RÅDETS DIREKTIV 2013/43/EU
af 22. juli 2013
om ændring af direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem for så vidt angår en fakultativ og midlertidig anvendelse af ordningen for omvendt betalingspligt ved levering af bestemte varer og tjenesteydelser, som kan være udsat for svig
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 113,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
efter en særlig lovgivningsprocedure, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets direktiv 2006/112/EF (3) fastsætter, at momsen påhviler den afgiftspligtige person, som foretager transaktioner, der omfatter afgiftspligtig levering af varer eller tjenesteydelser. For grænseoverskridende transaktioner og for bestemte indenlandske højrisikosektorer fastsættes imidlertid, at momspligten overføres til den person, der modtager leveringen (ordningen for omvendt betalingspligt).
(2)
Da momssvig er meget alvorlig, bør medlemsstaterne på midlertidig basis have mulighed for at anvende en ordning, hvorved momspligten ved levering af bestemte kategorier af varer og tjenesteydelser overføres til den person, der modtager den afgiftspligtige levering af varer eller tjenesteydelser, herunder når disse kategorier hverken er anført i artikel 199 i direktiv 2006/112/EF eller er genstand for specifikke fravigelser, som er indrømmet medlemsstaterne.
(3)
Med henblik herpå fremsatte Kommissionen i 2009 et forslag med en liste over en række varer og tjenesteydelser, som ordningen for omvendt betalingspligt kan anvendes på i en begrænset periode. Rådet valgte at opdele forslaget og vedtog Rådets direktiv 2010/23/EU (4), der imidlertid er begrænset til kvoter for drivhusgasemissioner, eftersom svigsituationen i denne sektor krævede øjeblikkelig handling. Samtidig gav Rådet politisk tilsagn om at videreføre forhandlingerne om den tilbageværende del af Kommissionens forslag.
(4)
I mellemtiden er der forekommet svig i andre sektorer, og nye varer og tjenesteydelser bør derfor tilføjes i den tilbageværende del af Kommissionens forslag for så vidt angår den på forhånd fastlagte liste over varer og tjenesteydelser, som omvendt betalingspligt kan anvendes på. Navnlig er der forekommet svig i forbindelse med levering af gas og elektricitet, teleydelser, spillekonsoller, tablet-pc'er og bærbare computere, korn, industriafgrøder, herunder oliefrø og sukkerroer, og råmetal og halvfabrikata af metal, herunder ædelmetaller.
(5)
I modsætning til en generel indførelse af ordningen for omvendt betalingspligt, bør indførelsen af ordningen for omvendt betalingspligt rettet mod de varer og tjenesteydelser, som ud fra de seneste erfaringer er særligt udsatte for svig, ikke have en negativ indvirkning på de grundlæggende principper i momsordningen, såsom betaling i flere led.
(6)
Den på forhånd fastlagte liste, fra hvilken medlemsstaterne kan vælge, bør begrænses til levering af varer og tjenesteydelser, som ud fra de seneste erfaringer er særligt udsatte for svig.
(7)
De medlemsstater, som anvender ordningen for omvendt betalingspligt, har en skønsbeføjelse til at fastsætte betingelserne for ordningens anvendelse, herunder fastsættelsen af tærskler, de kategorier af leverandører eller modtagere, som ordningen finder anvendelse på, og den delvise anvendelse af ordningen inden for kategorierne.
(8)
Da en ordning for omvendt betalingspligt er en midlertidig foranstaltning i afventen af mere langsigtede lovgivningsløsninger, der kan gøre momssystemet mere modstandsdygtigt over for tilfælde af momssvig, bør ordningen for omvendt betalingspligt i henhold til artikel 199a i direktiv 2006/112/EF kun finde anvendelse i en begrænset periode.
(9)
For at sikre, at ordningen for omvendt betalingspligt kan anvendes i tilstrækkelig lang tid til at blive effektiv, og for at muliggøre en efterfølgende evaluering er det nødvendigt, at den nuværende slutdato, der er fastsat til den 30. juni 2015, udsættes. Ligeledes bør datoen for evalueringsperioden og slutdatoen for den periode, hvori en ændring af den svigagtige adfærd skal rapporteres, udsættes.
(10)
For at give alle medlemsstaterne mulighed for at anvende ordningen for omvendt betalingspligt som ovenfor anført, er det nødvendigt at foretage en specifik ændring af direktiv 2006/112/EF.
(11)
Målet for de foreslåede tiltag, nemlig at imødegå momssvig gennem midlertidige foranstaltninger, som fraviger de gældende EU-bestemmelser, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(12)
Direktiv 2006/112/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
I direktiv 2006/112/EF foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 193 ændres henvisningen til "artikel 194-199" til en henvisning til "artikel 194-199b".
