EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 229/2013
af 13. marts 2013
om særlige foranstaltninger på landbrugsområdet til fordel for de mindre øer i Det Ægæiske Hav og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1405/2006
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 42, stk. 1, og artikel 43, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsmæssige procedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Rådets forordning (EF) nr. 1405/2006 (3) er der fastsat særlige foranstaltninger på landbrugsområdet for at afhjælpe de problemer, der skyldes de særlige geografiske forhold, der gør sig gældende for de mindre øer i Det Ægæiske Hav. Disse foranstaltninger gennemføres ved hjælp af et støtteprogram, som er et væsentligt værktøj til at forsyne de pågældende øer med landbrugsprodukter og til at støtte den lokale landbrugsproduktion. Med henblik på behovet for at ajourføre de nuværende foranstaltninger, herunder dem som følger af Lissabontraktatens ikrafttræden, bør forordning (EF) nr. 1405/2006 ophæves og erstattes af en ny forordning.
(2)
De grundlæggende mål, som ordningen til fordel for de mindre øer i Det Ægæiske Hav bidrager til at nå, bør præciseres.
(3)
Der er endvidere behov for at præcisere indholdet af støtteprogrammet til fordel for de mindre øer i Det Ægæiske Hav (»støtteprogrammet«), som i overensstemmelse med nærhedsprincippet bør udarbejdes af Grækenland på det mest hensigtsmæssige geografiske plan og forelægges for Kommissionen til godkendelse.
(4)
For at målene for ordningen til fordel for de mindre øer i Det Ægæiske Hav bedre kan nås, bør støtteprogrammet indeholde foranstaltninger, der sikrer forsyningen med landbrugsprodukter og opretholdelsen og udviklingen af den lokale landbrugsproduktion. Programmeringsniveauet bør bringes tættere på de pågældende områder, og det bør tilstræbes, at tilgangen med partnerskab mellem Kommissionen og Grækenland systematiseres. Kommissionen bør vedtage procedurer og indikatorer for at sikre en gnidningsløs gennemførelse og passende overvågning af programmet.
(5)
De myndigheder, Grækenland har udpeget, kan i overensstemmelse med nærhedsprincippet og for at sikre fleksibilitet, som er principper, der ligger til grund for den programmeringsstrategi, som er vedtaget for ordningen til fordel for de mindre øer i Det Ægæiske Hav, foreslå ændringer af programmet for at tilpasse det til forholdene på disse øer. Med henblik på dette bør de kompetente lokale og regionale myndigheder og andre aktører tilskyndes til at engagere sig i større omfang. Af samme årsag bør proceduren for ændring af programmet tilpasses efter, hvor relevant hver type ændring er.
(6)
De særlige geografiske forhold, der gør sig gældende for nogle af de mindre øer i Det Ægæiske Hav, medfører ekstra transportomkostninger ved levering af vigtige produkter, der skal anvendes til konsum, forarbejdning eller som rå- og hjælpestoffer til landbruget. Endvidere påfører objektive faktorer i forbindelse med øernes status som øsamfund og deres afstand fra markederne de erhvervsdrivende og producenterne på disse øer yderligere ulemper, som er stærkt hæmmende for deres virksomhed. I visse tilfælde befinder de erhvervsdrivende og producenterne sig i »øsamfund i dobbelt forstand« bestående i det forhold, at forsyningerne finder sted via andre øer. Disse ulemper kan afhjælpes ved, at priserne på disse vigtige produkter sænkes. Der bør derfor indføres en særlig forsyningsordning for at sikre disse mindre øers forsyning og udligne de ekstraomkostninger, som skyldes deres status som øsamfund, deres lille størrelse og deres afstand fra markederne.
(7)
De problemer, som gør sig gældende for de mindre øer i Det Ægæiske Hav, skærpes af øernes beskedne størrelse. For at sikre de påtænkte foranstaltningers effektivitet bør foranstaltningerne gælde for alle øer i Det Ægæiske Hav, undtagen Kreta og Evia.
(8)
For effektivt at nå målet om at nedsætte priserne på de mindre øer i Det Ægæiske Hav, udligne ekstraomkostningerne som følge af øernes status som øsamfund, deres lille størrelse og deres afstand fra markederne og samtidig bevare EU-produkternes konkurrenceevne bør der ydes støtte til levering af EU-produkter til disse øer. Støtten bør være baseret på ekstraomkostningerne ved levering til de mindre øer i Det Ægæiske Hav og, når det drejer sig om rå- og hjælpestoffer til landbruget eller produkter til forarbejdning, ekstraomkostningerne som følge af øernes status som øsamfund, deres lille størrelse og deres afstand fra markederne.
(9)
For at undgå spekulation, der vil kunne skade de endelige brugere på de mindre øer i Det Ægæiske Hav, bør det fastsættes, at det kun er produkter af sund og sædvanlig handelskvalitet, der kan omfattes af den særlige forsyningsordning.
(10)
Da de mængder, der omfattes af den særlige forsyningsordning, er begrænset til forsyningsbehovene på de mindre øer i Det Ægæiske Hav, bør ordningen ikke være til hinder for, at det indre marked kan fungere efter hensigten. Desuden bør de økonomiske fordele ved den særlige forsyningsordning ikke medføre forstyrrelser i det traditionelle handelsmønster for de pågældende produkter. Det bør derfor forbydes at forsende eller eksportere disse produkter fra de mindre øer i Det Ægæiske Hav. Det bør dog være tilladt at forsende eller eksportere disse produkter, hvis den fordel, der følger af den særlige forsyningsordning, betales tilbage.
(11)
Der bør tillades handel med forarbejdede produkter mellem de mindre øer i Det Ægæiske Hav, og transportomkostningerne for disse produkter bør nedbringes for at give øerne mulighed for samhandel. Der bør også tages hensyn til handelsmønstrene i forbindelse med den regionale samhandel og den traditionelle eksport og forsendelse til resten af Unionen og tredjelande, og der bør for alle disse regioner tillades eksport af forarbejdede produkter i et omfang svarende til de traditionelle handelsmønstre.
(12)
For at nå den særlige forsyningsordnings mål bør de økonomiske fordele ved ordningen afspejles i produktionsomkostningerne og nedbringe de priser, som de endelige brugere betaler. Indrømmelsen af fordele bør derfor betinges af, at de faktisk videregives, og der bør føres den nødvendige kontrol.
(13)
Der bør fastsættes regler for, hvordan ordningen skal fungere, navnlig vedrørende oprettelse af et register over erhvervsdrivende og en licensordning baseret på licenser som omhandlet i artikel 161 i Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (4).
(14)
Unionens politik til fordel for den lokale produktion på de mindre øer i Det Ægæiske Hav, som er fastlagt ved forordning (EF) nr. 1405/2006, har været rettet mod mange forskellige produkter og foranstaltninger til fremme af produktion, afsætning eller forarbejdning af disse produkter. Foranstaltningerne har vist sig at være effektive og har sikret, at landbrugsaktiviteterne er blevet videreført og udviklet. Unionen bør fortsat støtte den lokale produktion, som er en grundlæggende faktor for den miljømæssige, sociale og økonomiske ligevægt på de mindre øer i Det Ægæiske Hav. Erfaringen viser, at et styrket partnerskab med de lokale myndigheder, på samme måde som i politikken til udvikling af landdistrikterne, kan gøre det lettere på en mere målrettet måde at imødegå øernes særlige problemer. Den lokale produktion bør derfor fortsat støttes via det støtteprogram, der for første gang blev oprettet ved forordning (EF) nr. 1405/2006. Der bør i den forbindelse lægges vægt på at bevare den traditionelle landbrugsarv og produktionsmetodernes og de lokale og økologiske produkters traditionelle karakteristika.
(15)
Det bør fastsættes, hvilke oplysninger der som et minimum bør gives i støtteprogrammet for at fastlægge foranstaltningerne for den lokale landbrugsproduktion, navnlig en beskrivelse af forholdene, den foreslåede strategi, målene og foranstaltningerne. De principper, der ligger til grund for, at disse foranstaltninger hænger sammen med Unionens andre politikker, bør fastslås for at undgå, at støtteforanstaltninger bliver uforenelige eller overlapper hinanden.
(16)
Med henblik på anvendelsen af denne forordning bør støtteprogrammet også kunne indeholde foranstaltninger til finansiering af undersøgelser, demonstrationsprojekter, uddannelse og teknisk bistand.
(17)
Landbrugere på de mindre øer i Det Ægæiske Hav bør tilskyndes til at levere kvalitetsprodukter, og afsætningen heraf bør fremmes.
