RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1053/2013
af 7. oktober 2013
om indførelse af en evaluerings- og overvågningsmekanisme til kontrol af anvendelsen af Schengenreglerne og om ophævelse af Eksekutivkomitéens afgørelse af 16. september 1998 om nedsættelse af et stående udvalg for evaluering og anvendelse af Schengenreglerne
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 70,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Schengenområdet uden grænsekontrol ved de indre grænser forudsætter, at medlemsstaterne sikrer en effektiv anvendelse af ledsageforanstaltninger på områderne ydre grænser, visumpolitik, Schengeninformationssystemet, databeskyttelse, politisamarbejde, retligt samarbejde på det strafferetlige område og narkotikapolitikker.
(2)
Ved Eksekutivkomitéens afgørelse af 16. september 1998 (2) (SCH/Com-ex (98) 26 endelig udg.) (i det følgende benævnt »afgørelsen af 16. september 1998«) blev der nedsat et stående udvalg for evaluering og anvendelse af Schengenreglerne. Det stående udvalg fik for det første mandat til at kontrollere, dels at en ansøgerstat opfylder alle betingelserne for ophævelse af grænsekontrollen ved de indre grænser, og for det andet at Schengenreglerne anvendes korrekt af de stater, der allerede har gennemført dem fuldt ud.
(3)
Det er nødvendigt med en specifik evaluerings- og overvågningsmekanisme til at kontrollere anvendelsen af Schengenreglerne, da der skal sikres høje, ensartede standarder for anvendelsen heraf i praksis og en høj grad af gensidig tillid mellem de medlemsstater, der indgår i et område uden grænsekontrol ved de indre grænser. En sådan mekanisme bør bygge på et tæt samarbejde mellem Kommissionen og de pågældende medlemsstater.
(4)
I Haagprogrammet (3) blev Kommissionen opfordret til »straks efter ophævelsen af kontrollen ved de indre grænser at fremsætte et forslag om at supplere den nuværende Schengenevalueringsmekanisme med en tilsynsmekanisme, der sikrer, at medlemsstaternes eksperter inddrages fuldt ud, og som bl.a. omfatter uanmeldte inspektioner«.
(5)
Det Europæiske Råd erklærer i Stockholmprogrammet (4), at det er af den opfattelse, at evalueringen af Schengenområdet fortsat vil være af stor betydning, og at den derfor bør forbedres ved at styrke det europæiske agentur for forvaltning af det operative samarbejde ved de ydre grænsers (Frontex), der er oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 (5), rolle på dette område.
(6)
Den evalueringsmekanisme, der blev oprettet ved afgørelsen af 16. september 1998, bør derfor revideres, og den nævnte afgørelse bør ophæves.
(7)
Erfaringerne fra tidligere evalueringer viser, at der er behov for at opretholde en sammenhængende evalueringsmekanisme, der omfatter alle områder af Schengenreglerne undtagen dem, for hvilke der i henhold til EU-retten allerede findes en særlig evalueringsmekanisme.
(8)
I overensstemmelse med artikel 70 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) bør medlemsstaterne i samarbejde med Kommissionen foretage en objektiv og upartisk evaluering af gennemførelsen af Unionens politikker på området med frihed, sikkerhed og retfærdighed. For at være effektiv bør en reel evalueringsproces omfatte en reel opfølgning og overvågning af evalueringsrapporterne, hvilket bør sikres af Kommissionen.
(9)
For at gøre evalueringsmekanismen mere effektiv bør der derudover sikres ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning. Med henblik på dette bør nogle gennemførelsesbeføjelser tillægges Kommissionen og andre tillægges Rådet.
(10)
Beføjelsen til at forberede og planlægge evalueringerne og beføjelsen til at vedtage evalueringsrapporterne bør tillægges Kommissionen. En række af disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (6). Under hensyntagen til artikel 2, stk. 2, litra b), nr. iii), i nævnte forordning finder undersøgelsesproceduren anvendelse ved vedtagelsen af sådanne retsakter.
(11)
For at fremme den gensidige tillid mellem medlemsstaterne, sikre, at samordningen mellem dem forbedres på EU-plan, og øge peer pressure blandt dem bør gennemførelsesbeføjelsen til at vedtage henstillingerne om afhjælpende foranstaltninger, der tager sigte på at afhjælpe alle mangler, der er påpeget i evalueringsrapporterne, tillægges Rådet. En sådan gennemførelsesbeføjelse afspejler de specifikke beføjelser, som traktaten i henhold til artikel 70 i TEUF tillægger Rådet med hensyn til gensidig evaluering af gennemførelsen af Unionens politikker på området med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Det afspejler korrekt formålet med en evalueringsmekanisme baseret på lex specialis-princippet, der på dette specifikke område og parallelt med Kommissionens generelle beføjelse til at føre tilsyn med gennemførelsen af EU-retten under kontrol af Den Europæiske Unions Domstol og gennem traktatbrudsprocedurer er at udfylde en komplementær funktion i forbindelse med overvågning af effektiviteten af den praktiske gennemførelse af Unionens politikker gennem peerevaluering.
