogu u svakodnevnom upravljanju ribarstvom, poštujući okvir definiran ciljevima ZRP-a. Također je potrebno osigurati da njihovi članovi obavljaju aktivnosti ribarstva i akvakulture na održiv način, poboljšati stavljanje proizvoda na tržište, te prikupljati podatke o akvakulturi i povećati njihove prihode. Pri ostvarivanju tih ciljeva organizacije proizvođača bi trebale uzeti u obzir različite uvjete sektora ribarstva i akvakulture koji prevladavaju u Uniji, uključujući najudaljenije regije, a osobito posebne značajke malog ribolova i ekstenzivne akvakulture. Trebalo bi omogućiti nadležnim nacionalnim tijelima da preuzmu odgovornost za provedbu tih ciljeva radeći zajedno s organizacijama proizvođača na pitanjima koja se tiču upravljanja, uključujući, kada je potrebno, dodjelu kvota te upravljanje ribolovnim naporom ovisno o potrebama svake vrste ribolova.
(8)
Trebalo bi poduzeti mjere za poticanje prikladnog i reprezentativnog sudjelovanja malih proizvođača.
(9)
Kako bi se ojačala konkurentnost i ekonomska održivost organizacija proizvođača, trebalo bi jasno definirati prikladne kriterije za njihovu uspostavu.
(10)
Međustrukovne organizacije koje se sastoje od različitih kategorija subjekata u sektoru ribarstva i akvakulture imaju potencijal pomoći poboljšati koordinaciju tržišnih aktivnosti duž opskrbnog lanca i izraditi mjere od interesa za cijeli sektor.
(11)
Primjereno je utvrditi zajedničke uvjete za priznavanje organizacija proizvođača i međustrukovnih organizacija od strane država članica, za proširenje pravila koja su usvojile organizacije proizvođača i međustrukovne organizacije, te za troškove koji proizlaze iz takvog proširenja koji će biti zajednički. Proširenje pravila trebalo bi podlijegati odobrenju Komisije.
(12)
Budući da su riblji stokovi zajednički resursi, njihovo održivo i učinkovito iskorištavanje mogu, u određenim slučajevima, bolje postići organizacije proizvođača čiji su članovi iz različitih država članica i različitih regija. Stoga je također potrebno poticati mogućnost uspostave organizacija proizvođača i udruženja organizacija proizvođača na nacionalnoj ili transnacionalnoj razini, na temelju, prema potrebi, biogeografskih regija. Takve bi organizacije trebale težiti biti partnerstva čiji je cilj izraditi utvrđivanje zajedničkih i obvezujućih pravila te osigurati jednake uvjete za sve zainteresirane dionike koje koji su uključeni u ribarstvo. Prilikom uspostave takvih organizacija, potrebno je osigurati da one i dalje podliježu pravilima tržišnog natjecanja kako je predviđeno ovom Uredbom te da se poštuje potreba za održavanjem veze između pojedinačnih obalnih zajednica i ribarstva odnosno voda koje tradicionalno iskorištavaju.
(13)
Komisija bi trebala poticati mjere potpore za stimuliranje sudjelovanja žena u organizacijama proizvođača u sektoru akvakulture.
(14)
Kako bi svoje članove mogle usmjeravati prema održivim aktivnostima ribarstva i akvakulture, organizacije proizvođača trebale bi pripremiti i podnijeti nadležnim tijelima svojih državâ članica plan proizvodnje i trženja koji sadrži potrebne mjere za ostvarivanje njihovih ciljeva.
(15)
Kako bi se postigli ciljevi ZRP-a koji se tiču odbačenog ulova, potrebno je proširiti uporabu selektivnih ribolovnih alata koja bi spriječila ulov ribe koja je ispod referentne veličine.
(16)
Zbog nepredvidivosti ribolovnih aktivnosti prikladno je uspostaviti mehanizam skladištenja proizvoda ribarstva za prehranu ljudi kako bi se pospješila veća stabilnost tržišta i povećala profitabilnost proizvoda, osobito stvaranjem dodane vrijednosti. Taj bi mehanizam trebao doprinijeti stabilizaciji i konvergenciji lokalnih tržišta Unije zbog postizanja ciljeva unutarnjeg tržišta.
(17)
Kako bi se uzela u obzir različitost cijena u cijeloj Uniji, svaka organizacija proizvođača u sektoru ribarstva trebala bi imati pravo predložiti cijenu kojom bi se aktivirao mehanizam skladištenja. Ta inicijalna cijena trebala bi se utvrditi na takav način da se održava zdravo i pošteno tržišno natjecanje između subjekata.
(18)
Uspostava i primjena zajedničkih tržišnih standarda trebala bi tržištu omogućiti opskrbu održivim proizvodima, ostvarivanje punog potencijala unutarnjeg tržišta proizvodima ribarstva i akvakulture, te pospješiti tržišne aktivnosti koje se temelje na poštenom tržišnom natjecanju, i time pomoći poboljšati profitabilnost proizvodnje. S tim ciljem, postojeći tržišni standardi trebali bi se nastaviti primjenjivati.
(19)
Potrebno je osigurati da uvezeni proizvodi koji ulaze na tržište Unije budu u skladu s istim zahtjevima i tržišnim standardima koje i proizvođači Unije moraju zadovoljiti.
(20)
Kako bi se zajamčila visoka razina zaštite ljudskog zdravlja, proizvodi ribarstva i akvakulture plasirani na tržište Unije, bez obzira na njihovo porijeklo, trebali bi biti u skladu s primjenjivim pravilima o sigurnosti hrane i higijeni.
(21)
Kako bi se potrošačima omogućilo donošenje informiranih odluka, potrebno im je pružiti jasne i potpune informacije o, inter alia, porijeklu i načinu proizvodnje proizvoda.
(22)
Korištenje ekološke oznake za proizvode ribarstva i akvakulture, bilo da potječu iz Unije ili izvan nje, nudi mogućnost pružanja jasnih informacija o ekološkoj održivosti takvih proizvoda. Stoga je potrebno da Komisija preispita mogućnost izrade i uspostave minimalnih kriterija za izradu ekološke oznake na razini Unije za proizvode ribarstva i akvakulture.
(23)
S ciljem zaštite potrošača, nadležna nacionalna tijela zadužena za praćenje i provedbu ispunjenja obveza utvrđenih u ovoj Uredbi trebala bi u potpunosti iskoristiti dostupne tehnologije, uključujući i DNK testiranje, kako bi se odvratilo subjekte od pogrešnog označivanja ulova.
(24)
Pravila o tržišnom natjecanju u vezi sa sporazumima, odlukama i praksom iz članka 101. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) trebala bi se primjenjivati na proizvodnju ili trženje proizvoda ribarstva i akvakulture, u mjeri u kojoj njihova primjena ne sprečava funkcioniranje ZUT-a ili ne ugrožava ostvarivanje ciljeva utvrđenih u članku 39. UFEU-a.
