RÅDETS AFGØRELSE 2014/449/FUSP
af 10. juli 2014
om restriktive foranstaltninger i lyset af situationen i Sydsudan
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 18. juli 2011 vedtog Rådet afgørelse 2011/423/FUSP (1).
(2)
Den 20. januar 2014 konkluderede Rådet, at det bør overvejes at indføre målrettede restriktive foranstaltninger over for enkeltpersoner, der hindrer fredsprocessen i Sydsudan, til støtte for Den Afrikanske Unions (AU's) og Den Mellemstatslige Organisation for Udviklings (IGAD's) bestræbelser og i tæt samordning med internationale partnere. Den 17. marts gentog Rådet, at det var parat til at overveje sådanne foranstaltninger i forhold til Sydsudan.
(3)
Rådet er fortsat alvorligt bekymret over situationen i Sydsudan. Derfor bør der indføres restriktive foranstaltninger over for personer, der hindrer den politiske proces i Sydsudan, herunder gennem voldshandlinger eller brud på våbenhvileaftaler, og personer, der er ansvarlige for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Sydsudan.
(4)
Af hensyn til klarheden bør de restriktive foranstaltninger over for personer, der hindrer den politiske proces i Sydsudan eller er ansvarlige for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Sydsudan, og de restriktive foranstaltninger, der allerede er indført med afgørelse 2011/423/FUSP for så vidt angår Sydsudan, integreres i én enkelt retsakt -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE
Artikel 1
1. Salg, levering, overførsel eller eksport af våben og af alle typer dertil knyttet materiel, herunder våben og ammunition, militærkøretøjer og -udstyr, paramilitært udstyr samt reservedele til førnævnte, fra statsborgere i medlemsstaterne eller fra medlemsstaternes områder eller ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer, der fører deres flag, til Sydsudan forbydes, uanset om udstyret hidrører fra medlemsstaternes områder eller ej.
2. Det er også forbudt:
a)
direkte eller indirekte at yde teknisk bistand, mæglervirksomhed eller andre tjenester i forbindelse med de varer, der er nævnt i stk. 1, eller i forbindelse med levering, fremstilling, vedligeholdelse og anvendelse af sådanne varer til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organisationer i Sydsudan eller til anvendelse der
b)
direkte eller indirekte at levere finansieringsmidler eller finansiel bistand i forbindelse med de varer, der er nævnt i stk. 1, herunder navnlig gavebistand, lån og eksportkreditforsikring, samt forsikring eller genforsikring i forbindelse med salg, levering, overførsel eller eksport af sådanne varer, eller ydelse af beslægtet teknisk bistand, mæglervirksomhed eller andre tjenester til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organisationer i Sydsudan eller til anvendelse der
c)
bevidst og forsætligt at deltage i aktiviteter, hvis formål eller virkning er at omgå foranstaltningerne i litra a) eller b).
Artikel 2
1. Artikel 1 finder ikke anvendelse på:
a)
salg, levering, overførsel eller eksport af ikkedødbringende militærudstyr, som udelukkende er bestemt til humanitær brug, menneskerettighedsovervågning eller beskyttelsesbrug eller til brug for FN's, AU's, Den Europæiske Unions eller Den Mellemstatslige Organisation for Udviklings (IGAD's) institutionsopbygningsprogrammer, eller af materiel, der er bestemt for Den Europæiske Unions, FN's og AU's krisestyringsoperationer
b)
salg, levering, overførsel eller eksport af ikkekampmæssige køretøjer, der er fremstillet eller udstyret med materialer til ballistisk beskyttelse, og som udelukkende er bestemt til beskyttelsesbrug i Sydsudan af Den Europæiske Unions og dens medlemsstaters personale eller af FN's, AU's eller IGAD's personale
c)
ydelse af teknisk bistand, mæglervirksomhed og andre tjenester i forbindelse med udstyret eller programmerne og operationerne omhandlet i litra a)
d)
levering af finansiering eller finansiel bistand i forbindelse med udstyret eller programmerne og operationerne omhandlet i litra a)
e)
salg, levering, overførsel eller eksport af minerydningsudstyr og -materiel til brug ved minerydningsaktioner
f)
salg, levering, overførsel eller udførsel af ikkedødbringende militærudstyr, som udelukkende er bestemt til støtte til reformprocessen i sikkerhedssektoren i Sydsudan, samt levering af finansieringsmidler, finansiel bistand eller teknisk bistand i tilknytning til sådant udstyr
forudsat at sådanne leverancer på forhånd er godkendt af den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat.
