EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 256/2014
af 26. februar 2014
om indberetning til Kommissionen om investeringsprojekter i energiinfrastruktur i Den Europæiske Union, om erstatning af Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 617/2010 og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 736/96
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 194,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Af hensyn til udviklingen af Unionens energipolitik og for at Kommissionen kan udføre sine opgaver på energiområdet, er det afgørende at få tegnet et samlet billede af udviklingen i investeringerne i energiinfrastrukturen i Unionen. Tilgængelige, regelmæssige og ajourførte data og oplysninger bør sætte Kommissionen i stand til at foretage de fornødne sammenligninger og evalueringer og foreslå relevante foranstaltninger på grundlag af korrekte tal og analyser, især vedrørende den fremtidige balance mellem udbud af og efterspørgsel efter energi.
(2)
Energimæssigt har situationen i og uden for Unionen ændret sig væsentligt i de senere år, hvilket betyder, at investeringer i energiinfrastruktur er blevet helt centrale for at sikre Unionens energiforsyning samt for, at det indre marked kan fungere, og at Unionen kan gennemføre den overgang til et lavkulstofenergisystem, som den har påbegyndt.
(3)
Den nye energisituation kræver betydelige investeringer i alle infrastrukturformer i alle energisektorer og i udvikling af nye typer infrastruktur og nye teknologier til markedet. Med liberaliseringen af energisektoren og den fortsatte integration af det indre marked får de økonomiske aktører en mere fremtrædende rolle i investeringssammenhæng. Samtidig vil nye politiske krav som f.eks. mål, der har indvirkning på brændselsmikset, ændre på medlemsstaternes politikker for etablering af ny og/eller moderniseret energiinfrastruktur.
(4)
I den forbindelse bør der lægges mere vægt på investeringer i energiinfrastruktur i Unionen, især med henblik på at forebygge problemer, fremme bedste praksis og opnå større gennemsigtighed med hensyn til den fremtidige udvikling af Unionens energisystemer.
(5)
Kommissionen og især dens markedsobservatorium for energi bør derfor råde over nøjagtige data og oplysninger om investeringsprojekter, herunder nedlæggelse af infrastrukturer, i de vigtigste dele af Unionens energisystem.
(6)
Data og oplysninger om den forventede udvikling i produktions-, transmissions- og oplagringskapacitet og om projekter i de forskellige energisektorer er af interesse for Unionen og er vigtige for fremtidige investeringer. Det er derfor nødvendigt at sikre, at Kommissionen underrettes om de investeringsprojekter, hvor anlægs- eller nedlæggelsesarbejdet er påbegyndt, eller hvor der er truffet en endelig beslutning om investering.
(7)
Ifølge artikel 41 og 42 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab (Euratomtraktaten) har virksomhederne pligt til at give meddelelse om deres investeringsprojekter. Det er nødvendigt at supplere sådanne oplysninger med regelmæssige indberetninger om gennemførelsen af investeringsprojekter. Sådanne supplerende indberetninger berører ikke Euratomtraktatens artikel 41-44. Det bør dog så vidt muligt undgås, at virksomhederne pålægges en dobbelt byrde.
(8)
For at Kommissionen kan danne sig et sammenhængende billede af den fremtidige udvikling i hele Unionens energisystem, er der behov for harmoniserede rammer for indberetning om investeringsprojekter baseret på ajourførte kategorier af officielle data og oplysninger, som medlemsstaterne skal indsende.
(9)
Medlemsstaterne bør med dette for øje give Kommissionen data og oplysninger om de på deres område planlagte eller igangværende investeringsprojekter i energiinfrastruktur vedrørende produktion, oplagring og transmission af olie, naturgas, elektricitet, herunder elektricitet fra vedvarende kilder og fra kul og brunkul samt kombineret produktion af elektricitet og nyttevarme, produktion af biobrændsler og biobrændstoffer samt CO2-opsamling, -transport og -oplagring. Medlemsstaterne bør også indberette data og oplysninger til Kommissionen om investeringsprojekter inden for elektricitets- og gassammenkoblinger med tredjelande. Det bør pålægges virksomhederne at indberette sådanne data og oplysninger til den berørte medlemsstat.
(10)
I betragtning af tidshorisonten for investeringsprojekter i energisektoren bør indberetning hvert andet år være tilstrækkeligt.
(11)
For at undgå uforholdsmæssigt store administrative byrder og minimere omkostningerne for medlemsstaterne og virksomhederne, især små og mellemstore virksomheder, bør denne forordning give mulighed for at fritage medlemsstater og virksomheder for indberetningspligten, hvis Kommissionen allerede har modtaget tilsvarende oplysninger i medfør af energisektorspecifikke EU-retsakter, hvis mål er konkurrencebaserede energimarkeder i Unionen, et bæredygtigt europæisk energisystem og energiforsyningssikkerhed for Unionen. Enhver overlapning mellem indberetningskravene i tredje lovgivningspakke vedrørende det indre marked for elektricitet og naturgas bør derfor undgås. Kommissionen bør for at lette indberetningsbyrden yde hjælp til medlemsstaterne med henblik på at klarlægge, i hvilke tilfælde den finder, at data og oplysninger, som allerede er indberettet til den i henhold til andre retsakter, opfylder denne forordnings krav.
(12)
Kommissionen og især dens markedsobservatorium for energi bør have mulighed for at træffe alle hensigtsmæssige foranstaltninger til at behandle data og til at forenkle og sikre dataindberetning og navnlig til at benytte integrerede IT-værktøjer og -procedurer, som bør garantere fortroligheden af de data eller oplysninger, der indberettes til Kommissionen.