(25)
Prikladno je utvrditi pravila tržišnog natjecanja primjenjiva na proizvodnju i trženje proizvoda ribarstva i akvakulture, uzimajući u obzir posebne značajke sektora ribarstva i akvakulture, uključujući rascjepkanost sektora, činjenicu da su ribe zajednički resurs i velik dio uvoza koji bi trebao podlijegati istim pravilima koja se primjenjuju na proizvode ribarstva i akvakulture Unije. Radi pojednostavljenja, relevantne odredbe Uredbe Vijeća (EZ) br. 1184/2006 (5) trebalo bi uključiti u ovu Uredbu. Uredba (EZ) br. 1184/2006 stoga se više ne bi trebala primjenjivati na proizvode ribarstva i akvakulture.
(26)
Potrebno je poboljšati prikupljanje, obradu i diseminaciju gospodarskih informacija na tržištima proizvodima ribarstva i akvakulture u Uniji.
(27)
Kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti za provedbu odredbi ove Uredbe u pogledu: rokova, postupaka i oblika zahtjeva priznavanje organizacija proizvođača i međustrukovnih organizacija i za povlačenje takvog priznavanja; način, rokovi i postupci država članica za priopćavanje odluka o priznavanju ili povlačenju priznavanja; način i postupak obavješćivanja od strane država članica pravila koja su obvezujuća za sve proizvođače ili subjekte; oblik i struktura planova proizvodnje i trženja kao i postupak i rokovi za njihovo podnošenje i odobravanje; način objavljivanja inicijalnih cijena od strane država članica, provedbene ovlasti bi trebalo dodijeliti Komisiji. Te ovlasti bi trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (6).
(28)
Uredbu (EZ) br. 104/2000 trebalo bi staviti izvan snage. Međutim, radi osiguravanja kontinuiteta u pružanju informacija potrošačima, njezin članak 4. trebao bi se nastaviti primjenjivati do 12. prosinca 2014.
(29)
Budući da cilj ove Uredbe, to jest uspostavu zajedničkog uređenja tržišta proizvodima ribarstva i akvakulture, države članice ne mogu dostatno ostvariti zbog zajedničke prirode tržišta proizvodima ribarstva i akvakulture, nego se zbog opsega i učinaka te potrebe za zajedničkim djelovanjem može na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.
(30)
Uredbe (EZ) br. 1184/2006 i (EZ) br. 1224/2009 trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet
1. Ovim se uspostavlja zajedničko uređenje tržišta proizvodima ribarstva i akvakulture, (ZUT).
2. ZUT obuhvaća sljedeće elemente:
(a)
strukovne organizacije;
(b)
tržišne standarde;
(c)
informiranje potrošača;
(d)
pravila tržišnog natjecanja;
(e)
istraživanje tržišta.
3. ZUT će biti, u odnosu na vanjske aspekte, nadopunjen Uredbom Vijeća (EU) br. 1220/2012 (7) i Uredbom (EU) br. 1026/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (8).
4. Provedba ZUT-a smatra se prihvatljivom za primanje financijske potpore Unije u skladu s budućim pravnim aktom Unije kojim se uspostavljaju uvjeti za financijsku potporu pomorskoj i ribarstvenoj politici za razdoblje 2014. - 2020.
Članak 2.
Područje primjene
ZUT se primjenjuje na proizvode ribarstva i akvakulture navedene u Prilogu I. ovoj Uredbi, koji se stavljaju na tržište u Uniji.
Članak 3.
Ciljevi
Ciljevi ZUT-a su oni utvrđeni člankom 35. Uredbe (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (9).
Članak 4.
Načela
ZUT će se rukovoditi načelima dobrog upravljanja utvrđenima u članku 3. Uredbe (EU) br. 1380/2013.
Članak 5.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se definicije iz članka 4. Uredbe (EU) br. 1380/2013, kao i one iz članka 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1224/2009 (10), iz članka 2. Uredbe (EU) br. 1169/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (11), iz članaka 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (12), kao i iz članka 3. Uredbe (EZ) br. 1333/2008 Europskog parlamenta i Vijeća (13). Također se primjenjuju ove definicije:
(a)
„proizvodi ribarstva” znači vodeni organizmi koji su rezultat bilo kakve ribolovne aktivnosti ili proizvodi koji se od njih dobivaju, prema popisu u Prilogu I.;
(b)
„proizvodi akvakulture” znači vodeni organizmi u bilo kojoj fazi njihovog životnog ciklusa koji su rezultat bilo kakve aktivnosti akvakulture ili proizvodi koji se od njih dobivaju, prema popisu u Prilogu I.;
(c)
„proizvođač” znači fizička ili pravna osoba koja se koristi sredstvima proizvodnje za dobivanje proizvoda ribarstva ili akvakulture s ciljem njihovog stavljanja na tržište;
(d)
„sektor ribarstva i akvakulture” znači sektor gospodarstva, koji obuhvaća sve aktivnosti proizvodnje, prerade i trženja proizvoda ribarstva ili akvakulture;
(e)
„osigurati dostupnost na tržištu” znači svaka opskrba proizvodom ribarstva ili akvakulture za distribuciju, potrošnju ili upotrebu na tržištu Unije u okviru komercijalne aktivnosti, bilo uz plaćanje ili besplatno;
(f)
„stavljanje na tržište” znači prvo stavljanje nekog proizvoda ribarstva ili akvakulture na tržište Unije.
(g)
„maloprodaja” znači postupanje i/ili prerada hrane i njezino skladištenje na prodajnom mjestu ili mjestu isporuke krajnjem potrošaču, uključujući terminale za distribuciju, ugostiteljske djelatnosti, tvorničke menze, ugostiteljsku opskrbu ustanova, restorane i ostale slične objekte za pripremu i posluživanje hrane, trgovine, distribucijske centre samoposluga i prodajna mjesta veleprodaje;
(h)
„pretpakirani proizvodi ribarstva i akvakulture” znači proizvod ribarstva i akvakulture koji je 'pretpakirana hrana' kako je navedeno u članku 2. stavku 2. točki (e) Uredbe (EZ) br. 1169/2011.
POGLAVLJE II.
STRUKOVNE ORGANIZACIJE
ODJELJAK I.
Osnivanje, ciljevi i mjere
Članak 6.
Osnivanje organizacija proizvođača u sektoru ribarstva i organizacija proizvođača u sektoru akvakulture
1. Organizacije proizvođača u sektoru ribarstva i organizacije proizvođača u sektoru akvakulture („organizacije proizvođača”) mogu se uspostaviti na inicijativu proizvođača proizvoda ribarstva ili akvakulture, u jednoj ili više država članica i biti priznate u skladu s odredbama Odjeljka II.
2. Gdje je to bitno, posebna situacija malih proizvođača uzet će se u obzir pri uspostavi organizacija proizvođača.
3. Organizacija proizvođača koja je reprezentativna i za aktivnosti ribarstva i aktivnosti akvakulture može se osnovati kao zajednička organizacija proizvođača u sektoru ribarstva i proizvođača u sektoru akvakulture.
Članak 7.