2. Artikel 1 finder endvidere ikke anvendelse på beskyttelsesbeklædning, herunder skudsikre veste og militærhjelme, der midlertidigt udføres til Sydsudan af personale fra Den Europæiske Union eller dens medlemsstater, af FN's eller IGAD's personale eller af repræsentanter for medierne, humanitært hjælpepersonale, ulandsfrivillige og tilknyttet personale, og som udelukkende er til disses personlige brug.
3. Medlemsstaterne tager stilling til leveringer i henhold til denne artikel i hvert enkelt tilfælde under fuld hensyntagen til kriterierne i Rådets fælles holdning 2008/944/FUSP (2). Medlemsstaterne kræver tilstrækkelige garantier mod misbrug af godkendelser, der er givet i henhold til denne artikel, og træffer om nødvendigt foranstaltninger med henblik på tilbageførsel af udstyret.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at begrænse indrejse i eller transit gennem deres område for personer, der hindrer den politiske proces i Sydsudan, herunder gennem voldshandlinger eller brud på våbenhvileaftaler, og personer, der er ansvarlige for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Sydsudan, og personer med tilknytning til dem, jf. bilaget.
2. Stk. 1 forpligter ikke en medlemsstat til at nægte sine egne statsborgere indrejse på sit område.
3. Stk. 1 gælder med forbehold af tilfælde, hvor en medlemsstat er bundet af en folkeretlig forpligtelse, dvs.:
a)
som værtsland for en international mellemstatslig organisation
b)
som værtsland for en international konference, som er indkaldt af FN eller afholdes i FN's regi
c)
i henhold til en multilateral aftale, hvorved der tilkendes privilegier og immuniteter, eller
d)
i henhold til Lateranforliget fra 1929 mellem Pavestolen (Vatikanstaten) og Italien.
4. Stk. 3 anses ligeledes for at gælde i tilfælde, hvor en medlemsstat er værtsland for Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE).
5. Rådet underrettes behørigt, hver gang en medlemsstat indrømmer en fritagelse i henhold til stk. 3 eller 4.
6. Medlemsstaterne kan indrømme fritagelser fra foranstaltningerne i henhold til stk. 1, hvis rejsen er berettiget af tvingende og humanitære hensyn eller af hensyn til muligheden for at kunne deltage i mellemstatslige møder og møder, som Den Europæiske Union tager initiativ til, eller møder, hvor en medlemsstat, der varetager formandskabet for OSCE, er vært, hvor der føres en politisk dialog, som direkte fremmer de restriktive foranstaltningers politiske mål, herunder demokratiet, menneskerettighederne og retsstatsprincippet i Sydsudan.
7. En medlemsstat, der ønsker at indrømme fritagelser, jf. stk. 6, giver Rådet skriftlig meddelelse herom. Fritagelsen anses for at være indrømmet, medmindre et eller flere rådsmedlemmer gør skriftlig indsigelse inden to arbejdsdage efter at have modtaget meddelelsen om den foreslåede fritagelse. Hvis et eller flere af rådsmedlemmerne gør indsigelse, kan Rådet med kvalificeret flertal beslutte at indrømme den foreslåede fritagelse.
8. I tilfælde, hvor en medlemsstat i medfør af stk. 3, 4, 6 og 7 tillader indrejse i eller transit gennem sit område for de personer, der er opført på listen i bilaget, gælder tilladelsen udelukkende det formål, til hvilket den er udstedt, og de berørte personer.
Artikel 4
1. Alle pengemidler og økonomiske ressourcer der tilhører, ejes, besiddes eller kontrolleres af personer, der hindrer den politiske proces i Sydsudan, herunder gennem voldshandlinger eller brud på våbenhvileaftaler, og personer, der er ansvarlige for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Sydsudan, og fysiske og juridiske personer, enheder eller organer med tilknytning til dem, jf. bilaget, indefryses.