En sådan gennemførelsesbeføjelse, der tillægges Rådet, bidrager desuden til at virkeliggøre det ønske, som Det Europæiske Råd gav udtryk for i sine konklusioner af 23. og 24. juni 2011, om at styrke samarbejdet i Schengenområdet yderligere ved at fremme den gensidige tillid mellem medlemsstaterne, og om at medlemsstaterne skal have ansvaret for at sikre, at alle Schengenreglerne anvendes effektivt i overensstemmelse med de vedtagne fælles standarder og de grundlæggende principper og normer. En sådan gennemførelsesbeføjelse bidrager også i overensstemmelse med Rådets konklusioner af 8. marts 2012 til at forbedre forvaltningen af Schengenområdet gennem politiske drøftelser på ministerniveau om Schengenområdets korrekte funktionsmåde, herunder drøftelser i situationer, hvor evalueringsrapporter har påvist alvorlige mangler. Sådanne drøftelser, der finder sted i Det Blandede Udvalg, der består af EU-medlemsstaterne og de Schengenassocierede stater, bør bidrage til, at Rådet kan træffe afgørelser inden for sit kompetenceområde for at sikre, at Schengenområdet fungerer effektivt. Endelig tager det at tillægge Rådet sådanne gennemførelsesbeføjelser passende hensyn til den mulige potentielt politisk følsomme karakter af henstillinger, der ofte berører nationale udøvende og håndhævende beføjelser.
(12)
Evalueringsmekanismen bør indføre gennemsigtige, effektive og klare regler for evalueringsmetoden, brug af højt kvalificerede eksperter til besøg på stedet og opfølgning af resultaterne af evalueringerne. Metoden bør navnlig foreskrive uanmeldte besøg på stedet som supplement til de anmeldte besøg på stedet, navnlig vedrørende grænsekontrol og visa.
(13)
Evaluerings- og overvågningsmekanismen bør omfatte alle aspekter af Schengenreglerne. Hvad angår spørgsmålet om grænser, bør evaluerings- og overvågningsmekanismen omfatte både effektiviteten af grænsekontrollen ved de ydre grænser og fraværet af grænsekontrol ved de indre grænser.
(14)
Under evalueringen og overvågningen bør der lægges særlig vægt på overholdelsen af de grundlæggende rettigheder i forbindelse med anvendelsen af Schengenreglerne.
(15)
Evalueringen bør sikre, at medlemsstaterne anvender Schengenreglerne effektivt i overensstemmelse med grundlæggende principper og normer. Evalueringsmekanismen bør derfor omfatte al relevant lovgivning og alle operative aktiviteter, der bidrager til opretholdelsen af et område uden grænsekontrol ved de indre grænser.
(16)
Med henblik på at styrke evalueringsmekanismens effektivitet og pålidelighed bør der i alle evalueringer tages hensyn til, om de myndigheder, der anvender de relevante dele af Schengenreglerne, fungerer korrekt. Dette vil øge evalueringsmekanismens evne til at sikre medlemsstaternes effektive anvendelse af Schengenreglerne i overensstemmelse med grundlæggende principper og normer som ønsket af Det Europæiske Råd i dets konklusioner af den 23. og 24. juni 2011. Den vil være i overensstemmelse med ønsket fra Det Europæiske Råd, der fremgår af dets konklusioner af 1. og 2. marts 2012, og ifølge hvilke evalueringsmekanismen bør behandle kravene til, hvordan de institutioner, der er involveret i anvendelsen af Schengenreglerne, skal fungere.
(17)
Frontex bør støtte gennemførelsen af evalueringsmekanismen, navnlig med risikoanalyser vedrørende de ydre grænser. Evalueringsmekanismen bør også på ad hoc-basis kunne benytte sig af Frontex' bistandsekspertise, når der gennemføres besøg på stedet ved de ydre grænser.
(18)
Andre EU-organer, kontorer og agenturer, som f.eks. Den Europæiske Politienhed (Europol), der er oprettet ved Rådets afgørelse 2009/371/RIA (7), og Eurojust, der er oprettet ved Rådets afgørelse 2002/187/RIA (8), bør, hvor det er relevant, støtte gennemførelsen af evalueringsmekanismen på de områder, der er omfattet af deres mandat. Evalueringsmekanismen bør også, hvor det er relevant, kunne gøre brug af ekspertise fra EU-organer, -kontorer eller -agenturer, når den yder bistand til gennemførelsen af besøg på stedet, der vedrører de områder af Schengenreglerne, der er omfattet deres mandat. Dette bør f.eks. gælde Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse med hensyn til evalueringer vedrørende databeskyttelse, i hvilke nationale databeskyttelsesmyndigheder også kan inddrages.
(19)
Medlemsstaterne og Kommissionen bør sikre, at de eksperter, der stilles til rådighed for besøg på stedet, har den nødvendige erfaring og har gennemgået en særlig uddannelse i den henseende, herunder for så vidt angår grundlæggende rettigheder. De relevante EU-organer, -kontorer eller -agenturer, f.eks. Frontex, bør tilbyde den nødvendige uddannelse, og der bør stilles midler til rådighed for medlemsstaterne til initiativer rettet mod specifik uddannelse inden for evaluering af Schengenreglerne via Unionens eksisterende finansielle instrumenter og en videreudvikling af sådanne instrumenter.
