EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1026/2012
af 25. oktober 2012
om visse foranstaltninger med henblik på bevarelse af fiskebestande over for lande, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 2, og artikel 207,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I overensstemmelse med De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982 (»UNCLOS«) og De Forenede Nationers aftale om gennemførelsen af bestemmelserne i De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982 vedrørende bevarelse og forvaltning af fælles fiskebestande og stærkt vandrende fiskebestande af 4. august 1995 (»UNFSA«) kræver forvaltningen af visse delte fælles og stærkt vandrende fiskebestande et samarbejde mellem alle lande, i hvis farvande bestanden forekommer (kyststaterne) og de lande, hvis flåder udnytter denne bestand (fiskeristaterne). Dette samarbejde kan etableres inden for rammerne af regionale fiskeriforvaltningsorganisationer eller i tilfælde, hvor disse ikke er kompetente i forhold til den pågældende bestand, ved hjælp af ad hoc-ordninger mellem de lande, der har en interesse i dette fiskeri.
(2)
I tilfælde hvor et tredjeland med en interesse i et fiskeri, der omfatter en bestand af fælles interesse for dette land og Unionen, uden behørig hensyntagen til eksisterende fiskerimønstre eller andre landes og Unionens rettigheder, pligter og interesser tillader fiskeriaktiviteter, som udgør en fare for denne bestands bæredygtighed, og undlader at samarbejde med andre lande og Unionen om forvaltningen heraf, bør der vedtages specifikke foranstaltninger for at tilskynde dette land til at bidrage til bestandens bevarelse.
(3)
Fiskebestande bør anses for at være i en ikke-bæredygtig tilstand, når de ikke vedvarende holdes på eller over de niveauer, der kan give et maksimalt bæredygtigt udbytte, eller, hvis disse niveauer ikke kan anslås, når bestandene ikke vedvarende holdes inden for sikre, biologiske grænser.
(4)
Det er nødvendigt at fastsætte betingelser for, hvornår et land kan anses for at være et land, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri, og omfattet af foranstaltningerne i denne forordning, herunder en proces, der giver de pågældende lande ret til at blive hørt, og som giver dem mulighed for at vedtage afhjælpende foranstaltninger.
(5)
Det er desuden nødvendigt at definere den type foranstaltninger, som kan træffes over for lande, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri, og at fastsætte de overordnede betingelser for vedtagelsen af sådanne foranstaltninger, således at de er baseret på objektive kriterier og er retfærdige, omkostningseffektive og forenelige med folkeretten, navnlig overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen.
(6)
Foranstaltningerne bør sigte mod at fjerne incitamenterne for lande, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri, til at fiske bestanden af fælles interesse. Det kan f.eks. ske ved at indføre importrestriktioner på fiskerivarer, som er fanget med fartøjer, der fisker en bestand af fælles interesse under kontrol af det land, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri, ved at begrænse adgangen til havne for disse fartøjer eller ved at forhindre, at EU-fiskerfartøjer eller EU-fiskeredskaber anvendes til at fiske bestanden af fælles interesse under kontrol af det land, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri.
(7)
For at sikre, at EU-indsatsen for at bevare fiskebestande er effektiv og sammenhængende, er det vigtigt, at der tages hensyn til foranstaltningerne i Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 af 29. september 2008 om en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (3).
(8)
For at sikre, at foranstaltninger vedtaget over for et land i henhold til denne forordning er miljømæssigt forsvarlige, effektive, forholdsmæssigt afpassede og forenelige med internationale regler, er det nødvendigt, at deres forventede miljømæssige, handelsmæssige, økonomiske og sociale konsekvenser evalueres forud for deres vedtagelse.
(9)
Viser foranstaltninger vedtaget over for et land i henhold til denne forordning sig virkningsløse, og anses det pågældende land fortsat for et land, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri, kan der vedtages yderligere foranstaltninger i overensstemmelse med denne forordning.
(10)
Foranstaltninger, der vedtages over for et land i henhold til denne forordning, bør ophøre med at finde anvendelse, når det land, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri, har vedtaget de nødvendige foranstaltninger til at bidrage til bevarelsen af bestanden af fælles interesse.