Ciljevi organizacija proizvođača
1. Organizacije proizvođača u sektoru ribarstva teže postizanju sljedećih ciljeva:
(a)
promicanju održivih ribolovnih aktivnosti svojih članova, potpuno u skladu s politikom očuvanja, posebno kako je utvrđeno u Uredbi (EU) br. 1380/2013 i u okolišnom zakonodavstvu, istovremeno poštujući socijalnu politiku, te, kada dotična država članica to omogući, također sudjeluju u upravljanju morskim biološkim resursima;.
(b)
izbjegavanju i smanjenju, koliko god je to moguće, neželjenog ulova komercijalnih stokova te prema potrebi, iskorištavanju takvog ulova, a ne stvarajući tržište za onaj koji je ispod minimalne referentne veličine očuvanja, sukladno članku 15. Uredbe (EU) br. 1380/2013;
(c)
doprinošenju sljedivosti proizvoda ribarstva i pristupu jasnim i razumljivim informacijama za potrošače;
(d)
doprinošenju uklanjanja nezakonitog, neprijavljenog i nereguliranog ribarstva.
2. Organizacije proizvođača u sektoru akvakulture teže postizanju sljedećih ciljeva:
(a)
promicanju održivih aktivnosti akvakulture njihovih članova osiguravajući mogućnosti za njihov razvoj potpuno u skladu s osobito Uredbom (EU) br. 1380/2013 i okolišnim zakonodavstvom, istovremeno poštujući socijalnu politiku;
(b)
osiguravanju da su aktivnosti njihovih članova sukladne nacionalnim strateškim planovima iz članka 34. Uredbe (EU) br. 1380/2013;
(c)
nastojanju da se osigura da proizvodi ribljeg podrijetla koji se koriste za ishranu u akvakulturi potječu iz ribarstva kojim se upravlja na održivi način.
3. Organizacije proizvođača, osim ciljeva navedenih u stavcima 1. i 2., teže postizanju dvaju ili više od sljedećih ciljeva:
(a)
poboljšanju uvjeta za stavljanje na tržište proizvoda ribarstva i akvakulture njihovih članova;
(b)
poboljšanju gospodarske dobiti;
(c)
stabiliziranju tržišta;
(d)
doprinošenju opskrbe hranom i promicanju visoke kvalitete hrane i standarda zaštite, istovremeno doprinoseći zapošljavanju u obalnim i ruralnim područjima.
(e)
smanjenju utjecaja ribolova na okoliš, što uključuje mjere poboljšanja selektivnosti ribolovnih alata.
4. Organizacije proizvođača mogu težiti ostvarivanju drugih komplementarnih ciljeva.
Članak 8.
Mjere koje poduzimaju organizacije proizvođača
1. Radi postizanja ciljeva određenih u članku 7., organizacije proizvođača mogu se, inter alia, koristiti sljedećim mjerama:
(a)
prilagodba proizvodnje zahtjevima tržišta;
(b)
usmjeravanje opskrbe i trženje proizvoda njihovih članova;
(c)
promicanje proizvoda ribarstva i akvakulture njihovih članova u Uniji bez diskriminacije korištenjem, na primjer, certificiranja, osobito oznakama izvornosti, oznakama kvalitete, oznakama zemljopisnog porijekla, zajamčeno tradicionalnih specijaliteta, kao i vrijednošću koju proizvodi imaju zbog njihovog održiva načina proizvodnje;
(d)
kontroliranje i poduzimanje mjera za osiguranje usklađenosti aktivnosti njihovih članova s pravilima koje uspostavi dotična organizacija proizvođača.
(e)
promicanje strukovnog osposobljavanja i programa suradnje s ciljem poticanja mladih ljudi da uđu u ovaj sektor;
(f)
smanjenje utjecaja ribolova na okoliš, uključujući putem mjera poboljšanja selektivnosti ribolovnih alata;
(g)
promicanje uporabe informacijskih i komunikacijskih tehnologija s ciljem poboljšanja trženja i cijena;
(h)
olakšavanje pristupa potrošača informacijama o proizvodima ribarstva i akvakulture.
2. Organizacije proizvođača u sektoru ribarstva također se mogu koristiti sljedećim mjerama:
(a)
zajedničkim planiranjem i upravljanjem aktivnostima ribarstva svojih članova, podložno organizaciji upravljanja morskim biološkim resursima od strane država članica, uključujući razvojem i provedbom mjera za poboljšanje selektivnosti ribolovnih aktivnosti te pružanjem savjeta nadležnim tijelima;
(b)
izbjegavanjem i smanjenjem neželjenog ulova uključivanjem u razvoj i primjenu tehničkih mjera i iskorištavanjem neželjenog ulova komercijalnih stokova na najbolji mogući način kako se ne bi stvorilo tržište za takav ulov koji je ispod minimalne referentne veličine očuvanja, u skladu s člankom 15. stavkom 11. Uredbe (EU) br. 1380/2013 i s člankom 34. stavkom 2. ove Uredbe, prema potrebi;
(c)
upravljanjem privremenim skladištenjem proizvoda ribarstva u skladu s člancima 35. i 36 ove Uredbe.
3. Organizacije proizvođača u sektoru akvakulture također se mogu koristiti sljedećim mjerama:
(a)
promicanjem održivih aktivnosti akvakulture, posebno u smislu zaštite okoliša, zdravlja i dobrobiti životinja;
(b)
prikupljanjem informacija o proizvodima stavljenima na tržište, uključujući gospodarske informacije o prvim prodajama, te o prognozama za proizvodnju;
(c)
prikupljanjem informacija o okolišu;
(d)
planiranjem upravljanja aktivnostima akvakulture njihovih članova; i
(e)
podržavanjem programa za stručnjake u promicanju proizvoda održive akvakulture.
Članak 9.
Osnivanje udruženja organizacija proizvođača
1. Udruženje organizacija proizvođača može se osnovati na inicijativu organizacija proizvođača priznatih u jednoj ili više država članica.
2. Odredbe ove Uredbe primjenjive na organizacije proizvođača se također primjenjuju na udruženja organizacija proizvođača osim ako nije navedeno drugačije.
Članak 10.
Ciljevi udruženja organizacija proizvođača
1. Udruženja organizacija proizvođača teže postizanju sljedećih ciljeva:
(a)
izvršavanju na učinkovitiji i održiviji način bilo kojeg od ciljeva članova organizacija proizvođača utvrđenih u članku 7.;
(b)
koordiniranjem i razvijanjem aktivnosti od zajedničkog interesa članova organizacija proizvođača.
2. Udruženja organizacija proizvođača prihvatljiva su kao korisnici financijske potpore u skladu s budućim pravnim aktom Unije kojim se uspostavljaju uvjeti za financijsku potporu pomorskoj i ribarstvenoj politici za razdoblje 2014.-2020.
Članak 11.
Osnivanje međustrukovnih organizacija
Međustrukovne organizacije mogu se osnovati na inicijativu subjekata u proizvodnji proizvoda ribarstva i akvakulture u jednoj ili više država članica i priznate u skladu s odjeljkom II.
Članak 12.
Ciljevi međustrukovnih organizacija
Međustrukovne organizacije poboljšavaju koordinaciju dostupnosti proizvoda ribarstva i akvakulture na tržištu Unije, kao i uvjete za to.
Članak 13.
