KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1099/2013
af 5. november 2013
om ændring af forordning (EØF) nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (forbedringer for skibe i fast rutefart)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (1), særlig artikel 247, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I nøgleaktion 2 i meddelelsen fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget »akten for det indre marked II, sammen om fornyet vækst« (2) opfordres der til at etablere et ægte indre marked for søtransport ved ikke længere at underkaste Unionens varer, der transporteres mellem søhavne i Unionen, de samme administrative procedurer og toldformaliteter, som anvendes på varer fra oversøiske havne.
(2)
Til formålet forpligtede Kommissionen sig til at fremlægge en »Blue Belt«-pakke med lovgivningsmæssige og ikke-lovgivningsmæssige initiativer, der skal reducere de administrative byrder for de erhvervsdrivende, der varetager søtransport internt i Unionen, til et niveau, der kan sammenlignes med niveauet for andre transportformer (luftfart, jernbanetransport og vejtransport).
(3)
Nærværende forordning indgår i »Blue Belt«-pakken.
(4)
I artikel 313, stk. 2, litra a), i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (3) er det fastsat, at varer, der føres ind i Fællesskabets toldområde i overensstemmelse med artikel 37 i forordning (EØF) nr. 2913/92 ikke anses for at være fællesskabsvarer, medmindre det er fastslået, at de har status som fællesskabsvarer.
(5)
I artikel 313, stk. 3, litra b), i forordning (EØF) nr. 2454/93 er det fastsat, at varer, der transporteres mellem havne i Fællesskabets toldområde med skib i fast rutefart med bevilling, skal anses for fællesskabsvarer, medmindre andet er fastsat. Skibe i fast rutefart må også transportere ikke-fællesskabsvarer, hvis de er henført under proceduren for ekstern forsendelse. Endvidere berører anvendelsen af skibe i fast rutefart til transport af ikke-fællesskabsvarer ikke kontroller med andre formål, herunder kontroller i forbindelse med beskyttelse af dyr og planters sundhed og folkesundheden.
(6)
Bevillingstoldmyndigheden skal høre toldmyndighederne i de øvrige medlemsstater, som omfattes af rutefarten, før en bevilling til fast rutefart udstedes. Hvis indehaveren af en sådan bevilling (i det følgende benævnt »indehaveren«) efterfølgende ønsker at udvide tjenesten til andre medlemsstater, er der behov for yderligere høringer af toldmyndighederne i disse medlemsstater. For så vidt muligt at undgå, at det bliver nødvendigt at foretage yderligere høringer efter udstedelsen af bevillingen, bør det fastsættes, at rederier, der ansøger om en bevilling, foruden en liste over de medlemsstater, der reelt omfattes af tjenesten, også anfører medlemsstater, der potentielt kunne omfattes, for derigennem at erklære, at de har planer om fremtidige tjenester.
(7)
Siden 2010 er der fastsat en frist på 45 dage for høringen af andre medlemsstaters toldmyndigheder. Erfaringen har imidlertid vist, at denne periode er unødvendigt lang og bør afkortes.
(8)
Anvendelsen af et elektronisk informations- og kommunikationssystem har overflødiggjort bilag 42a til forordning (EØF) nr. 2454/93.
(9)
Efter anmodning fra indehaveren bør bevillinger til fast rutefart, der eksisterede, før nærværende forordning trådte i kraft, tages op til fornyet overvejelse for at inddrage alle de medlemsstater, som potentielt kunne omfattes, dvs. for hvilke indehaveren erklærer at have planer om fremtidige tjenester.
(10)
Det elektroniske informations- og kommunikationssystem, der pt. anvendes til at opbevare oplysninger og underrette toldmyndighederne i andre medlemsstater om bevillinger til fast rutefart, er ikke det system, der er omhandlet i artikel 14x i forordning (EØF) nr. 2454/93. Henvisningerne til dette system bør rettes.