2. Ingen pengemidler eller økonomiske ressourcer må direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller være til fordel for sådanne fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilaget.
3. En medlemsstats kompetente myndighed kan på sådanne vilkår, som den skønner hensigtsmæssige, give tilladelse til frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer eller til, at visse pengemidler eller økonomiske ressourcer stilles til rådighed efter at have konstateret, at de pågældende pengemidler eller økonomiske ressourcer:
a)
er nødvendige til at dække basale behov hos de personer, der er opført på listen i bilaget, og de familiemedlemmer, som disse har forsørgerpligt over for, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på bolig, medicin og lægebehandling, skat, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter
b)
er bestemt udelukkende til betaling af rimelige honorarer og godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand
c)
er bestemt udelukkende til betaling af afgifter eller gebyrer for rutinemæssig opbevaring eller forvaltning af indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer
d)
er nødvendige til afholdelse af ekstraordinære udgifter, såfremt den kompetente myndighed, mindst to uger før meddelelsen af tilladelsen, har meddelt de andre kompetente myndigheder og Kommissionen, hvorfor den skønner, at der bør gives særlig tilladelse.
De berørte medlemsstater underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om tilladelser, der måtte være meddelt i medfør af dette stykke.
4. Uanset stk. 1 kan en medlemsstats kompetente myndigheder meddele tilladelse til frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er omfattet af en voldgiftsmæssig afgørelse, der er truffet inden den dato, hvor den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet som omhandlet i stk. 1 blev optaget på listen i bilaget, eller af en retslig eller administrativ afgørelse, der er truffet i Unionen eller en retslig afgørelse, der kan fuldbyrdes i den pågældende medlemsstat, forud for eller efter den dato
b)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer skal udelukkende anvendes til at opfylde fordringer, der er sikret ved en sådan afgørelse eller er anerkendt som gyldige ved en sådan afgørelse, inden for de grænser, som er fastsat ved gældende lovgivning og administrative bestemmelser om sådanne fordringshaveres rettigheder
c)
afgørelsen er ikke til fordel for en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, der er opført på listen i bilaget, og
d)
anerkendelsen af afgørelsen er ikke i strid med de almindelige retsprincipper i den pågældende medlemsstat.
Den berørte medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om tilladelser, der måtte være meddelt i medfør af dette stykke.
5. Stk. 1 er ikke til hinder for, at en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ foretager en betaling i henhold til en kontrakt, der er indgået før den dato, hvor en sådan fysisk eller juridisk person, en sådan enhed eller et sådant organ blev opført på listen i bilaget, såfremt den pågældende medlemsstat har fastslået, at betalingen ikke, hverken direkte eller indirekte, modtages af en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, der er omhandlet i stk. 1.
6. Stk. 2 gælder ikke beløb, der tilføres indefrosne konti i form af:
a)
renter og andre former for afkast fra disse konti
b)
forfaldne betalinger i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået forud for den dato, hvor disse konti blev omfattet af foranstaltningerne i stk. 1 eller 2, eller
c)
forfaldne betalinger i henhold til retslige, administrative eller voldgiftsmæssige afgørelser, der er truffet i Unionen, eller som kan fuldbyrdes i den pågældende medlemsstat
forudsat at sådanne renter, andre afkast og betalinger forbliver omfattet af de foranstaltninger, der er fastsat stk. 1.
Artikel 5
1. Rådet træffer efter forslag fra en medlemsstat eller Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik afgørelse om oprettelse og ændring af listen i bilaget.
2. Rådet underretter den pågældende fysiske eller juridiske person, den pågældende enhed eller det pågældende organ om den afgørelse, der er omhandlet i stk. 1, herunder om begrundelsen for opførelsen på listen, enten direkte, hvis adressen er kendt, eller ved offentliggørelse af en bekendtgørelse, og giver en sådan fysisk eller juridisk person, en sådan enhed eller et sådant organ mulighed for at fremsætte bemærkninger.