(20)
Med henblik på den særlige rolle, der er pålagt Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter i henhold til artikel 70, sidste punktum, i TEUF, som understreget i artikel 12, litra c), i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) med hensyn til de nationale parlamenter, er det nødvendigt at sikre, at Rådet og Kommissionen fuldt ud orienterer Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter om indholdet i og resultaterne af evalueringen. Derudover vil Rådet, hvis Kommissionen fremlægger et forslag med henblik på ændring af denne forordning høre Europa-Parlamentet i overensstemmelse med artikel 19, stk. 7, litra h), i Rådets forretningsorden, så der i størst mulig udstrækning kan tages hensyn til dets udtalelse, inden Rådet vedtager en endelig tekst.
(21)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om denne forordning til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne forordning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 4 i protokollen.
(22)
Det Forenede Kongerige deltager i denne forordning i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i protokol nr. 19 om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, og artikel 8, stk. 2, i Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (9).
(23)
Irland deltager i denne forordning i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i protokol nr. 19 om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, og artikel 6, stk. 2, i Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (10).
(24)
For så vidt angår Island og Norge udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (11), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1 i Rådets afgørelse 1999/437/EF om visse gennemførelsesbestemmelser til nævnte aftale (12).
(25)
For så vidt angår Schweiz udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (13), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1 i Rådets afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (14).
(26)
For så vidt angår Liechtenstein udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (15), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1 i Rådets afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EF (16).
(27)
Eftersom evalueringen af Cypern allerede var indledt på datoen for denne forordnings ikrafttræden i henhold til afgørelsen af 16. september 1998, finder denne forordning ikke anvendelse på Cypern før den 1. januar 2016.
(28)
Da det i overensstemmelse med de gældende Schengenevalueringsprocedurer allerede er blevet kontrolleret, at Bulgarien og Rumænien opfylder betingelserne, jf. artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten fra 2005, vil kontrollen i henhold til artikel 1, stk. 1, litra b), i denne forordning ikke blive gennemført for så vidt angår disse medlemsstater.
(29)
Eksperter fra Cypern, Bulgarien, Rumænien og Kroaten bør dog deltage i evalueringen af alle dele af Schengenreglerne -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Formål og anvendelsesområde
1. Ved denne forordning indføres der en evaluerings- og overvågningsmekanisme, der har følgende formål:
a)
at kontrollere anvendelsen af Schengenreglerne i de medlemsstater, der anvender dem fuldt ud, såvel som i de medlemsstater, hvori Schengenreglerne ifølge de relevante protokoller, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, finder delvis anvendelse.
b)
at kontrollere, at de nødvendige betingelser for anvendelse af alle relevante dele af Schengenreglerne er opfyldt i de medlemsstater, for hvis vedkommende der ikke er truffet nogen rådsafgørelse om, at bestemmelserne i Schengenreglerne anvendes fuldt ud eller delvist, bortset fra de medlemsstater, hvis evaluering allerede er afsluttet på tidspunktet for denne forordnings ikrafttræden.
2. Den i nærværende artikels stk. 1, litra b), omhandlede kontrol berører ikke artikel 23, stk. 2, for så vidt angår medlemsstater, hvor evalueringsprocedurerne allerede er indledt den 26. november 2013.
3. Eksperter fra medlemsstaterne, som i overensstemmelse med den relevante tiltrædelsesakt endnu ikke fuldt ud anvender Schengenreglerne, deltager dog i evalueringen af alle dele af Schengenreglerne.
Artikel 2
Definition
I denne forordning forstås ved »Schengenreglerne« bestemmelserne integreret i EU-rammen i overensstemmelse med protokol nr. 19, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, samt de retsakter, der udbygger eller på anden måde vedrører disse.
Artikel 3
Ansvarsfordeling
1. Medlemsstaterne og Kommissionen er i fællesskab ansvarlige for gennemførelsen af evaluerings- og overvågningsmekanismen som specificeret i denne forordning med støtte fra de EU-organer, -kontorer og -agenturer, der er involveret i gennemførelsen af Schengenreglerne.
2. Kommissionen har en overordnet koordinerende rolle i forbindelse med fastlæggelse af årlige og flerårige evalueringsprogrammer, udarbejdelse af spørgeskemaer og planlægning af besøg, gennemførelse af besøg og udarbejdelse af evalueringsrapporter og henstillinger. Den sikrer også opfølgning og overvågning af evalueringsrapporter og henstillinger i overensstemmelse med artikel 16.
3. Medlemsstaterne og Kommissionen samarbejder fuldt på alle evalueringsstadier for at udføre de opgaver, der pålægges dem i henhold til denne forordning.
