KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 481/2014
af 4. marts 2014
om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1299/2013 for så vidt angår specifikke bestemmelser vedrørende udgifters støtteberettigelse i forbindelse med samarbejdsprogrammer
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1299/2013 af 17. december 2013 om særlige bestemmelser for støtte fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling til målet om europæisk territorialt samarbejde (1), særlig artikel 18, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1299/2013 er det nødvendigt at fastsætte specifikke bestemmelser vedrørende udgifters støtteberettigelse i forbindelse med samarbejdsprogrammer for så vidt angår personaleomkostninger, kontor- og administrationsudgifter, rejse- og opholdsudgifter, udgifter til ekstern ekspertbistand og tjenesteydelser samt udgifter til udstyr (i det følgende benævnt »udgiftskategorier«).
(2)
For at give mulighed for fleksibilitet i anvendelsen af støtteberettigelsesbestemmelserne på samarbejdsprogrammer bør medlemsstater, der deltager i et bestemt samarbejdsprogram, have mulighed for at beslutte, at en bestemt udgiftskategori ikke gælder for et bestemt samarbejdsprograms specifikke prioritetsakse.
(3)
Det bør præciseres, hvordan de specifikke bestemmelser vedrørende udgifters støtteberettigelse i forbindelse med samarbejdsprogrammer, der er fastsat i denne forordning, indgår i den generelle retlige ramme for regler om støtteberettigelse, der gælder for alle ESI-fondene som fastsat i artikel 65-71 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (2).
(4)
For hver udgiftskategori bør der fastsættes en liste over forskellige udgiftselementer.
(5)
Det bør præciseres, at gaver som hovedregel er ikke støtteberettigede. Dog bør uddeling af mindre artikler vedrørende PR, kommunikation, reklame eller oplysninger være støtteberettiget.
(6)
De forskellige elementer i personaleomkostningerne bør fastsættes sammen med regler om beregning, bogføring og godtgørelse af personaleomkostninger i almindelighed og af deltidsarbejde og tjenesteydelseskontrakter på timebasis i særdeleshed
(7)
De forskellige elementer i kontor- og administrationsudgifter bør angives sammen med regler om beregning, bogføring og godtgørelse af sådanne udgiftsposter enten som direkte eller indirekte omkostninger, især når de kombineres med faste takster i henhold til forordning (EU) nr. 1303/2013.
(8)
De forskellige elementer i rejse- og opholdsudgifter bør angives sammen med regler om beregning, bogføring og godtgørelse, uanset om udgifterne betales af støttemodtageren eller direkte af dennes personale. Betingelserne for bogføring af rejse- og opholdsudgifter, hvis de afholdes uden for Unionens del af programområdet, jf. artikel 20 i forordning (EU) nr. 1299/2013, bør også præciseres.
(9)
De forskellige elementer i udgifter til ekstern ekspertbistand og tjenesteydelser bør angives.
(10)
De forskellige elementer i udgifter til udstyr bør angives sammen med regler om støtteberettigelse vedrørende brugt udstyr.
(11)
For at muliggøre en øjeblikkelig anvendelse af de i denne forordning fastsatte foranstaltninger bør denne forordning træde i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
1. Uden at de støtteberettigelsesbestemmelser, der er fastsat i eller på grundlag af artikel 65-71 i forordning (EU) nr. 1303/2013 derved tilsidesættes, fastsættes ved denne forordning specifikke bestemmelser vedrørende udgifters støtteberettigelse i forbindelse med samarbejdsprogrammer med hensyn til følgende udgiftskategorier:
a)
personaleomkostninger
b)
kontor- og administrationsudgifter
c)
rejse- og opholdsudgifter
d)
udgifter til ekstern ekspertbistand og tjenesteydelser
e)
udgifter til udstyr.
2. De deltagende medlemsstater i overvågningsudvalget for et samarbejdsprogram kan aftale, at udgifter henhørende under en eller flere af kategorierne i stk. 1 ikke er støtteberettigede under en eller flere prioritetsakser.
Artikel 2
Generelle bestemmelser
1. Alle udgifter, der er støtteberettigede i overensstemmelse med denne forordning, og som betales af eller på vegne af modtageren, vedrører omkostningerne ved at iværksætte eller iværksætte og gennemføre en operation eller en del af en operation.