3. Når der fremsættes bemærkninger eller forelægges væsentlig ny dokumentation, tager Rådet den i stk. 1 omhandlede afgørelse op til fornyet overvejelse og underretter den pågældende fysiske eller juridiske person, den pågældende enhed eller det pågældende organ herom.
Artikel 6
1. Bilaget skal indeholde begrundelserne for at opføre personerne i artikel 3, stk. 1, og artikel 4, stk. 1, på listen.
2. Bilaget skal også indeholde de oplysninger, som er tilgængelige, og som er nødvendige for at identificere de pågældende personer. Sådanne oplysninger kan omfatte navne med tilhørende aliasser, fødselsdato og fødested, nationalitet, pas- og identitetskortnumre, køn, adresse, hvis denne er kendt, og funktion eller erhverv. For så vidt angår juridiske personer, enheder eller organer kan sådanne oplysninger omfatte navne, registreringssted og -dato, registreringsnummer og forretningssted.
Artikel 7
For at give foranstaltningerne i denne afgørelse størst mulig virkning tilskynder Unionen tredjelande til at vedtage restriktive foranstaltninger svarende til dem, der er indeholdt i denne afgørelse.
Artikel 8
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne afgørelse anvendes indtil den 12. juli 2015.
Denne afgørelse overvåges løbende. Den kan om nødvendigt forlænges eller ændres, hvis Rådet skønner, at målene i den ikke er nået.
Udfærdiget i Bruxelles, den 10. juli 2014.
ODLUKA VIJEĆA 2014/449/ZVSP
od 10. srpnja 2014.
o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Južnom Sudanu
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 29.,
budući da:
(1)
Vijeće je 18. srpnja 2011. donijelo Odluku 2011/423/ZVSP (1).
(2)
Vijeće je 20. siječnja 2014. zaključilo da bi, kao podršku nastojanjima Afričke unije (AU) i Međuvladinog tijela za razvoj te u bliskoj suradnji s međunarodnim partnerima, trebalo razmotriti ciljane mjere ograničavanja protiv osoba koje ometaju mirovni proces u Južnom Sudanu. Vijeće je 17. ožujka 2014. ponovno naglasilo da je spremno razmotriti takve mjere u vezi s Južnim Sudanom.
(3)
Vijeće je i dalje vrlo zabrinuto zbog stanja u Južnom Sudanu. Stoga bi trebalo uvesti mjere ograničavanja protiv osoba koje, primjerice djelima nasilja ili kršenjem sporazumâ o prekidu vatre, ometaju politički proces u Južnom Sudanu kao i protiv osoba odgovornih za teške povrede ljudskih prava u Južnom Sudanu.
(4)
Mjere ograničavanja protiv osoba koje ometaju politički proces u Južnom Sudanu ili osoba odgovornih za teške povrede ljudskih prava u Južnom Sudanu te mjere ograničavanja koje su već uvedene Odlukom 2011/423/ZVSP trebalo bi radi jasnoće, u mjeri u kojoj se one odnose na Južni Sudan, objediniti u jedinstveni pravni instrument,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
1. Državljanima država članica ili s državnog područja država članica ili uz uporabu plovila ili zrakoplova pod njihovom zastavom zabranjuje se prodaja, nabava, prijenos ili izvoz oružja i povezanog materijala svih vrsta, uključujući oružje i streljivo, vojna vozila i opremu, paravojnu opremu i rezervne dijelove za prethodno navedeno u Južni Sudan, neovisno o tome potječe li navedeno s njihovog državnog područja ili ne.
2. Također se zabranjuje:
(a)
posredno ili neposredno pružati tehničku pomoć, posredničke usluge ili druge usluge u vezi s predmetima iz stavka 1., ili u vezi s nabavom, proizvodnjom, održavanjem i uporabom takvih predmeta, bilo kojoj fizičkoj ili pravnoj osobi, subjektu ili tijelu u Južnom Sudanu ili radi uporabe u Južnom Sudanu;
(b)
posredno ili neposredno financirati ili pružati financijsku pomoć u vezi s predmetima iz stavka 1., uključujući posebno bespovratna sredstva, zajmove i jamstva za izvozne kredite kao i osiguranje te reosiguranje za bilo kakvu prodaju, nabavu, prijenos ili izvoz takvih predmeta ili za pružanje povezane tehničke pomoći, posredničkih usluga ili drugih usluga fizičkim ili pravnim osobama, subjektima ili tijelima u Južnom Sudanu ili radi uporabe u Južnom Sudanu;
(c)
sudjelovati, svjesno i namjerno, u aktivnostima čiji se cilj ili učinak sastoji u zaobilaženju mjera iz točaka (a) ili (b).