Artikel 4
Evalueringer
1. Evalueringerne kan omfatte alle aspekter af Schengenreglerne, herunder medlemsstaternes effektive anvendelse af ledsageforanstaltninger på områderne ydre grænser, visumpolitik, Schengeninformationssystemet, databeskyttelse, politisamarbejde og retligt samarbejde på det strafferetlige område, såvel som fravær af grænsekontrol ved de indre grænser. Der bør i alle evalueringerne tages hensyn til, hvordan de myndigheder, der anvender de relevante dele af Schengenreglerne som nævnt i dette stykke, fungerer.
2. Evalueringerne kan bestå af spørgeskemaer og af besøg på stedet, som kan være anmeldte eller uanmeldte. Forud for anmeldte besøg på stedet udfyldes et spørgeskema. Besøgene på stedet og spørgeskemaerne kan, hvor det er hensigtsmæssigt, bruges enten uafhængigt af hinanden eller i kombination i forbindelse med evalueringen af specifikke medlemsstater og/eller specifikke områder.
3. Både spørgeskemaer og besøg på stedet kan suppleres med den evaluerede medlemsstats præsentation af det område, der evalueres.
Artikel 5
Flerårigt evalueringsprogram
1. Kommissionen udarbejder et flerårigt evalueringsprogram, der dækker en femårsperiode, hvor det er relevant efter høring af Frontex og Europol, og som skal ligge færdigt senest seks måneder før starten på den følgende femårsperiode. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 21, stk. 2. Kommissionen fremsender det flerårige evalueringsprogram til Europa-Parlamentet og til Rådet.
2. Hver medlemsstat skal evalueres i hver femårsperiode, der er omfattet af det flerårige evalueringsprogram. Det flerårige evalueringsprogram fastsætter rækkefølgen af de medlemsstater, der skal evalueres hvert år. Den rækkefølge, hvori medlemsstaterne skal evalueres, skal tage hensyn til, hvor lang tid, der er gået siden den sidste evaluering, og balancen mellem de forskellige dele af Schengenreglerne, der skal evalueres.
3. Det flerårige evalueringsprogram kan om nødvendigt tilpasses efter proceduren i stk. 1.
4. Det flerårige evalueringsprogram kan indeholde en henvisning til tematiske evalueringer som omhandlet i artikel 6, stk. 1, litra b).
5. Det første flerårige evalueringsprogram fastlægges senest den 27. maj 2014. Startdatoen for programmet er den 27. november 2014, og slutdatoen er den 31. december 2019.
Artikel 6
Årligt evalueringsprogram
1. Kommissionen udarbejder et årligt evalueringsprogram senest den 31. oktober i det år, der går forud for det år, som programmet vedrører, navnlig under hensyn til risikoanalyserne udarbejdet af Frontex, jf. artikel 7, og, hvor det er hensigtsmæssigt, oplysninger fra Europol og andre EU-organer, -kontorer eller -agenturer, navnlig i overensstemmelse med artikel 8.
Det årlige evalueringsprogram skal indeholde forslag til evaluering af:
a)
en medlemsstats anvendelse af Schengenreglerne eller en del heraf som anført i det flerårige evalueringsprogram og
b)
hvis det er relevant, anvendelse af bestemte dele af Schengenreglerne i flere medlemsstater (dvs. tematiske evalueringer).
2. Kommissionen fastlægger ved gennemførelsesretsakter første del af det årlige evalueringsprogram, herunder en foreløbig tidsplan for besøgene på stedet. Denne del indeholder en liste over de medlemsstater, der ifølge det flerårige evalueringsprogram skal evalueres det kommende år, de områder, der skal evalueres, og besøgene på stedet. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 21, stk. 2. Kommissionen fremsender det flerårige evalueringsprogram til Europa-Parlamentet og til Rådet.
3. Kommissionen udarbejder og vedtager anden del af det årlige evalueringsprogram. Denne del skal indeholde en liste over de uanmeldte besøg på stedet, der skal gennemføres det kommende år. Den betragtes som fortrolig og videregives ikke.
4. Det årlige evalueringsprogram kan om nødvendigt tilpasses i overensstemmelse med stk. 2 og 3.
5. Det første årlige evalueringsprogram fastlægges senest den 27. maj 2014. Startdatoen for programmet er den 27. november 2014, og slutdatoen er den 31. december 2014.
Artikel 7
Risikoanalyser fra Frontex
1. I overensstemmelse med sit mandat sender Frontex senest den 31. august hvert år Kommissionen og medlemsstaterne en risikoanalyse. I risikoanalysen tages der højde for bl.a. ulovlig indvandring og væsentlige ændringer i operationsmiljøet ved de ydre grænser, og den indeholder anbefalinger for prioritering af evalueringer i det kommende år. Anbefalingerne henviser til specifikke afsnit af de ydre grænser og specifikke grænseovergangssteder, der skal evalueres i det kommende år i henhold til det flerårige evalueringsprogram. Kommissionen fremsender straks risikoanalysen til Europa-Parlamentet og til Rådet.