(18)
Der kan dispenseres fra Kommissionens faste praksis om ikke at tillade statslig driftsstøtte til produktion, forarbejdning, afsætning og transport af landbrugsprodukter, der falder ind under bilag I i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»traktaten«), for derved at afbøde de særlige vanskeligheder for landbrugsproduktionen på de mindre øer i Det Ægæiske Hav som følge af deres status som øsamfund, deres lille størrelse, deres vanskelige topografiske og klimatiske forhold, deres økonomiske afhængighed af nogle få produkter og deres afstand fra markederne.
(19)
Gennemførelsen af denne forordning bør ikke resultere i en nedgang i den særlige støtte, som de mindre øer i Det Ægæiske Hav hidtil har fået. For at kunne gennemføre de nødvendige foranstaltninger bør Grækenland derfor råde over beløb svarende til den støtte, som Unionen allerede har ydet i henhold til forordning (EF) nr. 1405/2006.
(20)
Siden 2007 er behovet for vigtige produkter steget på de mindre øer i Det Ægæiske Hav på grund af udviklingen i husdyrbestanden og befolkningspresset. Derfor bør den andel af budgettet, som Grækenland bør kunne anvende til den særlige forsyningsordning for de mindre øer i Det Ægæiske Hav, forhøjes.
(21)
For at gøre det muligt for Grækenland at vurdere alle elementerne i gennemførelsen af støtteprogrammet i det foregående år og gøre det muligt at forelægge Kommissionen en fuldstændig evalueringsrapport bør datoen for forelæggelsen af denne rapport udskydes fra den 30. juni til den 30. september i året efter referenceåret.
(22)
Kommissionen bør pålægges senest den 31. december 2016 og derefter hvert femte år at forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en generel rapport om virkningerne af de foranstaltninger, der er truffet for at gennemføre denne forordning, om nødvendigt ledsaget af passende anbefalinger.
(23)
For at sikre, at den med denne forordning indførte ordning kan fungere efter hensigten, bør beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med traktatens artikel 290 tillægges Kommissionen for så vidt angår supplering eller ændring af visse ikke-væsentlige elementer i denne forordning. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(24)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af ordningen til fordel for de mindre øer i Det Ægæiske Hav i forhold til andre lignende ordninger og undgå konkurrenceforvridning og forskelsbehandling af de erhvervsdrivende bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med EuropaParlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (5).
(25)
For at sikre øjeblikkelig anvendelse af de påtænkte foranstaltninger bør denne forordning træde i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
GENSTAND OG MÅL
Artikel 1
Genstand
1. I denne forordning fastsættes særlige foranstaltninger på landbrugsområdet for at afhjælpe de vanskeligheder, der er forårsaget af de mindre øer i Det Ægæiske Havs (»de mindre øer«) status som øsamfund, deres lille størrelse og deres afstand fra markederne.
2. I denne forordning forstås ved »de mindre øer« alle øerne i Det Ægæiske Hav med undtagelse af Kreta og Evia.
Artikel 2
Mål
1. De særlige foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, bidrager til at nå følgende mål:
a)
at sikre de mindre øers forsyninger af vigtige produkter, der skal anvendes til konsum eller forarbejdning og som rå- og hjælpestoffer til landbruget, ved at udligne de ekstraomkostninger, som skyldes deres status som øsamfund, deres lille størrelse og deres afstand fra markederne
b)
at bevare og udvikle landbruget på de mindre øer, herunder produktionen, forarbejdningen, afsætningen og transporten af lokale uforarbejdede og forarbejdede produkter.
2. Målene i stk. 1 gennemføres ved hjælp af de foranstaltninger, der er anført i kapitel III, IV og V.
KAPITEL II
STØTTEPROGRAM
Artikel 3
Fastlæggelse af støtteprogrammet
1. De foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, fastlægges ved et støtteprogram, der omfatter:
a)
en særlig forsyningsordning som fastlagt i kapitel III og
b)
særlige foranstaltninger for den lokale landbrugsproduktion som fastlagt i kapitel IV.
2. Støtteprogrammet etableres på det geografiske plan, som Grækenland finder, er det mest hensigtsmæssige. Det udarbejdes af de lokale og regionale myndigheder, som Grækenland har udpeget, og medlemsstaten forelægger det efter høring af de ansvarlige myndigheder og organisationer på det relevante lokale niveau for Kommissionen til godkendelse, jf. artikel 6.
Artikel 4
Forenelighed og sammenhæng
1. Foranstaltninger, der træffes som led i støtteprogrammet, skal være forenelige med EU-retten. Sådanne foranstaltninger skal hænge sammen med andre af Unionens politikker og dertil hørende tiltag.
2. Det sikres, at der er sammenhæng mellem de foranstaltninger, der træffes som led i støtteprogrammet, og de foranstaltninger, der gennemføres i henhold til andre instrumenter i den fælles landbrugspolitik, navnlig fælles markedsordninger, landdistriktsudvikling, produktkvalitet, dyrevelfærd og miljøbeskyttelse.
Navnlig må en foranstaltning i henhold til denne forordning ikke finansieres som:
a)
supplerende støtte til præmie- eller støtteordninger, der er indført i henhold til en fælles markedsordning, medmindre der foreligger undtagelsestilfælde, der begrundes på grundlag af objektive kriterier
b)
støtte til forskningsprojekter, foranstaltninger til fremme af forskningsprojekter eller foranstaltninger, der er berettiget til EU-finansiering i henhold til Rådets beslutning 2009/470/EF af 25. maj 2009 om visse udgifter på veterinærområdet (6)
c)
støtte til foranstaltninger, der er omfattet af Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (7).
Artikel 5
Støtteprogrammets indhold
Støtteprogrammet omfatter:
a)
en tidsplan for foranstaltningernes gennemførelse og en samlet vejledende årlig finansieringsoversigt over de midler, som skal tilvejebringes
b)
bevis for de forskellige programforanstaltningers indbyrdes forenelighed og sammenhæng samt med de kvantitative kriterier og indikatorer, der skal anvendes til overvågning og evaluering
c)
tiltag, som sikrer en effektiv og korrekt gennemførelse af programmet, herunder informering af offentligheden, overvågning og evaluering, samt angivelse af kvantitative indikatorer for evaluering
d)
udpegelse af de kompetente myndigheder og de organer, der er ansvarlige for gennemførelsen af programmet, og af myndigheder, organer, arbejdsmarkedsparter og økonomiske interesseorganisationer på de relevante niveauer samt angivelse af resultaterne af de høringer, der er foretaget.
Artikel 6
Godkendelse og ændringer af programmet
1. Støtteprogrammet er udarbejdet i medfør af forordning (EF) nr. 1405/2006 og finansieres under den bevillingsramme, der er omhandlet i artikel 18, stk. 2 og 3.
Programmet omfatter en foreløbig forsyningsopgørelse med angivelse af produkter, mængder og støtte til forsyninger fra Unionen samt et støtteprogram for den lokale produktion.
2. Afhængigt af den årlige evaluering af gennemførelsen af støtteprogrammets foranstaltninger kan Grækenland forelægge Kommissionen behørigt begrundede forslag til ændring af foranstaltningerne inden for den bevillingsramme, der er omhandlet i artikel 18, stk. 2 og 3, for bedre at tilpasse dem til de mindre øers krav og den foreslåede strategi. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter procedurerne for vurdering af, hvorvidt de foreslåede ændringer er forenelige med EU-retten, og for afgørelse af, om de skal godkendes. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 22, stk. 2.
3. De procedurer, der fastsættes i gennemførelsesretsakter som omhandlet i stk. 2, kan differentieres på grundlag af følgende elementer: betydningen af de ændringer, som Grækenland foreslår for så vidt angår indførelse af nye foranstaltninger; hvorvidt ændringerne i det budget, der er afsat til foranstaltningerne, er væsentlige; ændringer i mængderne og støtteniveauer for produkter i de foreløbige forsyningsopgørelser; samt enhver ændring i de koder og beskrivelser, der er fastlagt i Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif (8).
4. De gennemførelsesretsakter, der er omhandlet i stk. 2, fastsætter endvidere for hver procedure hyppigheden, med hvilken anmodninger om ændringer kan fremsættes, samt de tidsrammer, som de godkendte ændringer skal gennemføres inden for.
Artikel 7
Kontrol og overvågning
Grækenland fører kontrol ved hjælp af administrativ kontrol og kontrol på stedet. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende mindstekravene til den kontrol, som Grækenland skal gennemføre.
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende procedurerne og fysiske og finansielle indikatorer for at sikre en effektiv overvågning af gennemførelsen af programmet.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 22, stk. 2.