(11)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med hensyn til at identificere lande, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri, vedtage foranstaltninger over for sådanne lande og træffe afgørelse om, at sådanne foranstaltninger bør ophøre med at finde anvendelse. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (4).
(12)
Kommissionen bør vedtage gennemførelsesretsakter, der finder anvendelse straks, når det i behørigt begrundede tilfælde vedrørende ophør af anvendelsen af foranstaltninger, der er truffet i henhold til denne forordning, er påkrævet af særligt hastende årsager -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
1. Ved denne forordning fastlægges en ramme for vedtagelsen af visse foranstaltninger vedrørende tredjelandes fiskerirelaterede aktiviteter og politikker med henblik på at sikre den langsigtede bevarelse af bestande af fælles interesse for Unionen og disse tredjelande.
2. De foranstaltninger, der vedtages i henhold til denne forordning, kan finde anvendelse i alle tilfælde, hvor et samarbejde mellem tredjelande og Unionen er påkrævet med henblik på den fælles forvaltning af bestande af fælles interesse, herunder de tilfælde, hvor dette samarbejde finder sted inden for rammerne af en regional fiskeriforvaltningsorganisation eller et tilsvarende organ.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »bestand af fælles interesse«: en fiskebestand, hvis geografiske fordeling gør den tilgængelig for både Unionen og tredjelande, og hvis forvaltning kræver samarbejde mellem sådanne lande og Unionen, inden for enten bilaterale eller multilaterale rammer
b) »tilknyttede arter«: enhver fiskeart, der tilhører det samme økosystem som bestanden af fælles interesse, og som lever af bestanden, er bytte for bestanden, kæmper mod bestanden om de samme føderessourcer og levested eller forekommer sammen med bestanden i samme fiskeområde, og som udnyttes eller fanges tilfældigt under samme fiskeriaktivitet
c) »regional fiskeriforvaltningsorganisation«: en subregional, regional eller lignende organisation med kompetence efter folkeretten til at træffe bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger for levende marine ressourcer, som i medfør af konventionen eller aftalen om den pågældende organisations oprettelse hører under dens ansvar
d) »import«: indførsel af fisk eller fiskerivarer til Unionens område, herunder til omladning i havne på dens område
e) »omladning«: overførsel af en del af eller alle fisk eller fiskerivarer om bord på et fiskerfartøj til et andet fiskerfartøj
f) »ikke-bæredygtig tilstand«: situation, hvor bestanden ikke vedvarende holdes på eller over de niveauer, der kan give et maksimalt bæredygtigt udbytte, eller, hvis disse niveauer ikke kan anslås, hvor bestanden ikke vedvarende holdes inden for sikre, biologiske grænser; de niveauer for bestande, der er afgørende for, om bestanden befinder sig i en ikke-bæredygtig tilstand, fastsættes på grundlag af den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning
g) »sikre biologiske grænser«: de grænser for en bestands størrelse, inden for hvilke bestanden med stor sandsynlighed kan opretholde sig selv samtidig med, at det er muligt at foretage fiskeri med højt udbytte af den
h) »land«: et tredjeland, herunder territorier der har selvstyrestatus og kompetencer inden for bevarelse og forvaltning af levende marine ressourcer.
Artikel 3
Lande, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri
Et land kan identificeres som et land, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri, hvis:
a)
det undlader at samarbejde om forvaltningen af en bestand af fælles interesse i fuld overensstemmelse med bestemmelserne i UNCLOS og UNFSA eller enhver anden international aftale eller folkeretlig norm, og
b)
det enten
i)
undlader at vedtage de nødvendige foranstaltninger for fiskeriforvaltningen, eller
ii)
vedtager foranstaltninger for fiskeriforvaltningen uden behørig hensyntagen til andre landes og Unionens rettigheder, interesser og pligter, og disse foranstaltninger for fiskeriforvaltningen, når de sammenholdes med foranstaltninger truffet af andre lande og Unionen, fører til fiskeriaktiviteter, der kunne resultere i, at bestanden kommer i en ikke-bæredygtig tilstand. Denne betingelse anses også for at være opfyldt, hvis de af det pågældende land vedtagne foranstaltninger for fiskeriforvaltningen udelukkende på grund af foranstaltninger vedtaget af andre ikke har resulteret i, at bestanden er i en ikke-bæredygtig tilstand.