2. Senest den 31. august hvert år sender Frontex Kommissionen en separat risikoanalyse, der er forskellig fra den i stk. 1 omhandlede risikoanalyse, med anbefalinger for prioritering af evalueringer, der skal gennemføres ved uanmeldte besøg på stedet det kommende år, uafhængigt af rækkefølgen af de medlemsstater, der skal evalueres hvert år som fastsat i det i flerårige evalueringsprogram i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2. Disse anbefalinger kan vedrøre en hvilken som helst region eller et specifikt område og indeholder en liste med mindst ti specifikke afsnit af de ydre grænser og mindst ti specifikke grænseovergangssteder. Kommissionen kan når som helst anmode Frontex om at fremlægge en risikoanalyse med anbefalinger til evalueringer i form af uanmeldte besøg på stedet.
3. De i stk. 1 og 2 omhandlede risikoanalyser fra Frontex forelægges Kommissionen første gang senest den 27. februar 2014.
Artikel 8
Risikoanalyser fra andre EU-organer, kontorer eller agenturer end Frontex
Kommissionen anmoder, hvor dette er relevant, andre EU-organer, -kontorer eller -agenturer, der er involveret i gennemførelsen af Schengenreglerne, om at foretage risikoanalyser, herunder vedrørende korruption og organiseret kriminalitet, for så vidt som korruption og organiseret kriminalitet kan underminere medlemsstaternes anvendelse af Schengenreglerne. Sådanne analyser kan bruges ved udarbejdelsen af de årlige evalueringsprogrammer.
Artikel 9
Spørgeskema
1. Kommissionen udarbejder og opdaterer ved gennemførelsesretsakter og i tæt samarbejde med medlemsstaterne et standardspørgeskema. Frontex og Europol kan høres om udkastet til standardspørgeskema. Standardspørgeskemaet dækker den relevante lovgivning, i fællesskab aftalte anbefalinger og bedste praksis, især som anført i Schengenkatalogerne, de organisatoriske og tekniske midler, der er tilgængelige for gennemførelsen af Schengenreglerne, og tilgængelige statistiske data for hvert evalueringsområde. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 21, stk. 2.
2. Senest den 1. juli i det foregående år sender Kommissionen et standardspørgeskema til de medlemsstater, der skal evalueres det kommende år. Medlemsstaterne fremsender deres besvarelse af spørgeskemaet til Kommissionen senest otte uger efter fremsendelsen af spørgeskemaet. Kommissionen stiller oplysningerne til rådighed for de øvrige medlemsstater og orienterer Europa-Parlamentet om svarene. Hvis Europa-Parlamentet anmoder herom, navnlig på grund af sagens alvor, orienterer Kommissionen ligeledes efter en konkret og individuel vurdering og i overensstemmelse med de gældende regler for forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen, Europa-Parlamentet om indholdet af konkrete svar.
Artikel 10
Hold med ansvar for besøg på stedet
1. Et hold med ansvar for besøg på stedet består af eksperter udpeget af medlemsstaterne og af repræsentanter for Kommissionen.
2. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at udpege eksperter, der er disponible til at deltage i de respektive besøg på stedet, og til at angive deres fagområde.
Hvis der er tale om anmeldte besøg på stedet, opfordrer Kommissionen senest tre måneder inden, at det er planlagt at gennemføre besøget på stedet, medlemsstaterne til at udpege eksperter. Medlemsstaterne udpeger eksperter inden for to uger, efter at de har modtaget denne opfordring.
Hvis der er tale om uanmeldte besøg på stedet, opfordrer Kommissionen senest to uger, inden det er planlagt at gennemføre besøget på stedet, medlemsstaterne til at udpege eksperter. Medlemsstaterne udpeger eksperter inden for 72 timer, efter at de har modtaget denne opfordring.
3. Der må højst deltage to repræsentanter for Kommissionen i et besøg på stedet. Der må højst deltage otte eksperter fra medlemsstaterne i et anmeldt besøg på stedet og højst seks i et uanmeldt besøg på stedet.
Hvis antallet af eksperter udpeget af medlemsstaterne overstiger det relevante maksimum, jf. første afsnit, udpeger Kommissionen efter høring af de berørte medlemsstater medlemmerne af holdet på grundlag af den geografiske balance og eksperternes kompetencer.
4. Nationale eksperter kan ikke deltage i en evalueringsmission, der omfatter et besøg på stedet i den medlemsstat, hvor de er ansat.
5. Kommissionen kan opfordre Frontex, Europol eller andre EU-organer, -kontorer eller -agenturer, der er involveret i gennemførelsen af Schengenreglerne, til at udpege en repræsentant, der skal deltage som observatør i et besøg på stedet på et område, der er omfattet af deres mandat.
6. De ledende eksperter på et hold med ansvar for besøg på stedet skal være en repræsentant for Kommissionen og en ekspert fra en medlemsstat, som udpeges af medlemmerne af det pågældende hold i fællesskab snarest muligt efter oprettelsen af holdet. De ledende eksperter udpeges i god tid inden udarbejdelsen af det detaljerede program som nævnt i artikel 13, stk. 2.