KAPITEL III
SÆRLIG FORSYNINGSORDNING
Artikel 8
Foreløbig forsyningsopgørelse
1. Der fastsættes en særlig forsyningsordning for de af Unionens landbrugsprodukter, der er anført i bilag I til traktaten (»landbrugsprodukterne«), og som på de mindre øer er vigtige til konsum eller til forarbejdning af andre produkter eller som rå- og hjælpestoffer til landbruget.
2. Grækenland udarbejder på det geografiske plan, det finder mest hensigtsmæssigt, en foreløbig forsyningsopgørelse over de mindre øers årlige forsyningsbehov, hvad angår landbrugsprodukterne.
Der kan udarbejdes en særskilt foreløbig opgørelse over behovene hos de virksomheder, der emballerer eller forarbejder produkter til det lokale marked, til videreforsendelse til resten af Unionen eller til eksport til tredjelande som led i traditionel samhandel, jf. artikel 13, stk. 2 og 3.
Artikel 9
Den særlige forsyningsordnings virkemåde
1. Der ydes støtte til levering af landbrugsprodukter til de mindre øer.
Støtten fastsættes for hvert enkelt af de pågældende produkter under hensyntagen til de meromkostninger, der er forbundet med afsætning af produkterne til de mindre øer, beregnet ab de havne på det græske fastland, som forsyningerne normalt sendes fra, samt ab havnene på de øer, hvor varerne transiterer eller indlades til de øer, der er endeligt bestemmelsessted. I forbindelse med rå- og hjælpestoffer til landbruget eller produkter til forarbejdning tages der ved fastsættelsen af støtten hensyn til meromkostningerne i forbindelse med øernes status som øsamfund, deres lille størrelse og deres afstand fra markederne.
2. Kun landbrugsprodukter af sund og sædvanlig handelskvalitet er omfattet af den særlige forsyningsordning.
Artikel 10
Gennemførelse
Den særlige forsyningsordning gennemføres på en sådan måde, at der især tages hensyn til:
a)
de mindre øers særlige behov og til præcise kvalitetskrav
b)
traditionel samhandel med havne på det græske fastland og mellem øerne i Det Ægæiske Hav
c)
de økonomiske aspekter ved den påtænkte støtte
d)
når det er relevant, det forhold, at mulighederne for udvikling af den lokale produktion ikke må indskrænkes.
Artikel 11
Licenser
1. Der ydes støtte i henhold til artikel 9, stk. 1, mod fremlæggelse af en licens.
Licenser udstedes kun til erhvervsdrivende, der er optaget i et register, de kompetente myndigheder fører.
Licenserne kan ikke overdrages.
2. Der kræves ingen sikkerhedsstillelse ved ansøgning om licens. Den kompetente myndighed kan imidlertid, i den udstrækning det er nødvendigt for at sikre korrekt anvendelse af denne forordning, kræve, at der stilles en sikkerhed svarende til den i artikel 12 omhandlede fordel. I sådanne tilfælde finder artikel 34, stk. 1, 4, 5, 6, 7 og 8, i Kommissionens forordning (EF) nr. 376/2008 af 23. april 2008 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter (9) anvendelse.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 21 vedrørende fastsættelse af betingelserne for registrering af de erhvervsdrivende i registret og de erhvervsdrivendes fulde udøvelse af deres rettigheder til at deltage i den særlige forsyningsordning.
3. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at Grækenland anvender denne artikel ensartet, særlig med hensyn til gennemførelsen af licensordningen og de af de erhvervsdrivende ved registreringen påtagne forpligtelser. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 22, stk. 2.
Artikel 12
Overførelse af fordelen
1. Tildelingen af støtte i henhold til den særlige forsyningsordning er betinget af, at den deraf følgende økonomiske fordel rent faktisk overføres til den endelige bruger, der afhængigt af det enkelte tilfælde kan være forbrugeren, når det drejer sig om produkter til direkte konsum, den sidste forarbejdnings- eller emballeringsvirksomhed, når det drejer sig om produkter til forarbejdnings- eller emballeringsindustrien, eller landbrugeren, når det drejer sig om produkter, der skal anvendes til foder eller som rå- og hjælpestoffer til landbruget.
Den i første afsnit omhandlede fordel svarer til støttebeløbet.
2. For at sikre, at stk. 1 anvendes ensartet, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter vedrørende anvendelsen af reglerne i stk. 1, herunder navnlig betingelserne for medlemsstatens kontrol af, at fordelen rent faktisk overføres til den endelige bruger. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 22, stk. 2.
Artikel 13
Eksport til tredjelande og forsendelse til resten af Unionen
1. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende fastlæggelse af de krav, der skal være opfyldt, for at produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning, må eksporteres til tredjelande eller forsendes til resten af Unionen. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 22, stk. 2.
Disse krav omfatter navnlig tilbagebetaling af den støtte, som er modtaget i henhold til den særlige forsyningsordning.
Der skal ikke fremlægges licens ved eksport til tredjelande af produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning.
2. Stk. 1, første afsnit, gælder ikke for produkter, der er forarbejdet på de mindre øer under anvendelse af landbrugsprodukter, som er omfattet af den særlige forsyningsordning, og:
a)
som eksporteres til tredjelande eller forsendes til resten af Unionen inden for de mængder, der modsvarer henholdsvis traditionel forsendelse og traditionel eksport
b)
som eksporteres til tredjelande som led i regional samhandel under overholdelse af bestemmelsessteder og detaljerede bestemmelser, som Kommissionen fastlægger
c)
som forsendes mellem de mindre øer.
Der skal ikke fremlægges licens ved eksport til tredjelande af produkter som nævnt i første afsnit, litra a) og b).
Der ydes ingen restitutioner ved eksport af produkter som nævnt i første afsnit, litra a) og b).
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter de maksimale mængder af de i litra a) nævnte produkter og de i litra b) nævnte detaljerede bestemmelser. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 22, stk. 2.
3. Forarbejdning, der kan give anledning til traditionelle forsendelser eller traditionel samhandel, skal med de fornødne ændringer opfylde de gældende betingelser for forarbejdning under toldkontrol, der er fastsat i EU-lovgivningen, idet der ses bort fra alle sædvanlige behandlinger.
Artikel 14
Kontrol og sanktioner
1. Der føres administrativ kontrol ved indførsel til de mindre øer og ved eksport eller forsendelse herfra af landbrugsprodukter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning.
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende mindstekravene til den kontrol, som Grækenland skal gennemføre. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 22, stk. 2.
2. Opfylder den erhvervsdrivende ikke sine forpligtelser som omhandlet i artikel 11 skal den kompetente myndighed, uden at dette berører eventuelle sanktioner i henhold til national ret, bortset fra tilfælde hvor der foreligger force majeure eller ekstraordinære klimatiske forhold:
a)
kræve den fordel, den erhvervsdrivende har fået indrømmet, tilbagebetalt
b)
midlertidigt suspendere eller tilbagekalde den erhvervsdrivendes registrering, afhængigt af hvor alvorlig overtrædelsen er.
3. Sørger en erhvervsdrivende ikke for den i artikel 11 omhandlede optagelse, suspenderes vedkommendes ret til at ansøge om licenser af den kompetente myndighed for en periode på 60 dage efter udløbet af denne licens, bortset fra tilfælde hvor der foreligger force majeure eller ekstraordinære klimatiske forhold. Efter suspensionsperioden er udstedelsen af yderligere licenser betinget af, at der stilles en sikkerhed svarende til størrelsen af den indrømmede fordel i en periode, der fastsættes af den kompetente myndighed.
Den kompetente myndighed vedtager de nødvendige foranstaltninger med henblik på genanvendelse af de produktmængder, der er blevet disponible, som følge af at allerede udstedte licenser slet ikke eller kun delvis er blevet udnyttet eller er blevet annulleret, eller fordi fordelen er blevet tilbagebetalt.
KAPITEL IV
FORANSTALTNINGER TIL FORDEL FOR DEN LOKALE LANDBRUGSPRODUKTION
Artikel 15
Foranstaltninger
1. Støtteprogrammet indeholder de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at de forskellige former for lokal landbrugsproduktion på de mindre øer videreføres og udvikles inden for det anvendelsesområde, der er fastsat i tredje del, afsnit III, i traktaten.