(11)
Forordning (EØF) nr. 2454/93 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(12)
Ændringerne i længden af den periode, der er afsat til høring af andre medlemsstaters toldmyndigheder og i antallet af medlemsstater, som kan angives i ansøgningen, forudsætter ændringer af det elektroniske informations- og kommunikationssystem for skibe i fast rutefart og en udskudt anvendelse af denne forordnings relevante bestemmelser.
(13)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget -
UDSTEDT DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EØF) nr. 2454/93 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 313b foretages følgende ændringer:
a)
Efter stk. 2 indsættes som stk. 2a:
»2a. Kommissionen og medlemsstaternes toldmyndigheder skal ved hjælp af et elektronisk informations- og kommunikationssystem for skibe i fast rutefart opbevare og have adgang til følgende oplysninger:
a)
oplysningerne i ansøgningen
b)
bevillingerne til skibe i fast rutefart og ændringer eller tilbagekaldelse i givet fald
c)
navnene på anløbshavne og navnene på de fartøjer, der indsættes i den faste rutefart
d)
alle øvrige relevante oplysninger.«
b)
I stk. 3 foretages følgende ændringer:
i)
første afsnit affattes således:
»I ansøgningen om en bevilling til fast rutefart angives de medlemsstater, der reelt er omfattet af tjenesten, og der kan angives andre medlemsstater, som potentielt kunne blive omfattet, dvs. for hvilke ansøgeren erklærer at have planer om fremtidige tjenester. Toldmyndighederne i den medlemsstat, som ansøgningen indsendes til (bevillingstoldmyndigheden), underretter toldmyndighederne i de andre medlemsstater, som omfattes eller potentielt kunne blive omfattet af rutefarten (de underrettede toldmyndigheder) gennem det elektroniske informations- og kommunikationssystem for skibe i fast rutefart, der er omhandlet i stk. 2a.«
ii)
i andet afsnit ændres »45« til »15«
iii)
i andet afsnit ændres udtrykket »det elektroniske informations- og kommunikationssystem, der er omhandlet i artikel 14x« til »det elektroniske informations- og kommunikationssystem for skibe i fast rutefart, der er omhandlet i stk. 2a«
iv)
i tredje afsnit ændres udtrykket »det elektroniske informations- og kommunikationssystem, der er omhandlet i artikel 14x« til »det elektroniske informations- og kommunikationssystem for skibe i fast rutefart, der er omhandlet i stk. 2a«
2)
I artikel 313c, stk. 2, andet afsnit, ændres udtrykket »det elektroniske informations- og kommunikationssystem, der er omhandlet i artikel 14x« til »det elektroniske informations- og kommunikationssystem for skibe i fast rutefart, der er omhandlet i artikel 313b, stk. 2a«
3)
I artikel 313d, stk. 2, første afsnit, ændres udtrykket »det elektroniske informations- og kommunikationssystem, der er omhandlet i artikel 14x« til »det elektroniske informations- og kommunikationssystem for skibe i fast rutefart, der er omhandlet i artikel 313b, stk. 2a«
4)
I artikel 313f, stk. 2, ændres udtrykket »det elektroniske informations- og kommunikationssystem, der er omhandlet i artikel 14x« til »det elektroniske informations- og kommunikationssystem for skibe i fast rutefart, der er omhandlet i artikel 313b, stk. 2a«
5)
Bilag 42a udgår.
Artikel 2
Bevillingstoldmyndigheder skal på anmodning af indehaveren tage bevillinger til fast rutefart, der allerede eksisterer på dagen, hvor nærværende forordning finder anvendelse, jf. artikel 3, andet afsnit, op til fornyet overvejelse for at inddrage alle de medlemsstater, som potentielt kunne omfattes, dvs. for hvilke indehaveren erklærer at have planer om fremtidige tjenester.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1, stk. 1, litra b), nr. i) og ii), anvendes fra 1. marts 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 5. november 2013.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1099/2013
оd 5. studenoga 2013.
o izmjeni Uredbe (EEZ) br. 2454/93 o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice (poboljšanje redovnog pomorskog prijevoza)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (1), a posebno njezin članak 247,
budući da:
(1)
Ključnom mjerom 2. Komunikacije Komisije Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru Regija „Akt o jedinstvenom tržištu II.-Zajedno za novi rast” (2) zahtijeva se osnivanje pravog jedinstvenog tržišta za pomorski prijevoz tako da roba koja se prevozi između pomorskih luka Unije više ne podliježe administrativnim i carinskim formalnostima koje se primjenjuju na robu koja dolazi iz prekomorskih luka.