Mjere koje mogu provoditi međustrukovne organizacije
Kako bi postigle ciljeve iz članka 12., međustrukovne organizacije mogu se koristiti sljedećim mjerama:
(a)
sastavljanjem standardnih ugovora koji su sukladni zakonodavstvu Unije;
(b)
promicanjem proizvoda ribarstva i akvakulture Unije bez diskriminacije korištenjem, na primjer, mogućnosti certificiranja, osobito oznakama izvornosti, oznakama kvalitete, oznakama zemljopisnog podrijetla, zajamčeno tradicionalnih specijaliteta, kao i vrijednošću koju proizvodi imaju zbog njihovog održiva načina proizvodnje;
(c)
utvrđivanjem pravila o proizvodnji i trženju proizvoda ribarstva i akvakulture koja su stroža od onih koja su utvrđena u Uniji ili nacionalnom zakonodavstvu;
(d)
poboljšanjem kvalitete, znanja o proizvodnji i tržištu kao i transparentnosti proizvodnje i tržišta te održavanjem stručnih i strukovnih aktivnosti obuke, na primjer, o pitanjima kvalitete i sljedivosti, o sigurnosti hrane i s ciljem poticanja istraživačkih inicijativa;
(e)
obavljanjem istraživačkih studija i istraživanja tržišta, te razvijanjem tehnika za postizanje najboljih rezultata djelovanja tržišta, uključujući korištenjem informacijske i komunikacijske tehnologije, kao i prikupljanjem socio-ekonomskih podataka;
(f)
pružanjem informacija i provođenjem istraživanja potrebnih za osiguravanje održive opskrbe koja količinom, kvalitetom i cijenom odgovara zahtjevima tržišta i očekivanjima potrošača;
(g)
promicanjem, među potrošačima, vrsta dobivenih od ribljih stokova koji su u održivom stanju, koje imaju znatnu hranjivu vrijednost i koje nisu široko konzumirane;
(h)
kontroliranjem i poduzimanjem mjera za usklađenost aktivnosti njihovih članova s pravilima koje uspostavi dotična međustrukovna organizacija.
ODJELJAK II.
Priznavanje
Članak 14.
Priznavanje organizacija proizvođača
1. Države članice mogu priznati kao organizacije proizvođača sve skupine osnovane na inicijativu proizvođača u sektoru ribarstva ili akvakulture koje podnesu zahtjev za takvo priznavanje, pod uvjetom da one:
(a)
poštuju načela navedena u članku 17. kao i pravila donesena za njihovu primjenu;
(b)
budu dovoljno gospodarski aktivne na državnom području dotične države članice ili nekom njezinom dijelu, osobito u pogledu broja članova ili obujma utržive proizvodnje;
(c)
imaju pravnu osobnost prema nacionalnom pravu dotične države članice, imaju poslovni nastan i službeno sjedište na njezinom državnom području;
(d)
budu sposobne ispunjavati ciljeve utvrđene u članku 7.;
(e)
poštuju pravila tržišnog natjecanja iz poglavlja V.;
(f)
ne zlouporabljuju vladajući položaj na danom tržištu; i
(g)
pruže relevantne podatke o njihovom članstvu, upravljanju i izvorima financiranja.
2. Organizacije proizvođača priznate prije 29. prosinca 2013. smatraju se organizacijama proizvođača za potrebe ove Uredbe, obvezanim njezinim odredbama.
Članak 15.
Financijska potpora organizacijama proizvođača ili udruženjima organizacija proizvođača
Tržišne mjere za proizvode ribarstva i akvakulture kojima je cilj stvaranje ili restrukturiranje organizacije proizvođača ili udruženja organizacija proizvođača mogu dobiti financijsku potporu u skladu s budućim pravnim aktom Unije kojim se uspostavljaju uvjeti za financijsku potporu pomorskoj i ribarstvenoj politici za razdoblje 2014.-2020.
Članak 16.
Priznavanje međustrukovnih organizacija
1. Države članice mogu priznati kao međustrukovne organizacije skupine subjekata osnovanih na njihovom državnom području koje podnesu zahtjev za takvo priznavanje, pod uvjetom da one:
(a)
poštuju načela navedena u članku 17. kao i pravila donesena za njihovu primjenu;
(b)
predstavljaju značajan udio proizvodne aktivnosti ili aktivnosti prerade ili tržišnih aktivnosti, ili i aktivnosti prerade i tržišnih aktivnosti, koje se tiču proizvoda ribarstva i akvakulture ili proizvoda prerađenih iz aktivnosti ribarstva i akvakulture;
(c)
nisu same angažirane u proizvodnji, preradi ili trženju proizvoda ribarstva i akvakulture ili proizvodima prerađenima iz proizvoda ribarstva i akvakulture;
(d)
imaju pravnu osobnost prema nacionalnom pravu države članice, imaju poslovni nastan i službeno sjedište na njezinom državnom području;
(e)
sposobne su provoditi ciljeve utvrđene u članku 12.;
(f)
uzimaju u obzir interes potrošača;
(g)
nisu zapreka ispravnom funkcioniranju ZUT-a; i
(h)
poštuju pravila tržišnog natjecanja iz poglavlja V.
2. Organizacije osnovane prije29. prosinca 2013. mogu biti priznate kao međustrukovne organizacije u svrhu ove Uredbe, pod uvjetom da dotična država članica smatra da one poštuju odredbe ove Uredbe koje se odnose na međustrukovne organizacije.
3. Međustrukovne organizacije proizvođača priznate prije29. prosinca 2013. smatraju se priznatim međustrukovnim organizacijama proizvođača za potrebe ove Uredbe i obvezanima njezinim odredbama.
Članak 17.
Unutarnje funkcioniranje organizacija proizvođača i međustrukovnih organizacija
Unutarnje funkcioniranje organizacija proizvođača i međustrukovnih organizacija iz članaka 14. i 16. temelji se na sljedećim načelima:
(a)
poštovanje pravila donesenih od strane organizacija u smislu iskorištavanja, proizvodnje i trženja u ribarstvu;
(b)
nediskriminacije među članovima, osobito na osnovi nacionalnosti ili mjestu osnivanja;
(c)
ubiranju financijskog doprinosa od njezinih članova s ciljem financiranja organizacije;
(d)
demokratskom funkcioniranju koje omogućuje članovima da kontroliraju svoju organizaciju i njezine odluke;
(e)
određivanje učinkovitih, odvraćajućih i proporcionalnih kazni za kršenje obveza utvrđenih u unutarnjim pravilima dotične organizacije, osobito u slučaju neplaćanja financijskih doprinosa;
(f)
definiciji pravila o pristupanju novih članova i oduzimanju članstva;
(g)
definiciji računovodstvenih i proračunskih pravila potrebnih za upravljanje organizacijom.
Članak 18.
Provjere i povlačenje priznanja od strane država članica
1. Države članice obavljaju provjere u redovnim vremenskim razmacima kako bi provjerile da se organizacije proizvođača i međustrukovne organizacije pridržavaju uvjeta za priznanje utvrđenih u člancima 14. odnosno 16. Ako se otkrije nepridržavanje uvjeta, može doći do povlačenja priznanja.