Artikel 4
Foranstaltninger over for lande, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri
1. Kommissionen kan ved hjælp af gennemførelsesretsakter vedtage følgende foranstaltninger over for et land, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri, som:
a)
identificerer det pågældende land som et land, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri
b)
om nødvendigt identificerer de specifikke fartøjer eller flåder i det pågældende land, som visse foranstaltninger skal finde anvendelse på
c)
indfører kvantitative importrestriktioner på fisk fra bestanden af fælles interesse, som er fanget under det pågældende lands kontrol, og på fiskerivarer, der er fremstillet af, eller som indeholder sådanne fisk
d)
indfører kvantitative importrestriktioner på fisk af alle tilknyttede fiskearter og fiskerivarer, der er fremstillet af, eller som indeholder sådanne fisk, når de fanges under fiskeri af bestanden af fælles interesse, som er under kontrol af det pågældende land, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri; i forbindelse med vedtagelsen af foranstaltningen fastslår Kommissionen i overensstemmelse med artikel 5, stk. 4, i denne forordning og under anvendelse af proportionalitetsprincippet, hvilke arter og fangster heraf der falder ind under foranstaltningens anvendelsesområde
e)
indfører restriktioner på anvendelse af Unionens havne for fartøjer, der fører det pågældende lands flag, som fisker efter bestanden af fælles interesse og/eller tilknyttede arter, samt for fartøjer, som transporterer fisk og fiskerivarer, der stammer fra bestanden af fælles interesse og/eller tilknyttede arter, som er fanget enten af fartøjer, der fører det pågældende lands flag, eller af fartøjer, der fører et andet flag, men som har fået tilladelse af dette land; sådanne restriktioner finder ikke anvendelse i tilfælde af force majeure eller nød, jf. artikel 18 i UNCLOS, for så vidt angår tjenester, der er strengt nødvendige for at afhjælpe disse situationer
f)
forbyder økonomiske operatører i Unionen at købe fiskerfartøjer, der fører det pågældende lands flag
g)
forbyder omflagning af fiskerfartøjer, der fører en medlemsstats flag, til det pågældende lands flag
h)
forbyder medlemsstater at give tilladelse til, at der indgås charteraftaler, hvorved økonomiske operatører i Unionen chartrer deres fartøjer til økonomiske operatører i det pågældende land
i)
forbyder eksport af fiskerfartøjer, der fører en medlemsstats flag, eller af fiskeredskaber og forsyninger, som er nødvendige for at fiske efter bestanden af fælles interesse, til det pågældende land
j)
forbyder indgåelse af private handelsaftaler mellem økonomiske operatører i Unionen og det pågældende land, der gør det muligt for et fiskerfartøj, der fører en medlemsstats flag, at udnytte fiskerimulighederne i det pågældende land
k)
forbyder fællesfiskeri mellem fiskerfartøjer, der fører en medlemsstats flag, og fiskerfartøjer, der fører det pågældende lands flag.
2. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 8, stk. 2.
Artikel 5
Generelle krav til de foranstaltninger, der vedtages i henhold til denne forordning
1. Foranstaltningerne i artikel 4 skal:
a)
vedrøre bevarelsen af bestanden af fælles interesse
b)
bringes i anvendelse sammen med fiskerirestriktioner for EU-fartøjer eller restriktioner på produktion eller konsum i Unionen af fisk og fiskeprodukter, der fremstilles af, eller som indeholder sådanne fisk, der er af de arter, for hvilke foranstaltningerne er vedtaget
c)
stå i rimeligt forhold til de mål, der forfølges, og være forenelige med de forpligtelser, der pålægges ved internationale aftaler, som Unionen er part i, og andre relevante normer i folkeretten.
