KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 752/2013
af 31. juli 2013
om ændring af forordning (EF) nr. 555/2008 for så vidt angår nationale støtteprogrammer og handel med tredjelande i vinsektoren
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1), særlig artikel 103za og artikel 158a, stk. 4, sammenholdt med artikel 4, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Artikel 4 og 5 i Kommissionens forordning (EF) Nr. 555/2008 (2) fastsætter støttekriterierne for salgsfremstød for vin på tredjelandsmarkeder, der indgår i nationale støtteprogrammer, og for udvælgelsen af sådanne foranstaltninger.
(2)
På baggrund af den særlige karakter af foranstaltningen vedrørende salgsfremstød på tredjelandsmarkeder og i lyset af erfaringerne med gennemførelsen af de nationale støtteprogrammer bør der fastsættes regler for støtteberettigelse for personaleomkostninger og generalomkostninger, som modtageren har afholdt i forbindelse med gennemførelsen af sådanne foranstaltninger.
(3)
Artikel 19, stk. 2, i forordning (EF) nr. 555/2008 fastsætter den finansielle forvaltning af investeringsstøtte. For at lette gennemførelsen af investeringsprojekter i programperioden 2014 til 2018 bør lofterne for forskudsbetalinger forhøjes i 2014 og 2015. Det samme princip bør også gælde for gennemførelsen af investeringsprojekter i forbindelse med udløbet af den første programmeringsperiode fra 2009 til 2013. Derfor bør loftet for forskudsbetalinger også forhøjes for 2013.
(4)
Det er hensigtsmæssigt at indføre foranstaltninger, som sikrer en forsvarlig finansiel forvaltning og en bedre kontrol med de EU-midler, der udbetales som forskud til støttemodtagerne inden for rammer af de nationale støtteprogrammer. I betragtning af den tid, som medlemsstaterne har brug for til at iværksætte disse foranstaltninger, bør disse anvendes fra 2014, medmindre medlemsstaterne beslutter at udbetale øgede forskud i 2013 inden for de maksimale lofter, der fastlægges i artikel 19, stk. 2, i forordning (EF) nr. 555/2008.
(5)
Afsnit III, kapitel II, afdeling 2, i forordning (EF) nr. 555/2008 fastsætter de betingelser, der skal opfyldes ved import af vin, druesaft og druemost til Unionen. Den indeholder bl.a. bestemmelser om forpligtelsen til at udarbejde et V I 1-dokument, som udfærdiges på en V I 1-blanket som vist i bilag IX til samme forordning, underskrives af en ansat ved et officielt organ og af en ansat ved et anerkendt laboratorium, eller et forenklet V I 1- papirdokument for vinavlsprodukter, der indføres i Unionen. Under hensyntagen til udviklingen af elektroniske systemer for denne sektor og for at lette overvågningen af vinavlsprodukters bevægelser og kontrollen med dem er det hensigtsmæssigt også at godkende brugen af EDB-systemer og dermed af elektroniske dokumenter. Brugen af EDB-systemer bør dog være underlagt visse betingelser og Unionens godkendelse af, at det kontrolsystem, der er etableret i et tredjeland, giver tilstrækkelige garantier for så vidt angår art, oprindelse og sporbarhed af de vinavlsprodukter, der importeres til Unionen fra dette tredjeland. Det er derfor nødvendigt at fastsætte minimumskrav for Unionens officielle godkendelse af ækvivalensen af det pågældende tredjelands kontrolsystem med EU-kontrolsystemet.
(6)
Af klarhedshensyn bør tredjelande, der har indført et kontrolsystem, som Unionen har anerkendt som ækvivalent, optages på en liste.
(7)
Efter gennemgangen af ansøgningen fra Chiles ansvarlige myndigheder om at nyde godt af den forenklede procedure, der er fastsat i artikel 45 i forordning (EF) nr. 555/2008, og Unionens anerkendelse af, at det eksisterende kontrolsystem i den chilenske vinsektor giver særlige garantier for kontrol og sporbarhed af vin produceret i Chile, bør V I 1-dokumenter udfærdiget af vinproducenter i Chile, som har modtaget en individuel godkendelse fra deres ansvarlige myndigheder og blevet underkastet inspektion af sidstnævnte, betragtes som en attest eller analyseerklæring udarbejdet af organer og laboratorier, der er opført på listen i forordningens artikel 48. Den liste over tredjelande, der er omhandlet i artikel 43, stk. 2, og artikel 45 i forordning (EF) nr. 555/2008 og fastsat i forordningens bilag XII, bør suppleres i overensstemmelse hermed.