Članak 2.
1. Članak 1. ne primjenjuje se na:
(a)
prodaju, nabavu, prijenos ili izvoz neubojite vojne opreme koja je namijenjena isključivo za humanitarnu uporabu, za uporabu pri praćenju stanja ljudskih prava ili za zaštitnu uporabu, ili za programe izgradnje institucija UN-a, AU-a i Europske unije ili Međuvladinog tijela za razvoj (IGAD), ili materijala namijenjenog za operacije upravljanja krizama Europske unije, UN-a i AU-a;
(b)
prodaju, nabavu, prijenos ili izvoz neborbenih vozila u koja su prilikom proizvodnje ili naknadno ugrađeni materijali za protubalističku zaštitu, a namijenjena su isključivo za zaštitnu uporabu u Južnom Sudanu od strane osoblja Europske unije i njezinih država članica ili od strane osoblja UN-a, AU-a ili IGAD-a;
(c)
pružanje tehničke pomoći, posredničkih usluga i drugih usluga povezanih s opremom ili programima i operacijama iz točke (a);
(d)
financiranje i pružanje financijske pomoći povezane s opremom ili programima i operacijama iz točke (a);
(e)
prodaju, nabavu, prijenos ili izvoz opreme za razminiranje i materijala koji se upotrebljavaju u operacijama razminiranja;
(f)
prodaju, nabavu, prijenos ili izvoz neubojite vojne opreme koja je namijenjena isključivo za potporu procesu reformi sigurnosnog sektora u Južnom Sudanu kao i osiguravanje financiranja, financijske pomoći ili tehničke pomoći povezane s tom opremom;
pod uvjetom da je takve isporuke unaprijed odobrilo nadležno tijelo države članice o kojoj je riječ.
2. Članak 1. ne primjenjuje se ni na zaštitnu odjeću, uključujući zaštitne prsluke i vojne kacige, koje isključivo za svoju osobnu uporabu u Južni Sudan privremeno izvozi osoblje Europske unije ili njezinih država članica, osoblje UN-a ili IGAD-a ili predstavnici medija i humanitarni djelatnici, djelatnici razvojne pomoći te s njima povezano osoblje.
3. Države članice prosuđuju pošiljke iz ovog članka od slučaja do slučaja, pri čemu u cijelosti uzimaju u obzir kriterije iz Zajedničkog stajališta Vijeća 2008/944/ZVSP (2). Države članice zahtijevaju odgovarajuća jamstva protiv zloupotrebe odobrenja dodijeljenih u skladu s ovim člankom i, prema potrebi, poduzimaju mjere za vraćanje opreme.
Članak 3.
1. Države članice poduzimaju mjere potrebne za sprečavanje ulaska na njihova državna područja ili tranzita preko njihovih državnih područja osobama koje, primjerice djelima nasilja ili kršenjem sporazumâ o prekidu vatre, ometaju politički proces u Južnom Sudanu kao i osobama odgovornima za teške povrede ljudskih prava u Južnom Sudanu te osobama koje su s njima povezane, kako su navedene u prilogu.
2. Stavkom 1. se državu članicu ne obvezuje da svojim državljanima uskrati ulazak na svoje državno područje.
3. Stavkom 1. ne dovode se u pitanje slučajevi u kojima za državu članicu postoji određena obveza prema međunarodnom pravu, i to obveza:
(a)
kao za zemlju domaćina međunarodne međuvladine organizacije;
(b)
kao za zemlju domaćina međunarodne konferencije koju je sazvao UN ili koja se održava pod pokroviteljstvom UN-a; ili
(c)
prema multilateralnom sporazumu kojim se odobravaju povlastice i imuniteti; ili
(d)
na temelju Sporazuma o mirenju iz 1929. (pakt iz Laterana) koji su sklopile Sveta Stolica (Država Vatikanskoga Grada) i Italija.