(13)
Beskyttelsen af fysiske personer i forbindelse med medlemsstaternes behandling af personoplysninger er reguleret af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (3), og beskyttelsen af fysiske personer i forbindelse med Kommissionens behandling af personoplysninger er reguleret af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (4). Nærværende forordning berører ikke disse bestemmelser.
(14)
Medlemsstaterne eller deres bemyndigede enheder og Kommissionen bør beskytte fortroligheden af forretningsmæssigt følsomme data og oplysninger. Medlemsstaterne eller deres bemyndigede enheder bør derfor aggregere sådanne data og oplysninger på nationalt niveau, før de indberettes til Kommissionen, medmindre der er tale om data og oplysninger vedrørende grænseoverskridende transmissionsprojekter. Om nødvendigt bør Kommissionen yderligere aggregere disse data på en sådan måde, at det forhindres, at oplysninger om de enkelte virksomheder eller anlæg afsløres eller kan udledes.
(15)
Kommissionen og især dens markedsobservatorium for energi bør regelmæssigt foretage en tværsektoriel analyse af udviklingen i Unionens energisystemstruktur og perspektiverne herfor og, hvor det er relevant, en mere fokuseret analyse af bestemte aspekter af energisystemet. Især bør analysen medvirke til at forøge energisikkerheden ved at identificere eventuelle infrastruktur- og investeringsmangler med henblik på at opnå balance mellem udbud af og efterspørgsel efter energi. Denne analyse bør også bidrage til drøftelserne på EU-plan om energiinfrastrukturer og bør derfor fremsendes til Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg samt stilles til rådighed for interesserede parter.
(16)
Små og mellemstore virksomheder vil i forbindelse med deres investeringsplanlægning kunne få gavn af Kommissionens tværsektorielle analyser samt de data og oplysninger, Kommissionen offentliggør inden for rammerne af denne forordning.
(17)
Kommissionen kan bistås af eksperter fra medlemsstaterne eller andre kompetente eksperter med henblik på at nå frem til en fælles opfattelse af potentielle infrastrukturmangler og risici i forbindelse hermed og bidrage til at gøre den fremtidige udvikling mere gennemsigtig, hvilket er af særlig interesse for nye markedsaktører.
(18)
Denne forordning bør erstatte Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 617/2010 (5), som blev annulleret af Domstolen den 6. september 2012 (6), og hvis virkninger skulle opretholdes, indtil en ny forordnings ikrafttræden. Annulleringen af forordning (EU, Euratom) nr. 617/2010 i henhold til Domstolens dom bør derfor få virkning med nærværende forordnings ikrafttræden. Endvidere bør Rådets forordning (EF) nr. 736/96 (7), som blev ophævet ved den annullerede forordning (EU, Euratom) nr. 617/2010, ophæves ved nærværende forordning.
(19)
Formen og de tekniske enkeltheder i indberetningen af data og oplysninger til Kommissionen vedrørende investeringsprojekter i energiinfrastruktur er fastlagt i Kommissionens forordning (EU, Euratom) nr. 833/2010 (8). Forordning (EU, Euratom) nr. 833/2010 bør fortsat finde anvendelse, indtil den revideres, hvilket vil ske efter vedtagelsen af nærværende forordning.
(20)
Målene for denne forordning kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af deres omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten on Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at opnå disse mål -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Formål og anvendelsesområde
1. Ved denne forordning fastsættes ensartede rammer for indberetning til Kommissionen af data og oplysninger om investeringsprojekter i energiinfrastruktur i sektorerne for olie, naturgas, elektricitet - herunder elektricitet fra vedvarende kilder, elektricitet fra kul og brunkul samt kombineret produktion af elektricitet og nyttevarme - samt om investeringsprojekter vedrørende produktion af biobrændsler og biobrændstoffer og opsamling, transport og oplagring af kuldioxid, der produceres i disse sektorer.
2. Denne forordning finder anvendelse på de i bilaget anførte typer investeringsprojekter, hvor anlægs- eller nedlæggelsesarbejdet er påbegyndt, eller hvor der er truffet en endelig beslutning om investering.
Medlemsstaterne kan endvidere forelægge anslåede data eller foreløbige oplysninger om de i bilaget anførte typer investeringsprojekter, hvor anlægsarbejdet forventes påbegyndt inden for fem år, og om de projekter, hvor nedlæggelsen forventes påbegyndt inden for tre år, men hvor der ikke er truffet en endelig beslutning om investering.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) »infrastruktur«: enhver type anlæg eller del af anlæg med relation til produktion, transmission eller oplagring, herunder sammenkoblinger mellem Unionen og tredjelande
2) »investeringsprojekter«: projekter med følgende formål:
3) »endelig beslutning om investering«: den beslutning, der træffes på virksomhedsplan om endeligt at afsætte midler til et projekts investeringsfase
4) »investeringsfase«: den fase, hvor anlægsarbejdet eller nedlæggelsen finder sted, og hvor der afholdes kapitalomkostninger; den omfatter ikke planlægningsfasen
5) »planlægningsfase«: den fase, hvor projektets gennemførelse forberedes, og hvor der, hvis det er relevant, foretages en gennemførlighedsvurdering og forberedende og tekniske undersøgelser, indhentes tilladelser og godkendelser og afholdes kapitalomkostninger
6) »investeringsprojekter under anlæg«: investeringsprojekter, hvis anlæg er påbegyndt, og hvor der er afholdt kapitalomkostninger
7) »nedlæggelse«: den fase, hvor infrastruktur tages endeligt ud af drift
8) »produktion«: elproduktion og forarbejdning af brændsler og brændstoffer, herunder biobrændsler og biobrændstoffer
9) »transmission«: transport af energikilder, energiprodukter eller kuldioxid via et ledningsnet, navnlig
10) »opsamling«: processen med opsamling af kuldioxid fra industrianlæg med henblik på oplagring
11) »oplagring«: permanent eller midlertidig lagring af energi eller energikilder i infrastruktur over eller under jorden eller i geologiske strukturer eller indeslutning af kuldioxid i underjordiske geologiske formationer
12) »virksomheder«: fysiske og juridiske, privatretlige og offentligretlige personer, der træffer beslutning om eller gennemfører investeringsprojekter
13) »energikilder«:
i)
primære energikilder såsom olie, naturgas og kul
ii)
omdannede energikilder såsom elektricitet
iii)
energi fra vedvarende kilder, herunder vandkraft, biomasse-, biogas-, vind-, sol-, tidevands- og bølgeenergi samt geotermisk energi, og
iv)
energiprodukter såsom raffinerede olieprodukter, biobrændsler og biobrændstoffer
14) »specifikt organ«: et organ, der ifølge en energisektorspecifik EU-retsakt er pålagt at udarbejde og vedtage flerårige EU-netudviklings- og -investeringsplaner for energiinfrastruktur, såsom det europæiske net af elektricitetstransmissionssystemoperatører (»ENTSO-E«), jf. artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 714/2009 (9) og det europæiske net af gastransmissionssystemoperatører (»ENTSO-G«), jf. artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2009 (10).