2)
Artikel 199a ændres således:
a)
Stk. 1, første punktum, affattes således:
"Medlemsstaterne kan indtil den 31. december 2018 for en periode på mindst to år fastsætte, at den afgiftspligtige person er modtageren i følgende transaktioner:"
b)
I stk. 1 tilføjes følgende litraer:
"c)
levering af mobiltelefoner i deres egenskab af apparater, der er fremstillet eller tilpasset til anvendelse i forbindelse med et net med licens og benyttet på specifikke frekvenser, uanset om de har anden anvendelse eller ej
d)
levering af integrerede kredsløbsanordninger såsom mikroprocessorer og centrale databehandlingsenheder i den tilstand, som de er i, inden de integreres i slutbrugerprodukter
e)
levering af gas og elektricitet til en afgiftspligtig videreforhandler som defineret i artikel 38, stk. 2
f)
levering af gas- og elektricitetscertifikater
g)
levering af teleydelser som defineret i artikel 24, stk. 2
h)
levering af spillekonsoller, tablet-pc'er og bærbare computere
i)
levering af korn og industriafgrøder, herunder oliefrø og sukkerroer, der normalt ikke er beregnet til endeligt forbrug i uforarbejdet stand
j)
levering af råmetal og halvfabrikata af metal, herunder ædelmetaller, som ikke på anden måde er omfattet af artikel 199, stk. 1, litra d), særordningerne vedrørende brugte genstande, kunstgenstande, samlerobjekter og antikviteter i henhold til artikel 311-343 eller særordningen for investeringsguld i henhold til artikel 344-356."
c)
Følgende stykker indsættes:
"1a. Medlemsstaterne kan fastsætte betingelserne for anvendelsen af den i stk. 1 omhandlede ordning.
1b. Ved anvendelsen af den i stk. 1 omhandlede ordning på leveringen af varer og tjenesteydelser anført i litra c)-j) i nævnte stykke indføres der en passende og effektiv indberetningspligt for afgiftspligtige personer, der leverer varer eller tjenesteydelser, som er omfattet af ordningen i stk. 1."
d)
Stk. 2 erstattes med følgende:
"2. Medlemsstaterne underretter Momsudvalget om anvendelsen af den i stk. 1 omhandlede ordning i forbindelse med indførelsen af ordningen og forsyner Momsudvalget med følgende oplysninger:
a)
anvendelsesområdet for den foranstaltning, der gennemfører ordningen, samt typen af svig og kendetegnene herved og en udførlig beskrivelse af de ledsagende foranstaltninger, herunder indberetningspligten for afgiftspligtige personer og kontrolforanstaltninger
b)
de skridt, der tages for at oplyse de relevante afgiftspligtige personer om indførelsen af ordningen
c)
evalueringskriterier, der gør det muligt at sammenligne svigagtig adfærd i forbindelse med de i stk. 1 anførte varer og tjenesteydelser før og efter anvendelsen af ordningen, svigagtig adfærd i forbindelse med andre varer og tjenesteydelser før og efter anvendelsen af ordningen samt enhver stigning i andre typer af svigagtig adfærd før og efter anvendelsen af ordningen
d)
begyndelsestidspunktet og den periode, som den foranstaltning, der gennemfører ordningen, skal gælde for."
e)
Stk. 3, første afsnit, første punktum, affattes således:
"De medlemsstater, der anvender den i stk. 1 omhandlede ordning, indgiver på grundlag af evalueringskriterierne i stk. 2, litra c), en rapport til Kommissionen senest den 30. juni 2017."
f)
Stk. 3, andet afsnit, litra a), affattes således:
"a)
indvirkningen på svigagtig adfærd i forbindelse med levering af de varer og tjenesteydelser, der er omfattet af foranstaltningen".
g)
Stk. 4 erstattes med følgende:
"4. Enhver medlemsstat, der har konstateret en ændring i tendenserne for svigagtig adfærd på sit område i forbindelse med de i stk. 1 anførte varer og tjenesteydelser fra datoen for denne artikels ikrafttræden for så vidt angår sådanne varer eller tjenesteydelser, indgiver en rapport herom til Kommissionen senest den 30. juni 2017.
5. Kommissionen forelægger inden den 1. januar 2018 Europa-Parlamentet og Rådet en samlet vurderingsrapport om virkningerne af den i stk. 1 omhandlede ordning for bekæmpelse af svig."
Artikel 2
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 3
Dette direktiv finder anvendelse indtil den 31. december 2018.
Artikel 4
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. juli 2013.