2. Foranstaltningerne i artikel 4 skal tage hensyn til de foranstaltninger, der allerede er truffet i henhold til forordning (EF) nr. 1005/2008.
3. Foranstaltningerne i artikel 4 må ikke anvendes på en måde, som kan udgøre et middel til tilfældig eller uberettiget forskelsbehandling mellem lande, hvor ensartede forhold gør sig gældende, eller en skjult begrænsning af den internationale samhandel.
4. Når Kommissionen vedtager foranstaltningerne i artikel 4, evaluerer den med henblik på at sikre, at foranstaltningerne er miljømæssigt forsvarlige, effektive, forholdsmæssigt afpassede og forenelige med internationale regler, deres miljømæssige, handelsmæssige, økonomiske og sociale konsekvenser på kort og lang sigt samt den administrative byrde i forbindelse med foranstaltningernes gennemførelse.
5. Foranstaltningerne i artikel 4 skal indeholde bestemmelser om et passende system for de kompetente myndigheders håndhævelse heraf.
Artikel 6
Procedurer inden vedtagelsen af foranstaltninger over for lande, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri
1. Når Kommissionen finder det nødvendigt at vedtage foranstaltninger som omhandlet i artikel 4, meddeler den det pågældende land, at den har til hensigt at identificere det som et land, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri. Europa-Parlamentet og Rådet underrettes øjeblikkeligt herom.
2. Meddelelsen skal indeholde oplysninger om årsagerne til, at det pågældende land identificeres som et land, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri, og beskrive de mulige foranstaltninger, der kan træffes over for det i henhold til denne forordning.
3. Inden der vedtages foranstaltninger som omhandlet i artikel 4, giver Kommissionen det pågældende land en rimelig mulighed for skriftligt at følge op på meddelelsen og for at afhjælpe situationen inden for én måned efter modtagelsen af meddelelsen.
Artikel 7
Gyldighedsperioden for foranstaltninger over for lande, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri
1. Foranstaltningerne i artikel 4 ophører med at finde anvendelse, når landet, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri, vedtager passende afhjælpende foranstaltninger, som er nødvendige for bevarelsen og forvaltningen af bestanden af fælles interesse, og disse afhjælpende foranstaltninger:
a)
enten er vedtaget autonomt eller er aftalt på grundlag af konsultationer med Unionen og, i påkommende tilfælde, andre berørte lande og
b)
ikke undergraver effekten af foranstaltninger, som Unionen har truffet enten autonomt eller i samarbejde med andre lande med det formål at bevare de berørte fiskebestande.
2. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, som fastslår, om betingelserne i stk. 1 er opfyldt, og som om nødvendigt fastsætter, at foranstaltningerne vedrørende det pågældende land vedtaget i henhold til artikel 4 ophører med at finde anvendelse. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 8, stk. 2.
I behørigt begrundede særligt hastende tilfælde i forbindelse med uforudsete økonomiske forstyrrelser eller forstyrrelser i samfundet vedtager Kommissionen efter undersøgelsesproceduren i artikel 8, stk. 3, gennemførelsesretsakter, der finder anvendelse straks, hvori det fastslås, at foranstaltninger vedtaget i henhold til artikel 4 skal ophøre med at finde anvendelse.
Artikel 8
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 8 i forordning (EU) nr. 182/2011 sammenholdt med dennes artikel 5.
4. Resultaterne af den i artikel 5, stk. 4, omhandlede evaluering stilles til rådighed for Europa-Parlamentet og Rådet i overensstemmelse med proceduren i artikel 10, stk. 4, i forordning (EU) nr. 182/2011 sammen med de heri nævnte dokumenter.
Artikel 9
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 25. oktober 2012.