2. Følgende udgifter er ikke støtteberettigede:
a)
bøder, morarenter og udgifter til retstvister og retssager
b)
udgifter til gaver, undtagen dem, der ikke overstiger 50 EUR pr. gave, hvis de vedrører PR, kommunikation, reklame eller oplysninger.
c)
omkostninger i forbindelse med udsving i valutakurser.
Artikel 3
Personaleomkostninger
1. Udgifter til personaleomkostninger udgøres af bruttopersonaleudgifter for personale, der er ansat af støttemodtageren på en af følgende måder:
a)
på fuld tid
b)
på deltid med en fast procentdel af arbejdstimer om måneden
c)
på deltid med et varierende antal arbejdstimer om måneden
d)
på timebasis.
2. Udgifter til personaleomkostninger er begrænset til følgende:
a)
lønudbetalinger i forbindelse med aktiviteter, som enheden ikke ville gennemføre, hvis den pågældende operation ikke blev foretaget, og som er fastsat i en ansættelses- eller arbejdskontrakt, en beslutning om udnævnelse (begge i det følgende benævnt »ansættelsesdokument«) eller ved lov, og som vedrører ansvarsområderne i den pågældende ansattes stillingsbeskrivelse
b)
alle andre omkostninger med direkte tilknytning til lønudbetalinger, der afholdes af arbejdsgiveren, f.eks. beskæftigelsesskatter og social sikring, herunder pension, som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 (3), forudsat at:
i)
de er fastsat i et ansættelsesdokument eller ved lov
ii)
de er i overensstemmelse med den i ansættelsesdokumentet anførte lovgivning og med standardpraksis i det land og/eller den organisation, hvor medarbejderen faktisk arbejder
iii)
arbejdsgiveren ikke kan få dem dækket fra anden side.
For så vidt angår litra a) kan betalinger til fysiske personer, der arbejder for støttemodtageren i henhold til en anden kontrakttype end en ansættelses- eller arbejdskontrakt, sidestilles med lønudbetalinger, og sådan en kontrakt kan anses for at være et ansættelsesdokument.
3. Personaleomkostningerne kan godtgøres enten:
i)
på grundlag af de faktiske omkostninger (dokumenteret af ansættelsesdokumentet og lønsedler)
ii)
ved muligheden for forenklede omkostninger som fastsat i artikel 67, stk. 1, litra b)-d), i forordning (EU) nr. 1303/2013
iii)
som et fast beløb i overensstemmelse med artikel 19 i forordning (EU) nr. 1299/2013.
4. Personaleomkostninger vedrørende personer, der arbejder på deltid på operationen, beregnes som enten:
a)
en fast procentdel af bruttopersonaleudgifterne, i overensstemmelse med en fast procentdel af de forbrugte arbejdstimer på operationen, uden pligt til at oprette et særskilt arbejdstidsregistreringssystem
b)
en fleksibel andel af bruttopersonaleudgifterne, der står i forhold til et antal timer, der varierer fra måned til måned, der er forbrugt på operationen, baseret på et tidsregistreringssystem, der dækker 100 % af den ansattes arbejdstid.
5. For deltidsbeskæftigelse i henhold til stk. 4, litra a), udsteder arbejdsgiveren et dokument for hver medarbejder med angivelse af den procentdel af tid, der skal arbejdes på operationen.
6. For deltidsbeskæftigelse i henhold til stk. 4, litra b), beregnes godtgørelsen af personaleomkostningerne på grundlag af en timesats, der bestemmes ved enten:
i)
at dividere de månedlige bruttopersonaleudgifter med den månedlige arbejdstid, der er fastsat i ansættelsesdokumentet, udtrykt i timer
ii)
at dividere de seneste dokumenterede årlige bruttopersonaleudgifter med 1 720 timer i overensstemmelse med artikel 68, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1303/2013.
Timetaksten multipliceres med det antal timer, der faktisk er arbejdet på operationen.
7. Med hensyn til personaleomkostninger vedrørende personer, der ifølge ansættelsesdokumentet arbejder på timebasis, er sådanne omkostninger støtteberettigede ved anvendelse af de timer, der faktisk er arbejdet på operationen, på den timetakst, der er aftalt i ansættelsesdokumentet, baseret på et system til registrering af arbejdstid.
