KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1081/2012
af 9. november 2012
til Rådets forordning (EF) nr. 116/2009 om udførsel af kulturgoder
(kodifikation)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 116/2009 af 18. december 2008 om udførsel af kulturgoder (1), særlig artikel 7, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens forordning (EØF) nr. 752/93 af 30. marts 1993 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 3911/92 om udførsel af kulturgoder (2) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (3). Forordningen bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.
(2)
Det er påkrævet at have gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 116/2009, der bl.a. vedrører indførelsen af en ordning for udførselstilladelser, som finder anvendelse på visse kategorier af kulturgoder, der er nærmere angivet i bilag I til forordningen.
(3)
For at sikre ensartetheden af den formular, der anvendes ved udstedelsen af den i nævnte forordning omhandlede udførselstilladelse, er det nødvendigt at have regler for udfærdigelse, udstedelse og anvendelse af formularen. Der bør derfor være en model for ovennævnte tilladelse til rådighed.
(4)
For at undgå unødvendigt administrativt arbejde er der behov for begrebet åbne tilladelser for ansvarlige personers eller organisationers midlertidige udførsel af kulturgoder til anvendelse og/eller udstilling i tredjelande.
(5)
De medlemsstater, der ønsker at drage fordel af disse faciliteter, bør kunne gøre dette, for så vidt angår deres egne kulturgoder, personer og organisationer. De betingelser, der skal opfyldes, er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat. Medlemsstaterne bør kunne vælge at anvende åbne tilladelser eller lade være og fastlægge de betingelser, der skal opfyldes for udstedelse af dem.
(6)
Udførselstilladelsen bør udfærdiges på et af EU's officielle sprog.
(7)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er omhandlet i artikel 8 i forordning (EF) nr. 116/2009 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT I
FORMULAREN
Artikel 1
1. Der findes tre typer tilladelser til udførsel af kulturgoder, som udstedes og anvendes i henhold til bestemmelserne i forordning (EF) nr. 116/2009 og nærværende forordning:
a)
standardtilladelsen
b)
den specifikke åbne tilladelse
c)
den generelle åbne tilladelse.
2. Anvendelsen af udførselstilladelserne berører på ingen måde de forpligtelser, der er forbundet med udførselsformaliteterne eller de dertil knyttede dokumenter.
3. Formularen, der anvendes til ansøgning om udførselstilladelse, udleveres, efter anmodning, af de(n) i artikel 2, stk. 2, i forordning (EF) nr. 116/2009 omhandlede kompetente myndighed(er).
Artikel 2
1. Standardtilladelsen skal normalt anvendes for enhver udførsel, der er omfattet af forordning (EF) nr. 116/2009.
Imidlertid kan medlemsstaterne hver især beslutte, om de ønsker at udstede specifikke eller generelle åbne tilladelser, som kan anvendes i stedet for standardtilladelsen, hvis de særlige betingelser, der gælder for dem, er opfyldt, jf. artikel 10 og 13.
2. En specifik åben tilladelse dækker en bestemt persons eller organisations gentagne midlertidige udførsel af et bestemt kulturgode, jf. artikel 10.
3. En generel åben tilladelse dækker enhver midlertidig udførsel af et hvilket som helst af de kulturgoder, der indgår som led i et museums eller anden institutions faste udstilling, jf. artikel 13.
4. En medlemsstat kan når som helst tilbagekalde enhver specifik eller generel åben tilladelse, hvis de betingelser, hvorpå den er udstedt, ikke længere er til stede. Den underretter straks Kommissionen, hvis den udstedte tilladelse ikke leveres tilbage og vil kunne anvendes uregelmæssigt. Kommissionen underretter straks de øvrige medlemsstater herom.
5. Medlemsstaterne kan indføre enhver rimelig foranstaltning på deres nationale territorium, som de finder nødvendig for at kontrollere anvendelsen af deres egne åbne tilladelser.
AFSNIT II
STANDARDTILLADELSEN
Artikel 3
1. Standardtilladelser udstedes på den formular, der findes som model i bilag I. Til formularen anvendes hvidt, træfrit, skrivefast papir, der vejer mindst 55 g/m2.