2. Den del af programmet, der vedrører foranstaltninger for den lokale produktion, skal mindst indeholde følgende:
a)
en kvantificeret beskrivelse af den pågældende landbrugsproduktions situation, hvori der er taget højde for tilgængelige evalueringsresultater og gjort rede for udviklingsmæssige skævheder, mangler og muligheder og de finansielle midler, der er anvendt
b)
en beskrivelse af den foreslåede strategi, valgte prioriteter og kvantificerede generelle og operationelle mål og en vurdering af den forventede økonomiske, miljømæssige og sociale virkning, herunder virkning på beskæftigelsen
c)
en beskrivelse af de påtænkte foranstaltninger, særlig støtteordninger til gennemførelse af dem og eventuelt oplysninger om behov for undersøgelser, demonstrationsprojekter, uddannelse eller teknisk bistand i forbindelse med udformningen, gennemførelsen eller tilpasningen af de pågældende foranstaltninger
d)
en liste over støtte, der udgør direkte betalinger, jf. artikel 2, litra d), i Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 af 19. januar 2009 om fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte til landbrugere og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (10)
e)
den støtte, der er fastsat for de enkelte foranstaltninger, og det overslag, der er fastsat for de enkelte tiltag for at nå et eller flere af programmets mål.
3. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende krav til udbetaling af den støtte, der er omhandlet i stk. 2. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 22, stk. 2.
4. Programmet kan indeholde foranstaltninger til fremme af produktionen, forarbejdningen, afsætningen og transporten af de mindre øers uforarbejdede og forarbejdede landbrugsprodukter.
Hver foranstaltning kan opdeles i tiltag. For hvert tiltag i programmet fastsættes mindst følgende:
a)
modtagere
b)
betingelser for støtteberettigelse
c)
enhedsstøttebeløb.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 21 vedrørende betingelser for fastsættelse af den støtte, der ydes til afsætning og transport af uforarbejdede og forarbejdede produkter uden for det område, hvor de er produceret, og eventuelt vedrørende betingelser for fastsættelse af de produktmængder, der kan ydes støtte til.
Artikel 16
Kontrol og tilbagebetaling af uretmæssigt udbetalte beløb
1. Der føres kontrol med de foranstaltninger, der er omhandlet i dette kapitel, ved hjælp af administrativ kontrol og kontrol på stedet.
2. Modtagere af uretmæssigt udbetalte beløb skal tilbagebetale de pågældende beløb. Artikel 80 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1122/2009 af 30. november 2009 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 for så vidt angår krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem inden for rammerne af de ordninger for direkte støtte til landbrugerne, som er omhandlet i nævnte forordning, og om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår krydsoverensstemmelse inden for rammerne af støtteordningen for vin (11) finder tilsvarende anvendelse.
KAPITEL V
LEDSAGEFORANSTALTNINGER
Artikel 17
Statsstøtte
1. For de landbrugsprodukter i traktatens bilag I, som traktatens artikel 107, 108 og 109 gælder for, kan Kommissionen i overensstemmelse med traktatens artikel 108 give tilladelse til driftsstøtte til produktion, forarbejdning, afsætning og transport for at afhjælpe de særlige ulemper, der påhviler landbrugsproduktionen på de mindre øer som følge af deres status som øsamfund, deres lille størrelse, deres vanskelige topografiske og klimatiske forhold, deres økonomiske afhængighed af nogle få produkter samt deres afstand fra markederne.
2. Grækenland kan yde yderligere støtte til gennemførelsen af støtteprogrammet. I så fald skal Grækenland anmelde statsstøtten til Kommissionen, som skal godkende den i overensstemmelse med denne forordning som en del af støtteprogrammet. Den således anmeldte støtte anses for at være anmeldt i overensstemmelse med artikel 108, stk. 3, første punktum, i traktaten.
3. Med forbehold af nærværende artikels stk. 1 og 2 og uanset artikel 180 i forordning (EF) nr. 1234/2007 og artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1184/2006 af 24. juli 2006 om anvendelse af visse konkurrenceregler inden for produktion og handel med visse landbrugsvarer (12) finder traktatens artikel 107, 108 og 109 ikke anvendelse på betalinger, som Grækenland i overensstemmelse med nærværende forordning foretager i henhold til kapitel III og IV i nærværende forordning.
KAPITEL VI
FINANSIELLE BESTEMMELSER
Artikel 18
Bevillingsramme
1. De foranstaltninger, der er fastsat i denne forordning, er interventioner til regulering af landbrugsmarkederne som omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (13).
2. Unionen finansierer de foranstaltninger, der er fastsat i kapitel III og IV, med et årligt beløb på op til 23,93 mio. EUR.
3. Det beløb, der årligt bevilges til finansiering af den særlige forsyningsordning, som er omhandlet i kapitel III, må ikke overstige 7,11 mio. EUR.
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, hvori de krav fastsættes, i henhold til hvilke Grækenland kan ændre fordelingen af de midler, der hvert år afsættes til forskellige produkter, som er omfattet af den særlige forsyningsordning. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 22, stk. 2.
4. Kommissionen vedtager delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 21, vedrørende betingelserne for fastsættelsen af det årligt maksimumsbeløb, der kan afsættes til foranstaltninger til finansiering af undersøgelser, demonstrationsprojekter, uddannelse og teknisk bistand, forudsat at en sådan tildeling er rimelig og forholdsmæssig.
KAPITEL VII
ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 19
Nationale foranstaltninger
Grækenland træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at de i forordningen fastsatte kontrolforanstaltninger og administrative sanktioner overholdes, og underretter Kommissionen herom.
Artikel 20
Meddelelser og rapporter
1. Senest den 15. februar hvert år meddeler Grækenland Kommissionen, hvilke bevillinger det disponerer over til gennemførelse det følgende år af den foreløbige forsyningsopgørelse og de enkelte foranstaltninger til fordel for den lokale landbrugsproduktion i støtteprogrammet.
2. Senest den 30. september hvert år forelægger Grækenland Kommissionen en rapport om gennemførelsen i det foregående år af de foranstaltninger, der er fastsat i denne forordning.
3. Senest den 31. december 2016 og derefter hvert femte år forelægger Kommissionen en generel rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, hvori der redegøres for virkningerne af de foranstaltninger, der er blevet gennemført i henhold til denne forordning; rapporten ledsages eventuelt af passende forslag.
Artikel 21
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 11, stk. 2, artikel 15, stk. 4, og artikel 18, stk. 4, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 21. marts 2013. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.
3. Den i artikel 11, stk. 2, artikel 15, stk. 4, og artikel 18, stk. 4, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 11, stk. 2, artikel 15, stk. 4, og artikel 18, stk. 4, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen kan forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 22
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Forvaltningskomitéen for Direkte Betalinger, der er nedsat ved artikel 141 i forordning (EF) nr. 73/2009. Denne komité er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
Artikel 23
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 1405/2006 ophæves.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilaget.
Artikel 24
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 13. marts 2013.
32013R0229
L 078/41
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
13.03.2013.
UREDBA (EU) br. 229/2013 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 13. ožujka 2013.
o utvrđivanju posebnih mjera za poljoprivredu u korist manjih egejskih otoka i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1405/2006
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno prvi stavak njegovog članka 42. i njegov članak 43. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon dostave nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Uredbom Vijeća (EZ) br. 1405/2006 (3) uspostavljene su posebne mjere u poljoprivrednom sektoru za otklanjanje poteškoća uzrokovanih posebnim zemljopisnim položajem manjih egejskih otoka. Te su se mjere provodile kroz program potpore, koji predstavlja bitan instrument opskrbe tih otoka poljoprivrednim proizvodima i potpore lokalnoj poljoprivrednoj proizvodnji. S obzirom na potrebu za ažuriranjem trenutnih mjera, koja se pojavila i kao posljedica stupanja na snagu Ugovora iz Lisabona, potrebno je staviti izvan snage Uredbu (EZ) br. 1405/2006 i zamijeniti ju novom uredbom.
(2)
Potrebno je odrediti temeljne ciljeve u čijem će postizanju sustav za unapređivanje manjih egejskih otoka biti od pomoći.
(3)
Također je potrebno utvrditi sadržaj programa potpore za manje egejske otoke („program potpore”), koji bi u skladu s načelom supsidijarnosti na najprimjerenijoj zemljopisnoj razini trebala uspostaviti Grčka i koji bi Grčka trebala dostaviti Komisiji na odobrenje.
(4)
Kako bi se učinkovitije postizali ciljevi sustava za unapređivanje manjih egejskih otoka, program potpore trebao bi uključivati mjere kojima se osigurava opskrba poljoprivrednim proizvodima i očuvanje i razvoj lokalne poljoprivredne proizvodnje. Potrebno je uskladiti razinu planiranja programa, te sustavno primjenjivati načelo partnerstva između Komisije i Grčke. Komisija treba usvojiti postupke i pokazatelje kako bi se osigurala neometana provedba i primjeren nadzor programa.