4. Smatra se da se stavak 3. primjenjuje i u slučajevima kada je određena država članica zemlja domaćin Organizacije za europsku sigurnost i suradnju (OESS).
5. Vijeće se na odgovarajući način obavješćuje o svim slučajevima u kojima država članica odobrava izuzeće na temelju stavaka 3. ili 4.
6. Države članice mogu odobriti izuzeća od mjera određenih prema stavku 1. ako je putovanje opravdano zbog razloga hitnih humanitarnih potreba ili zbog razloga sudjelovanja na međuvladinim sastancima i sastancima koje promiče Europska unija ili kojih je domaćin država članica koja predsjedava OESS-om, ako se vodi politički dijalog koji izravno promiče političke ciljeve mjera ograničavanja, uključujući demokraciju, ljudska prava i vladavinu prava u Južnom Sudanu.
7. Država članica koja želi odobriti izuzeće iz stavka 6. o tome pisanim putem obavješćuje Vijeće. Izuzeće se smatra odobrenim osim ako jedan ili više članova Vijeća ulože pisani prigovor u roku od dva radna dana od primitka obavijesti o predloženom izuzeću. Ako jedan ili više članova Vijeća ulože prigovor, Vijeće kvalificiranom većinom može odlučiti odobriti predloženo izuzeće.
8. Kada država članica na temelju stavaka 3., 4., 6. i 7. odobri ulazak na svoje državno područje ili tranzit preko njega osobama navedenima u prilogu, odobrenje je strogo ograničeno na svrhu za koju je ono dodijeljeno i na osobe na koje se ono neposredno odnosi.
Članak 4.
1. Zamrzavaju se sva sredstva i gospodarski izvori koji su u posjedu, vlasništvu ili pod kontrolom osoba koje, primjerice činovima nasilja ili kršenjem sporazumâ o prekidu vatre, ometaju politički proces u Južnom Sudanu kao i osoba odgovornih za teške povrede ljudskih prava u Južnom Sudanu te s njima povezanih fizičkih ili pravnih osoba, subjekata ili tijelâ, kako su navedeni u prilogu.
2. Nikakva sredstva ili gospodarski izvori ne stavljaju se izravno ili neizravno na raspolaganje fizičkih ili pravnih osoba, subjekata ili tijela navedenih u prilogu niti u njihovu korist.
3. Nadležno tijelo države članice može odobriti oslobađanje određenih zamrznutih sredstava ili gospodarskih izvora ili stavljanje na raspolaganje određenih sredstava ili gospodarskih izvora, pod uvjetima koje smatra primjerenima, nakon što je utvrdilo da su dotična sredstva ili gospodarski izvori:
(a)
potrebni za zadovoljavanje osnovnih potreba osoba navedenih u prilogu i uzdržavanih članova njihovih obitelji, uključujući plaćanja za prehrambene proizvode, najamninu ili hipotekarni kredit, lijekove i zdravstvenu skrb, poreze, premije osiguranja i naknade za usluge komunalnih službi;
(b)
namijenjeni isključivo za plaćanje opravdanih honorara i naknadu nastalih troškova povezanih s pružanjem pravnih usluga;
(c)
namijenjeni isključivo za plaćanje pristojbi ili naknada za usluge redovitog čuvanja zamrznutih sredstva ili gospodarskih izvora ili upravljanja njima; ili
(d)
potrebni za izvanredne izdatke, pod uvjetom da je nadležno tijelo najmanje dva tjedna prije dodjeljivanja odobrenja obavijestilo nadležna tijela drugih država članica i Komisiju o razlozima zbog kojih smatra da bi trebalo dodijeliti posebno odobrenje.
Dotična država članica obavješćuje druge države članice i Komisiju o bilo kakvom odobrenju dodijeljenom prema ovom stavku.