2. Formularernes format er 210 × 297 mm.
3. Formularerne trykkes eller udfærdiges elektronisk og udfyldes på et af EU's officielle sprog, der vælges af den udstedende medlemsstats kompetente myndigheder.
De kompetente myndigheder i en anden medlemsstat, hvor formularen skal forelægges, kan anmode om, at det oversættes til det officielle sprog eller til et af de officielle sprog i denne medlemsstat. I sådanne tilfælde betaler indehaveren af tilladelsen omkostningerne forbundet med oversættelsen.
4. Det tilkommer de enkelte medlemsstater:
a)
at udføre, eller lade udføre, trykningen af formularen, der skal være forsynet med en påtegning, der angiver navn og adresse på trykkeriet, eller et tegn, der gør det muligt at identificere dette trykkeri
b)
at træffe alle de nødvendige foranstaltninger med henblik på at undgå forfalskning af formularen. De muligheder for identifikation, der er iværksat med henblik herpå af medlemsstaterne, sendes til Kommissionens tjenestegrene, der videresender disse til de kompetente myndigheder i de andre medlemsstater.
5. Formularen skal fortrinsvis udfyldes ved en mekanisk eller elektronisk fremgangsmåde, men den kan dog også udfyldes enten på skrivemaskine eller med læselig håndskrift; i sidstnævnte tilfælde skal den udfyldes med blæk og blokbogstaver.
Hvilken fremgangsmåde der end anvendes, må der ikke forefindes raderinger eller andre rettelser.
Artikel 4
1. Med forbehold af stk. 3 udstedes der en særskilt udførselstilladelse for hver forsendelse af kulturgoder.
2. I stk. 1 forstås ved »forsendelse«: et enkelt kulturgode eller flere kulturgoder.
3. Når en forsendelse består af flere kulturgoder, skal de kompetente myndigheder afgøre, om det er nødvendigt med en eller flere udførselstilladelser for forsendelsen.
Artikel 5
Formularen består af tre eksemplarer:
a)
et eksemplar, der udgør ansøgningen, og som er forsynet med tallet 1
b)
et eksemplar, der er beregnet for indehaveren af tilladelsen, og som er forsynet med tallet 2
c)
et eksemplar, der er beregnet til at blive sendt til den udstedende myndighed, og som er forsynet med tallet 3.
Artikel 6
1. Ansøgeren udfylder rubrikkerne 1, 3, 6 til 21, 24 og i givet fald 25 i ansøgningen og i de andre eksemplarer, bortset fra den eller de rubrikker, der er givet tilladelse til at fortrykke.
Medlemsstaterne kan dog bestemme, at kun ansøgningen skal udfyldes.
2. Ansøgningen skal være vedlagt:
a)
dokumentation med alle relevante oplysninger om kulturgodet (-goderne) og dettes (disses) retlige status på tidspunktet for ansøgningen, i givet fald ved hjælp af bilag (regninger, ekspertudtalelser osv.)
b)
et fotografi, eller i givet fald og på forlangende af den kompetente myndighed flere behørigt attesterede farvefotografier, af de(t) relevante kulturgode(r) (mindste format: 8 cm × 12 cm).
I stedet for dette krav kan der i givet fald og på forlangende af den kompetente myndighed stilles krav om forelæggelse af en detaljeret fortegnelse over kulturgodet (kulturgoderne).
3. Den kompetente myndighed kan med henblik på udstedelse af udførselstilladelsen forlange forevisning af de(t) kulturgode(r), der skal udføres.
4. Omkostninger forbundet med anvendelsen af stk. 2 og 3 pålægges ansøgeren af udførselstilladelsen.
5. Med henblik på bevilling af udførselstilladelsen forelægges den behørigt udfyldte formular for den myndighed, som medlemsstaterne har udpeget i henhold til artikel 2, stk. 2, i forordning (EF) nr. 116/2009. Når denne myndighed bevilliger udførslen, opbevarer den eksemplar nr. 1 af formularen.
Artikel 7
De eksemplarer af udførselstilladelsen, der forelægges som støtte for udførselsangivelsen, er:
a)
det eksemplar, der er beregnet for indehaveren af tilladelsen
b)
det eksemplar, der skal sendes til den udstedende myndighed.