(5)
U skladu s načelom supsidijarnosti i s ciljem osiguranja fleksibilnosti, dva načela na kojima se temelji pristup planiranju programa za sustav unapređenja manjih egejskih otoka, tijela koje je odredila Grčka mogu predlagati izmjene programa kako bi ga prilagodila stvarnoj situaciji na tim otocima. U tu svrhu treba poticati značajnije sudjelovanje nadležnih lokalnih i regionalnih tijela i ostalih dionika. Također u skladu s ovim pristupom treba prilagoditi postupak izmjene programa kako bi on odražavao razinu važnosti svake vrste izmjene.
(6)
Poseban zemljopisni položaj nekih od manjih egejskih otoka nameće dodatne troškove prijevoza pri dostavi proizvoda koji su prijeko potrebni za prehranu ljudi, za preradu ili su bitni kao poljoprivredni inputi. Osim toga, i drugi objektivni čimbenici, koji proizlaze iz izoliranosti i udaljenosti od tržišta, nameću dodatna ograničenja gospodarskim subjektima i proizvođačima na tim egejskim otocima, koja ozbiljno ograničavaju njihove djelatnosti. U nekim slučajevima subjekti i proizvođači trpe „dvostruku izoliranost”, koja se sastoji od činjenice da se pošiljke dopremaju preko drugih otoka. Ta se ograničenja mogu umanjiti smanjivanjem cijena tih prijeko potrebnih proizvoda. Stoga je primjereno uvesti posebne režime opskrbe kako bi se zajamčila opskrba manjih egejskih otoka i kako bi se nadoknadili dodatni troškovi koji nastaju zbog njihove izoliranosti, male površine i udaljenosti od tržišta.
(7)
Probleme manjih egejskih otoka dodatno otežava njihova mala površina. Kako bi se zajamčila učinkovitost predviđenih mjera, te se mjere trebaju primjenjivati na sve egejske otoke osim Krete i Evije.
(8)
Kako bi se postigao cilj smanjenja cijena na manjim egejskim otocima, ublažili dodatni troškovi uvjetovani njihovom izoliranosti, malom površinom i udaljenosti od tržišta, uz istodobno očuvanje konkurentnosti proizvoda iz Unije, treba dodijeliti potporu za opskrbu manjih egejskih otoka proizvodima iz Unije. Kod takvih potpora treba voditi računa o dodatnom trošku prijevoza do manjih egejskih otoka, a u slučaju poljoprivrednih inputa i proizvoda namijenjenih za preradu, o dodatnim troškovima zbog izoliranosti, male površine i udaljenosti od tržišta.
(9)
Kako bi se izbjegle spekulacije koje bi štetile krajnjim korisnicima na manjim egejskim otocima, važno je navesti da se posebni režimi opskrbe smiju primjenjivati samo na proizvode pouzdane i primjerene tržišne kvalitete.
(10)
Budući da su količine obuhvaćene posebnim režimima opskrbe ograničene na potrebe opskrbe manjih egejskih otoka, takvi režimi ne bi trebali ometati pravilno funkcioniranje unutarnjeg tržišta. Niti gospodarske pogodnosti posebnih režima opskrbe ne bi trebale dovoditi do preusmjeravanja trgovanja dotičnim proizvodima. Stoga treba zabraniti otpremu ili izvoz tih proizvoda s manjih egejskih otoka. Međutim, otpremu ili izvoz tih proizvoda treba odobriti u slučaju povrata pogodnosti proizašle iz posebnih režima opskrbe.
(11)
U pogledu prerađenih proizvoda, treba odobriti trgovanje između manjih egejskih otoka i smanjiti troškove prijevoza u vezi s tim proizvodima kako bi se omogućilo odvijanje trgovine između tih otoka. Također treba voditi računa o trgovinskim tokovima u okviru regionalne trgovine i o tradicionalnom izvozu i otpremanju u ostale dijelove Unije ili treće zemlje i dopustiti izvoz prerađenih proizvoda koji odgovara tradicionalnim trgovinskim tokovima za sve te regije.
(12)
Kako bi se postigli ciljevi posebnih režima opskrbe, gospodarske pogodnosti tih režima trebale bi se odražavati na proizvodne troškove i utjecati na smanjenje cijena sve do razine krajnjeg potrošača. Stoga bi se one trebale dodjeljivati samo pod uvjetom da se doista prenose, te bi trebalo provoditi odgovarajuće provjere.
(13)
Treba uspostaviti pravila funkcioniranja tog sustava, posebno ona koja se odnose na izradu registra subjekata i sustava potvrda, temeljenih na potvrdama iz članka 161. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. o uspostavljanju zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode (Uredba o jedinstvenom ZOT-u) (4).
(14)
Politika Unije za potporu lokalnoj proizvodnji na manjim egejskim otocima uspostavljena Uredbom (EZ) br. 1405/2006 obuhvaćala je mnoštvo različitih proizvoda i mjera za njihovu proizvodnju, stavljanje na tržište ili preradu. Te su se mjere pokazale učinkovitima i osigurale su očuvanje i razvoj poljoprivrednih djelatnosti. Unija treba nastaviti podupirati tu proizvodnju, koja je ključni čimbenik ekološke, socijalne i gospodarske ravnoteže manjih egejskih otoka. Iskustvo je pokazalo da u slučaju politike ruralnog razvoja tješnje partnerstvo s lokalnim vlastima može pomoći u usmjerenijem rješavanju pojedinih problema koji pogađaju dotične otoke. Stoga treba nastaviti dodjeljivati potporu lokalnoj proizvodnji kroz program potpore, koji je prvi put uspostavljen Uredbom (EZ) br. 1405/2006. U tom pogledu treba staviti naglasak na očuvanje tradicionalnog poljoprivrednog nasljeđa i tradicionalnih značajki proizvodnih metoda i lokalnih i ekoloških proizvoda.
(15)
Treba utvrditi minimalne elemente koje program potpore treba sadržavati kako bi se uspostavile mjere potpore lokalnoj poljoprivrednoj proizvodnji, a posebno treba utvrditi opis lokacije, predložene strategije, ciljeva i mjera. Također treba navesti načela na kojima se temelji sukladnost tih mjera s drugim politikama Unije, kako bi se izbjegla bilo kakva neusklađenost ili preklapanje potpora.
(16)
Za potrebe primjene ove Uredbe, trebalo bi biti moguće da program potpore sadrži mjere za financiranje studija, demonstracijskih projekata, obuke i tehničke pomoći.
(17)
Poljoprivrednike na manjim egejskim otocima treba poticati da nude kvalitetne proizvode i treba im pomoći prilikom stavljanja takvih proizvoda na tržište.
(18)
Odstupanje od dosljedne politike Komisije o neodobravanju državnih operativnih potpora za proizvodnju, preradu, stavljanje na tržište i prijevoz poljoprivrednih proizvoda navedenih u Prilogu I. Ugovoru o funkcioniranju Europske unije („Ugovor”) može se odobriti kako bi se ublažila posebna ograničenja poljoprivrede na manjim egejskim otocima uzrokovana njihovom izoliranosti, malom površinom, brdovitim terenom i klimom, njihovom gospodarskom ovisnosti o malom broju proizvoda i njihovom udaljenosti od tržišta.
(19)
Provedba ove Uredbe ne bi trebala negativno utjecati na razinu posebne potpore koju su manji egejski otoci dosad primali. Kako bi mogla provoditi odgovarajuće mjere, Grčkoj trebaju i dalje biti na raspolaganju iznosi u visini potpore Unije koja je već dodijeljena na temelju Uredbe (EZ) br. 1405/2006.
(20)
Od 2007. na manjim egejskim otocima povećale su se potrebe za osnovnim proizvodima zbog rastuće stočne populacije i demografskih pritisaka. Stoga treba povećati proračunski udio koji bi Grčka trebala moći koristiti za posebne režime opskrbe za manje egejske otoke.
(21)
Kako bi se Grčkoj omogućilo da ocijeni sve elemente u vezi s provedbom programa potpore za prethodnu godinu i Komisiji podnese cjelovito godišnje evaluacijsko izvješće, datum podnošenja tog izvješća treba pomaknuti s 30. lipnja na 30. rujna u godini koja slijedi nakon referentne godine.
(22)
Od Komisije treba zatražiti da Europskom parlamentu i Vijeću najkasnije do 31. prosinca 2016., i nakon toga svakih pet godina, podnese opće izvješće o učinku mjera poduzetih za provedbu ove Uredbe koje će, prema potrebi, biti popraćeno odgovarajućim preporukama.