15) »aggregerede data«: data, der er blevet aggregeret for en eller flere medlemsstater.
Artikel 3
Indberetning af data
1. Medlemsstaterne eller de enheder, de bemyndiger dertil, indsamler fra den 1. januar 2015 og derefter hvert andet år alle de i denne forordning krævede data og oplysninger, idet de holder indsamlings- og indberetningsbyrden på et proportionalt niveau.
De indberetter de data og relevante projektoplysninger, som er fastsat i denne forordning, til Kommissionen i 2015, som er det første indberetningsår, og derefter hvert andet år. Denne indberetning sker i aggregeret form, dog ikke for data og relevante oplysninger om grænseoverskridende transmissionsprojekter.
Medlemsstaterne eller de bemyndigede enheder indberetter aggregerede data og relevante projektoplysninger senest den 31. juli i det pågældende indberetningsår.
2. Medlemsstaterne og deres bemyndigede enheder er fritaget for pligterne i stk. 1, såfremt og i det omfang det ifølge energisektorspecifikke EU-retsakter eller Euratom-traktaten forholder sig sådan, at
a)
medlemsstaten eller dens bemyndigede enhed allerede har indberettet data eller oplysninger til Kommissionen, som svarer til de data eller oplysninger, som kræves i henhold til denne forordning, og har oplyst indberetningsdatoen og den pågældende specifikke retsakt, eller
b)
det er pålagt et specifikt organ at udarbejde en flerårig investeringsplan for energiinfrastruktur på EU-plan, og at organet med dette for øje indsamler data og oplysninger, som svarer til de data eller oplysninger, som kræves i henhold til denne forordning. I dette tilfælde og med henblik på denne forordning indberetter det specifikke organ alle relevante data og oplysninger til Kommissionen.
Artikel 4
Datakilder
De pågældende virksomheder indberetter inden den 1. juni i hvert indberetningsår de i artikel 3 omhandlede data eller oplysninger til de medlemsstater, på hvis område de planlægger at gennemføre investeringsprojekter, eller til de af disse medlemsstater bemyndigede enheder. De indberettede data eller oplysninger skal afspejle investeringsprojektsituationen pr. 31. marts i det relevante indberetningsår.
Stk. 1 finder ikke anvendelse på virksomheder, hvor den pågældende medlemsstat beslutter at anvende andre midler til at give Kommissionen de i artikel 3 omhandlede data eller oplysninger, forudsat at de indgivne data og oplysninger er sammenlignelige.
Artikel 5
Indberetningernes indhold
1. Hvad angår de i bilaget anførte typer investeringsprojekter skal den i artikel 3 omhandlede indberetning indeholde følgende, hvor det er relevant:
a)
omfanget af den kapacitet, der er planlagt eller under anlæg
b)
type og vigtigste kendetegn for infrastruktur eller kapacitet, der er planlagt eller under anlæg, herunder i givet fald placering af grænseoverskridende transmissionsprojekter
c)
forventet idriftsættelsesår
d)
benyttet type energikilde
e)
anlæg, der kan håndtere forsyningssikkerhedskriser, f.eks. udstyr, der tillader vending af strømningsretningen eller brændselsskift, og
f)
udstyr til CO2-opsamling eller eftermontering til CO2-opsamling og -lagring.
2. Hvad angår planlagt nedlæggelse af kapacitet skal den i artikel 3 omhandlede indberetning indeholde følgende:
a)
den pågældende infrastrukturs art og kapacitet og
b)
forventet nedlæggelsesår.
3. I indberetninger efter artikel 3 skal der om nødvendigt angives:
a)
de samlede tal for den installerede produktions-, transmissions- og oplagringskapacitet, der foreligger ved det pågældende indberetningsårs begyndelse, eller hvis funktion er afbrudt i en periode på over tre år, og
b)
relevante oplysninger om forsinkelser af og/eller hindringer for gennemførelse af et investeringsprojekt, såfremt medlemsstaterne, deres bemyndigede enheder eller det pågældende specifikke organ råder over disse oplysninger.
Artikel 6
Datakvalitet og offentliggørelse af data
1. Medlemsstaterne, deres bemyndigede enheder eller, hvis det er relevant, de specifikke organer skal bestræbe sig på at sikre kvaliteten, relevansen, nøjagtigheden, utvetydigheden, aktualiteten og den indbyrdes overensstemmelse af de data og oplysninger, de indberetter til Kommissionen.