(8)
Forordning (EF) nr. 555/2008 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(9)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 555/2008 foretages følgende ændringer:
1)
I afsnit II, kapitel II, afdeling 1, indsættes følgende som artikel 5a:
»Artikel 5 a
Støtteberettigede udgifter
1. Personaleudgifter afholdt af støttemodtageren, jf. artikel 4, skal anses for at være støtteberettigede, hvis de er afholdt i forbindelse med forberedelsen, gennemførelsen og opfølgningen af det pågældende støttede salgsfremmende projekt, herunder også evalueringen. Det omfatter omkostninger til personale, som støttemodtageren ansætter specifikt i forbindelse med det salgsfremmende projekt, og de omkostninger, der svarer til den andel af arbejdstiden, som fastansat personale hos støttemodtageren bruger på det salgsfremmende projekt.
Medlemsstaterne accepterer kun personaleudgifter som støtteberettigede, hvis støttemodtagerne fremlægger dokumentation med nærmere oplysninger om faktisk udført arbejde i forbindelse med et bestemt støttet salgsfremmende projekt.
2. Generalomkostninger afholdt af støttemodtageren betragtes kun som støtteberettigede, hvis:
a)
de vedrører forberedelse, gennemførelse eller opfølgning af projektet, og
b)
de ikke overstiger 4 % af de faktiske omkostninger for gennemførelsen af projekterne.
Medlemsstaterne kan beslutte, om disse omkostninger er støtteberettigede på grundlag af en fast sats eller på grundlag af forelagt støttedokumentation. I sidstnævnte tilfælde skal beregningen af disse omkostninger baseres på de regnskabsmæssige principper, regler og metoder, der anvendes i støttemodtagerens hjemland.«
2)
Artikel 19, stk. 2, andet afsnit, affattes således:
»Forskuddet må ikke overstige 20 % af den offentlige støtte til investeringen, og betalingen er betinget af, at der er stillet bankgaranti eller tilsvarende sikkerhed for 110 % af forskuddet. I tilfælde af investeringer, for hvilke den enkelte beslutning om at yde støtte træffes i regnskabsårene 2013, 2014 eller 2015, kan forskuddet dog forhøjes indtil 50 % af den offentlige støtte til den pågældende investering. I forbindelse med Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 282/2012 (3) er det en forpligtelse at bruge det samlede forskud til gennemførelsen af den pågældende operation to år efter, at det er udbetalt.
3)
I afsnit II, kapitel III, indsættes som artikel 37b:
»Artikel 37b
Meddelelse vedrørende forskud
1. Hvis forskud ydes i henhold til artikel 5, stk. 7, artikel 9, stk. 2, artikel 19, stk. 2, og artikel 24, stk. 3, opfordres støttemodtagerne til for hvert projekt årligt at meddele betalingsorganerne følgende oplysninger:
a)
udgiftserklæringer, som for hver foranstaltning begrunder brugen af forskud frem til den 15. oktober, og
b)
en bekræftelse af det uudnyttede forskud, der resterer den 15. oktober, for hver foranstaltning.
Medlemsstaterne fastlægger i deres nationale regler datoen for fremsendelsen af oplysningerne, således at de kan indgå i de aktuelle årsregnskaber for de betalingsorganer, der er omhandlet i artikel 6 i forordning (EF) nr. 885/2006, inden for den frist, der er fastsat i artikel 7, stk. 2, i nævnte forordning.
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på årsregnskabet for 2013, undtagen hvis der er ydet forskud på over 20 % og op til 50 % af den offentlige støtte i forbindelse med investeringerne i henhold til artikel 19, stk. 2, andet afsnit.
3. I forbindelse med artikel 18, stk. 2, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 282/2012, skal den dokumentation, der fremlægges som godtgørelse for endelig ret, være den seneste udgiftserklæring og bekræftelsen af det restbeløb, der er omhandlet i stk. 1.
For så vidt angår forskud i henhold til artikel 9, stk. 2, og artikel 19, stk. 2, i nærværende forordning, forelægges den seneste udgiftserklæring og bekræftelsen af restbeløbet, jf. stk. 1 og 2, inden udgangen af det andet regnskabsår efter deres udbetaling.«
4)
I afsnit III, kapitel II, indsættes som artikel 45a:
»Artikel 45 a
Elektronisk dokument
1. V I 1-dokumenter, der er oprettet i overensstemmelse med artikel 43 og 45, kan erstattes af et elektronisk dokument vedrørende import til Unionen af vinavlsprodukter fra tredjelande, der har etableret et kontrolsystem, som Unionen har accepteret som værende ækvivalent med det kontrolsystem, der er indført for de samme produkter i Unionens lovgivning.