Artikel 11
Hold med ansvar for evalueringer på grundlag af et spørgeskema
1. Hvis et spørgeskema bruges uafhængigt, dvs. uden at blive efterfulgt af et besøg på stedet som omhandlet i artikel 4, stk. 2, består holdet med ansvar for at evaluere besvarelserne af spørgeskemaet af eksperter fra medlemsstaterne og repræsentanter for Kommissionen.
2. Når spørgeskemaet fremsendes til den medlemsstat, der skal evalueres, opfordrer Kommissionen medlemsstaterne til at udpege eksperter, der er disponible til at deltage i evalueringen, og til at angive deres fagområde. Medlemsstaterne udpeger eksperter inden for to uger, efter at de har modtaget denne opfordring. Eksperter udpeges i overensstemmelse med artikel 10, stk. 3 og 4.
Artikel 12
Eksperter
Eksperter, der deltager i evalueringer, skal have passende kvalifikationer, herunder en solid teoretisk viden og praktisk erfaring på de områder, evalueringsmekanismen dækker, samt et godt kendskab til principper, procedurer og teknikker for evalueringer, og de skal være i stand til at kommunikere effektivt på et fælles sprog. Med henblik herpå sikrer medlemsstaterne og Kommissionen i samarbejde med relevante EU-organer, -kontorer eller -agenturer, at eksperterne modtager passende uddannelse, herunder i overholdelsen af grundlæggende rettigheder.
Artikel 13
Gennemførelse af besøg på stedet
1. Holdene med ansvar for besøg på stedet træffer alle de nødvendige forberedende foranstaltninger for at sikre effektive, præcise og konsekvente besøg på stedet.
2. Det detaljerede program for anmeldte besøg på stedet udarbejdes af Kommissionen i tæt samarbejde med de ledende eksperter og den berørte medlemsstat. Medlemsstaterne informeres om programmet. Det detaljerede program for uanmeldte besøg på stedet udarbejdes af Kommissionen.
Den berørte medlemsstat høres og orienteres om tidsplanen og det detaljerede program:
a)
mindst seks uger, før det er planlagt at gennemføre et anmeldt besøg på stedet
b)
mindst 24 timer, før der gennemføres et uanmeldt besøg på stedet.
Uanmeldte besøg på stedet ved de indre grænser gennemføres uden forudgående underretning af den berørte medlemsstat eller de berørte medlemsstater. Generelle retningslinjer om de praktiske bestemmelser vedrørende sådanne besøg udarbejdes af Kommissionen i tæt samarbejde med medlemsstaterne.
3. Medlemmerne af holdet med ansvar for besøg på stedet skal bære identifikation, der viser, at de har tilladelse til at gennemføre et sådant besøg på stedet i overensstemmelse med denne forordning.
4. Den medlemsstat, der skal evalueres, sikrer, at holdet med ansvar for besøg på stedet kan udøve sit mandat til at kontrollere aktiviteter i relation til de områder, der skal evalueres. Den sikrer navnlig, at holdet med ansvar for besøg på stedet får direkte adgang til relevante personer og til alle områder, bygninger og dokumenter, som er relevante for evalueringen.
5. Den medlemsstat, der skal evalueres, støtter på alle måder inden for rammerne af sine retlige beføjelser holdet med ansvar for besøg på stedet ved gennemførelsen af opgaven.
6. Hvis der er tale om anmeldte besøg på stedet, meddeler Kommissionen på forhånd den medlemsstat, der skal evalueres, navnene på eksperterne på holdet med ansvar for besøg på stedet. Den nævnte medlemsstat udpeger et kontaktpunkt, der står for de praktiske detaljer ved besøget på stedet.
7. Kommissionen og medlemsstaterne har ansvaret for at træffe de nødvendige foranstaltninger vedrørende rejse til og fra den eller de medlemsstater, der skal evalueres, for deres respektive eksperter, der deltager på holdet med ansvar for besøg på stedet. Kommissionen godtgør rejse- og opholdsudgifter for de eksperter, der deltager i besøgene på stedet.
Den eller de medlemsstater, der skal evalueres, har ansvaret for at træffe de nødvendige foranstaltninger vedrørende ophold og transport på stedet. Hvis der er tale om uanmeldte besøg på stedet, letter Kommissionen foranstaltningerne vedrørende eksperternes ophold.
Artikel 14
Evalueringsrapporter
1. Der udarbejdes en evalueringsrapport efter hver evaluering. Evalueringsrapporten baseres på resultatet af besøget på stedet og spørgeskemaet, alt efter hvad der er relevant. Hvis der er tale om besøg på stedet, udarbejdes evalueringsrapporten under besøget på stedet af holdet med ansvar herfor.
Medlemsstaternes eksperter og Kommissionens repræsentanter har det overordnede ansvar for udarbejdelse af evalueringsrapporten og for dennes fuldstændighed og kvalitet. Hvis der er uenighed, forsøger holdet med ansvar for besøg på stedet eller holdet med ansvar for at evaluere besvarelserne af spørgeskemaet, alt efter hvad der er relevant, at opnå et kompromis.