(2)
U tom smislu Komisija se obvezala na podnošenje paketa prijedloga „Plavi pojas” sa zakonodavnim i nezakonodavnim inicijativama radi smanjenja administrativnog opterećenja prijevoznika koji se bave pomorskim prijevozom unutar Unije do razine usporedive s ostalim prijevoznim sredstvima (zračnim, željezničkim i cestovnim).
(3)
Ova je Uredba dio paketa „Plavi pojas”.
(4)
Sukladno članku 313. stavku 2. točki (a) Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 (3), roba unesena u carinsko područje Zajednice u skladu s člankom 37. Uredbe (EEZ) br. 2913/92 ne smatra se robom Zajednice osim ako se utvrdi da ima status robe Zajednice.
(5)
Člankom 313. stavkom 3. točkom (b) Uredbe (EEZ) br. 2454/93 propisuje se da se robe koje se između luka u carinskom području Zajednice prevoze u ovlaštenom redovnom brodarskom prijevozu smatraju robama Zajednice, osim ako nije drugačije utvrđeno. Plovila u redovnom brodarskom prijevozu mogu prevoziti i robe koje nemaju status robe Zajednice pod uvjetom da se nalaze u postupku vanjskog provoza Zajednice. Osim toga, korištenje redovnog brodarskog prijevoza za prijevoz roba koje nemaju status robe Zajednice ne utječe na primjenu kontrole za druge svrhe, uključujući i one koje se odnose na rizike za javno zdravlje ili zdravlje životinja i biljaka.
(6)
Prije izdavanja odobrenja za redovni brodarski prijevoz, carinsko tijelo koje ga izdaje treba zatražiti mišljenje od carinskih tijela drugih država članica na koje se ono odnosi. Ako nositelj odobrenja (u daljnjem tekstu „nositelj”) nakon dobivanja odobrenja naknadno zatraži proširenje usluge na druge države članice, potrebno je zatražiti dodatna mišljenja carinskih tijela tih država članica. Da bi se što je više moguće smanjila potreba daljnjih traženja mišljenja nakon izdavanja odobrenja, trebalo bi predvidjeti mogućnost da brodarska društva koja podnose zahtjev za odobrenje mogu, uz navođenje država članica na koje se ta usluga odnosi, navesti i države članice na koje se usluga potencijalno odnosi, a za koje izjavljuju da imaju planove za buduće usluge.
(7)
Od 2010. za traženje mišljenja carinskih tijela drugih država članica predviđen je rok od 45 dana. Međutim, iskustvo je pokazalo da je to razdoblje predugo i da ga treba skratiti.
(8)
Primjena elektroničkog informacijskog i komunikacijskog sustava učinila je Prilog 42.A Uredbi (EEZ) br. 2454/93 suvišnim.
(9)
Na zahtjev nositelja, ovlasti za redovni brodarski prijevoz koje su postojale prije stupanja na snagu ove Uredbe treba preispitati kako bi se uzele u obzir sve države članice koje bi mogle biti zainteresirane, a za koje nositelj izjavljuje da ima planove za buduće usluge.
(10)
Elektronički informacijski i komunikacijski sustav koji se trenutno koristi za pohranu podataka te za obavijesti carinskih tijela ostalih država članica o odobrenjima za redovni brodarski prijevoz nije sustav iz članka 14.x Uredbe (EEZ) br. 2454/93. Upućivanje na taj sustav treba se ispraviti.
(11)
Uredbu (EEZ) br. 2454/93 treba stoga na odgovarajući način izmijeniti.