Et kontrolsystem i et tredjeland kan blive accepteret som værende ækvivalent med det kontrolsystem, der er indført for de samme produkter i Unionen, hvis det mindst opfylder følgende betingelser:
a)
det giver tilstrækkelige garantier med hensyn til art, oprindelse og sporbarhed for vinavlsprodukter, der fremstilles eller handles på det pågældende tredjelands område
b)
det sikrer adgang til dataene i det anvendte elektroniske system, navnlig med hensyn til registrering og identifikation af erhvervsdrivende, kontrolorganer og laboratorier
c)
det sikrer, at der er mulighed for at kontrollere de data, der er omhandlet i litra b), inden for rammerne af et gensidigt administrativt samarbejde.
Tredjelande, der har etableret et kontrolsystem, som Unionen anerkender som værende ækvivalent, jf. andet afsnit, optages på den liste, der er fastsat i bilag XII, del C.
2. Det elektroniske dokument, der er omhandlet i stk. 1, skal mindst indeholde de oplysninger, der er nødvendige for oprettelsen af V I 1-dokumentet.
Det elektroniske dokument tildeles en unik administrativ referencekode af eller under tilsyn af den ansvarlige myndighed i eksporttredjelandet. Denne kode er angivet på de kommercielle dokumenter, der kræves ved indførsel til Unionens område.
3. Adgang til det elektroniske dokument eller de nødvendige data til at generere det gives på enhver anmodning af de ansvarlige myndigheder i destinationsmedlemsstaten.
Der kan eventuelt blive anmodet om dataene i første afsnit i form af et papirdokument, hvori dataene skal vises i form af dataelementer og anføres på samme måde som i det elektroniske dokument.«
5)
Bilag XII affattes som anført i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 31. juli 2013.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 752/2013
оd 31. srpnja 2013.
o izmjeni Uredbe (EZ) br. 555/2008 u vezi s nacionalnim programima potpore i trgovinom s trećim zemljama u sektoru vina
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. o uspostavljanju zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode (Uredba o jedinstvenom ZOT-u) (1), a posebno njezin članak 103.za i članak 158.a stavak 4., u vezi s njezinim člankom 4.,
budući da:
(1)
Člancima 4. i 5. Uredbe Komisije (EZ) br. 555/2008 (2) utvrđuju se kriteriji prihvatljivosti mjera za promociju vina na tržištima trećih zemalja uključenih u nacionalne programe potpore te postupak odabira takvih mjera.
(2)
S obzirom na posebnu prirodu mjera promocije vina na tržištima trećih zemalja i uzimajući u obzir iskustvo stečeno tijekom provedbe nacionalnih programa potpore, potrebno je utvrditi pravila prihvatljivosti troškova osoblja i režijskih troškova nastalih korisniku u provedbi takvih mjera.
(3)
Člankom 19. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 555/2008 uređuje se financijsko upravljanje mjerama ulaganja. Radi lakše realizacije ulagačkih projekata u okviru provedbe programskog razdoblja 2014. -2018., potrebno je u 2014. i 2015. povisiti gornju granicu za isplate predujmova. Isti je pristup potrebno primijeniti za realizaciju ulagačkih projekata u okviru završetka prvog programskog razdoblja 2009. -2013. Stoga je potrebno povisiti gornju granicu za isplate predujmova i za 2013.
(4)
Prikladno je uvesti mjere kojima se jamči dobro financijsko upravljanje i poboljšava nadzor sredstava Unije koja se isplaćuju korisnicima u okviru nacionalnih programa potpore. Uzimajući u obzir vrijeme koje je potrebno državama članicama da provedu te mjere, potrebno je započeti njihovu primjenu od 2014., osim ako države članice ne odluče dodijeliti veće predujmove u 2013. do gornje granice koja će se unijeti u članak 19. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 555/2008.