Artikel 4
Kontor- og administrationsudgifter
Kontor- og administrationsudgifter er begrænset til følgende elementer:
a)
kontorleje
b)
forsikring og afgifter i forbindelse med de bygninger, hvor personalet befinder sig, og kontorudstyr (f.eks. brand- og tyveriforsikringer)
c)
forsyning (f.eks. elektricitet, opvarmning, vand)
d)
kontorartikler
e)
almindelig regnskabsførelse hos støttemodtageren
f)
arkiver
g)
vedligeholdelse, rengøring og reparationer
h)
sikkerhed
i)
IT-systemer
j)
kommunikation (f.eks. telefon, fax, internet, posttjenester, visitkort)
k)
bankgebyrer for åbning og forvaltning af en konto/konti, hvis gennemførelsen af en operation kræver, at der åbnes en særskilt konto
l)
gebyrer til finanstransaktioner på tværs af grænserne.
Artikel 5
Rejse- og opholdsudgifter
1. Rejse- og opholdsudgifter er begrænset til følgende elementer:
a)
rejseudgifter (f.eks. billetter, rejse- og bilforsikring, brændstof, kilometertal, bompenge og parkeringsafgifter)
b)
udgifter til forplejning
c)
udgifter til logi
d)
visumudgifter
e)
dagpenge.
2. Ethvert element anført i stk. 1, litra a)-d), der dækkes af dagpenge, godtgøres ikke ud over dagpengene.
3. Rejse- og opholdsudgifter til eksterne eksperter og tjenesteudbydere falder ind under udgifter til ekstern ekspertbistand og tjenesteydelser som anført i artikel 6.
4. Direkte betaling af udgifter i henhold til denne artikel af en ansat hos støttemodtageren skal dokumenteres af et bevis for modtagerens tilbagebetaling til den pågældende ansatte.
5. For operationer vedrørende teknisk bistand eller PR-aktiviteter og kapacitetsopbygning er udgifter afholdt uden for Unionens del af programområdet støtteberettigede, hvis de er afholdt i overensstemmelse med artikel 20, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1299/2013.
6. Forvaltningsmyndigheden kan acceptere udgifter til logi og forplejning, der indtages hos virksomheder beliggende uden for Unionens del af programområdet, som støtteberettigede, hvis de er afholdt i overensstemmelse med artikel 20, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1299/2013. Dette gælder også lokale rejseudgifter på stedet for et arrangement eller en foranstaltning uden for Unions del af programområdet.
7. For så vidt angår personale hos støttemodtagere, der befinder sig uden for Unionens del af programområdet, kan forvaltningsmyndigheden acceptere udgifter omhandlet i stk. 1, herunder udgifter til transport til og fra stedet for et arrangement eller en foranstaltning inden for eller uden for Unionens del af programområdet, som støtteberettigede, hvis de er afholdt i overensstemmelse med artikel 20, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1299/2013.
8. For så vidt angår personale hos støttemodtagere, der befinder sig inden for Unionens del af programområdet, anses udgifter omhandlet i stk. 1, herunder til transport til og fra stedet for et arrangement eller en foranstaltning inden for eller uden for Unionens del af programområdet, som støtteberettigede i overensstemmelse med artikel 20, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1299/2013.
Artikel 6
Udgifter til ekstern ekspertbistand og tjenesteydelser
Udgifter til ekstern ekspertbistand og tjenesteydelser er begrænset til følgende tjenesteydelser og ekspertbistand, der ydes af et offentligretligt eller et privatretligt organ eller en fysisk person bortset fra operationens støttemodtager:
a)
undersøgelser (f.eks. vurderinger, strategier, konceptnoter, konstruktionstegninger, håndbøger)
b)
uddannelse
c)
oversættelser
d)
IT-systemer og udvikling, ændring og ajourføring af websteder
e)
PR-aktiviteter, kommunikation, reklame eller oplysninger vedrørende en operation eller et samarbejdsprogram som sådan
f)
finansiel forvaltning
g)
tjenester i forbindelse med tilrettelæggelse og gennemførelse af arrangementer eller møder (herunder leje, catering og tolkning)
h)
deltagelse i arrangementer (f.eks. registreringsgebyrer)
i)
juridisk rådgivning og notarialtjenester, teknisk og finansiel ekspertbistand, andre konsulent- og regnskabstjenester
j)
intellektuelle ejendomsrettigheder
k)
verificering i henhold til artikel 125, stk. 4, litra a), i forordning (EU) nr. 1303/2013 og artikel 23, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1299/2013.