(23)
Kako bi se osiguralo pravilno funkcioniranje režima uvedenog ovom Uredbom, Komisiji treba delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. Ugovora, u pogledu dopuna ili izmjena određenih elemenata ove Uredbe koji nisu ključni. Posebno je važno da Komisija provede odgovarajuća savjetovanja tijekom pripremnog dijela posla, također i na stručnoj razini. Komisija prilikom pripreme i sastavljanja delegiranih akata treba osigurati istovremeni, pravovremeni i odgovarajući prijenos odgovarajućih dokumenata Europskom parlamentu i Vijeću.
(24)
Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za provedbu programa na manjim egejskim otocima u odnosu na druge slične sustave i kako bi se izbjeglo nepošteno tržišno natjecanje ili diskriminacija subjekata, provedbene ovlasti treba prenijeti na Komisiju. Te ovlasti treba izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmom nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (5).
(25)
Kako bi se omogućila brza primjena predviđenih mjera, ova Uredba treba stupiti na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
PREDMET I CILJEVI
Članak 1.
Predmet
1. Ovom se Uredbom utvrđuju posebne mjere za poljoprivredu radi ublažavanja poteškoća uzrokovanih izoliranošću manjih egejskih otoka („manji otoci”), njihovom malom površinom i udaljenosti od tržišta.
2. Za potrebe ove Uredbe „manji otoci” znači sve otoke u Egejskom moru osim otoka Krete i Evije.
Članak 2.
Ciljevi
1. Posebne mjere predviđene u članku 1. pomažu u postizanju sljedećih ciljeva:
(a)
zajamčena opskrba manjih otoka proizvodima koji su prijeko potrebni za prehranu ljudi ili za preradu te kao poljoprivredni inputi, smanjivanjem dodatnih troškova koji nastaju zbog njihove izoliranosti, male površine i udaljenosti od tržišta;
(b)
očuvanje i razvoj poljoprivrednih djelatnosti na manjim otocima, uključujući proizvodnju, preradu, stavljanje na tržište i prijevoz lokalnih neprerađenih i prerađenih proizvoda.
2. Ciljevi navedeni u stavku 1. ostvaruju se putem mjera navedenih u poglavljima III., IV. i V.
POGLAVLJE II.
PROGRAM POTPORE
Članak 3.
Uspostava programa potpore
1. Mjere predviđene u članku 1. utvrđuju se programom potpore, koji se sastoji od:
(a)
posebnih režima opskrbe, kako je predviđeno u poglavlju III.; i
(b)
posebnih mjera za pomoć lokalnoj poljoprivrednoj proizvodnji, kako je predviđeno u poglavlju IV.
2. Program potpore uspostavlja se na zemljopisnoj razini koju Grčka smatra najprimjerenijom. Pripremaju ga nadležne lokalne i regionalne vlasti koje Grčka odredi, i koje će ga, nakon savjetovanja s nadležnim tijelima i organizacijama na odgovarajućoj regionalnoj razini, dostaviti Komisiji na odobrenje u skladu s člankom 6.
Članak 4.
Usklađenost i dosljednost
1. Mjere koje se poduzimaju u okviru programa potpore u skladu su sa zakonodavstvom Unije. Takve su mjere usklađene s ostalim politikama Unije i s mjerama koje se poduzimaju u skladu s tim politikama.
2. Osigurava se dosljednost mjera poduzetih u okviru programa potpore s mjerama koje se provode na temelju drugih instrumenata zajedničke poljoprivredne politike, a posebno zajedničkih organizacija tržišta, ruralnog razvoja, kvalitete proizvoda, dobrobiti životinja i zaštite okoliša.
Naročito se niti jedna mjera iz ove Uredbe ne financira kao:
(a)
dodatna potpora za programe premija ili programe potpora u okviru zajedničke organizacije tržišta, osim u iznimnim slučajevima koji moraju biti opravdani na temelju objektivnih kriterija;
(b)
potpora za istraživačke projekte, mjere za potporu istraživačkim projektima ili mjere koje ispunjavaju uvjete za financiranje Unije na temelju Odluke Vijeća 2009/470/EZ od 25. svibnja 2009. o troškovima u području veterinarstva (6);
(c)
potpora za mjere obuhvaćene područjem primjene Uredbe Vijeća (EZ) br. 1698/2005 od 20. rujna 2005. o potpori ruralnom razvoju iz Europskoga poljoprivrednoga fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (7).
Članak 5.
Sadržaj programa potpore
Program potpore sastoji se od:
(a)
vremenskog rasporeda provedbe mjera i od okvirnog godišnjeg plana ukupnog financiranja u kojemu su naznačena sredstva koja će se upotrijebiti;
(b)
dokaza usklađenosti i dosljednosti različitih mjera iz okvira programa i njihove usklađenosti i dosljednosti s kriterijima i kvantitativnim pokazateljima koji će se koristiti za nadzor i ocjenu;
(c)
koraka koji se poduzimaju kako bi se osigurala učinkovita i primjerena provedba programa, uključujući aranžmane vezane za obavješćivanje javnosti, nadzor i ocjenu, i utvrđenog skupa kvantificiranih pokazatelja za primjenu u ocjeni programa;
(d)
određivanja nadležnih tijela i tijela odgovornih za provedbu programa, i određivanja tijela i povezanih tijela i socijalno-gospodarskih partnera na odgovarajućim razinama, te rezultata provedenih savjetovanja.
Članak 6.
Odobrenje i izmjene programa
1. Program potpore uspostavljen je na temelju Uredbe (EZ) br. 1405/2006 i financira se u okviru dodjele financijskih sredstava iz članka 18. stavaka 2. i 3.
Program se sastoji od predviđene opskrbne bilance te su u njemu navedeni proizvodi, njihove količine i iznos potpore Unije za opskrbu, zajedno s nacrtom programa potpore za lokalnu proizvodnju.
2. Ovisno o godišnjoj ocjeni provedbe mjera obuhvaćenih programom potpore, Grčka može Komisiji dostaviti valjano potkrijepljene prijedloge izmjena tih mjera u okviru dodijeljenih financijskih sredstava iz članka 18. stavaka 2. i 3., kako bi se one bolje uskladile s potrebama manjih otoka i predloženom strategijom. Komisija donosi provedbene akte kojima se utvrđuju postupci za ocjenu usklađenosti predloženih izmjena s pravom Unije i za donošenje odluke o odobravanju ili neodobravanju tih izmjena. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 22. stavka 2.
3. Pri postupcima utvrđenim u provedbenim aktima iz stavka 2. mogu se uzeti u obzir sljedeći elementi: važnost izmjena koje Grčka predlaže u vezi s uvođenjem novih mjera, jesu li izmjene proračunskih sredstava dodijeljenih za mjere značajne, promjene u količinama i razini potpore za proizvode u predviđenoj opskrbnoj bilanci i sve izmjene oznaka i opisa utvrđenih u Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi (8).
4. U provedbenim aktima iz stavka 2. za svaki se postupak utvrđuje i učestalost kojom treba podnositi zahtjeve za izmjenama, kao i vremenski okviri u kojima odobrene izmjene treba provesti.
Članak 7.
Nadzor i praćenje
Grčka obavlja provjere putem administrativnih i terenskih provjera. Komisija donosi provedbene akte u vezi s minimalnim karakteristikama provjera koje Grčka provodi.
Komisija donosi i provedbene akte u vezi s postupcima i fizičkim i financijskim pokazateljima kako bi osigurala učinkovit nadzor provedbe programa.
Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 22. stavka 2.
POGLAVLJE III.
POSEBNI REŽIMI OPSKRBE
Članak 8.
Predviđena opskrbna bilanca
1. Ovim se uspostavljaju posebni režimi opskrbe za poljoprivredne proizvode iz Unije navedene u Prilogu I. Ugovoru („poljoprivredni proizvodi”), koji su na manjim otocima prijeko potrebni za prehranu ljudi, za proizvodnju ostalih proizvoda ili kao poljoprivredni inputi.
2. Grčka uspostavlja predviđenu opskrbnu bilancu na zemljopisnoj razini koju smatra najprimjerenijom, kako bi se količinski odredile godišnje potrebe za opskrbom manjih otoka u pogledu poljoprivrednih proizvoda.
Posebna opskrbna bilanca može se izraditi za potrebe poduzeća koja pakiraju i prerađuju proizvode namijenjene za lokalno tržište, za slanje u ostale dijelove Unije ili za izvoz u treće zemlje u okviru regionalne trgovine, u skladu s člankom 13. stavcima 2. i 3., ili u okviru tradicionalnih trgovinskih tokova.