(5)
U odjeljku 2. poglavlja II. glave III. Uredbe (EZ) br. 555/2008 utvrđeni su zahtjevi koje je potrebno ispuniti za uvoz vina, soka od grožđa i mošta od grožđa u Uniju. U njemu se posebno utvrđuje obveza predočavanja dokumenta V. I. 1. sastavljenog na obrascu V. I. 1., koji odgovara primjerku iz Priloga IX. toj Uredbi, kojeg je potpisala službena osoba službenog tijela i službena osoba priznatog laboratorija, ili pojednostavnjenog dokumenta V. I. 1. u papirnatom obliku za proizvode od vina koji se uvoze u Uniju. Uzimajući u obzir razvoj računalnih sustava u tom sektoru i radi lakšeg praćenja kretanja i nadzora proizvoda od vinove loze, prikladno je odobriti uporabu računalnih sustava, a time i elektroničkih dokumenata. Ipak, uporaba računalnih sustava trebala bi biti podložna ispunjavanju određenih uvjeta i priznanju od strane Unije da sustav za nadzor uspostavljen u trećoj zemlji nudi dovoljna jamstva u pogledu vrste, podrijetla i sljedivosti proizvoda od vina koji se iz te treće zemlje uvoze u Uniju. Stoga je nužno utvrditi minimalne uvjete potrebne kako bi Unija službeno prihvatila istovrijednost sustava nadzora uspostavljenog u dotičnoj trećoj zemlji i sustava uspostavljenog u Uniji.
(6)
Treće zemlje koje su uspostavile sustav nadzora koji je Unija priznala kao istovrijedan trebalo bi radi jasnoće uvrstiti na popis.
(7)
Nakon ispitivanja zahtjeva koji su podnijela nadležna tijela Čilea kako bi imali koristi od pojednostavnjenog postupka utvrđenog člankom 45. Uredbe (EZ) br. 555/2008 i priznanja od strane Unije da sustav za nadzor uspostavljen u čileanskom sektoru vina nudi posebna jamstva u pogledu nadzora i sljedivosti vina proizvedenih u Čileu, dokumenti V. I. 1. koje sastavljaju proizvođači vina iz Čilea, koji su dobili pojedinačna odobrenja od svojih nadležnih tijela i koji su bili podvrgnuti njihovoj inspekciji, smatraju se potvrdama ili izvješćima o analizi koje sastavljaju agencije i laboratoriji uključeni na popis iz članka 48. te Uredbe. Popis trećih zemalja koji se navodi u članku 43. stavku 2. i članku 45. Uredbe (EZ) br. 555/2008 i koji je određen u njezinom Prilogu XII. potrebno je u skladu s time nadopuniti.
(8)
Uredbu (EZ) br. 555/2008 treba stoga na odgovarajući način izmijeniti.
(9)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Upravljačkog odbora za zajedničku organizaciju poljoprivrednih tržišta,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Uredba (EZ) br. 555/2008 mijenja se kako slijedi:
(1)
u odjeljku 1. poglavlja II. glave I. dodaje se sljedeći članak 5.a:
„Članak 5.a
Prihvatljivi troškovi
1. Troškovi osoblja korisnika iz članka 4. smatraju se prihvatljivima ako su nastali u vezi s pripremom, provedbom ili praćenjem određenog projekta promocije za koji se primaju sredstva, uključujući ocjenjivanje. To podrazumijeva troškove za osoblje koje je korisnik zaposlio posebno za projekt promocije i troškove koji odgovaraju udjelu radnog vremena koje je stalno zaposleno osoblje korisnika uložilo u projekt promocije.
Države članice smatraju prihvatljivima samo troškove osoblja za koje korisnici dostave dokaznu dokumentaciju u kojoj je detaljno naveden posao stvarno obavljen u vezi s određenim projektom promocije za koji se primaju sredstva.
2. Režijski troškovi nastali korisniku smatraju se prihvatljivima samo ako:
(a)
su povezani s pripremom, provedbom ili praćenjem projekta i
(b)
ne prelaze 4 % stvarnih troškova provedbe projekata.
Države članice mogu odlučiti o prihvatljivosti tih troškova na temelju paušalnog iznosa ili na temelju predočenja dokazne dokumentacije. U potonjem se slučaju izračun tih troškova temelji na računovodstvenim načelima, pravilima i metodama koje se upotrebljavaju u zemlji korisnika.”
(2)
u članku 19. stavku 2., drugi podstavak zamjenjuje se sljedećim:
„Iznos predujmova ne smije biti veći od 20 % državne potpore za ulaganja, a uvjet za njihovu isplatu je predočenje bankovnog jamstva ili jednakovrijednog jamstva u visini od 110 % iznosa predujma. Međutim, u slučaju ulaganja za koja se pojedinačna odluka o dodjeli potpore donosi u financijskim godinama 2013., 2014. i 2015., iznos predujmova moguće je povećati i do 50 % državne potpore povezane s tim ulaganjem. Za potrebe Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 282/2012 (3) obveza je potrošiti ukupni iznos predujma za provedbu dotične mjere dvije godine nakon isplate.