l)
attesterings- og revisionsudgifter på programniveau i henhold til artikel 126 og 127 i forordning (EU) nr. 1303/2013
m)
garantistillelse fra en bank eller en anden finansiel institution, hvis det kræves i henhold til EU-lovgivningen eller den nationale lovgivning, eller i et programmeringsdokument vedtaget af overvågningsudvalget.
n)
rejse- og opholdsudgifter til eksterne eksperter, talere, mødeformænd og tjenesteudbydere
o)
anden specifik ekspertbistand og andre specifikke tjenesteydelser, der er nødvendige for operationerne.
Artikel 7
Udgifter til udstyr
1. Udgifter til finansiering af andet udstyr, der købes, lejes eller leases af støttemodtageren for operationen, end det, der er omhandlet i artikel 4, er begrænset til følgende:
a)
kontorudstyr
b)
IT-hardware og -software
c)
møbler og udstyr
d)
laboratorieudstyr
e)
maskiner og instrumenter
f)
værktøj eller redskaber
g)
køretøjer
h)
andet specifikt udstyr, der er nødvendigt til operationerne.
2. Udgifter til køb af brugt udstyr kan være støtteberettiget på følgende betingelser:
a)
Der er ikke modtaget nogen anden støtte til det fra ESI-fondene.
b)
Prisen overstiger ikke den almindeligt accepterede pris på det pågældende marked.
c)
Det har de tekniske karakteristika, der kræves til operationen, og er i overensstemmelse med gældende normer og standarder.
Artikel 8
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 4. marts 2014.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 481/2014
оd 4. ožujka 2014.
o dopuni Uredbe (EU) br. 1299/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s posebnim pravilima o prihvatljivosti izdataka za programe suradnje
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajuću u obzir Uredbu (EU) br. 1299/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o posebnim odredbama za potporu iz Europskog fonda za regionalni razvoj cilju „Europska teritorijalna suradnja” (1), a posebno njezin članak 18. stavak 1.,
budući da:
(1)
U skladu s člankom 18. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1299/2013 potrebno je utvrditi posebna pravila o prihvatljivosti izdataka za programe suradnje u odnosu na troškove osoblja, uredske i administrativne izdatke, putne troškove i troškove smještaja, troškove vanjskog stručnog mišljenja i usluga te troškove opreme (u daljnjem tekstu „kategorije izdataka”).
(2)
Kako bi se omogućila fleksibilnost u primjeni pravila o prihvatljivosti na programe suradnje, državama članicama koje sudjeluju u određenom programu suradnje trebalo bi dopustiti da same odluče da određena kategorija izdataka ne odgovara posebnoj prioritetnoj osi određenog programa suradnje.
(3)
Potrebno je odrediti na koji se način posebna pravila o prihvatljivosti izdataka za programe suradnje utvrđene ovom Uredbom uklapaju u opći zakonski okvir za pravila o prihvatljivosti primjenjiva na sve europske strukturne i investicijske fondove kako su utvrđeni člancima 65. do 71. Uredbe (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (2).
(4)
Za svaku kategoriju izdataka potrebno je utvrditi popis različitih elemenata izdataka.
(5)
Treba napomenuti da su pokloni u pravilu neprihvatljivi izdaci. Međutim, dijeljenje malih predmeta vezanih uz promicanje, komunikaciju, promidžbu ili informiranje može biti prihvatljivo.
(6)
Potrebno je utvrditi različite elemente troškova osoblja kao i pravila o izračunu, računovodstvu i naknadama troškova osoblja općenito te posebice zadataka u nepunom radnom vremenu ili ugovora o uslugama na satnoj osnovi.
(7)
Potrebno je navesti različite elemente uredskih i administrativnih izdataka te pravila o izračunu, računovodstvu i naknadama tih elemenata troškova, kao izravnih ili neizravnih troškova, posebice ako su u kombinaciji s paušalnim iznosima u skladu s Uredbom (EU) br. 1303/2013.