Artikel 8
1. Det toldsted, der er bemyndiget til at modtage udførselsangivelsen, sikrer sig, at de oplysninger, der er anført på angivelsen eller i givet fald på ATA-carnetet, svarer til dem, der er anført på udførselstilladelsen, og at en reference til sidstnævnte er anført i rubrik 44 på udførselsangivelsen eller på talonen i ATA-carnetet.
Toldstedet træffer de nødvendige foranstaltninger med henblik på identifikation. Disse foranstaltninger kan bestå af påsættelse af et segl eller toldstedets stempel. Det eksemplar af udførselstilladelsen, der skal sendes til den udstedende myndighed, vedlægges eksemplar nr. 3 i enhedsdokumentet.
2. Efter at have udfyldt rubrik 23 i eksemplar 2 og 3 leverer det toldsted, der er bemyndiget til at modtage udførselsangivelsen, det eksemplar, der er beregnet for indehaveren af tilladelsen, tilbage til eksportøren eller dennes befuldmægtigede repræsentant.
3. Det eksemplar af tilladelsen, der skal sendes til den udstedende myndighed, skal ledsage forsendelsen til udgangstoldstedet i EU's toldområde.
Toldstedet sætter sit stempel i rubrik 26 i eksemplaret og returnerer det til den udstedende myndighed.
Artikel 9
1. En udførselstilladelse er højst gyldig i tolv måneder regnet fra udstedelsesdatoen.
2. I tilfælde af anmodning om midlertidig udførsel kan de kompetente myndigheder fastsætte en frist, inden for hvilken kulturgodet (-goderne) skal være genindført i den udstedende medlemsstat.
3. Når en udførselstilladelse er udløbet uden at være blevet benyttet, skal indehaveren heraf straks sende samtlige eksemplarer tilbage til den udstedende myndighed.
AFSNIT III
SPECIFIKKE ÅBNE TILLADELSER
Artikel 10
1. Specifikke åbne tilladelser kan udstedes for et specifikt kulturgode, som eventuelt udføres midlertidigt fra Unionen på regelmæssigt grundlag med henblik på anvendelse og/eller udstilling i et tredjeland. Kulturgodet skal være ejet af den særlige person eller organisation, der anvender og/eller udstiller godet, eller være i vedkommendes lovlige besiddelse.
2. En tilladelse kan kun udstedes, hvis myndighederne finder det godtgjort, at den pågældende person eller organisation kan stille alle de garantier, der betragtes som nødvendige for, at godet tilbagesendes til EU i god stand, og at godet kan beskrives eller mærkes på en sådan måde, at der ikke ved den midlertidige udførsel kan være nogen tvivl om, at det udførte gode er det, der er beskrevet i den specifikke åbne tilladelse.
3. En tilladelse kan ikke være gyldig i en periode på over fem år.
Artikel 11
Tilladelsen forelægges til støtte for en skriftlig udførselsangivelse eller skal i andre tilfælde efter anmodning kunne forelægges sammen med kulturgoderne med henblik på kontrol. De kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor tilladelsen forelægges, kan anmode om at få den oversat til medlemsstatens officielle sprog. I så tilfælde afholdes udgifterne hertil af tilladelsens indehaver.
Artikel 12
1. Det toldsted, der er bemyndiget til at acceptere udførselsangivelsen, sikrer sig, at de forelagte goder er dem, der er beskrevet i udførselstilladelsen, og at der henvises til denne tilladelse i rubrik 44 i udførselsangivelsen, hvis en skriftlig angivelse er påkrævet.
2. Hvis en skriftlig angivelse er påkrævet, skal tilladelsen vedhæftes genpart 3 i det administrative enhedsdokument og ledsage goderne til udgangstoldstedet i EU's toldområde. Hvis genpart 3 i det administrative enhedsdokument stilles til eksportørens eller dennes repræsentants disposition, stilles tilladelsen også til rådighed for denne med henblik på anvendelse ved en senere lejlighed.
AFSNIT IV
GENERELLE ÅBNE TILLADELSER
Artikel 13
1. Generelle åbne tilladelser kan udstedes til museer eller andre institutioner til at dække midlertidig udførsel af ethvert af de goder, der hører til den faste samling, som eventuelt udføres midlertidigt fra EU på regelmæssigt grundlag med henblik på udstilling i et tredjeland.