Såfremt specifikke organer forestår indberetningen, kan de indberettede data og oplysninger ledsages af passende bemærkninger fra medlemsstaterne.
2. Kommissionen kan offentliggøre aggregerede data og oplysninger, den har modtaget i medfør af denne forordning, særlig analyserne i artikel 10, stk. 3, under forudsætning af, at der ikke afsløres eller kan udledes oplysninger om de enkelte virksomheder og anlæg.
3. Medlemsstaterne, deres bemyndigede enheder eller Kommissionen skal hver især behandle forretningsmæssigt følsomme data og oplysninger, som de råder over, fortroligt.
Artikel 7
Gennemførelsesbestemmelser
Kommissionen vedtager inden for de rammer, der er fastlagt i denne forordning, senest den 10. juni 2014, de bestemmelser, som er nødvendige for gennemførelsen af denne forordning, og som vedrører form og andre tekniske enkeltheder ved indberetning af de i artikel 3 og 5 omhandlede data og oplysninger. Indtil da finder forordning (EU, Euratom) nr. 833/2010 fortsat anvendelse.
Artikel 8
Databehandling
Kommissionen er ansvarlig for at udvikle, være vært for, forvalte og vedligeholde de IT-ressourcer, der er nødvendige for at modtage, opbevare og foretage enhver behandling af de data og oplysninger om energiinfrastruktur, som indberettes til Kommissionen i medfør af denne forordning.
Kommissionen skal endvidere sikre, at de IT-ressourcer, der anvendes til de i stk. 1 omtalte formål, garanterer at de data og oplysninger, som indberettes til Kommissionen i henhold til denne forordning, behandles fortroligt.
Artikel 9
Beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af oplysninger
Denne forordning berører ikke EU-retten og berører navnlig ikke medlemsstaternes forpligtelser i forbindelse med behandling af personoplysninger, jf. direktiv 95/46/EF, og heller ikke de forpligtelser, som EU-institutionerne og -organerne i medfør af forordning (EF) nr. 45/2001 skal overholde ved behandling af personoplysninger som led i udøvelsen af deres hverv.
Artikel 10
Overvågning og rapportering
1. På grundlag af de indberettede data og oplysninger og eventuelle andre datakilder, herunder data indkøbt af Kommissionen, og under hensyntagen til de relevante analyser, f.eks. de flerårige netudviklingsplaner for gas og elektricitet, forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og offentliggør hvert andet år en tværsektoriel analyse af udviklingen i Unionens energisystemstruktur og perspektiverne herfor. Denne analyse har især til formål:
a)
at identificere potentielle fremtidige gab mellem udbud af og efterspørgsel efter energi, der er væsentlige for Unionens energipolitik, herunder for det indre energimarkeds funktionsmåde, med særlig vægt på potentielle fremtidige fejl og mangler ved produktions- og transmissionsinfrastrukturen
b)
at identificere hindringer for investeringer og fremme bedste praksis for at overvinde dem, og
c)
at øge gennemsigtigheden for markedsaktørerne og potentielle nye markedsaktører.
Kommissionen kan ligeledes på grundlag af disse data og oplysninger foretage enhver specifik analyse, der anses for påkrævet eller hensigtsmæssig.
2. Kommissionen kan ved udarbejdelsen af analyserne i stk. 1 bistås af eksperter fra medlemsstaterne og/eller andre eksperter eller faglige sammenslutninger med specifik kompetence på det pågældende område.
Kommissionen giver alle medlemsstater mulighed for at kommentere udkastene til analyser.
3. Kommissionen drøfter analyserne med interesserede parter såsom ENTSO-E, ENTSO-G, Gaskoordinationsgruppen, Elektricitetskoordinationsgruppen og Oliekoordinationsgruppen.
Artikel 11
Revision
Senest den 31. december 2016 tager Kommissionen denne forordnings anvendelse op til revision og forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om resultaterne af revisionen. Kommissionen skal ved denne revision bl.a. undersøge:
a)
en eventuel udvidelse af denne forordnings anvendelsesområde til at omfatte:
i)
udvinding af gas, olie og kul
ii)
terminaler for komprimeret naturgas
iii)
andre typer oplagring af elektricitet, og
b)
spørgsmålet om, hvorvidt tærskelværdierne for vedvarende energianlæg bør sænkes.
Kommissionen skal ved behandlingen af disse spørgsmål tage hensyn til behovet for at sikre en balance mellem den større administrative byrde og de fordele, der er forbundet med fremskaffelsen af de ekstra oplysninger.
Artikel 12
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 736/96 ophæves fra den 9. april 2014.
Artikel 13
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 26. februar 2014.
UREDBA (EU) br. 256/2014 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 26. veljače 2014.
o obavješćivanju Komisije o investicijskim projektima u području energetske infrastrukture u Europskoj uniji, zamjeni Uredbe Vijeća (EU, Euratom) br. 617/2010 i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 736/96
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 194.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
nakon savjetovanja s Odborom regija,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Stvaranje cjelovite slike razvoja ulaganja u energetsku infrastrukturu u Uniji ključno je za razvoj energetske politike Unije i kako bi Komisija izvršila svoje zadatke u području energetike. Redovit pristup ažurnim podacima i informacijama Komisiji bi trebao omogućiti potrebne usporedbe i procjene te predlaganje odgovarajućih mjera na temelju odgovarajućih brojčanih podataka i analiza, posebno u vezi s budućom ravnotežom između energetske ponude i potražnje.
(2)
Situacija u području energetike znatno se promijenila posljednjih godina u Uniji i izvan nje te su ulaganja u energetsku infrastrukturu postala ključno pitanje za sigurnu opskrbu Unije energijom, funkcioniranje unutarnjeg tržišta i prijelaz na energetski sustav s niskom emisijom ugljika, s čime je započela Unija.