Članak 9.
Funkcioniranje posebnih režima opskrbe
1. Dodjeljuje se potpora za opskrbu manjih otoka poljoprivrednim proizvodima.
Iznos potpore utvrđuje se za svaki dotični proizvod, vodeći računa o dodatnim troškovima stavljanja proizvoda na tržište na manjim otocima, koji se obračunavaju od uobičajenih otpremnih luka u kopnenom dijelu Grčke, i od luka tranzitnih otoka ili luka utovara za otoke koji su krajnje odredište. U slučaju poljoprivrednih inputa i proizvoda namijenjenih za preradu, kod tih potpora treba voditi računa o dodatnim troškovima povezanim s izoliranošću, malom površinom i udaljenosti od tržišta.
2. Posebni režimi opskrbe primjenjuju se samo na proizvode pouzdane i primjerene tržišne kvalitete.
Članak 10.
Provedba
Pri provedbi posebnih režima opskrbe posebno treba voditi računa o sljedećem:
(a)
posebnim potrebama manjih otoka i preciznim zahtjevima za kvalitetom;
(b)
tradicionalnim trgovinskim tokovima s lukama u kopnenoj Grčkoj i među otocima u Egejskom moru;
(c)
gospodarskom aspektu predložene potpore;
(d)
kada je to primjenjivo, potrebi za neometanjem razvoja lokalnih proizvoda.
Članak 11.
Potvrde
1. Potpora predviđena u članku 9. stavku 1. dodjeljuje se po predočenju potvrde.
Potvrde se izdaju samo subjektima upisanima u registar koji vode nadležna tijela.
Te potpore nisu prenosive.
2. Nije potrebno jamstvo pri podnošenju zahtjeva za potvrdom. Međutim, u onoj mjeri koliko je potrebno da bi se osigurala ispravna primjena ove Uredbe, nadležno tijelo može zatražiti polaganje jamstva koje odgovara iznosu pogodnosti iz članka 12. U takvim slučajevima primjenjuje se članak 34. stavci 1., 4., 5., 6., 7. i 8. Uredbe Komisije (EZ) br. 376/2008 od 23. travnja 2008. o utvrđivanju zajedničkih detaljnih pravila za primjenu sustava uvoznih i izvoznih dozvola i potvrda o unaprijed utvrđenoj subvenciji za poljoprivredne proizvode (9).
Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte, u skladu s člankom 21., kojima se određuju uvjeti za upis subjekata u registar i osigurava cjelovito ostvarivanje prava subjekata na sudjelovanje u posebnim režimima opskrbe.
3. Komisija donosi provedbene akte o mjerama potrebnim kako bi se osigurala ujednačena primjena ovog članka od strane Grčke, posebno vezano za uvođenje sustava potvrda te obveza koje subjekti preuzimaju u trenutku registracije. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 22. stavka 2.
Članak 12.
Učinak pogodnosti
1. Pogodnosti posebnih režima opskrbe koje proizlaze iz dodjele potpore podliježu uvjetu prijenosa učinka gospodarske pogodnosti sve do krajnjeg korisnika koji može biti, ovisno o slučaju, potrošač, u slučaju proizvoda namijenjenih za izravnu potrošnju, krajnji prerađivač ili pakiratelj, u slučaju proizvoda namijenjenih za prerađivačku industriju ili industriju pakiranja, ili poljoprivrednici, u slučaju proizvoda koji se koriste kao hrana za životinje ili kao poljoprivredni inputi.
Pogodnost iz prvog podstavka jednaka je iznosu potpore.
2. Kako bi se osigurala ujednačena primjena stavka 1., Komisija donosi provedbene akte u vezi s primjenom pravila iz stavka 1., a posebno u vezi s uvjetima za nadzor, od strane države članice, je li pogodnost zaista prenesena sve do krajnjeg korisnika. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 22. stavka 2.
Članak 13.
Izvoz u treće zemlje i otpremanje u druge dijelove Unije
1. Komisija donosi provedbene akte kojima se utvrđuju zahtjevi u skladu s kojima se proizvodi obuhvaćeni posebnim režimima opskrbe smiju izvoziti u treće zemlje ili otpremati u druge dijelove Unije. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 22. stavka 2.
Ti zahtjevi posebno uključuju povrat potpore primljene na temelju posebnih režima opskrbe.
Za izvoz proizvoda iz ovog članka nije potrebno predočenje potvrde.
2. Prvi podstavak stavka 1. ne primjenjuje se na proizvode koji se na manjim otocima prerađuju iz proizvoda za koje vrijede pogodnosti posebnih režima opskrbe, a koji se:
(a)
izvoze u treće zemlje ili otpremaju u druge dijelove Unije unutar okvira tradicionalnog izvoza i tradicionalnog otpremanja;
(b)
izvoze u treće zemlje u okviru regionalne trgovine, u skladu s odredištima i detaljnim odredbama koje određuje Komisija;
(c)
otpremaju između manjih otoka.
Za izvoz proizvoda iz točaka (a) i (b) prvog podstavka u treće zemlje nije potrebno predočenje potvrde.
Izvozna subvencija ne daje se za izvoz proizvoda iz točaka (a) i (b) prvog podstavka.
Komisija donosi provedbene akte kojima se utvrđuju ograničenja količina proizvoda iz točke (a) i detaljne odredbe iz točke (b). Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 22. stavka 2.
3. Postupci prerade koji mogu dovesti do tradicionalnog izvoza ili tradicionalnog otpremanja ispunjavaju, mutatis mutandis, uvjete prerade koji se primjenjuju u okviru carinske kontrole predviđene u relevantnom zakonodavstvu Unije, uz iznimku svih uobičajenih oblika rukovanja.
Članak 14.
Kontrole i sankcije
1. Poljoprivredni proizvodi na koje se primjenjuju posebni režimi opskrbe podliježu administrativnim provjerama u trenutku kada su uneseni na manje otoke kao i prilikom njihovog izvoza ili otpremanja.
Komisija donosi provedbene akte o minimalnim karakteristikama provjera koje Grčka treba provoditi. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 22. stavka 2.
2. Osim u slučajevima više sile ili u iznimnim klimatskim uvjetima, ako subjekt iz članka 11. ne izvrši obveze preuzete u skladu s tim člankom, nadležno tijelo, ne dovodeći u pitanje bilo kakve sankcije predviđene odredbama nacionalnog zakonodavstva:
(a)
traži povrat pogodnosti dodijeljene subjektu;
(b)
privremeno obustavlja ili povlači registraciju subjekta, ovisno o ozbiljnosti nesukladnosti.
3. Osim u slučajevima više sile ili iznimnih klimatskih uvjeta, u slučaju kada subjekti iz članka 11., ne izvrše planirani unos, njihovo pravo podnošenja zahtjeva za izdavanje potvrda nadležno tijelo privremeno obustavlja na razdoblje od 60 dana nakon isteka te potvrde. Nakon razdoblja privremene obustave, za izdavanje daljnjih potvrda potrebno je položiti jamstvo jednako iznosu pogodnosti koja se dodjeljuje tijekom razdoblja koje utvrđuje nadležno tijelo.
Nadležno tijelo donosi mjere potrebne za ponovnu upotrebu količina proizvoda koje su postale dostupne kao posljedica neispunjavanja, djelomičnog neispunjavanja ili poništenja izdanih potvrda, odnosno kao posljedica povrata dodijeljenih pogodnosti.
POGLAVLJE IV.
MJERE U KORIST LOKALNIH POLJOPRIVREDNIH PROIZVODA
Članak 15.
Mjere
1. Program potpore obuhvaća mjere potrebne za osiguranje kontinuiteta i razvoja lokalnih linija poljoprivredne proizvodnje na manjim otocima koje su obuhvaćene područjem primjene glave III. trećeg dijela Ugovora.
2. Dio programa koji uključuje mjere za pomoć lokalnoj poljoprivrednoj proizvodnji obuhvaća najmanje sljedeće elemente:
(a)
kvantificirani opis postojećeg stanja poljoprivredne proizvodnje, koji uzima u obzir rezultate dostupnih ocjena, te pokazuje nejednakosti, nedostatke i razvojni potencijal kao i utrošena financijska sredstva;
(b)
opis predložene strategije, odabrane prioritete, njezine kvantificirane opće i operativne ciljeve, i procjenu koja pokazuje očekivani gospodarski, ekološki i socijalni utjecaj, uključujući učinke na zapošljavanje;
(c)
opis predviđenih mjera, a posebno sustava potpore za njihovu provedbu, i, prema potrebi, podatke o potrebnim studijama, demonstracijskim projektima, obuci ili tehničkoj pomoći povezanoj s pripremom, provedbom ili prilagodbom dotičnih mjera;
(d)
popis potpora koje predstavljaju izravna plaćanja u skladu s člankom 2. točkom (d) Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 od 19. siječnja 2009. o utvrđivanju zajedničkih pravila za programe izravne potpore za poljoprivrednike u okviru Zajedničke poljoprivredne politike i utvrđivanju određenih programa potpore za poljoprivrednike (10);
(e)
iznos potpore utvrđen za svaku mjeru i privremeni iznos za svaku aktivnost za postizanje jednog ili više ciljeva programa.