2. I evalueringsrapporten analyseres de relevante kvalitative, kvantitative, operationelle, administrative og organisatoriske aspekter, alt efter hvad der er hensigtsmæssigt, og alle mangler, der identificeres under evalueringen, nævnes.
3. En af følgende vurderinger anvendes på hvert af evalueringsrapportens resultater:
a)
fuldstændig opfyldelse
b)
opfyldelse, men forbedringer er nødvendige
c)
manglende opfyldelse.
4. Kommissionen fremsender udkastet til evalueringsrapport til den evaluerede medlemsstat inden for en frist på seks uger fra besøget på stedet eller modtagelsen af besvarelsen af spørgeskemaet, alt efter hvad der er relevant. Den evaluerede medlemsstat fremsætter sine bemærkninger til udkastet til evalueringsrapport inden for en frist på to uger fra modtagelsen af udkastet. Der afholdes et redaktionsmøde på anmodning af den evaluerede medlemsstat. Den evaluerede medlemsstats bemærkninger kan afspejles i udkastet til evalueringsrapport.
5. Kommissionen fremlægger udkastet til evalueringsrapport og bemærkningerne fra den evaluerede medlemsstat for de andre medlemsstater, der opfordres til at komme med bemærkninger til besvarelsen af spørgeskemaet, udkastet til evalueringsrapport og den evaluerede medlemsstats bemærkninger.
På dette grundlag vedtager Kommissionen ved en gennemførelsesretsakt evalueringsrapporten, om nødvendigt efter at have foretaget relevante ændringer i udkastet til evalueringsrapport. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 21, stk. 2. Kommissionen fremsender evalueringsrapporten til Europa-Parlamentet.
Artikel 15
Henstillinger
1. Medlemsstaternes eksperter og Kommissionens repræsentanter afgiver, når de udarbejder evalueringsrapporten, og på baggrund af resultaterne heraf og de i evalueringsrapporten indeholdte vurderinger, udkast til henstillinger vedrørende afhjælpende foranstaltninger, der tager sigte på at afhjælpe eventuelle mangler identificeret under evalueringen, og som angiver prioriteterne for foranstaltningernes gennemførelse samt indeholder eksempler på god praksis, hvor dette er relevant.
2. Kommissionen forelægger Rådet et forslag til vedtagelse af de henstillinger, der er omhandlet i stk. 1.
3. Rådet vedtager henstillinger som omhandlet i stk. 1 og fremsender dem til Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter.
Artikel 16
Opfølgning og overvågning
1. Inden for en frist på tre måneder fra vedtagelsen af de henstillinger, der er omhandlet i artikel 15, forelægger den evaluerede medlemsstat Kommissionen og Rådet en handlingsplan for, hvordan eventuelle mangler identificeret i evalueringsrapporten kan afhjælpes. Hvis henstillingerne konkluderer, at den evaluerede medlemsstat alvorligt tilsidesætter sine forpligtelser, skal den pågældende medlemsstat forelægge sin handlingsplan inden for en frist på en måned fra vedtagelsen af disse henstillinger. Kommissionen fremsender handlingsplanen til Europa-Parlamentet.
2. Efter høring af holdet med ansvar for besøg på stedet eller holdet med ansvar for at evaluere besvarelserne af spørgeskemaet, alt efter hvad der er relevant, fremlægger Kommissionen senest en måned efter modtagelsen af den evaluerede medlemsstats handlingsplan sin vurdering af, om handlingsplanen er tilstrækkelig, for Rådet. Medlemsstaterne opfordres til at kommentere handlingsplanen.
3. Den evaluerede medlemsstat aflægger rapport til Kommissionen om gennemførelsen af sin handlingsplan inden for en frist på seks måneder fra vedtagelsen af henstillingerne og efterfølgende hver tredje måned, indtil handlingsplanen er fuldt gennemført.
4. Uanset den frist på seks måneder, der gælder for rapportering om gennemførelsen af en handlingsplan, jf. stk. 3, skal den evaluerede medlemsstat, hvis henstillingerne konkluderer, at medlemsstaten alvorligt tilsidesætter sine forpligtelser, senest tre måneder efter vedtagelsen af henstillingerne rapportere om gennemførelsen af handlingsplanen.
5. Afhængigt af hvor alvorlige de identificerede mangler er, og hvilke foranstaltninger der træffes for at afhjælpe dem, kan Kommissionen planlægge nye anmeldte besøg på stedet for at kontrollere, at handlingsplanen gennemføres korrekt. Kommissionen indbyder mindst fire af de eksperter, der deltog i besøget på stedet, til at deltage i det nye besøg. Kommissionen kan indbyde observatører til at deltage i det nye besøg. Kommissionen fastlægger programmet for det nye besøg. Den evaluerede medlemsstat orienteres om programmet mindst en måned, før det er planlagt at gennemføre det nye besøg. Kommissionen kan også planlægge nye uanmeldte besøg på stedet.
6. Kommissionen informerer regelmæssigt Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af handlingsplanerne eller de foranstaltninger til forbedringer, der er omhandlet i denne artikel.