2. En tilladelse kan kun udstedes, hvis de kompetente myndigheder finder det godtgjort, at institutionen kan stille alle de garantier, der betragtes som nødvendige for, at godet kan sendes tilbage til EU i god stand. Tilladelsen kan anvendes til at dække en hvilken som helst kombination af goder i den faste samling ved enhver tænkelig midlertidig udførselstransaktion. Den kan anvendes til en række forskellige kombinationer af goder enten efter hinanden eller samtidig.
3. En tilladelse kan ikke være gyldig i en periode på over fem år.
Artikel 14
Tilladelsen forelægges til støtte for udførselsangivelsen.
De kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor tilladelsen forelægges, kan anmode om at få den oversat til medlemsstatens officielle sprog. I så tilfælde afholdes udgifterne hertil af tilladelsens indehaver.
Artikel 15
1. Det toldsted, der er bemyndiget til at acceptere udførselsangivelsen, sikrer sig, at tilladelsen forelægges sammen med en fortegnelse over de goder, der udføres, og som også er beskrevet i udførselsangivelsen. Fortegnelsen forelægges på papir med institutionens brevhoved, og hver side skal underskrives af en af personerne fra institutionen og med angivelse af dennes navn i tilladelsen. Hver side stemples med institutionens stempel, som ligeledes er påført tilladelsen. Der henvises til tilladelsen i rubrik 44 i udførselsangivelsen.
2. Tilladelsen vedhæftes genpart 3 i det administrative enhedsdokument og skal ledsage forsendelsen til udgangstoldstedet i EU's toldområde. Hvis genpart 3 i det administrative enhedsdokument stilles til eksportørens eller dennes repræsentants disposition, stilles tilladelsen også til rådighed for denne med henblik på anvendelse ved en senere lejlighed.
AFSNIT V
FORMULARER TIL ÅBNE TILLADELSER
Artikel 16
1. Specifikke åbne tilladelser udstedes på den formular, der er vist som model i bilag II.
2. Generelle åbne tilladelser udstedes på den formular, der er vist som model i bilag III.
3. Formularen til tilladelsen trykkes eller udfærdiges elektronisk på et af EU's officielle sprog.
4. Tilladelsens format er 210 × 297 mm, idet der tillades en maksimumstolerance på minus 5 mm og plus 8 mm for længden.
Der anvendes hvidt, træfrit, skrivefast papir med en vægt på mindst 55 g/m2. Forsiden af originalen skal være forsynet med et lyseblåt gulliocheret bundtryk, som gør enhver forfalskning med mekaniske eller kemiske midler synlig.
5. Det andet eksemplar af tilladelsen, som ikke skal være forsynet med gulliocheret bundtryk, er udelukkende til eksportørens eget brug eller til dennes bogholderi.
Den pågældende medlemsstat foreskriver, hvilken ansøgningsformular der skal anvendes.
6. Medlemsstaterne kan forbeholde sig ret til selv at trykke formularerne til tilladelserne eller lade dem trykke af godkendte trykkerier. I sidstnævnte tilfælde skal godkendelsen fremgå af hver enkelt formular.
Hver formular skal være påtrykt trykkeriets navn og adresse eller et kendetegn, som gør det muligt at identificere dette. Det skal ydermere være påtrykt eller påstemplet et løbenummer i identifikationsøjemed.
7. Medlemsstaterne er ansvarlige for at træffe enhver foranstaltning, der er nødvendig for at undgå forfalskning af tilladelserne.
De muligheder for identifikation, medlemsstaterne har valgt at benytte sig af, meddeles Kommissionens tjenestegrene, der videresender disse til de kompetente myndigheder i de andre medlemsstater.
8. Tilladelserne skal udfyldes ad mekanisk eller elektronisk vej. I særlige tilfælde kan de udfyldes med blokbogstaver skrevet med sort kuglepen.
I tilladelserne må der ikke findes raderinger, overskrevne ord eller andre rettelser.
AFSNIT VI
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 17
Forordning (EØF) nr. 752/93 ophæves.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag V.
Artikel18
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 9. november 2012.