(3)
Za taj novi energetski kontekst potrebna su značajna ulaganja u sve vrste infrastrukture u svim energetskim sektorima, kao i razvoj novih vrsta infrastrukture i novih tehnologija koje tržište treba prihvatiti. Zbog liberalizacije energetskog sektora i dodatne integracije unutarnjeg tržišta gospodarski subjekti igraju sve značajniju ulogu u svrhu ulaganja. U isto vrijeme novi zahtjevi energetske politike, kao što su ciljevi koji utječu na mješavinu goriva, izmijenit će politike država članica u smjeru nove i/ili modernizirane energetske infrastrukture.
(4)
U tom kontekstu trebalo bi posvetiti veću pažnju ulaganjima u energetsku infrastrukturu u Uniji, posebno kako bi se preduhitrili problemi, promicala najbolja praksa te kako bi budući razvoj energetskog sustava Unije bio transparentniji.
(5)
Komisija, a posebno njezin Opservatorij za energetsko tržište, trebala bi stoga raspolagati točnim podacima i informacijama o investicijskim projektima, uključujući stavljanje izvan pogona, koji se odnose na najznačajnije komponente energetskog sustava Unije.
(6)
Podaci i informacije o predvidivim kretanjima u kapacitetima proizvodnje, transporta i skladištenja te o projektima u različitim energetskim sektorima od interesa su za Uniju i važni za buduća ulaganja. Zbog toga je potrebno osigurati obavješćivanje Komisije o investicijskim projektima za koje su započeli radovi na izgradnji ili stavljanju izvan pogona ili za koje je donesena konačna odluka o ulaganju.
(7)
Na temelju članaka 41. i 42. Ugovora o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju (Ugovor o Euratomu) poduzeća imaju obvezu dostaviti svoje investicijske projekte. Te informacije potrebno je posebno dopuniti redovitim izvješćivanjem o provedbi investicijskih projekata. Takvim dodatnim izvješćivanjem ne dovode se u pitanje članci od 41. do 44. Ugovora o Euratomu. Međutim, kad god je to moguće, trebalo bi izbjeći nametanje dvostrukog opterećenja poduzećima.
(8)
Kako bi Komisija imala dosljedan pregled budućih kretanja energetskog sustava Unije u cjelini, potreban je usklađen okvir za izvješćivanje o investicijskim projektima, koji se temelji na ažuriranim kategorijama službenih podataka i informacija koje države članice trebaju dostaviti.
(9)
U tu svrhu države članice trebale bi obavješćivati Komisiju o podacima i informacijama u pogledu investicijskih projekata u području energetske infrastrukture, koji su planirani ili u procesu izgradnje na njihovom državnom području, koji se tiču proizvodnje, skladištenja i transporta nafte, prirodnog plina, električne energije, uključujući električnu energiju iz obnovljivih izvora, električnu energiju iz ugljena i lignita te kogeneraciju električne energije i korisne topline; proizvodnje biogoriva; te hvatanja, prijevoza i skladištenja ugljičnog dioksida. Države članice također bi trebale obavješćivati Komisiju o podacima i informacijama u pogledu investicijskih projekata o interkonekcijama električne energije i plinskim interkonekcijama s trećim zemljama. Poduzeća na koja se to odnosi trebala bi imati obvezu obavješćivanja dotične države članice o tim podacima i informacijama.
(10)
S obzirom na vremenske okvire investicijskih projekata u energetskom sektoru, trebalo bi biti dostatno izvješćivati jednom u dvije godine.
(11)
Kako bi se izbjegla nerazmjerna administrativna opterećenja i sveli na najmanju mjeru troškovi za države članice i poduzeća, posebno za mala i srednja poduzeća, ova bi Uredba trebala omogućiti izuzimanje država članica i poduzeća od obveze izvješćivanja, pod uvjetom da su Komisiji već dostavljene jednakovrijedne informacije na temelju pravnih akata Unije iz područja energetike, a čija je namjena ostvariti ciljeve konkurentnih energetskih tržišta u Uniji, održivosti energetskog sustava Unije i sigurnosti opskrbe Unije energijom. Zbog toga bi trebalo izbjegavati svako udvostručavanje zahtjeva izvješćivanja koji su navedeni u trećem paketu mjera za unutarnje tržište u području električne energije i prirodnog plina. Kako bi se smanjilo opterećenje izvješćivanja, Komisija bi državama članicama trebala osigurati potporu s ciljem razjašnjavanja u kojim se slučajevima za podatke ili informacije o kojima je Komisija već obaviještena u okviru drugih pravnih akata smatra da udovoljavaju zahtjevima iz ove Uredbe.
(12)
Komisija, a posebno njezin Opservatorij za energetsko tržište, trebala bi radi obrade podataka, kao i radi jednostavnijeg i sigurnijeg obavješćivanja o podacima, moći poduzeti sve odgovarajuće mjere, a posebno koristiti integrirane informatičke alate i postupke, koji bi trebali jamčiti povjerljivost podataka ili informacija o kojima je Komisija obaviještena.
(13)
Zaštita pojedinaca s obzirom na obradu osobnih podataka koju izvršavaju države članice uređena je Direktivom 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (3), a zaštita pojedinaca s obzirom na obradu osobnih podataka koju izvršava Komisija uređena je Uredbom (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (4). Ovom se Uredbom ne mijenjaju te odredbe.