2. Ona država članica u kojoj se nalazi službeno sjedište organizacije proizvođača ili međustrukovne organizacije koja ima članove iz raznih država članica, ili udruženje organizacija proizvođača priznatih u raznim državama članicama, ustanovljuje administrativnu suradnju potrebnu za obavljanje provjera aktivnosti organizacije ili udruženja o kojem se radi u suradnji s drugim dotičnim državama članicama.
Članak 19.
Dodjela ribolovnih mogućnosti
Pri izvršavanju svojih zadaća organizacija proizvođača čiji članovi su državljani raznih država članica ili udruženja organizacija proizvođača priznatih u raznim državama članicama postupa u skladu s odredbama kojima se uređuje raspodjela ribolovnih mogućnosti među državama članicama u skladu s člankom 16. Uredbe (EU) br. 1380/2013.
Članak 20.
Provjere od strane Komisije
1. Kako bi se osiguralo pridržavanje uvjeta za priznavanje organizacijâ proizvođača ili međustrukovnih organizacija utvrđenih u člancima 14. odnosno 16., Komisija može obavljati provjere i, prema potrebi, zatražiti da države članice povuku priznanje organizacijâ proizvođača ili međustrukovnih organizacija.
2. Države članice priopćavaju Komisiji elektroničkim putem svaku odluku o priznanju ili povlačenju priznanja. Komisija stavlja na raspolaganje javnosti sve takve informacije.
Članak 21.
Provedbeni akti
1. Komisija donosi provedbene akte koji se odnose na:
(a)
rokove i postupke te oblik zahtjevâ za priznanje organizacija proizvođača i međustrukovnih organizacija sukladno člancima 14. i 16. ili za povlačenje takvog priznanja sukladno članku 18.;
(b)
oblik, rokove i postupke koje trebaju primjenjivati države članice za priopćavanje Komisiji odluke o priznanju ili povlačenju priznanja sukladno članku 20. stavku 2.
Provedbeni akti doneseni na temelju točke (a) prilagođavaju se, prema potrebi, posebnim značajkama malog ribolova i akvakulture.
2. Provedbeni akti iz stavka 1. donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 43. stavka 2.
ODJELJAK III.
Proširenje pravila
Članak 22.
Proširenje pravila organizacija proizvođača
1. Država članica može učiniti pravila dogovorena unutar organizacije proizvođača obvezujućima za proizvođače koji nisu članovi organizacije i koji prodaju bilo koji od proizvoda unutar područja u kojem je organizacija proizvođača reprezentativna, pod uvjetom da:
(a)
je organizacija proizvođača osnovana najmanje godinu dana i da se smatra da je reprezentativna za proizvodnju i trženje, uključujući, prema potrebi, aktivnosti malog opsega i zanatske aktivnosti, u jednoj državi članici i da podnese zahtjev nadležnim nacionalnim tijelima;
(b)
se pravila koja treba proširiti odnose na bilo koju od mjera za organizacije proizvođača utvrđenih u članku 8. stavku 1. točkama (a), (b) i (c), članku 8. stavku 2. točkama (a) i (b) i članku 8. stavku 3. točkama od (a) do (e);
(c)
se poštuju pravila o tržišnom natjecanju iz poglavlja V.
2. Za potrebe stavka 1. točke (a) smatra se da je organizacija proizvođača u sektoru ribarstva reprezentativna kada je njezin udio najmanje 55 % prodanih količina proizvoda o kojem se radi tijekom prethodne godine u području u kojem se predlaže proširenje pravila.
3. Za potrebe stavka 1. točke (a) smatra se da je organizacija proizvođača u sektoru akvakulture reprezentativna kada je njezin udio najmanje 40 % prodanih količina proizvoda o kojem se radi tijekom prethodne godine u području u kojem se predlaže proširenje pravila.
4. Pravila koja treba proširiti na ne-članove primjenjuju se na razdoblje od 60 dana do 12 mjeseci.
Članak 23.
Proširenje pravila međustrukovnih organizacija
1. Država članica može neke sporazume, odluke ili usklađena djelovanja dogovorene unutar međustrukovne organizacije učiniti obveznima u određenom području ili područjima drugih subjekata koji ne pripadaju toj organizaciji pod uvjetom:
(a)
da međustrukovna organizacija obuhvaća najmanje 65 % svake od najmanje dviju od sljedećih aktivnosti: proizvodnje, prerade ili trženja relevantnog proizvoda tijekom prethodne godine u području ili područjima o kojima se radi u državi članici, te podnese zahtjev nadležnim nacionalnim tijelima; i
(b)
da se pravila koja treba proširiti na ostale subjekte tiču bilo koje od mjera za međustrukovne organizacije utvrđenih u članku 13. točkama od (a) do (g) i ne izazivaju bilo kakvu štetu drugim subjektima u dotičnoj državi članici ili u Uniji.
2. Proširenje pravila može se učiniti obvezujućim na najduže tri godine, ne dovodeći u pitanje članak 25. stavak 4.
Članak 24.
Odgovornost
Kada se pravila proširuju na ne-članove u skladu s člancima 22. i 23., dotične države članice mogu odlučiti da ne-članovi imaju obvezu prema organizacijama proizvođača ili međustrukovnim organizacijama za protuvrijednost svih troškova ili dijela troškova koje plaćaju članovi zbog primjene pravila proširenih na ne-članove.
Članak 25.
Komisijino odobrenje
1. Države članice izvješćuju Komisiju o pravilima koja namjeravaju učiniti obvezujućima za sve proizvođače ili subjekte u određenom području ili u određenim područjima sukladno člancima 22. i 23.
2. Komisija donosi odluku kojom se odobrava proširenje pravila iz stavka 1., pod uvjetom da:
(a)
se pri tome poštuju odredbe članaka 22. odnosno 23.;
(b)
se pri tome poštuju pravila o tržišnom natjecanju iz poglavlja V.;
(c)
proširenje ne ugrožava slobodnu trgovinu; i
(d)
postizanje ciljeva članka 39. UFEU-a nije ugroženo.
3. U roku od jednog mjeseca nakon primitka obavijesti, Komisija donosi odluku kojom odobrava ili odbija odobriti proširenje pravila i o tome obavješćuje države članice. Ako Komisija ne donese odluku u roku od jednog mjeseca od primitka obavijesti, smatra se da je Komisija odobrila proširenje pravila.
4. Odobreno proširenje pravila može se nastaviti primjenjivati nakon isteka početnog razdoblja, uključujući prešutan dogovor, bez bilo kakvog izričitog obnavljanja odobrenja, uz uvjet da je dotična država članica obavijestila Komisiju, najmanje jedan mjesec prije isteka takvog početnog razdoblja, o dodatnom razdoblju primjene i Komisija je ili odobrila takvu daljnju primjenu ili na nju nije dala prigovor u roku od jednog mjeseca od primitka takve obavijesti.
Članak 26.
Povlačenje odobrenja
Komisija može obavljati provjere i može povući odobrenje proširenja pravila kada ustanovi da se ne udovoljava bilo kojem od zahtjeva za odobrenje. Komisija o takvom povlačenju obavješćuje države članice.