32012R1081
L 324/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1081/2012
od 9. studenoga 2012.
za potrebe Uredbe Vijeća (EZ) br. 116/2009 o izvozu kulturnih dobara
(kodificirani tekst)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 116/2009 od 18. prosinca 2008. o izvozu kulturnih dobara (1), a posebno njezin članak 7.,
budući da:
(1)
Uredba Komisije (EEZ) br. 752/93 od 30. ožujka 1993. o utvrđivanju odredbi za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 3911/92 o izvozu kulturnih dobara (2) više puta je bitno izmijenjena (3). U interesu jasnoće i racionalnosti navedenu Uredbu treba kodificirati.
(2)
Potrebne su odredbe za provedbu Uredbe (EZ) br. 116/2009, kojom se, između ostalog, predviđa uspostava sustava izdavanja izvoznih dozvola za određene kategorije kulturnih dobara, navedene u Prilogu I. ovoj Uredbi.
(3)
Kako bi se osiguralo da izvozne dozvole predviđene navedenom Uredbom budu ujednačene, treba utvrditi pravila kojima se uređuje izrada, izdavanje i uporaba obrasca. U tu svrhu treba sastaviti ogledni primjerak dozvole.
(4)
S ciljem ukidanja nepotrebnog administrativnog posla, treba uvesti pojam otvorenih dozvola radi privremenog izvoza kulturnih dobara od strane odgovornih osoba ili organizacija radi upotrebe i/ili izlaganja u trećim zemljama.
(5)
Države članice koje žele iskoristiti takve pogodnosti trebaju moći to učiniti u odnosu na svoja vlastita kulturna dobra, osobe i organizacije. Uvjeti koje treba ispuniti razlikovat će se od jedne do druge države članice. Države članice morale bi se moći odlučiti za upotrebu otvorenih dozvola ili ne te utvrditi uvjete koje treba zadovoljiti prilikom njihovog izdavanja.
(6)
Izvozne dozvole trebale bi se sastaviti na jednom od službenih jezika Unije.
(7)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem odbora iz članka 8. Uredbe (EZ) br. 116/2009,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
ODJELJAK I.
OBRAZAC DOZVOLE
Članak 1.
1. Tri su vrste dozvola za izvoz kulturnih dobara koje se izdaju i koriste u skladu s Uredbom (EZ) br. 116/2009 i ovom Uredbom:
(a)
standardna dozvola;
(b)
posebna otvorena dozvola;
(c)
opća otvorena dozvola.
2. Upotreba izvoznih dozvola ni na koji način ne utječe na obveze u vezi s izvoznim formalnostima ili s njima povezanim dokumentima.
3. Nadležno tijelo ili tijela iz članka 2. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 116/2009 na zahtjev dostavlja obrasce izvoznih dozvola.
Članak 2.
1. Standardna dozvola se obično koristi za svaki izvoz koji podliježe Uredbi (EZ) br. 116/2009.
Međutim, svaka pojedina država članica može odlučiti želi li izdati neku posebnu ili opću otvorenu dozvolu, koja se može koristiti umjesto standardne, ako su ispunjeni posebni uvjeti koji se na njih odnose, kako je utvrđeno u člancima 10. i 13.
2. Posebna otvorena dozvola obuhvaća uzastopan privremeni izvoz određenog kulturnog dobra koji provodi određena osoba ili organizacija, kako je utvrđeno u članku 10.
3. Opća otvorena dozvola obuhvaća svaki privremeni izvoz nekog od onih kulturnih dobara koja čine dio trajne zbirke muzeja ili druge institucije, kako je utvrđeno u članku 13.
4. Država članica može oduzeti svaku posebnu ili opću otvorenu dozvolu u bilo kojem trenutku ako uvjeti pod kojima je izdana više nisu ispunjeni. Odmah obavješćuje Komisiju ako izdana dozvola nije vraćena i postoji mogućnost njezinog korištenja na nepravilan način. Komisija odmah obavješćuje druge države članice.
5. Države članice mogu na svom nacionalnom državnom području uvesti bilo koje primjerene mjere koje smatraju potrebnim radi nadzora upotrebe njihovih vlastitih otvorenih dozvola.
ODJELJAK II.
STANDARDNA DOZVOLA
Članak 3.