(8)
Potrebno je navesti različite elemente putnih troškova i troškova smještaja te pravila o izračunu, računovodstvu i naknadama, neovisno o tome je li te izdatke uzrokovao korisnik ili ih je izravno uzrokovalo osoblje. Potrebno je pojasniti uvjete pod kojima se bilježe putni troškovi i troškovi smještaja koji su nastali izvan Unijina dijela programskog područja u smislu članka 20. Uredbe (EU) br. 1299/2013.
(9)
Potrebno je navesti različite elemente troškova vanjskog stručnog mišljenja i usluga.
(10)
Potrebno je navesti različite elemente troškova opreme i pravila prihvatljivosti troškova rabljene opreme.
(11)
Kako bi se omogućila brza primjena mjera predviđenih u ovoj Uredbi, ova bi Uredba trebala stupiti na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ne dovodeći u pitanje pravila o prihvatljivosti koja su utvrđena u, ili se temelje na, člancima 65. do 71. Uredbe (EU) br. 1303/2013, ovom se Uredbom utvrđuju posebna pravila o prihvatljivosti izdataka za programe suradnje u odnosu na sljedeće kategorije izdataka:
(a)
troškove osoblja;
(b)
uredske i administrativne izdatke;
(c)
putne troškove i troškove smještaja;
(d)
troškove vanjskog stručnog mišljenja i usluga; i
(e)
troškove opreme.
2. Države članice koje su zastupljene u odboru za praćenje programa suradnje mogu se sporazumjeti da izdaci koji pripadaju jednoj kategoriji ili više njih iz stavka 1. ne budu prihvatljivi u okviru jedne prioritetne osi ili više njih.
Članak 2.
Opće odredbe
1. Svi izdaci koji su prihvatljivi u skladu s ovom Uredbom, a koje plaća korisnik ili su plaćeni u njegovo ime, vezani su uz troškove pokretanja ili pokretanja i provođenja operacije ili dijela operacije.
2. Sljedeći troškovi nisu prihvatljivi:
(a)
globe, novčane kazne i izdaci povezani s pravnim sporovima i parničenjem;
(b)
troškovi poklona, osim onih troškova koji ne prekoračuju 50 EUR po poklonu i vezani su uz promicanje, komunikaciju, promidžbu ili informiranje;
(c)
troškovi vezani uz tečajne razlike.
Članak 3.
Troškovi osoblja
1. Izdaci za troškove osoblja obuhvaćaju bruto iznos troškova zapošljavanja osoblja koje je zaposlio korisnik na jedan od sljedećih načina:
(a)
u punom radnom vremenu;
(b)
u nepunom radnom vremenu s nepromjenjivim postotkom odrađenog vremena u mjesec dana;
(c)
u nepunom radnom vremenu s fleksibilnim brojem sati odrađenih u mjesec dana; ili
(d)
na satnoj osnovi.
2. Izdaci za troškove osoblja ograničeni su na sljedeće:
(a)
isplatu plaća vezanih uz djelatnosti koje subjekt ne bi izvršavao u nepostojanju dotične operacije, određenih ugovorom o radu, odlukom o imenovanju (oboje u daljnjem tekstu „dokument o zaposlenju”) ili zakonom, a koje su povezane s odgovornostima utvrđenima u opisu radnog mjesta dotičnog člana osoblja;
(b)
sve ostale izdatke koji su izravno povezani s isplatama plaća koje su nastale kod poslodavca i koje je platio poslodavac, poput poreza, socijalnog osiguranja, uključujući i mirovinsko, kako su obuhvaćeni Uredbom (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (3), uz sljedeće uvjete:
i.
određeni su u dokumentu o zaposlenju ili zakonom;
ii.
u skladu su sa zakonodavstvom navedenim u dokumentu o zaposlenju i uobičajenim praksama u državi i/ili organizaciji u kojoj pojedini član osoblja stvarno radi; i
iii.
poslodavac ih ne može povratiti.
U pogledu točke (a) isplate fizičkim osobama koje rade za korisnika na temelju ugovora koji nije ugovor o radu mogu se smatrati isplatama plaća i taj se ugovor može smatrati ugovorom o radu.