Članak 27.
Provedbeni akti
Komisija donosi provedbene akte u vezi s oblikom i postupkom obavješćivanja predviđenim u članku 25. stavku 1. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 43. stavka 2.
ODJELJAK IV.
Planiranje proizvodnje i trženja
Članak 28.
Plan proizvodnje i trženja
1. Svaka organizacija proizvođača svojem nadležnom nacionalnom tijelu predaje na odobrenje plan proizvodnje i trženja barem za glavne vrste koje stavlja na tržište. Takvi planovi proizvodnje i trženja služe za ostvarivanje ciljeva navedenih u člancima 3. i 7.
2. Plan proizvodnje i trženja obuhvaća:
(a)
program proizvodnje za ulovljene ili uzgojene vrste;
(b)
tržišnu strategiju u skladu s količinom, kvalitetom i dostavljanjem dovoljne količine za potrebe tržišta;
(c)
mjere koje treba poduzeti organizacija proizvođača da bi doprinijela ciljevima postavljenima u članku 7.;
(d)
posebne anticipatorne mjere da bi se prilagodila opskrba vrstama koje obično tijekom godine predstavljaju problem na tržištu;
(e)
kazne koje se primjenjuju na članove koje krše odluke koje su usvojene da bi se proveo dotični plan.
3. Nadležna nacionalna tijela odobravaju plan proizvodnje i trženja. Kad je plan odobren, organizacija proizvođača ga odmah provodi.
4. Organizacije proizvođača mogu izmijeniti plan proizvodnje i trženja i u tom slučaju ga podnose nadležnim nacionalnim tijelima na odobrenje.
5. Organizacija proizvođača sastavlja godišnje izvješće o svojim aktivnostima u vezi s planom proizvodnje i trženja i podnosi ga svojim nadležnim nacionalnim tijelima na odobrenje.
6. Organizacije proizvođača mogu primiti financijsku potporu za pripremu i provedbu planova proizvodnje i trženja u skladu s budućim pravnim aktom Unije kojim se uspostavljaju uvjeti za financijsku potporu pomorskoj i ribarstvenoj politici za razdoblje 2014.-2020.
7. Države članice vrše provjere da bi se osiguralo da svaka organizacija proizvođača ispunjava obveze predviđene ovim člankom. Ako se utvrdi neispunjenje obveza, to može dovesti do povlačenja priznanja.
Članak 29.
Provedbeni akti
1. Komisija donosi provedbene akte koji se odnose na:
(a)
oblik i strukturu plana proizvodnje i trženja iz članka 28.;
(b)
postupak i rokove za podnošenje od strane organizacija proizvođača te odobrenje planova proizvodnje i trženja iz članka 28. od strane država članica.
2. Provedbeni akti iz stavka 1. donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 43. stavka 2.
ODJELJAK V.
Stabilizacija tržišta
Članak 30.
Mehanizam skladištenja
Organizacije proizvođača u sektoru ribarstva mogu primiti financijsku potporu za skladištenje proizvoda ribarstva navedenih u Prilogu II., pod uvjetom da:
(a)
su ispunjeni uvjeti za potporu za skladištenje utvrđeni u budućem pravnom aktu Unije kojim se uspostavljaju uvjeti za financijsku potporu pomorskoj i ribarstvenoj politici za razdoblje 2014.-2020.;
(b)
su proizvodi stavljeni na tržište od strane organizacija proizvođača u sektoru ribarstva a nije nađen kupac za inicijalnu cijenu iz članka 31.;
(c)
su proizvodi u skladu sa zajedničkim tržišnim standardima utvrđenim u skladu s člankom 33. i zadovoljavajuće su kvalitete za prehranu ljudi;
(d)
su proizvodi stabilizirani ili prerađeni te pohranjeni u spremnike ili transportne kaveze zamrzavanjem, bilo na brodovima ili u objektima na kopnu, soljenjem, sušenjem, mariniranjem ili, gdje je primjenjivo, kuhanjem i pasterizacijom, bez obzira na to jesu li filetirani, izrezani ili, prema potrebi, bez glave;
(e)
su kasnije proizvodi iz skladištenja ponovo stavljeni na tržište za prehranu ljudi.
(f)
proizvodi ostaju u skladištu barem pet dana.
Članak 31.
Cijene koje aktiviraju mehanizam skladištenja
1. Prije početka svake godine svaka organizacija proizvođača u sektoru ribarstva može samostalno predložiti cijenu koja aktivira mehanizam skladištenja iz članka 30. za proizvode ribarstva iz Priloga II.
2. Inicijalna cijena ne smije biti veća od 80 % od ponderirane prosječne cijene proizvoda o kojem se radi u području djelatnosti dotične organizacije proizvođača zabilježene u razdoblju od tri godine prije godine za koju je određena inicijalna cijena.
3. Kada se određuje inicijalna cijena, u obzir se mora uzeti:
(a)
kretanja u proizvodnji i potražnji;
(b)
stabilizacija tržišnih cijena;
(c)
konvergencija tržišta;
(d)
prihodi proizvođača;
(e)
interesi potrošača.
4. Nakon razmatranja prijedloga organizacija proizvođača priznatih na njihovom području, države članice određuju inicijalne cijene koje će te organizacije proizvođača primijeniti. Te cijene se određuju na temelju kriterija iz stavaka 2. i 3. Cijene će biti javno dostupne.
Članak 32.
Provedbeni akti
Komisija donosi provedbene akte u vezi s oblikom u kojem države članice objavljuju inicijalne cijene u skladu s člankom 31. stavkom 4. Ti se provedbeni akti usvajaju u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 43. stavka 2.
POGLAVLJE III.
ZAJEDNIČKI TRŽIŠNI STANDARDI
Članak 33.
Uspostava zajedničkih tržišnih standarda
1. Ne dovodeći u pitanje članak 47., zajednički tržišni standardi mogu se utvrditi za proizvode ribarstva navedene u Prilogu I., bez obzira na njihovo porijeklo (Unijini ili uvezeni) koji su namijenjeni za prehranu ljudi.
2. Standardi iz stavka 1. mogu se odnositi na kvalitetu, veličinu, težinu, pakiranje, prezentiranje ili označivanje proizvoda, i posebno na:
(a)
minimalne tržišne veličine uzimajući u obzir najbolji raspoloživi znanstveni savjet; takve minimalne tržišne veličine odgovaraju, gdje je to bitno, minimalnim referentnim veličinama za očuvanje, u skladu s člankom 15. stavkom 10. Uredbe (EU) br. 1380/2013;
(b)
specifikacije konzerviranih proizvoda u skladu s propisima za konzerviranje i međunarodnim obvezama.
3. Stavci 1. i 2. primjenjuju se ne dovodeći u pitanje:
(a)
Uredbu (EZ) br. 178/2002;
(b)
Uredbu (EZ) br. 852/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (14);
(c)
Uredbu (EZ) br. 853/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (15);
(d)
Uredbu (EZ) br. 854/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (16);
(e)
Uredbu (EZ) br. 882/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (17);
(f)
Uredbu Vijeća (EZ) br. 1005/2008 (18); i
(g)
Uredbu (EZ) br. 1224/2009.