1. Standardne dozvole izdaju se na obrascu čiji je model određen u Prilogu I. Obrazac se tiska na bijelom papiru bez mehaničke pulpe, na kojem je moguće pisati, a težina mora biti najmanje 55 g/m2.
2. Dimenzije obrazaca su 210 × 297 mm.
3. Obrasci se proizvode u tiskanom ili elektroničkom obliku i ispunjavaju na službenom jeziku Unije koji određuju nadležna tijela države članice koja dozvolu izdaje.
Nadležna tijela države članice u kojoj se obrazac podnosi mogu zatražiti prijevod na jezik, ili na jedan od službenih jezika te države članice. U tom slučaju, troškove prijevoda snosi nositelj dozvole.
4. Države članice odgovorne su za:
(a)
tiskanje obrazaca, na kojima se navodi naziv i adresa tiskare ili identifikacijska oznaka;
(b)
poduzimanje svih mjera potrebnih za izbjegavanje krivotvorenja obrazaca. Države članice obavješćuju Komisiju o načinima identifikacije koje su usvojile u tu svrhu. Komisija o tome obavješćuje nadležna tijela drugih država članica.
5. Obrasci se, ako je moguće, ispunjavaju mehaničkim ili elektroničkim putem. Ipak, zahtjev se može ispuniti čitko rukom. U tom se slučaju ispisuje tintom i velikim slovima.
Bez obzira na to koji se postupak koristi, obrasci ne smiju sadržavati izbrisane ili precrtane riječi ili druge izmjene.
Članak 4.
1. Ne dovodeći u pitanje stavak 3., zasebna izvozna dozvola izdaje se za svaku pošiljku kulturnih dobara.
2. Za potrebe stavka 1., pošiljka znači jedno kulturno dobro ili više kulturnih dobara.
3. Ako pošiljka sadrži više kulturnih dobara, nadležna tijela odlučuju izdaje li se za takvu pošiljku jedna ili nekoliko izvoznih dozvola.
Članak 5.
Obrazac se sastoji od tri lista:
(a)
lista označenog brojem 1, koji predstavlja zahtjev;
(b)
lista označenog brojem 2, za nositelja;
(c)
lista označenog brojem 3, koji se vraća tijelu koje izdaje dozvolu.
Članak 6.
1. Podnositelj zahtjeva na zahtjevu i drugim listovima ispunjava rubrike 1, 3, 6 do 21, 24 te, prema potrebi, 25 i ostale listove, osim ako nije dopušteno popunjavanje rubrike ili rubrika unaprijed.
Međutim, države članice mogu odrediti da je potrebno ispuniti samo zahtjev.
2. Zahtjev mora biti popraćen:
(a)
dokumentacijom koja sadrži sve bitne podatke o kulturnom dobru (kulturnim dobrima) i njegovom (njihovom) pravnom položaju u trenutku podnošenja zahtjeva, u obliku bilo kakvih popratnih dokumenata (računa, stručnih procjena itd.) gdje je primjereno;
(b)
pravilno ovjerenom crno-bijelom ili fotografijom u boji ili, prema potrebi i odlukom nadležnih tijela, fotografijama (dimenzija najmanje 8 cm × 12 cm) tih kulturnih dobara.
Ovaj se zahtjev može zamijeniti, prema potrebi i odlukom nadležnih tijela, detaljnim popisom kulturnih dobara.
3. Nadležna tijela mogu zahtijevati, u svrhu izdavanja izvozne dozvole, fizičko predočenje kulturnih dobara koja će se izvoziti.
4. Sve troškove nastale primjenom stavaka 2. i 3. snosi podnositelj zahtjeva koji traži izvoznu dozvolu.
5. Za izdavanje izvozne dozvole, pravilno ispunjen obrazac podnosi se nadležnim tijelima koja određuju države članice prema članku 2. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 116/2009. Kada nadležno tijelo izda izvoznu dozvolu, prvi list zadržava to tijelo, a preostali se listovi vraćaju nositelju izvozne dozvole ili njegovom ovlaštenom predstavniku.
Članak 7.
Izvoznoj deklaraciji prilaže se:
(a)
list za nositelja;
(b)
list koji se vraća tijelu koje je izdalo dozvolu.
Članak 8.