32012R1026
L 316/34
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA (EU) br. 1026/2012 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 25. listopada 2012.
o određenim mjerama za očuvanje ribljih stokova koje se odnose na zemlje koje dopuštaju neodrživi ribolov
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 2. i članak 207.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon dostave nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
U skladu s Konvencijom Ujedinjenih naroda o pravu mora od 10. prosinca 1982. („UNCLOS”) i Sporazumom Ujedinjenih naroda o provedbi odredaba Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora od 10. prosinca 1982. u pogledu očuvanja i gospodarenja pograničnim ribljim stokovima i visoko migratornim ribljim stokovima od 4. kolovoza 1995. („UNFSA”), gospodarenje određenim zajedničkim, pograničnim i visoko migratornim ribljim stokovima zahtijeva suradnju svih zemalja u čijim se vodama stok pojavljuje (obalne države) i zemalja čije ribarske flote iskorištavaju taj stok (države koje se bave ribarstvom). Ova suradnja može se uspostaviti u okviru regionalnih organizacija za upravljanje ribarstvom („RFMO”) ili, ako RFMO-i nisu nadležni za predmetne stokove, putem ad hoc dogovora između zemalja koje imaju interes u ribarstvu.
(2)
Kada treća zemlja koja ima interes u ribarstvu koje obuhvaća stok koji je od zajedničkog interesa toj zemlji i Uniji ne poštuje postojeće ribolovne modele ili prava, dužnosti i interese ostalih zemalja i Unije te dopušta ribolovne aktivnosti koje ugrožavaju održivost tog stoka i ne surađuje s ostalim zemljama i Unijom u gospodarenju tim stokom, donose se posebne mjere kako bi se potaknulo tu zemlju da doprinese očuvanju tog stoka.
(3)
Smatra se da su riblji stokovi u neodrživom stanju kada se kontinuirano ne održavaju na razini ili iznad razine na kojoj mogu dati najveći održivi prinos ili, ako se te razine ne mogu procijeniti, kada se stokovi kontinuirano ne održavaju unutar sigurnih bioloških granica.
(4)
Potrebno je definirati uvjete prema kojima se neku zemlju može smatrati zemljom koja dopušta neodrživi ribolov i da podliježe mjerama na temelju ove Uredbe, uključujući postupak kojim se predmetnim zemljama daje pravo da se izjasne i omogućava im donošenje korektivnih radnji.
(5)
Nadalje, potrebno je definirati vrstu mjera koje se mogu poduzeti u pogledu zemalja koje dopuštaju neodrživi ribolov te utvrditi opće uvjete za donošenje takvih mjera, tako da se temelje na objektivnim kriterijima i da su pravične, isplative i u skladu su s međunarodnim pravom, posebno s Ugovorom o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije.
(6)
Takve mjere trebaju biti usmjerene na poticaje za zemlje koje dopuštaju neodrživi ribolov za ribolov stokova od zajedničko interesa. Ovo se, među ostalim, može postići ograničavanjem uvoza proizvoda od ribe koja je ulovljena plovilima koja love ribu iz stoka od zajedničkog interesa pod nadzorom zemlje koja dopušta neodrživi ribolov, ograničavanjem pristupa lukama takvim plovilima, ili sprečavanjem korištenja ribarskih plovila Unije ili ribarske opreme Unije za ribolov stoka od zajedničkog interesa pod nadzorom zemlje koja dopušta neodrživi ribolov.
(7)
Kako bi se osiguralo da je djelovanje Unije s ciljem očuvanja ribljih stokova učinkovito i usklađeno, bitno je da se u obzir uzmu mjere utvrđene u Uredbi Vijeća (EZ) br. 1005/2008 od 29. rujna 2008. o uspostavi sustava Zajednice za sprečavanje, suzbijanje i zaustavljanje nezakonitog, neprijavljenog i nereguliranog ribolova (3).
(8)
Kako bi se zajamčilo da su mjere usvojene protiv neke zemlje na temelju ove Uredbe sigurne za okoliš, učinkovite, razmjerne i u skladu s međunarodnim pravilima, potrebno je da se prije njihova usvajanja ocijene njihovi očekivani ekološki, trgovinski, gospodarski i društveni učinci.
(9)
Ako su mjere usvojene protiv neke zemlje na temelju ove Uredbe neučinkovite i ta se zemlja i dalje smatra zemljom koja dopušta neodrživi ribolov, mogu se usvojiti daljnje mjere u skladu s ovom Uredbom.