Članak 34.
Usklađenost sa zajedničkim tržišnim standardima
1. Proizvodi namijenjeni za prehranu ljudi za koje su utvrđeni zajednički tržišni standardi mogu biti dostupni na tržištu Unije samo u skladu s tim standardima.
2. Svi iskrcani proizvodi ribarstva, uključujući one koji ne ispunjavaju zajedničke tržišne standarde, mogu se koristiti i za druge svrhe osim za prehranu ljudi, uključujući za riblje brašno, riblje ulje, hranu za kućne ljubimce, dodatke hrani, farmaceutske proizvode ili kozmetiku.
POGLAVLJE IV.
INFORMIRANJE POTROŠAČA
Članak 35.
Obvezni podaci
1. Ne dovodeći u pitanje Uredbu (EU) br. 1169/2011, proizvodi ribarstva i akvakulture iz točaka (a), (b), (c) i (e) Priloga I. ovoj Uredbi koji se stavljaju na tržište u Uniji, bez obzira na njihovo porijeklo ili metodu stavljanja na tržište, mogu se prodavati krajnjem potrošaču ili dobavljaču na veliko samo ako je odgovarajućim oznakama naznačena:
(a)
trgovački naziv vrste i njezin znanstveni naziv;
(b)
način proizvodnje, osobito sljedećim riječima „…ulovljeno…” ili „…ulovljeno u slatkoj vodi…” ili „…uzgojeno…”;
(c)
područje gdje je proizvod ulovljen ili uzgojen te kategorija ribolovnog alata korištenog u ribolovu, kako je utvrđeno u prvom stupcu Priloga III. ovoj Uredbi;
(d)
je li proizvod bio odmrznut;
(e)
datum minimalne trajnosti prema potrebi.
Zahtjev iz točke (d) ne primjenjuje se na:
(a)
sastojke prisutne u konačnom proizvodu;
(b)
hranu za koju je zamrzavanje nužan tehnološki korak u proizvodnom procesu;
(c)
proizvode ribarstva i akvakulture koji su prethodno zamrznuti zbog sigurnosti za zdravlje, sukladno Prilogu III., odjeljku VIII. Uredbe (EZ) br. 853/2004;
(d)
proizvode ribarstva i akvakulture koji su odmrznuti prije procesa dimljenja, soljenja, kuhanja, ukiseljavanja, sušenja ili kombinacije bilo kojih od ovih procesa.
2. Za nepretpakirane proizvode ribarstva i akvakulture, obvezni podaci navedeni u stavku 1. osiguravaju se za maloprodaju putem komercijalnih informacija poput reklamnih panoa ili plakata.
3. Kada se miješani proizvod koji se nudi na prodaju krajnjem potrošaču ili dobavljaču na veliko sastoji od iste vrste dobivene različitim metodama proizvodnje, navodi se metoda za svaku pojedinu šaržu. Kada se miješani proizvod koji se nudi na prodaju krajnjem potrošaču ili dobavljaču na veliko sastoji od iste vrste ali je dobiven iz ulova sa različitih ribolovnih područja ili uzgoja u različitim zemljama, navodi se barem područje najvećeg ulova i naznačuje da proizvodi potječu s različitih ribolovnih područja ili različitih područja uzgoja.
4. Države članice mogu izuzeti iz zahtjeva iz stavka 1. male količine proizvoda prodane potrošačima izravno s ribarskih plovila pod uvjetom da ti proizvodi ne prelaze vrijednost navedenu u članku 58. stavku 8. Uredbe (EZ) br. 1224/2009.
5. Proizvodi ribarstva i akvakulture i njihova pakiranja označena ili etiketirana prije 13. prosinca 2014. i koji nisu u skladu s ovim člankom mogu se prodavati do iscrpljivanja zaliha.
Članak 36.
Izvješćivanje o ekološkom označivanju
Nakon savjetovanja s državama članicama i zainteresiranim stranama, Komisija do 1. siječnja 2015. podnosi Europskom parlamentu i Vijeću izvještaj o izvedivosti vezano uz opcije za program ekološkog označivanja za proizvode ribarstva i akvakulture, osobito za uspostavu takvog programa kao programa na razini Unije i za uspostavu minimalnih zahtjeva za države članice za korištenje ekološke oznake Unije.
Članak 37.
Trgovački naziv
1. Za potrebe članka 35. stavka 1., države članice sastavljaju i objavljuju popis trgovačkih naziva prihvaćenih na njihovom području uz njihove znanstvene nazive. Na popisu će biti navedeni:
(a)
znanstveni naziv svake vrste u skladu s informacijskim sustavom FishBase ili u skladu s bazom podataka ASFIS Organizacije Ujedinjenih naroda za prehranu i poljoprivredu (FAO), ako je potrebno;
(b)
trgovački naziv:
i.
naziv vrste na službenom jeziku ili jezicima dotične države članice;
ii.
prema potrebi, bilo koje drugo ime ili imena prihvaćena ili dopuštena lokalno ili regionalno.
2. Sve vrste ribe u slučaju kada su sastojak druge hrane mogu biti označene kao „riba”, pod uvjetom da se ime i prezentacija takve hrane ne odnosi na pojedine vrste.
3. Komisija odmah mora biti obaviještena o svim promjenama popisa trgovačkih naziva koje su prihvatile države članice, a Komisija će o tome obavijestiti druge države članice.
Članak 38.
Naznaka ribolovnog područja ili područja proizvodnje
1. Naznaka ribolovnog područja ili područja proizvodnje sukladno s člankom 35. stavkom 1. točkom (c) sadrži sljedeće:
(a)
u slučaju proizvoda ribarstva ulovljenih na moru, napisano ime potpodručja ili divizije navedenog u bazi podataka ribolovnih područja FAO-a, kao i ime takvog područja napisano na razumljiv način za potrošača ili priložena karta ili piktogram na kojima je prikazano to područje, ili, odstupajući od ovog zahtjeva za proizvode ribarstva ulovljenie u vodama koje nisu sjeveroistočni Atlantik (27. ribolovno područje FAO-a) niti Sredozemno ili Crno more (37. ribolovno područje FAO-a) naznaka imena ribolovnog područja FAO-a;
(b)
u slučaju proizvoda ribarstva ulovljenih u slatkoj vodi, upućivanje na vodenu površinu porijekla u državi članici ili trećoj zemlji porijekla proizvoda;
(c)
U slučaju proizvoda akvakulture, referenca na državu članicu ili treću zemlju u kojoj je proizvod dostigao više od polovice svoje krajnje težine ili je ondje bio više od polovice razdoblja uzgoja ili, u slučaju školjkaša, da je ondje prošao zadnju fazu uzgoja ili rasta od barem šest mjeseci.
2. Osim podataka iz stavka 1., subjekti mogu preciznije naznačiti ribolovno područje ili područje proizvodnje.
Članak 39.