(14)
Države članice ili njihovi ovlašteni subjekti te Komisija trebali bi čuvati povjerljivost poslovno osjetljivih podataka i informacija. Zbog toga bi države članice ili njihovi ovlašteni subjekti trebali objediniti te podatke i informacije na nacionalnoj razini, uz izuzetak podataka i informacija u vezi s prekograničnim transportnim projektima, prije nego što ih podnesu Komisiji. Ako je potrebno, Komisija bi trebala dodatno objediniti te podatke tako da se spriječi otkrivanje detalja o pojedinim poduzećima ili postrojenjima ili izvođenje zaključaka o njima.
(15)
Komisija, a posebno njezin Opservatorij za energetsko tržište, trebala bi omogućiti redovitu, međusektorsku analizu strukturne evolucije i izgleda energetskog sustava Unije te, gdje je primjereno, precizniju analizu određenih aspekata tog energetskog sustava. Ta bi analiza posebno trebala doprinijeti jačanju energetske sigurnosti prepoznavanjem mogućih nedostataka u infrastrukturi i ulaganjima radi postizanja ravnoteže između energetske ponude i potražnje. Analiza bi također trebala doprinijeti raspravi na razini Unije o energetskoj infrastrukturi te bi se zbog toga trebala proslijediti Europskom parlamentu, Vijeću i Europskom gospodarskom i socijalnom odboru te bi trebala biti dostupna zainteresiranim stranama.
(16)
Mala i srednja poduzeća u okviru svojeg investicijskog planiranja moći će profitirati od međusektorske analize Komisije te podataka i informacija koje Komisija objavi u skladu s ovom Uredbom.
(17)
Komisiji mogu pružati pomoć stručnjaci iz država članica ili bilo koji drugi kompetentni stručnjaci radi razvijanja zajedničkog razumijevanja potencijalnih infrastrukturnih nedostataka i povezanih rizika te radi jačanja transparentnosti u pogledu budućih kretanja, što je od posebnog interesa za nove sudionike na tržištu.
(18)
Ovom bi se Uredbom trebala zamijeniti Uredba Vijeća (EU, Euratom) br. 617/2010 (5) koju je Sud poništio 6. rujna 2012. (6) i čiji su se učinci trebali zadržati do stupanja na snagu nove uredbe. Stoga bi stupanjem na snagu ove Uredbe poništenje Uredbe (EU, Euratom) br. 617/2010 u skladu s odlukom Suda trebalo proizvesti učinke. Nadalje, Uredba Vijeća (EZ) br. 736/96 (7), koja je bila stavljena izvan snage Uredbom (EU, Euratom) br. 617/2010, trebala bi biti stavljena izvan snage ovom Uredbom.
(19)
Oblik i tehnički detalji obavijesti Komisiji o podacima i informacijama o investicijskim projektima u području energetske infrastrukture utvrđeni su u Uredbi Komisije (EU, Euratom) br. 833/2010 (8). Uredba (EU, Euratom) br. 833/2010 trebala bi se nastaviti primjenjivati do njezine revizije koja će uslijediti nakon donošenja ove Uredbe.
(20)
S obzirom na to da ciljeve ove Uredbe ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog svojeg opsega i učinaka oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ovom se Uredbom uspostavlja zajednički okvir za obavješćivanje Komisije o podacima i informacijama u pogledu investicijskih projekata u području energetske infrastrukture u sektorima nafte, prirodnog plina, električne energije, uključujući električnu energiju iz obnovljivih izvora, električnu energiju iz ugljena i lignita te kogeneraciju električne energije i korisne topline, kao i u pogledu investicijskih projekata u vezi s proizvodnjom biogoriva i hvatanjem, prijevozom i skladištenjem ugljičnog dioksida koji je proizveden u tim sektorima.
2. Ova se Uredba primjenjuje na vrste investicijskih projekata navedene u Prilogu, za koje su započeli radovi na izgradnji ili stavljanju izvan pogona ili za koje je donesena konačna odluka o ulaganju.
Nadalje, države članice mogu dostaviti procijenjene podatke ili privremene informacije o vrstama investicijskih projekata koje su navedene u Prilogu, za koje se početak izgradnje planira u roku od pet godina i o onima za koje se stavljanje izvan pogona planira u roku od tri godine, ali za koje nije donesena konačna odluka o ulaganju.
Članak 2.
Definicije
U smislu ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
„infrastruktura” znači bilo koja vrsta postrojenja ili dijela postrojenja povezana s proizvodnjom, transportom i skladištenjem, uključujući interkonekcije između Unije i trećih zemalja;
2.
„investicijski projekti” znači projekti kojima je cilj:
i.
izgradnja nove infrastrukture;
ii.
pretvorba, modernizacija, povećanje ili smanjenje kapaciteta postojeće infrastrukture;
iii.
djelomično ili potpuno stavljanje izvan pogona postojeće infrastrukture;
3.
„konačna odluka o ulaganju” znači odluka donesena na razini poduzeća radi definitivnog određivanja sredstava za investicijsku fazu projekta;
4.
„investicijska faza” znači faza tijekom koje dolazi do izgradnje ili stavljanja izvan pogona te snošenja kapitalnih troškova; ona ne uključuje fazu planiranja;
5.
„faza planiranja” znači faza tijekom koje se priprema provedba projekta i koja uključuje, ako je potrebno, procjenu izvedivosti, pripremne i tehničke studije, pribavljanje dozvola i ovlaštenja te snošenje kapitalnih troškova;
6.
„investicijski projekti u izgradnji” znači investicijski projekti za koje je izgradnja počela te su nastali kapitalni troškovi;
7.
„stavljanje izvan pogona” znači faza u kojoj infrastruktura trajno prestaje s radom;
8.
„proizvodnja” znači proizvodnja električne energije i obrada goriva, uključujući biogoriva;
9.