3. Komisija donosi provedbene akte u vezi sa zahtjevima za pružanje pomoći iz stavka 2. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 22. stavka 2.
4. Program može uključivati mjere za potporu proizvodnji, preradi, stavljanju na tržište i prijevozu neprerađenih i prerađenih poljoprivrednih proizvoda na manjim otocima.
Svaka mjera može uključivati različite aktivnosti. Za svaku aktivnost u programu se određuju barem sljedeći elementi:
(a)
korisnici;
(b)
uvjeti prihvatljivosti;
(c)
jedinični iznos potpore.
Komisija donosi delegirane akte u skladu s člankom 21. u vezi s uvjetima za utvrđivanje iznosa potpore koja se dodjeljuje u vezi s podupiranjem stavljanja na tržište i prijevoza neprerađenih i prerađenih proizvoda izvan regije u kojoj su proizvedeni, i, prema potrebi, u vezi s uvjetima za utvrđivanje količina proizvoda za koje se daje takva potpora.
Članak 16.
Nadzor i protupravna plaćanja
1. Provjera mjera predviđenih u ovom poglavlju provodi se putem administrativnih provjera i terenskih provjera.
2. U slučaju protupravnih plaćanja, od dotičnog korisnika zahtijeva se povrat dotičnih iznosa. Na odgovarajući se način primjenjuje članak 80. Uredbe Komisije (EZ) br. 1122/2009 od 30. studenoga 2009. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 u pogledu višestruke sukladnosti, modulacije i integriranog administrativnog i kontrolnog sustava, u okviru programa izravne potpore za poljoprivrednike predviđenih u navedenoj Uredbi, kao i za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1234/2007 u pogledu višestruke sukladnosti u okviru programa potpore predviđenog za sektor vina (11).
POGLAVLJE V.
POPRATNE MJERE
Članak 17.
Državna potpora
1. Za poljoprivredne proizvode obuhvaćene Prilogom I. Ugovoru, na koje se primjenjuju njegovi članci 107., 108. i 109., Komisija može u skladu s člankom 108. Ugovora odobriti operativnu potporu u sektorima koji proizvode, prerađuju, stavljaju na tržište i prevoze te proizvode, s ciljem ublažavanja posebnih ograničenja za poljoprivredu na manjim otocima koja proizlaze iz njihove izoliranosti, male površine, brdovitog terena i klime, njihove gospodarske ovisnosti o malom broju proizvoda i njihove udaljenosti od tržišta.
2. Grčka može odobriti dodatna financijska sredstva za provedbu programa potpore. U takvim slučajevima, Grčka obavješćuje Komisiju o državnoj potpori, a Komisija ju može odobriti u skladu s ovom Uredbom kao dio programa potpore. Tako prijavljena potpora smatra se prijavljenom u smislu prve rečenice članka 108. stavka 3. Ugovora.
3. Ne dovodeći u pitanje stavke 1. i 2. ovog članka i odstupajući od članka 180. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 i članka 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1184/2006 od 24. srpnja 2006. o primjeni određenih pravila tržišnog natjecanja na proizvodnju i trgovinu poljoprivrednim proizvodima (12), članci 107., 108. i 109. Ugovora ne primjenjuju se na plaćanja koja je na temelju poglavlja III. i IV. ove Uredbe Grčka izvršila u skladu s ovom Uredbom.
POGLAVLJE VI.
FINANCIJSKE ODREDBE
Članak 18.
Financijska sredstva
1. Mjere predviđene ovom Uredbom predstavljaju intervenciju namijenjenu stabilizaciji poljoprivrednih tržišta u smislu članka 3. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005 od 21. lipnja 2005. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (13).
2. Unija financira mjere predviđene u poglavljima III. i IV. do najvećeg godišnjeg iznosa od 23,93 milijuna eura.
3. Iznos koji se godišnje dodjeljuje za financiranje posebnih režima opskrbe iz poglavlja III. ne prelazi 7,11 milijuna eura.
Komisija donosi provedbene akte kojima se utvrđuju zahtjevi u skladu s kojima Grčka može izmijeniti raspodjelu sredstava koja se svake godine dodjeljuju za različite proizvode za koje vrijede pogodnosti posebnih režima opskrbe. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 22. stavka 2.
4. Komisija donosi delegirane akte, u skladu s člankom 21., u vezi s uvjetima za određivanje najvećeg godišnjeg iznosa koji se može dodijeliti za mjere za financiranje studija, demonstracijskih projekata, obuke i tehničke pomoći, pod uvjetom da je takva dodjela opravdana i razmjerna.
POGLAVLJE VII.
OPĆE I ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 19.
Nacionalne mjere
Grčka poduzima potrebne mjere kako bi osigurala sukladnost s ovom Uredbom, posebno u pogledu provjera i upravnih sankcija te o tome obavješćuje Komisiju.
Članak 20.
Obavijesti i izvješća
1. Najkasnije do 15. veljače svake godine Grčka obavješćuje Komisiju o odobrenim sredstvima koja su joj stavljena na raspolaganje, a koja namjerava potrošiti u narednoj godini za provedbu predviđene opskrbne bilance i za svaku mjeru kojom se unapređuje lokalna poljoprivredna proizvodnja obuhvaćena programom potpore.
2. Najkasnije do 30. rujna svake godine Grčka dostavlja Komisiji izvješće o provedbi mjera predviđenih u ovoj Uredbi tijekom prethodne godine.
3. Do 31. prosinca 2016., i nakon toga svakih pet godina, Komisija podnosi Europskom parlamentu i Vijeću opće izvješće u kojemu je prikazan učinak aktivnosti poduzetih na temelju ove Uredbe, kojemu se, prema potrebi, prilažu odgovarajući prijedlozi.
Članak 21.
Izvršenje delegiranja
1. Komisiji se dodjeljuje ovlast za donošenje delegiranih akata, podložno uvjetima utvrđenim u ovom članku.
2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 11. stavka 2., članka 15. stavka 4. i članka 18. stavka 4. Komisiji se dodjeljuje na razdoblje od pet godina, od 21. ožujka 2013. Komisija sastavlja izvješće u vezi s delegiranom ovlasti najkasnije u roku od devet mjeseci prije isteka petogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti prešutno se produljuje za razdoblja jednakog trajanja, osim ako se Europski parlament ili Vijeće ne usprotive takvom produljenju najkasnije tri mjeseca prije isteka svakog razdoblja.
3. Europski parlament ili Vijeće mogu u bilo kojem trenutku opozvati delegiranje ovlasti iz članka 11. stavka 2., članka 15. stavka 4. i članka 18. stavka 4. Odlukom o opozivu prestaje delegiranje ovlasti navedeno u toj odluci. Ona proizvodi učinke sljedećeg dana od dana objave odluke o opozivu u Službenom listu Europske unije ili kasnije na dan koji je u njoj naveden. Ona ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim donese delegirani akt, Komisija o njemu istodobno obavješćuje Europski parlament i Vijeće.
5. Delegirani akti doneseni u skladu s člankom 11. stavkom 2., člankom 15. stavkom 4. i člankom 18. stavkom 4. stupaju na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće na njega ne uloži nikakav prigovor u roku od dva mjeseca od obavijesti o tom aktu Europskom parlamentu i Vijeću ili ako prije isteka toga razdoblja i Europski parlament i Vijeće obavijeste Komisiju da ne namjeravaju uložiti nikakav prigovor. Taj se rok na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća produljuje za dva mjeseca.
Članak 22.
Postupak odbora
1. Komisiji pomaže Upravni odbor za izravna plaćanja osnovan na temelju članka 141. Uredbe (EZ) br. 73/2009. Taj odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Prilikom upućivanja na ovaj stavak, primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
Članak 23.
Stavljanje izvan snage
Ovim se stavlja izvan snage Uredba (EZ) br. 1405/2006.
Upućivanja na Uredbu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu.
Članak 24.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 13. ožujka 2013.