3. Troškovi osoblja mogu se nadoknaditi:
i.
na temelju stvarnih troškova (dokazanih dokumentom o zaposlenju i platnim listićima); ili
ii.
na temelju pojednostavnjenih mogućnosti financiranja kako je utvrđeno u članku 67. stavku 1. točkama (b) do (d) Uredbe (EU) br. 1303/2013; ili
iii.
kao paušalni iznos u skladu s člankom 19. Uredbe (EU) br. 1299/2013.
4. Troškovi osoblja vezani uz osobe koje u sklopu operacije rade na zadacima u nepunom radnom vremenu izračunavaju se kao:
(a)
nepromjenjivi postotak bruto iznosa troškova zapošljavanja, u skladu s nepromjenjivim postotkom vremena odrađenog u okviru operacije, bez obveznog utvrđivanja odvojenog sustava za bilježenje odrađenog vremena; ili
(b)
fleksibilni udio bruto iznosa troškova zapošljavanja, u skladu s brojem sati odrađenih u okviru operacije koji se razlikuje od mjeseca do mjeseca, na temelju sustava bilježenja vremena koji obuhvaća 100 % odrađenog vremena zaposlenika.
5. Za zadatke u nepunom radnom vremenu iz stavka 4. točke (a) poslodavac treba izdati dokument za svakog zaposlenika, navodeći postotak vremena koje treba odraditi u okviru operacije.
6. Za zadatke u nepunom radnom vremenu iz stavka 4. točke (b) naknada troškova osoblja izračunava se na temelju satnice, koja se određuje na sljedeći način:
i.
mjesečni bruto iznos troškova zapošljavanja dijeli se s mjesečnim odrađenim vremenom utvrđenim u dokumentu o zaposlenju i izraženim u satima; ili
ii.
zadnji dokumentirani godišnji bruto iznos troškova zapošljavanja dijeli se s 1 720 sati u skladu s člankom 68. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1303/2013.
Satnicu treba zatim pomnožiti s brojem stvarno odrađenih sati u okviru operacije.
7. Prihvatljivi troškovi osoblja povezani s osobama koje u skladu s dokumentom o zaposlenju rade na satnoj osnovi izračunavaju se množenjem broja stvarno odrađenih sati u okviru operacije sa satnicom utvrđenom u dokumentu o zaposlenju na temelju sustava bilježenja odrađenih sati.
Članak 4.
Uredski i administrativni izdaci
Uredski i administrativni izdaci ograničeni su na sljedeće elemente:
(a)
najam uredskih prostora;
(b)
osiguranje i porezi vezani uz zgrade u kojima je smješteno osoblje i uredsku opremu (npr. osiguranje od požara, krađe);
(c)
komunalne usluge (npr. električna energija, grijanje, voda);
(d)
uredski materijal;
(e)
opće računovodstvo u organizaciji korisnika;
(f)
arhive;
(g)
održavanje, čišćenje, popravke;
(h)
sigurnost;
(i)
informacijske sustave;
(j)
komunikacije (npr. telefon, telefaks, internet, poštanske usluge, posjetnice);
(k)
bankovne naknade za otvaranje računa i upravljanje njima kada je za provedbu operacije potrebno otvaranje odvojenog računa;
(l)
naknade za međunarodne financijske transakcije.
Članak 5.
Putni troškovi i troškovi smještaja
1. Izdaci putnih troškova i troškova smještaja ograničeni su na sljedeće elemente:
(a)
putne troškove (npr. karte, putno osiguranje i osiguranje automobila, gorivo, kilometraža automobila, cestarina i parkirališne pristojbe);
(b)
troškove obroka;
(c)
troškove smještaja;
(d)
troškove izdavanja viza;
(e)
dnevnice.
2. Za sve pojedinačne elemente navedene u stavku 1. točkama (a) do (d) koji su obuhvaćeni dnevnicom neće se isplatiti naknada povrh same dnevnice.
3. Putni troškovi i troškovi smještaja za vanjske stručnjake i pružatelje usluga pripadaju troškovima vanjskog stručnog mišljenja i usluga iz članka 6.