(3)
u poglavlju III. glave II. dodaje se sljedeći članak 37.b:
„Članak 37.b
Obavijesti povezane s predujmovima
(1) U slučaju kada se predujmovi dodjeljuju u skladu s člankom 5. stavkom 7., člankom 9. stavkom 2., člankom 19. stavkom 2. i člankom 24. stavkom 3., od korisnikâ se traži da agencijama za plaćanje za svaki projekt godišnje dostave sljedeće podatke:
(a)
troškovnike kojima se za svaku mjeru opravdava uporaba predujmova do 15. listopada i
(b)
potvrdu o iznosu neiskorištenih predujmova za svaku mjeru preostalom na dan 15. listopada.
Države članice utvrđuju u svojim nacionalnim pravilima datum prijenosa tih podataka kako bi ih se uključilo u tekuća godišnja financijska izvješća agencija za plaćanje iz članka 6. Uredbe (EZ) br. 885/2006 unutar roka određenog u članku 7. stavku 2. navedene Uredbe.
(2) Stavak 1. ne primjenjuje se na godišnja financijska izvješća za 2013., osim u slučaju kada su u skladu s drugim podstavkom članka 19. stavka 2. dodijeljeni predujmovi u iznosu većem od 20 % do najviše 50 % državne potpore povezane s ulaganjima.
(3) Za potrebe članka 18. stavka 2. Provedbene uredbe (EU) br. 282/2012 dokaz koji je potrebno dostaviti za konačno pravo na potporu zadnji je troškovnik i potvrda o preostalom iznosu iz stavka 1.
Što se tiče predujmova iz članka 9. stavka 2. i članka 19. stavka 2. ove Uredbe, zadnji troškovnik i potvrdu o preostalom iznosu iz stavaka 1. i 2. potrebno je dostaviti do kraja druge financijske godine nakon njihove isplate.”
(4)
U poglavlju II. naslova III. dodaje se sljedeći članak 45.a:
„Članak 45.a
Elektronički dokument
1. Dokumenti V. I. 1. izrađeni u skladu s člancima 43. i 45. mogu se zamijeniti elektroničkim dokumentima za uvoz u Uniju proizvoda od vina iz trećih zemalja koje su uspostavile sustav nadzora koji je Unija prihvatila kao istovrijedan onome koji je uspostavljen zakonodavstvom Unije za iste proizvode.
Sustav nadzora u trećim zemljama može biti prihvaćen kao istovrijedan onome koji je uspostavila Unija za iste proizvode ako ispunjava najmanje sljedeće uvjete:
(a)
nudi dovoljna jamstva u pogledu vrste, podrijetla i sljedivosti proizvoda od vina koji su proizvedeni ili kojima se trguje na državnom području dotičnih trećih zemalja;
(b)
osigurava pristup podacima iz elektroničkog sustava kojim se koristi, posebno u pogledu prijave i podataka subjekata, tijela odgovornih za nadzor i laboratorija za analizu;
(c)
osigurava mogućnost provjere podataka iz točke (b) u okviru uzajamne administrativne suradnje.
Treće zemlje koje su uspostavile sustav nadzora koji je Unija prihvatila kao istovrijedan u skladu s drugim podstavkom uvrstit će se na popis određen u dijelu C Priloga XII.
2. Elektronički dokument iz stavka 1. najmanje sadržava podatke potrebne za izradu dokumenta V. I. 1.
Elektroničkom dokumentu nadležna tijela trećih zemalja izvoza dodjeljuju jedinstvenu administrativnu referentnu oznaku ili mu se ona dodjeljuje pod njihovim nadzorom. Ta se oznaka navodi u trgovačkim dokumentima koji su potrebni za uvoz na područje Unije.
3. Pristup elektroničkim dokumentima ili podacima potrebnima za njihovu izradu daje se na svaki zahtjev nadležnih tijela države članice odredišta.
Podaci iz prvog podstavka mogu se zatražiti u obliku papirnatog dokumenta u kojemu su podaci prikazani u obliku podatkovnih elemenata navedenih na isti način kao i u elektroničkom dokumentu.”
(5)
Prilog XII. zamjenjuje se tekstom iz Priloga ovoj Uredbi.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 31. srpnja 2013.