(10)
Mjere usvojene protiv neke zemlje na temelju ove Uredbe prestaju se primjenjivati kada zemlja koja dopušta neodrživi ribolov usvoji mjere potrebne za njezin doprinos očuvanju stoka od zajedničkog interesa.
(11)
Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za provedbu ove Uredbe, provedbene ovlasti za određivanje zemlje koja dopušta neodrživi ribolov, donošenje mjera koje se odnose na tu zemlju i odlučivanje o prestanku primjene takvih mjera treba prenijeti na Komisiju. Te bi ovlasti trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (4).
(12)
U opravdanim slučajevima koji se odnose na završetak primjene mjera koje su poduzete sukladno ovoj Uredbi, Komisija treba donijeti provedbene akte s trenutačnom primjenom kada to zahtijeva hitan slučaj,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ova Uredba propisuje okvir za donošenje određenih mjera koje se odnose na ribolovne aktivnosti i politike trećih zemalja kako bi se osiguralo dugoročno očuvanje stokova od zajedničkog interesa Unije i tih trećih zemalja.
2. Mjere usvojene sukladno ovoj Uredbi mogu se primjenjivati u svim slučajevima kada je potrebna suradnja između trećih zemalja i Unije za zajedničko gospodarenje stokovima od zajedničkog interesa, uključujući kada se ta suradnja odvija u okviru RFMO-a ili sličnog tijela.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„stok od zajedničkog interesa” znači riblji stok koji je zbog svoje zemljopisne rasprostranjenosti na raspolaganju Uniji i trećim zemljama, a gospodarenje tim stokom zahtijeva suradnju između takvih zemalja i Unije, ili u bilateralnom ili multilateralnom okruženju;
(b)
„srodna vrsta” znači sve ribe koje pripadaju istom ekosustavu kao i stok od zajedničkog interesa i koje love taj stok, koje su plijen tog stoka, s kojim se natječu za hranu i životni prostor ili se pojavljuju zajedno s njim u istom ribolovnom području, a koje se iskorištavaju ili su slučajno ulovljene u istom ribolovu ili više njih;
(c)
„regionalna organizacija za upravljanje ribolovom” ili „RFMO” znači podregionalna ili slična organizacija koja je u skladu s međunarodnim pravom nadležna za uspostavljanje mjera za očuvanje i upravljanje živim morskim resursima za koje je odgovorna na temelju konvencije ili sporazuma na temelju kojeg je osnovana;
(d)
„uvoz” znači unošenje ribe ili proizvoda ribarstva na teritorij Unije, uključujući za potrebe pretovara u lukama na njezinu teritoriju;
(e)
„pretovar” znači istovarivanje sve ili neke ribe ili proizvoda ribarstva s jednog ribarskog plovila na drugo ribarsko plovilo;
(f)
„neodrživo stanje” znači stanje u kojem se stok kontinuirano ne održava na razini ili iznad razine koja može dati najveći mogući održivi prinos ili, ako se te razine ne mogu procijeniti, kada se stok kontinuirano ne održava unutar sigurnih bioloških granica; razine stoka prema kojima se određuje nalazi li se stok u neodrživu stanju utvrđuju se na temelju najboljeg znanstvenog mišljenja;
(g)
„sigurne biološke granice” znači granice veličine stoka unutar kojih se stok može obnoviti s visokom vjerojatnošću i istodobno omogućava visok prinos od njegova ribolova;
(h)
„zemlja” znači treća zemlja, uključujući teritorije koji imaju status samouprave i dodijeljene ovlasti u području očuvanja i upravljanja živim morskim resursima.
Članak 3.