Dodatni dobrovoljni podaci
1. Osim obveznih podataka koji se zahtijevaju sukladno članku 35., na dobrovoljnoj osnovi mogu se pružati sljedeći podaci, pod uvjetom da su jasno i jednoznačno navedeni:
(a)
datum ulova proizvoda ribarstva ili izlova proizvoda akvakulture;
(b)
datum iskrcaja proizvoda ribarstva ili podaci o luci u kojoj su proizvodi iskrcani;
(c)
detaljniji podaci o vrsti ribolovnih alata, kako su naznačeni u drugom stupcu Priloga III.;
(d)
u slučaju proizvoda ribarstva ulovljenih na moru, detalji o državi zastave plovila koje je ulovilo te proizvode;
(e)
podaci o okolišu;
(f)
etički ili socijalni podaci;
(g)
podaci o tehnikama i načinima proizvodnje;
(h)
podaci o hranjivim sastojcima proizvoda.
2. Može se koristiti kôd za brzi odgovor (QR) koji označava dio ili sve podatke navedene u članku 35. stavku 1.
3. Dobrovoljni podaci neće biti prikazani na oznaci ili etiketi ako bi to zauzelo prostor omogućen za obvezne podatke.
4. Ne uključuju se nikakvi dobrovoljni podaci koji se ne mogu provjeriti.
POGLAVLJE V.
PRAVILA TRŽIŠNOG NATJECANJA
Članak 40.
Primjena pravila tržišnog natjecanja
Članci 101. i 106. UFEU-a i njihove provedbene odredbe primjenjuju se na sporazume, odluke i prakse iz članka 101. stavka 1. i članka 102. UFEU-a koji se odnose na proizvodnju ili trženje proizvoda ribarstva i akvakulture.
Članak 41.
Iznimke od primjene pravila tržišnog natjecanja
1. Neovisno o članku 40. ove Uredbe, članak 101. stavak 1. UFEU-a ne primjenjuje se na sporazume, odluke i djelovanja organizacija proizvođača koje se tiču proizvodnje ili prodaje proizvoda ribarstva i akvakulture ili korištenja zajedničkih objekata za skladištenje, obradu ili preradu proizvoda ribarstva i akvakulture i koje su
(a)
potrebne za ostvarenje ciljeva određenih u članku 39. UFEU-a;
(b)
ne podrazumijevaju obvezu naplaćivanja jednakih cijena;
(c)
ne vode do bilo kakve podjele tržišta unutar Unije;
(d)
ne isključuju tržišno natjecanje; i
(e)
ne isključuju tržišno natjecanje za značajan dio dotičnih proizvoda;
2. Neovisno o članku 40. ove Uredbe, članak 101. stavak 1. UFEU-a ne primjenjuje se na sporazume, odluke i djelovanja međustrukovnih organizacija koje
(a)
su potrebne za ostvarenje ciljeva određenih u članku 39. UFEU-a;
(b)
ne podrazumijevaju obvezu naplaćivanja jednakih cijena;
(c)
ne vode do bilo kakve podjele tržišta unutar Unije;
(d)
ne primjenjuju različite uvjete na jednake transakcije s drugim trgovinskim partnerima, čime bi ih stavile u konkurentski nepovoljan položaj;
(e)
ne isključuju tržišno natjecanje za značajan dio dotičnih proizvoda; i
(f)
ne ograničavaju tržišno natjecanje na načine koji nisu ključni za postizanje ciljeva ZRP-a.
POGLAVLJE VI.
PODACI O ISTRAŽIVANJU TRŽIŠTA
Članak 42.
Podaci o istraživanju tržišta
1. Komisija:
(a)
prikuplja, analizira i proširuje ekonomsko znanje i razumijevanje tržišta Unije za proizvode ribarstva i akvakulture duž opskrbnog lanca, uzimajući u obzir međunarodni kontekst;
(b)
pruža praktičnu podršku organizacijama proizvođača i međustrukovnim organizacijama kako bi se bolje koordinirale informacije između subjekata i prerađivača;
(c)
redovito nadgleda cijene za proizvode ribarstva i akvakulture na tržištu Unije duž opskrbnog lanca te provodi analize tržišnih trendova;
(d)
provodi ad-hoc istraživanja tržišta i određuje metodologiju izvještaja o formiranju cijena.
2. Da bi se proveli ciljevi iz stavka 1., Komisija se služi sljedećim mjerama:
(a)
omogućuje pristup dostupnim podacima o proizvodima ribarstva i akvakulture prikupljenima u skladu s pravom Unije;
(b)
stavlja na raspolaganje tržišne informacije, kao što su istraživanje cijena, analize i studije tržišta svim dionicima i široj javnosti na dostupan i razumljiv način, podložno Uredbi (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (19).
3. Države članice doprinose postizanju ciljeva iz stavka 1.
POGLAVLJE VII.
POSTUPOVNE ODREDBE
Članak 43.
Odborski postupak
1. Komisiji pomaže odbor. Navedeni odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Prilikom upućivanja na ovaj stavak, primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
POGLAVLJE VIII.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 44.
Izmjena Uredbe (EZ) br. 1184/2006
Članak 1. Uredbe (EZ) br. 1184/2006 zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 1.
Ovom se Uredbom utvrđuju pravila o primjenjivosti članaka od 101. do 106. Ugovora i članka 108. stavaka 1. i 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) u vezi s proizvodnjom proizvoda ili trgovinom proizvodima navedenih u Prilogu I. UFEU-u uz iznimku proizvoda obuhvaćenih Uredbom Vijeća (EZ) br. 1234/2007. (20) i Uredbom (EU) br. 1379/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (21).
Članak 45.
Izmjene Uredbe (EZ) br. 1224/2009
Uredba (EZ) br. 1224/2009 mijenja se kako slijedi:
(1)
u članku 57. stavku 1 dodaju se sljedeće rečenice.:
„Države članice poduzimaju provjere kako bi osigurale usklađenost. Provjere se mogu obavljati u svim fazama trženja i tijekom prijevoza.”;
(2)
članak 58. stavak 5. mijenja se kako slijedi:
(a)
točka (g) zamjenjuje se sljedećim:
„(g)
podaci za potrošače predviđeni člankom 35. Uredbe (EU) br. 1379/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (22);
(b)
točka (h) briše se.
Članak 46.
Stavljanje izvan snage
Uredba (EZ) br. 104/2000 se ovime stavlja izvan snage. Međutim, članak 4. se primjenjuje do 12. prosinca 2014.
Upućivanja na uredbu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu IV.
Članak 47.
Pravila kojima se uspostavljaju zajednički tržišni standardi
Nastavljaju se primjenjivati pravila kojima se uspostavljaju zajednički tržišni standardi, posebno Uredba Vijeća (EEZ) br. 2136/89 (23), Uredba Vijeća (EEZ) br. 1536/92 (24), Uredba Vijeća (EZ) br. 2406/96 (25), kao i ostala pravila donesena za primjenu zajedničkih tržišnih standarda, kao što je Uredba Komisije (EEZ) br. 3703/85 (26).
Članak 48.
Revizija
Komisija podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o rezultatima primjene ove Uredbe do 31. prosinca 2022.
Članak 49.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2014., osim poglavlja IV. i članka 45. koji se primjenjuju od 13. prosinca 2014.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 11. prosinca 2013.