DIREKTIVA VIJEĆA 2013/43/EU
оd 22. srpnja 2013.
o izmjeni Direktive 2006/112/EZ o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost u vezi s neobveznom i privremenom primjenom mehanizma obrnutog oporezivanja na isporuke određene robe i usluga podložnih prijevari
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 113.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (2),
u skladu s posebnim zakonodavnim postupkom,
budući da:
(1)
Direktivom Vijeća 2006/112/EZ (3) određuje se da je svaki porezni obveznik koji obavlja transakcije koje uključuju oporezivu isporuku robe ili usluga dužan plaćati porez na dodanu vrijednost (PDV). Međutim, za prekogranične transakcije i za određene visoko rizične domaće sektore predviđen je prijenos obveze plaćanja PDV-a na osobu kojoj je obavljena isporuka (mehanizam obrnutog oporezivanja).
(2)
S obzirom na ozbiljnost prijevara u vezi s PDV-om, državama članicama trebalo bi omogućiti da privremeno primjenjuju mehanizam kojim se obveza plaćanja PDV-a na isporuku određenih kategorija robe i usluga prebacuje na osobu kojoj je obavljena oporeziva isporuke robe ili usluga, uključujući i kada te kategorije nisu navedene u članku 199. Direktive 2006/112/EZ niti podliježu posebnim odstupanjima odobrenima državama članicama.
(3)
S tim je ciljem Komisija 2009. izradila prijedlog, navodeći veći broj robe i usluga na koje bi se, na ograničeno razdoblje, mogao primjenjivati mehanizam obrnutog oporezivanja. Vijeće je odlučilo razdijeliti prijedlog te je donijelo Direktivu Vijeća 2010/23/EU (4) koja je, međutim, bila ograničena samo na trgovanje emisijskim jedinicama stakleničkih plinova jer je situacija s prijevarama u tom sektoru zahtijevala hitnu reakciju. Vijeće se istodobno politički obvezalo na nastavak pregovora o preostalom dijelu prijedloga Komisije.
(4)
U međuvremenu je do prijevara došlo u drugim sektorima te bi stoga trebalo dodati novu robu i usluge preostalom dijelu prijedloga Komisije u pogledu unaprijed utvrđenog popisa robe i usluga na koje bi se moglo primjenjivati obrnuto oporezivanje. Do slučajeva prijevare osobito je došlo u vezi s isporukom plina i električne energije, telekomunikacijskih usluga, igraćih konzola, tabletnih računala i prijenosnih računala, žitarica, industrijskih usjeva uključujući uljano sjemenje i šećernu repu, kao i sirove i poluobrađene metale uključujući plemenite metale.
(5)
Uvođenje mehanizma obrnutog oporezivanja koji bi se upotrebljavao za tu robu i usluge, koji su prema nedavnim iskustvima osobito podložni prijevari, za razliku od njegove opće primjene, ne bi smjelo negativno utjecati na temeljna načela sustava PDV-a, kao što su obročna plaćanja.
(6)
Unaprijed sastavljen popis, s kojega države članice mogu odabrati, trebao bi biti ograničen na isporuke robe i usluga koje su, prema nedavnim iskustvima, osobito podložne prijevari.
(7)
Pri primjeni mehanizma obrnutog oporezivanja države članice mogu same utvrditi uvjete za primjenu mehanizma uključujući određivanje pragova, kategorija dobavljača ili primatelja na koje se taj mehanizam može primjenjivati i djelomičnu primjenu mehanizma unutar kategorija.
(8)
S obzirom na to da je mehanizam obrnutog oporezivanja privremena mjera do usvajanja dugoročnih zakonodavnih rješenja kojima bi sustav PDV-a postao otporniji na slučajeve prijevare u vezi s PDV-om, mehanizam obrnutog oporezivanja uspostavljen člankom 199.a Direktive 2006/112/EZ trebao bi se primjenjivati samo u ograničenom vremenskom razdoblju.
(9)
Kako bi se primjena mehanizma obrnutog oporezivanja osigurala na vremensko razdoblje dostatno za ostvarenje njegove učinkovitosti te kako bi se omogućilo naknadno ocjenjivanje, potrebno je produljiti trenutačni rok koji istječe 30. lipnja 2015. Isto bi tako trebalo produljiti razdoblje ocjenjivanja i odgoditi rok do kojeg je potrebno izvijestiti o pomaku u prijevarnim radnjama.
(10)
Kako bi se svim državama članicama omogućila primjena mehanizma obrnutog oporezivanja kako je gore navedeno, potrebna je posebna izmjena Direktive 2006/112/EZ.
(11)
S obzirom na to da cilj predložene mjere, to jest reagiranje na prijevare u vezi s PDV-om putem privremenih mjera koje odstupaju od postojećih pravila Unije, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego ga se može na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može usvojiti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti određenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti određenim u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.
(12)
Direktivu 2006/112/EZ stoga bi trebalo na odgovarajući način izmijeniti,
DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
Članak 1.
Direktiva 2006/112/EZ mijenja se kako slijedi:
(1)
U članku 193. upućivanje na „članke 194. do 199.” zamjenjuje se upućivanjem na „članke 194. do 199.b”.