1. Carinarnica ovlaštena za rukovanje izvoznom deklaracijom provjerava da su unosi na izvoznoj deklaraciji ili, prema potrebi, karnet ATA, odgovaraju unosima na izvoznoj dozvoli te da je upućivanje na izvoznu dozvolu uneseno u rubriku 44 izvozne deklaracije ili na talon karneta ATA.
Carinarnica poduzima odgovarajuće mjere u svrhu identifikacije. Te se mjere sastoje od stavljanja žiga ili pečata carinarnice. List obrasca izvozne dozvole koji se treba vratiti tijelu koje ju je izdalo prilaže se primjerku 3 jedinstvene carinske deklaracije.
2. Nakon popunjavanja rubrike 23 na listovima 2. i 3., carinarnica ovlaštena prihvatiti izvoznu deklaraciju vraća podnositelju deklaracije ili njegovom ovlaštenom predstavniku, list namijenjen nositelju.
3. List obrasca izvozne dozvole koji se treba vratiti tijelu koje izdaje dozvolu mora pratiti pošiljku do carinarnice na mjestu izlaza iz carinskog područja Unije.
Carinarnica stavlja svoj pečat na rubriku 26 obrasca i vraća ga tijelu koje izdaje dozvolu.
Članak 9.
1. Razdoblje valjanosti izvoznih dozvola ne smije prelaziti 12 mjeseci od datuma izdavanja.
2. U slučaju zahtjeva za privremenim izvozom, nadležna tijela mogu odrediti rok unutar kojeg se kulturna dobra moraju ponovno uvesti u državu članicu koja dozvolu izdaje.
3. Ako izvozna dozvola istekne, a da nije korištena, nositelj odmah vraća listove koje posjeduje tijelu nadležnom za izdavanje dozvole.
ODJELJAK III.
POSEBNE OTVORENE DOZVOLE
Članak 10.
1. Posebne otvorene dozvole mogu se izdati za određeno kulturno dobro koje se može redovito privremeno izvoziti iz Unije radi upotrebe i/ili izlaganja u trećoj zemlji. Kulturno dobro mora biti u vlasništvu ili zakonitom posjedu osobe ili organizacije koja koristi i/ili izlaže to dobro.
2. Dozvola se može izdati samo pod uvjetom da su nadležna tijela uvjerena da ta osoba ili organizacija pruža sva potrebna jamstva za vraćanje dobra u dobrom stanju u Uniju i ako se dobro može tako opisati ili označiti da u trenutku privremenog izvoza neće biti nikakve sumnje da je dobro koje se izvozi ono koje je opisano u posebnoj otvorenoj dozvoli.
3. Dozvola ne smije vrijediti za razdoblje dulje od pet godina.
Članak 11.
Dozvola se prilaže pisanoj izvoznoj deklaraciji ili se stavlja na raspolaganje u drugim slučajevima, kako bi se na zahtjev mogla dati na uvid zajedno s kulturnim dobrima u svrhu ispitivanja.
Nadležna tijela države članice u kojoj se dozvola predočava mogu zatražiti prijevod dozvole na jezik te države članice ili jedan od njezinih službenih jezika. U tom slučaju, troškove prijevoda snosi nositelj dozvole.
Članak 12.
1. Carinarnica ovlaštena za prihvaćanje izvozne deklaracije osigurava da su predočena dobra ona koja su opisana na izvoznoj dozvoli i da se na tu dozvolu upućuje u rubrici 44 izvozne deklaracije, ako se zahtijeva pisana izjava.
2. Ako se zahtijeva pisana izjava, tada se dozvola prilaže primjerku 3 jedinstvene carinske deklaracije i takva dozvola prati dobro do carinarnice na mjestu izlaza iz carinskog područja Unije. Kada se primjerak 3 Jedinstvene carinske deklaracije stavlja na raspolaganje izvozniku ili njegovom predstavniku, na raspolaganje mu se također stavlja i dozvola radi kasnije upotrebe.
ODJELJAK IV.
OPĆE OTVORENE DOZVOLE
Članak 13.
1. Opće otvorene dozvole mogu se izdati muzejima ili drugim institucijama za privremeni izvoz nekog od dobara koja pripadaju njihovoj trajnoj zbirci, a koja se mogu redovito privremeno izvoziti iz Unije radi izlaganja u trećoj zemlji.