„transport” znači prijenos izvora energije ili energetskih proizvoda ili ugljičnog dioksida kroz mrežu, a posebno:
i.
putem cjevovoda, osim mreže proizvodnih cjevovoda i osim dijela cjevovoda koji se primarno koristi u kontekstu lokalne distribucije; ili
ii.
putem međusobno povezanih sustava vrlo visokog i visokog napona, osim sustava koji se primarno koriste u kontekstu lokalne distribucije;
10.
„hvatanje” znači proces hvatanja ugljičnog dioksida iz industrijskih postrojenja radi skladištenja;
11.
„skladištenje” znači čuvanje na trajnoj ili privremenoj osnovi energije ili izvora energije u nadzemnoj ili podzemnoj infrastrukturi ili geološkim nalazištima ili spremanje ugljičnog dioksida u podzemnim geološkim formacijama;
12.
„poduzeće” znači sve fizičke ili pravne, privatne ili javne osobe koje odlučuju o investicijskim projektima ili ih provode;
13.
„izvori energije” znači:
i.
primarni izvori energije kao što su nafta, prirodni plin ili ugljen;
ii.
transformirani izvori energije kao što je električna energija;
iii.
obnovljivi izvori energije, uključujući hidroenergiju, energiju iz biomase, bioplina, vjetra, solarnu energiju, energiju plime i oseke, valova i geotermalnu energiju; i
iv.
energetski proizvodi, kao što su rafinirani naftni proizvodi i biogoriva;
14.
„posebno tijelo” znači tijelo kojem je bilo kojim pravnim aktom Unije iz područja energetike povjerena priprema i usvajanje višegodišnjih planova za razvoj mreže i ulaganja u energetsku infrastrukturu na razini Unije, kao što je Europska mreža operatora prijenosnih sustava za električnu energiju („ENTSO-E”) iz članka 4. Uredbe (EZ) br. 714/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (9) i Europska mreža operatora transportnih sustava za plin („ENTSO-G”) iz članka 4. Uredbe (EZ) br. 715/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (10);
15.
„objedinjeni podaci” znači podaci objedinjeni na razini jedne ili više država članica.
Članak 3.
Obavješćivanje o podacima
1. Pazeći na razmjernost tereta prikupljanja i izvješćivanja o podacima, države članice ili subjekti kojima one prenesu tu zadaću prikupljaju sve podatke i informacije koji se zahtijevaju na temelju ove Uredbe od 1. siječnja 2015. i nakon toga svake dvije godine.
O podacima i odgovarajućim projektnim informacijama navedenima u ovoj Uredbi oni obavješćuju Komisiju 2015. godine, koja je prva godina izvješćivanja, i nakon toga svake dvije godine. To se obavješćivanje izvršava u objedinjenom obliku, osim za podatke i odgovarajuće informacije u vezi s prekograničnim transportnim projektima.
Države članice ili njihovi ovlašteni subjekti obavješćuju o objedinjenim podacima i odgovarajućim projektnim informacijama do 31. srpnja dotične godine izvješćivanja.
2. Države članice ili njihovi ovlašteni subjekti izuzeti su od obveza navedenih u stavku 1. pod uvjetom da, i u mjeri u kojoj, na temelju pravnih akata Unije u području energetike ili Ugovora o Euratomu:
(a)
dotična država članica ili njezin ovlašteni subjekt već su obavijestili Komisiju o podacima ili informacijama koji su jednakovrijedni onima koji se zahtijevaju na temelju ove Uredbe te su naveli datum tog obavješćivanja i točno određeni odgovarajući pravni akt; ili
(b)
posebnom je tijelu povjerena priprema višegodišnjeg investicijskog plana za energetsku infrastrukturu na razini Unije te ono u tu svrhu prikuplja podatke i informacije jednakovrijedne onima koji se zahtijevaju na temelju ove Uredbe. U tom slučaju i za potrebe ove Uredbe navedeno posebno tijelo obavješćuje Komisiju o svim odgovarajućim podacima i informacijama.
Članak 4.
Izvori podataka
Dotična poduzeća obavješćuju države članice ili njihove ovlaštene subjekte, na čijem državnom području planiraju provesti investicijske projekte, o podacima ili informacijama iz članka 3. prije 1. lipnja svake godine izvješćivanja. Priopćeni podaci ili informacije odražavaju stanje investicijskih projekata od 31. ožujka odgovarajuće godine izvješćivanja.
Prvi stavak ne primjenjuje se na poduzeća za koja dotična država članica odluči rabiti druge načine dostavljanja Komisiji podataka ili informacija iz članka 3., pod uvjetom da su dostavljeni podaci ili informacije usporedivi.
Članak 5.
Sadržaj obavijesti
1. Što se tiče vrsta investicijskih projekata koje su navedene u Prilogu, u obavijesti predviđenoj u članku 3. navodi se prema potrebi:
(a)
opseg kapaciteta koji je u planu ili u izgradnji;
(b)
vrsta i glavne karakteristike infrastrukture ili kapaciteta koji je u planu ili u izgradnji, uključujući položaj prekograničnih transportnih projekata, ako je to primjenjivo;
(c)
vjerojatna godina puštanja u rad;
(d)
vrste korištenih izvora energije;
(e)
postrojenja koja su u mogućnosti odgovoriti na krizne situacije u sigurnosti opskrbe, primjerice opremom koja omogućava dvosmjerne tokove ili prebacivanje na drugo gorivo; i
(f)
oprema sustava za hvatanje ugljičnog dioksida ili mehanizama nadogradnje za hvatanje i skladištenje ugljičnog dioksida.
2. Što se tiče mogućih prijedloga o stavljanju kapaciteta izvan pogona, u obavijesti predviđenoj u članku 3. navodi se:
(a)
narav i kapacitet dotične infrastrukture; i
(b)
vjerojatna godina stavljanja izvan pogona.