4. Za izdatke iz ovog članka koje neposredno plaća zaposlenik treba se priložiti dokaz da je zaposlenik od korisnika primio povrat izdataka.
5. Za operacije povezane s tehničkom pomoći ili aktivnostima promoviranja i jačanjem kapaciteta izdaci nastali izvan Unijina dijela programskog područja prihvatljivi su ako su nastali u skladu s člankom 20. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1299/2013.
6. Upravljačko tijelo može prihvatiti troškove smještaja i obroka nastale u objektima izvan Unijina dijela programskog područja ako su nastali u skladu s člankom 20. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1299/2013. To se primjenjuje i na lokalne putne troškove na mjestu događanja ili djelovanja izvan Unijina dijela programskog područja.
7. Za osoblje korisnika koje se nalazi izvan Unijina dijela programskog područja upravljačko tijelo može prihvatiti troškove iz stavka 1., uključujući putne troškove do mjesta događanja ili djelovanja izvan Unijina dijela programskog područja i natrag ako su nastali u skladu s člankom 20. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1299/2013.
8. Za osoblje korisnika koji se nalaze na Unijinu dijelu programskog područja troškovi iz stavka 1., uključujući putne troškove do mjesta događanja ili djelovanja izvan Unijina dijela programskog područja ili na njemu, i natrag, prihvatljivi su u skladu s člankom 20. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1299/2013.
Članak 6.
Troškovi vanjskog stručnog mišljenja i usluga
Izdaci troškova vanjskog stručnog mišljenja i usluga ograničeni su na sljedeće usluge i stručnost koju pruža tijelo javnog prava ili tijelo privatnog prava ili fizička osoba koja nije korisnik operacije:
(a)
studije ili istraživanja (npr. evaluacije, strategije, projektni sažeci, projektni nacrti, priručnici);
(b)
osposobljavanje;
(c)
prijevode;
(d)
razvoj informacijskih sustava i web-mjesta, preinake i ažuriranja;
(e)
promicanje, komunikaciju, promidžbu ili informiranje vezano uz operaciju ili sam program suradnje;
(f)
financijsko upravljanje;
(g)
usluge povezane s organizacijom i provedbom događanja ili sastanaka (uključujući najam, opskrbljivanje hranom ili usmeno prevođenje);
(h)
sudjelovanje u događanjima (npr. pristojba za registraciju);
(i)
usluge pravnog savjetovanja i bilježničke usluge, usluge tehničkih i financijskih stručnjaka, ostale savjetodavne i računovodstvene usluge;
(j)
prava intelektualnog vlasništva;
(k)
provjere u skladu s člankom 125. stavkom 4. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1303/2013 i člankom 23. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 1299/2013;
(l)
troškove ovjera i revizija na razini programa u skladu s člancima 126. i 127. Uredbe (EU) br. 1303/2013;
(m)
troškove u vezi s jamstvima koje pružaju banke ili druge financijske institucije ako to zahtijeva pravo Unije ili nacionalno pravo ili u programskom dokumentu koji je donio odbor za praćenje;
(n)
putne troškove i troškove smještaja za vanjske stručnjake, govornike, predsjedavajuće na sastancima i pružatelje usluga;
(o)
ostalo posebno stručno znanje i usluge potrebne u okviru operacije.
Članak 7.
Troškovi opreme
1. Izdaci za financiranje opreme koju je za operaciju kupio, unajmio ili iznajmio korisnik, osim onih iz članka 4., ograničeni su na sljedeće:
(a)
uredsku opremu;
(b)
IT hardversku i softversku opremu;
(c)
namještaj i pribor;
(d)
laboratorijsku opremu;
(e)
strojeve i instrumente;
(f)
alat ili uređaje;
(g)
vozila;
(h)
ostalu posebnu opremu potrebnu za operaciju.
2. Troškovi kupnje rabljene opreme mogu biti prihvatljivi pod sljedećim uvjetima:
(a)
za njezinu kupnju nije dobivena ni jedna druga pomoć iz europskih strukturnih i investicijskih fondova;
(b)
njezina cijena nije veća od opće prihvaćene cijene na predmetnom tržištu;
(c)
oprema ima tehnička svojstva potrebna za operaciju i u skladu je s važećim kriterijima i standardima.
Članak 8.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 4. ožujka 2014.