2. Dozvola se može izdati samo ako su nadležna tijela uvjerena da dotična institucija daje sva potrebna jamstva za vraćanje dobra u dobrom stanju u Uniju. Dozvola se može koristiti za bilo koju kombinaciju dobara u trajnoj zbirci u svakoj prigodi privremenog izvoza. Može se koristiti za niz različitih kombinacija dobara bilo uzastopno ili istodobno.
3. Dozvola ne smije vrijediti za razdoblje dulje od pet godina.
Članak 14.
Dozvola se prilaže izvoznoj deklaraciji.
Nadležna tijela države članice u kojoj se dozvola predočava mogu zatražiti prijevod dozvole na jezik te države članice ili jedan od njezinih službenih jezika. U tom slučaju, troškove prijevoda snosi nositelj dozvole.
Članak 15.
1. Carinarnica ovlaštena za prihvaćanje izvozne deklaracije osigurava da se dozvola predočava zajedno s popisom dobara koja su i opisana u izvoznoj deklaraciji. Popis mora biti na papiru sa zaglavljem institucije, a svaku stranicu potpisuje jedna od osoba iz institucije, koje su navedene na dozvoli. Svaka je stranica također ovjerena pečatom institucije, koja je navedena na dozvoli. Uputa na dozvolu navodi se u rubrici 44 izvozne deklaracije.
2. Dozvola se prilaže uz primjerak 3 jedinstvene carinske deklaracije i takva dozvola prati dobro do carinarnice na mjestu izlaza iz carinskog područja Unije. Kada se primjerak 3 jedinstvene carinske deklaracije stavlja na raspolaganje izvozniku ili njegovom predstavniku, na raspolaganje mu se također stavlja i dozvola radi kasnije upotrebe.
ODJELJAK V.
OBRASCI OTVORENIH DOZVOLA
Članak 16.
1. Posebne otvorene dozvole izdaju se na obrascu, čiji je uzorak sadržan u Prilogu II.
2. Opće otvorene dozvole izdaju se na obrascu, čiji je uzorak sadržan u Prilogu III.
3. Obrazac dozvole proizvodi se u tiskanom ili elektroničkom obliku i ispunjava na jednom ili više službenih jezika Unije.
4. Dozvola je dimenzija 210 × 297 mm. Dopušteno je odstupanje po duljini od minus 5 mm ili plus 8 mm.
Papir koji se koristi je bijeli, bez mehaničke pulpe, na kojem je moguće pisati, a težina mora biti najmanje 55 g/m2. Ima otisnut „guilloche” uzorak pozadine u svijetloplavoj boji kako bi se otkrila svaka krivotvorina pomoću mehaničkog ili kemijskog sredstva.
5. Drugi list dozvole, koji nema „guilloche” uzorak pozadine, služi samo za osobnu upotrebu izvozniku ili za evidenciju.
Obrazac zahtjeva, koji će se koristiti, propisuju države članice.
6. Države članice mogu zadržati pravo tiskanja obrazaca dozvola ili ih mogu dati na tiskanje ovlaštenim tiskarama. U potonjem slučaju, ovlaštenje mora biti navedeno na svakom obrascu.
Na svakoj potvrdi mora biti otisnut naziv i adresa tiskare ili znak po kojemu je tiskara službeno prepoznatljiva. Osim toga, na obrascu je ispisan ili pečatom otisnut serijski broj po kojem se isti identificira.
7. Države članice odgovorne su za poduzimanje svake mjere potrebne radi izbjegavanja krivotvorenja dozvola.
Države članice obavješćuju Komisiju o načinima identifikacije, koje su usvojile u tu svrhu. Komisija o tome obavješćuje nadležna tijela drugih država članica.
8. Dozvole se ispunjavaju mehaničkim ili elektroničkim putem. U iznimnim se okolnostima mogu ispuniti crnom kemijskom olovkom velikim tiskanim slovima.
Ne smiju sadržavati prebrisane ili precrtane riječi ili druge izmjene.
ODJELJAK VI.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 17.
Uredba (EEZ) br. 752/93 stavlja se izvan snage.
Upućivanja na Uredbu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu i tumače se u skladu s korelacijskom tabelom u Prilogu V.
Članak 18.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 9. studenoga 2012.