(2)
Članak 199.a mijenja se kako slijedi:
(a)
U stavku 1. prva rečenica zamjenjuje se sljedećim:
„Države članice mogu, do 31. prosinca 2018. i na razdoblje od najmanje dvije godine, predvidjeti da osoba odgovorna za plaćanje PDV-a bude porezni obveznik kojem je obavljena bilo koja od sljedećih isporuka:”;
(b)
U stavku 1. dodaju se sljedeće točke:
„(c)
isporuke mobilnih telefona, to jest uređaja izrađenih ili prilagođenih za korištenje pomoću ovlaštene mreže i koji rade na određenim frekvencijama, bez obzira na to imaju li bilo koju drugu namjenu;
(d)
isporuke uređaja s integriranim krugom, kao što su mikroprocesori i središnje jedinice za obradu u stanju prije integracije u proizvode za krajnje korisnike;
(e)
isporuke plina i električne energije oporezivom preprodavaču, kako je definiran u članku 38. stavku 2.;
(f)
isporuke certifikata plina i električne energije;
(g)
isporuke telekomunikacijskih usluga, kako su definirane u članku 24. stavku 2.;
(h)
isporuke igraćih konzola, tabletnih računala i prijenosnih računala;
(i)
isporuke žitarica, industrijskih usjeva uključujući uljano sjemenje i šećernu repu, koji se uobičajeno upotrebljavaju u neizmijenjenom stanju za krajnju potrošnju;
(j)
isporuke sirovih i poluobrađenih metala, uključujući plemenite metale, kada se na njih inače ne odnosi članak 199. stavak 1. točka (d), posebna odredba za rabljenu robu, umjetnine, kolekcionarske predmete i antikvitete, sukladno člancima 311. do 343. ili posebna odredba za investicijsko zlato, u skladu s člancima 344. do 356.”;
(c)
Umeću se sljedeći stavci:
„1.a Države članice mogu utvrditi uvjete za primjenu mehanizma predviđenog u stavku 1.
1.b Primjena mehanizma predviđenog u stavku 1. na isporuku bilo koje od robe ili usluga navedenih u točkama (c) do (j) tog stavka podliježe uvođenju odgovarajućih i djelotvornih obveza izvješćivanja za porezne obveznike koji isporučuju robu ili usluge na koje se primjenjuje mehanizam predviđen u stavku 1.”;
(d)
Stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. Države članice obavješćuju Odbor za PDV o primjeni mehanizma predviđenog u stavku 1. prilikom uvođenja svakog takvog mehanizma te Odboru za PDV dostavljaju sljedeće informacije:
(a)
područje primjene mjere kojom se mehanizam primjenjuje, zajedno s vrstom i značajkama prijevare, kao i podroban opis popratnih mjera, uključujući sve obveze izvješćivanja za porezne obveznike i sve mjere kontrole;
(b)
radnje poduzete kako bi se relevantni porezni obveznici obavijestili o početku primjene mehanizma;
(c)
kriterije za ocjenjivanje kako bi se omogućila usporedba između prijevarnih aktivnosti u vezi s robom i uslugama navedenima u stavku 1. prije i nakon primjene mehanizma, prijevarnih aktivnosti u vezi s drugom robom i uslugama prije i nakon primjene mehanizma te o svakom porastu drugim vrsta prijevarnih aktivnosti prije i nakon primjene mehanizma;
(d)
datum početka i razdoblje koje obuhvaća mjera kojom se mehanizam primjenjuje.”;
(e)
U stavku 3. prvom podstavku, prva rečenica zamjenjuje se sljedećim:
„Države članice koje primjenjuju mehanizam predviđen u stavku 1., na temelju kriterija za ocjenjivanje predviđenih u stavku 2. točki (c), podnose izvješće Komisiji najkasnije 30. lipnja 2017.”;
(f)
U stavku 3. drugom podstavku, točka (a) zamjenjuje se sljedećim:
„(a)
učinka na prijevarne aktivnosti u odnosu na isporuke robe i usluga koje mjera obuhvaća;”;
(g)
Stavak 4. zamjenjuje se sljedećim:
„4. Svaka država članica koja je uočila pomak u trendovima prijevarnih aktivnosti na svojem državnom području u vezi s robom i uslugama navedenima u stavku 1. od dana stupanja na snagu ovog članka u odnosu na takvu robu i usluge, Komisiji podnosi izvješće o tome najkasnije 30. lipnja 2017.
5. Komisija prije 1. siječnja 2018. podnosi Europskom parlamentu i Vijeću sveobuhvatno izvješće o procjeni učinka mehanizma predviđenog u stavku 1. na suzbijanje prijevara.”.
Članak 2.
Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 3.
Ova se Direktiva primjenjuje do 31. prosinca 2018.
Članak 4.
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 22. srpnja 2013.