(12)
Promjene u duljini razdoblja za traženje mišljenja carinskih tijela drugih država članica i u broju država članica koje mogu biti navedene u zahtjevu iziskuju promjene podataka o uslugama redovnog brodarskog prijevoza u elektroničkom i komunikacijskom sustavu te odgodu primjene odgovarajućih odredbi ove Uredbe.
(13)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora za carinski zakonik,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Uredba (EEZ) br. 2454/93 mijenja se kako slijedi:
(1)
članak 313.b. mijenja se kako slijedi:
(a)
Sljedeći stavak 2.a umeće se iza stavka 2.:
„2.a Komisija i carinska tijela država članica, koristeći elektronički i komunikacijski sustav usluge redovnog brodarskog prijevoza, pohranjuju i imaju pristup sljedećim podacima:
(a)
podaci o zahtjevima;
(b)
odobrenja za usluge redovnog brodarskog prijevoza i, ako je primjenjivo, njihove izmjene ili ukidanje;
(c)
imena luka pristajanja i imena plovila kojima je dodijeljena usluga;
(d)
svi ostali relevantni podaci”.
(b)
stavak 3. mijenja se kako slijedi:
i.
prvi podstavak zamjenjuje se sljedećim:
„U zahtjevu za izdavanje odobrenja za usluge redovnog brodarskog prijevoza navode se države članice na koje se usluga stvarno odnosi, a mogu se navesti države članice na koje bi se mogla odnositi a za koje podnositelj zahtjeva izjavljuje da ima planove za buduće usluge. Carinska tijela države članice kojima je zahtjev podnesen (carinsko tijelo koje izdaje odobrenja) obavješćuju carinska tijela drugih država članica na koje se odnosi usluga brodarskog prijevoza ili na koje bi se mogla odnositi (odgovarajuća carinska tijela) putem elektroničkog informacijskog i komunikacijskog sustava usluge redovnog brodarskog prijevoza iz stavka 2.a.”
ii.
U drugom podstavku „45” zamjenjuje se s „15”,
iii.
U drugom podstavku riječi „elektronički informacijski i komunikacijski sustav iz članka 14x” zamjenjuje se riječima „elektronički informacijski i komunikacijski sustav usluge redovnog brodarskog prijevoza iz stavka 2.a”,
iv.
U trećem podstavku riječi „elektronički informacijski i komunikacijski sustav iz članka 14x” zamjenjuje se riječima „elektronički informacijski i komunikacijski sustav usluge redovnog brodarskog prijevoza iz stavka 2.a”,
(2)
U drugom podstavku članka 313.c(2.) riječi „elektronički informacijski i komunikacijski sustav iz članka 14x” zamjenjuje se riječima „elektronički informacijski i komunikacijski sustav usluge redovnog brodarskog prijevoza iz članka 313.b(2.a)”,
(3)
U prvom podstavku članka 313.d(2.) riječi „elektronički informacijski i komunikacijski sustav iz članka 14x” zamjenjuje se riječima „elektronički informacijski i komunikacijski sustav usluge redovnog brodarskog prijevoza iz članka 313.b(2.a).”,
(4)
U članku 313.f(2.) riječi „elektronički informacijski i komunikacijski sustav iz članka 14x” zamjenjuje se riječima „elektronički informacijski i komunikacijski sustav usluge redovnog brodarskog prijevoza iz članka 313.b(2.a)”,
(5)
Prilog 42.A briše se.
Članak 2.
Carinska tijela koja izdaju odobrenja na zahtjev nositelja će preispitati odobrenja za uslugu redovnog brodarskog prijevoza koja već postoje na dan stupanja na snagu ove Uredbe utvrđena u drugom stavku članka 3. kako bi se uzelo u obzir sve države članice na koje se to odnosi, a za koje nositelj izjavljuje da ima planove za buduće usluge.
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Točka 1. (b) i. i ii. članka 1. stavka 1. primjenjuje se od 1. ožujka 2014.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 5. studenoga 2013.