4. Odstupajući od stavka 1., nadležna tijela države članice mogu odobriti oslobađanje određenih zamrznutih sredstava ili gospodarskih izvora pod uvjetom da su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
sredstva ili gospodarski izvori predmet su arbitražne odluke donesene prije datuma na koji su fizička ili pravna osoba, subjekt ili tijelo iz stavka 1. uvršteni na popis iz priloga ili su predmet sudske ili upravne odluke donesene u Uniji prije ili nakon tog datuma ili su predmet sudske odluke izvršive u dotičnoj državi članici prije ili nakon tog datuma;
(b)
sredstva ili gospodarski izvori će se u okviru ograničenja određenih primjenjivim zakonima i propisima kojima se uređuju prava osoba koje imaju takva potraživanja koristiti isključivo za podmirenje potraživanja osiguranih takvom odlukom ili potraživanja koja su u takvoj odluci priznata kao valjana;
(c)
odluka nije u korist fizičke ili pravne osobe, subjekta ili tijela uvrštenih na popis iz priloga; i
(d)
priznavanje odluke nije protivno javnom poretku dotične države članice.
Dotična država članica obavješćuje druge države članice i Komisiju o bilo kakvim odobrenjima dodijeljenima prema ovom stavku.
5. Stavak 1. ne sprečava fizičku ili pravnu osobu, subjekt ili tijelo uvrštene na popis da izvrše plaćanja dospjela na temelju ugovora sklopljenog prije datuma na koji su takva fizička ili pravna osoba, subjekt ili tijelo uvršteni na popis iz priloga, pod uvjetom da je dotična država članica utvrdila da plaćanje ne primaju, izravno ili neizravno, fizička ili pravna osoba, subjekt ili tijelo iz stavka 1.
6. Stavak 2. ne primjenjuje se na priljeve na zamrznute račune:
(a)
kamata ili drugih prihoda na tim računima;
(b)
plaćanja dospjelih na temelju ugovorâ, sporazumâ koji su sklopljeni ili obveza koje su nastale prije datuma na koji su ti računi postali predmetom mjera predviđenih u stavcima 1. i 2.; ili
(c)
plaćanja dospjelih na temelju sudskih, upravnih ili arbitražnih odluka donesenih u Uniji ili izvršivih u dotičnoj državi članici;
pod uvjetom da se na sve takve kamate, druge prihode i plaćanja i dalje primjenjuju mjere predviđene u stavku 1.
Članak 5.
1. Vijeće, na prijedlog države članice ili Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku, odlučuje o uspostavljanju i izmjeni popisa iz priloga.
2. Vijeće odluku iz stavka 1., kao i razloge za uvrštavanje na popis, priopćuje dotičnoj fizičkoj ili pravnoj osobi, subjektu ili tijelu bilo izravno, ako je adresa poznata, ili putem objavljivanja obavijesti, te na taj način toj fizičkoj ili pravnoj osobi, subjektu ili tijelu pruža mogućnost očitovanja.
3. Ako je podneseno očitovanje ili su predloženi bitno novi dokazi, Vijeće preispituje odluku iz stavka 1. i u skladu s time obavješćuje dotičnu fizičku ili pravnu osobu, subjekt ili tijelo.
Članak 6.
1. U prilogu se navode razlozi za uvrštavanje na popis osoba iz članka 3. stavka 1. i članka 4. stavka 1.
2. U prilogu se također navode informacije, ako su dostupne, potrebne za utvrđivanje identiteta dotičnih osoba. Takve informacije mogu uključivati imena, kao i nadimke, datum i mjesto rođenja, državljanstvo, brojeve putovnice i osobne iskaznice, spol, adresu, ako je poznata, te funkciju ili profesiju. Kada je riječ o pravnim osobama, subjektima ili tijelima, takve informacije mogu uključivati nazive, mjesto i datum registracije, broj registracije i sjedište poslovanja.
Članak 7.
Kako bi utjecaj mjera određenih u ovoj Odluci bio što veći, Unija potiče treće države da donesu mjere ograničavanja slične onima koje su predviđene u ovoj Odluci.
Članak 8.
Ova Odluka stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.
Ova se Odluka primjenjuje do 12. srpnja 2015.
Ova se Odluka redovito preispituje. Ona se prema potrebi obnavlja ili mijenja ako Vijeće smatra da njezini ciljevi nisu ispunjeni.
Sastavljeno u Bruxellesu 10. srpnja 2014.