Zemlje koje dopuštaju neodrživi ribolov
Neka zemlja može biti određena kao zemlja koja dopušta neodrživi ribolov kada:
(a)
ne surađuje u gospodarenju stokom od zajedničkog interesa u potpunosti poštujući odredbe UNCLOS-a i UNFSA-e, ili bilo koje druge međunarodne sporazume ili norme međunarodnog prava; i
(b)
u sljedećim slučajevima:
i.
ne usvoji potrebne mjere za upravljanje ribarstvom; ili
ii.
usvoji mjere za upravljanje ribarstvom ne uzimajući u obzir prava, interese i dužnosti ostalih zemalja i Unije, a te mjere za upravljanje ribarstvom, kada se razmatraju zajedno s mjerama koje su poduzele druge zemlje i Unija, dovode to ribolovnih aktivnosti koje bi mogle dovesti stok do neodrživa stanja. Ovaj se uvjet također smatra ispunjenim kada mjere za upravljanje ribolovom koje usvoji ta zemlja nisu dovele stok do neodrživa razvoja isključivo zbog mjera koje su usvojili drugi.
Članak 4.
Mjere koje se odnose na zemlje koje dopuštaju neodrživi ribolov
1. Komisija može donijeti, putem provedbenih akata, sljedeće mjere u odnosu na zemlje koje dopuštaju neodrživi razvoj:
(a)
za određivanje te zemlje kao zemlje koja dopušta neodrživi ribolov;
(b)
za određivanje, ako je potrebno, određenih plovila ili flota zemlje na koje će se primjenjivati određene mjere;
(c)
uvođenje količinskih ograničenja na uvoz ribe iz stoka od zajedničkog interesa koja je ulovljena pod nadzorom te zemlje i na uvoz proizvoda ribarstva koji su proizvedeni od takve ribe ili sadrže takvu ribu;
(d)
uvođenje količinskih ograničenja na uvoz ribe bilo koje srodne vrste, i proizvoda ribarstva koji su proizvedeni od takve ribe ili sadrže takvu ribu, kada je ulovljena tijekom ribolova stoka od zajedničkog interesa pod nadzorom te zemlje; prilikom donošenja mjere Komisija, u skladu s člankom 5. stavkom 4. ove Uredbe o primjeni načela proporcionalnosti, određuje koja je vrsta i ulov te vrste obuhvaćen mjerom;
(e)
uvođenje ograničenja na korištenje luka Unije od strane plovila koja plove pod zastavom te zemlje i love stok od zajedničkog interesa i/ili srodne vrste i od strane plovila koja prevoze ribu i proizvode ribarstva koji potječu od stoka od zajedničkog interesa i/ili srodne vrste koju su ulovila plovila koja plove pod zastavom te zemlje ili plovila koja posjeduju odobrenje te zemlje a plove pod drugom zastavom; takva ograničenja ne primjenjuju se u slučajevima više sile ili pogibelji u smislu članka 18. UNCLOS-a za funkcije koje su nužne za otklanjanje tih situacija;
(f)
zabraniti gospodarskim subjektima iz Unije nabavu ribarskog plovila koje plovi pod zastavom te zemlje;
(g)
zabraniti ribarskim plovilima koja plove od zastavom države članice da je zamjene zastavom te zemlje;
(h)
zabraniti državama članicama da dozvole sklapanje ugovora o iznajmljivanju plovila prema kojima gospodarski subjekti iz Unije iznajmljuju svoja plovila gospodarskim subjektima iz te zemlje;
(i)
zabraniti izvoz u tu zemlju ribarskih plovila koja plove pod zastavom države članice ili ribarske opreme i materijala koji su potrebi za ribolov stoka od zajedničkog interesa;
(j)
zabraniti sklapanje privatnih trgovinskih dogovora između gospodarskih subjekata Unije s tom zemljom koji omogućavaju ribarskim plovilima koja plove pod zastavom države članice da koriste ribolovne mogućnosti te zemlje;
(k)
zabraniti zajedničke ribolovne operacije koje uključuju plovila koja plove pod zastavom države članice i ribarskih plovila koja plove pod zastavom te zemlje.
2. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 8. stavka 2.
Članak 5.