3. Sve obavijesti u skladu s člankom 3. uključuju prema potrebi:
(a)
ukupni opseg instaliranih proizvodnih, transportnih i skladišnih kapaciteta koji se upotrebljavaju na početku godine izvješćivanja ili koji više od tri godine nisu u radnom stanju; i
(b)
relevantne informacije o odgodama i/ili preprekama u vezi s provedbom investicijskog projekta, u slučaju da države članice, njihova ovlaštena tijela ili dotično posebno tijelo posjeduju te informacije.
Članak 6.
Kvaliteta i javnost podataka
1. Države članice, njihovi ovlašteni subjekti ili, prema potrebi, posebna tijela teže osiguravanju kvalitete, relevantnosti, točnosti, jasnoće, ažurnosti i dosljednosti podataka i informacija o kojima obavješćuju Komisiju.
Kada obavijest šalju posebna tijela, priopćeni podaci i informacije mogu biti popraćeni odgovarajućim napomenama država članica.
2. Komisija može objaviti objedinjene podatke i informacije proslijeđene sukladno ovoj Uredbi, posebno u analizama iz članka 10. stavka 3., pod uvjetom da se ne otkriju detalji o pojedinim poduzećima i postrojenjima niti da se o njima mogu izvesti zaključci.
3. Države članice, njihovi ovlašteni subjekti ili Komisija svaki za sebe čuvaju povjerljivost poslovno osjetljivih podataka ili informacija u njihovom posjedu.
Članak 7.
Provedbene odredbe
U granicama koje su utvrđene ovom Uredbom Komisija do 10. lipnja 2014. usvaja odredbe koje su potrebne za provedbu ove Uredbe u vezi s oblikom i drugim tehničkim detaljima obavješćivanja o podacima i informacijama iz članaka 3. i 5. Do tada se i dalje primjenjuje Uredba (EU, Euratom) br. 833/2010.
Članak 8.
Obrada podataka
Komisija je odgovorna za razvoj, udomljavanje, upravljanje i održavanje resursa informacijske tehnologije koji su potrebni za primanje, skladištenje i obrađivanje podataka ili informacija o energetskoj infrastrukturi, o kojima je obaviještena sukladno ovoj Uredbi.
Komisija također osigurava da resursi informacijske tehnologije iz prvog stavka jamče povjerljivost podataka ili informacija o kojima je obaviještena sukladno ovoj Uredbi.
Članak 9.
Zaštita pojedinaca s obzirom na obradu podataka
Ovom se Uredbom ne dovodi u pitanje pravo Unije, a posebno se ne mijenjaju obveze država članica u pogledu obrade osobnih podataka, kako je utvrđeno u Direktivi 95/46/EZ, kao ni obveze institucija i tijela Unije u skladu s Uredbom (EZ) br. 45/2001 u pogledu obrade osobnih podataka koju provode tijekom izvršavanja svojih dužnosti.
Članak 10.
Praćenje i izvješćivanje
1. Na temelju proslijeđenih podataka i informacija te, prema potrebi, drugih mogućih izvora podataka, uključujući podatke koje je kupila Komisija, te vodeći računa o odgovarajućim analizama kao što su višegodišnji planovi za razvoj mreža za plin i električnu energiju, Komisija prosljeđuje Europskom parlamentu, Vijeću i Europskom gospodarskom i socijalnom odboru te svake dvije godine objavljuje međusektorsku analizu strukturne evolucije i razvojnih izgleda energetskog sustava Unije. Ta analiza ima za cilj posebno:
(a)
prepoznati potencijalne buduće nesklade između energetske ponude i potražnje, koji su značajni za energetsku politiku Unije, uključujući za funkcioniranje unutarnjeg energetskog tržišta, s posebnim naglaskom na moguće buduće nedostatke i propuste u infrastrukturi za proizvodnju i transport;
(b)
prepoznati prepreke za ulaganja i promicati najbolju praksu za njihovo uklanjanje; i
(c)
povećati transparentnost za sudionike na tržištu i potencijalne nove konkurente na tržištu.
Na temelju tih podataka i informacija Komisija može osigurati i specifične analize za koje se smatra da su potrebne ili primjerene.
2. Kod pripreme analiza iz stavka 1. Komisiji mogu pomagati stručnjaci iz država članica i/ili bilo koji drugi stručnjaci, stručna udruženja sa specifičnim kompetencijama u dotičnom području.
Komisija svim državama članicama daje mogućnost da komentiraju nacrte analiza.
3. Komisija raspravlja o analizama sa zainteresiranim stranama, kao što su ENTSO-E, ENTSO-G, koordinacijska skupina za plin, koordinacijska skupina za električnu energiju i skupina za opskrbu naftom.
Članak 11.
Preispitivanje
Komisija do 31. prosinca 2016. preispituje provedbu ove Uredbe i podnosi izvješće o rezultatima tog preispitivanja Europskom parlamentu i Vijeću. Prilikom preispitivanja Komisija među ostalim provjerava:
(a)
moguće proširenje područja primjene ove Uredbe na:
i.
vađenje plina, nafte i ugljena;
ii.
terminale za komprimirani prirodni plin;
iii.
dodatne vrste skladištenja električne energije; i
(b)
trebaju li se ili ne sniziti pragovi za postrojenja za proizvodnju energije iz obnovljivih izvora.
Prilikom ispitivanja tih mogućnosti Komisija uzima u obzir potrebu za osiguranjem ravnoteže između povećanog administrativnog opterećenja i koristi od dobivanja dodatnih informacija.
Članak 12.
Stavljanje izvan snage
Uredba (EZ) br. 736/96 stavlja se izvan snage od 9. travnja 2014.
Članak 13.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 26. veljače 2014.