Opći zahtjevi u vezi s mjerama donesenima sukladno ovoj Uredbi
1. Mjere iz članka 4.:
(a)
odnose se na očuvanje stoka od zajedničkog interesa;
(b)
provode se zajedno s ograničenjima ribolova za plovila Unije, ili proizvodnje i potrošnje unutar Unije, koja se primjenjuju na ribu i proizvode ribarstva koji su proizvedeni od ili sadrže onu vrstu ribe na koju se usvojene mjere odnose;
(c)
razmjerne su ciljevima i u skladu s obvezama koje nameću međunarodni ugovori kojih je Unija stranka i sa svim ostalim mjerodavnim normama međunarodnog prava.
2. Mjere iz članka 4. uzimaju u obzir mjere koje su već poduzete sukladno Uredbi (EZ) br. 1005/2008.
3. Mjere iz članka 4. ne primjenjuju se na način koji bi predstavljao sredstvo proizvoljne ili neopravdane diskriminacije između zemalja u slučajevima u kojima prevladavaju jednaki uvjeti, ili sredstvo prikrivenog ograničavanja međunarodne trgovine.
4. Prilikom donošenja mjera iz članka 4. a kako bi osigurala da su te mjere sigurne za okoliš, učinkovite, razmjerne i u skladu s međunarodnim pravilima, Komisija ocjenjuje trgovinske, gospodarske i socijalne učinke tih mjera u kratkoročnom i dugoročnom smislu te administrativno opterećenje koje se veže uz njihovu provedbu.
5. Mjere iz članka 4. osiguravaju nadležnim tijelima primjeren sustav za njihovu provedbu.
Članak 6.
Postupci prije donošenja mjera u pogledu zemalja koje dopuštaju neodrživi ribolov
1. Kada Komisija smatra potrebnim donošenje mjera iz članka 4., obavješćuje predmetnu zemlju o namjeri da je odredi kao zemlju koja dopušta neograničeni ribolov. U takvim se slučajevima bez odgađanja obavješćuje Europski parlament i Vijeće.
2. Ta obavijest sadrži informacije o razlozima za određivanje te zemlje kao zemlje koja dopušta neograničeni ribolov i opisuje moguće mjere koje se mogu poduzeti s tim u vezi sukladno ovoj Uredbi.
3. Prije donošenja mjera iz članka 4., Komisija osigurava predmetnoj zemlji razumnu mogućnost da odgovori na obavijest u pisanom obliku te da ispravi stanje u roku od jednog mjeseca od primitka obavijesti.
Članak 7.
Razdoblje primjene mjera u pogledu zemalja koje dopuštaju neodrživi ribolov
1. Primjena mjera iz članka 4. prestaje kada zemlja koja dopušta neodrživi ribolov donese potrebne korektivne mjere koje su potrebne za očuvanje i gospodarenje stokom od zajedničkog interesa, a takve su korektivne mjere:
(a)
usvojene samostalno ili su dogovorene u okviru konzultacija s Unijom i, prema potrebi, a drugim zemljama kojih se tiču; i
(b)
ne nanose štetu učinku mjera koje je Unija poduzela samostalno ili u suradnji s drugim zemljama s ciljem očuvanja predmetnih ribljih stokova.
2. Komisija donosi provedbene akte određujući jesu li ispunjeni uvjeti iz stavka 1. i, prema potrebi, predviđa prestanak primjene mjera koje su donijete sukladno članku 4. u pogledu predmetne države. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 8. stavka 2.
U opravdanim hitnim slučajevima koji se odnose na nepredvidive gospodarske ili socijalne smetnje, Komisija bez odgađanja donosi primjenjive provedbene akte u skladu s postupkom iz članka 8. stavka 3. u kojima odlučuje o prestanku primjene mjera koje su usvojene sukladno članku 4.
Članak 8.
Odborska procedura
1. Komisiji pomaže odbor. Taj odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
3. Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 8. Uredbe (E) br. 182/2011 zajedno s člankom 5. te Uredbe.
4. Rezultati ocjene iz članka 5. stavka 4. stavljaju se na raspolaganje Europskom parlamentu i Vijeću, u skladu s postupkom predviđenim u članku 10. stavku 4. Uredbe (EU) br. 182/2011, zajedno s dokumentima koji se navode.
Članak 9.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 25. listopada 2012.