7. Hvis et besøg på stedet afslører en alvorlig mangel, der skønnes at udgøre en alvorlig trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed inden for området uden kontrol ved de indre grænser, informerer Kommissionen så hurtigt som muligt Europa-Parlamentet og Rådet herom på eget initiativ eller efter anmodning fra Europa-Parlamentet eller en medlemsstat.
8. Hvis det konkluderes, at en medlemsstat har sørget for fuldstændig opfyldelse, men at henstillingerne i overensstemmelse med artikel 14, stk. 3, litra b), indeholder angivelser med henblik på eventuelle yderligere forbedringer, forelægger den evaluerede medlemsstat Kommissionen sin vurdering af en mulig gennemførelse af de pågældende angivelser inden for en frist på seks måneder fra vedtagelsen af henstillingerne.
Artikel 17
Følsomme oplysninger
Medlemmerne af holdene med ansvar for besøg på stedet og holdene med ansvar for at evaluere besvarelserne af spørgeskemaet behandler samtlige oplysninger, de modtager under udøvelsen af deres opgaver, som fortrolige. De evalueringsrapporter, der udarbejdes efter besøg på stedet, klassificeres som EU RESTRICTED/RESTREINT UE i overensstemmelse med de gældende sikkerhedsregler. Klassificering udelukker ikke, at oplysningerne stilles til rådighed for Europa-Parlamentet. Fremsendelse og håndtering af oplysninger og dokumenter fremsendt til Europa-Parlamentet i henhold til denne forordning skal behandles i overensstemmelse med regler om fremsendelse og håndtering af klassificerede informationer, der finder anvendelse mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen. Efter høring af den berørte medlemsstat beslutter Kommissionen, hvilken del af evalueringsrapporten der kan offentliggøres.
Artikel 18
Betingelser for Det Forenede Kongeriges og Irlands deltagelse
1. Det Forenede Kongeriges og Irlands eksperter deltager kun i evalueringen af den del af Schengenreglerne, som disse medlemsstater har fået tilladelse til at deltage i.
2. De evalueringer, der er beskrevet i artikel 4, stk. 1, omfatter kun Det Forenede Kongeriges og Irlands effektive anvendelse af den del af Schengenreglerne, som disse medlemsstater har fået tilladelse til at deltage i.
3. Det Forenede Kongerige og Irland deltager kun i Rådets vedtagelse af henstillingerne, jf. artikel 15, stk. 3, for så vidt angår den del af Schengenreglerne, som disse medlemsstater har fået tilladelse til at deltage i.
Artikel 19
Underretning af de nationale parlamenter
Kommissionen underretter de nationale parlamenter om indholdet af og resultaterne af evalueringen.
Artikel 20
Rapport til Europa-Parlamentet og Rådet
Kommissionen fremlægger hvert år en omfattende rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om de evalueringer, der er gennemført i medfør af denne forordning. Denne rapport offentliggøres og indeholder oplysninger om de evalueringer, der er udført i det foregående år, om konklusionerne for hver evaluering og om status for afhjælpende foranstaltninger. Kommissionen fremsender denne rapport til de nationale parlamenter.
Artikel 21
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011. Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendes.
Artikel 22
Revision
Kommissionen tager anvendelsen af denne forordning op til revision og forelægger Rådet en rapport senest seks måneder efter vedtagelsen af alle rapporter om de evalueringer, der er omfattet af det første flerårige evalueringsprogram som nævnt i artikel 5, stk. 5. En sådan revision skal omfatte alle denne forordnings elementer, bl.a. hvordan procedurerne for vedtagelse af retsakter inden for rammerne af evalueringsmekanismen fungerer. Kommissionen fremsender rapporten til Europa-Parlamentet.
Artikel 23
Overgangsbestemmelser og ophævelse
Med forbehold af nærværende artikels stk. 2 og 3 ophæves afgørelsen af 16. september 1998 med virkning fra den 26. november 2013.
Del I i den i stk. 1 omhandlede afgørelse anvendes fortsat indtil den 1. januar 2016 for så vidt angår evalueringsprocedurer for medlemsstater, der allerede er indledt den 26. november 2013.
Del II i den i stk. 1 omhandlede afgørelse anvendes fortsat indtil den 27. november 2014 for så vidt angår evalueringsprocedurer for medlemsstater, der allerede er indledt den 26. november 2013.
Artikel 24
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Luxembourg, den 7. oktober 2013.
UREDBA VIJEĆA (EU) br. 1053/2013
od 7. listopada 2013.
o uspostavi mehanizma evaluacije i praćenja za provjeru primjene schengenske pravne stečevine i stavljanju izvan snage Odluke Izvršnog odbora od 16. rujna 1998. o uspostavi Stalnog odbora za ocjenu i provedbu Schengena
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 70.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
budući da
(1)
Schengenski prostor bez granične kontrole na unutarnjim granicama temelji se na učinkovitoj i djelotvornoj primjeni pratećih mjera od strane država članica na područjima vanjskih granica, vizne politike, Schengenskog informacijskog sustava, zaštite podataka, policijske suradnje, pravosudne suradnje u kaznenim stvarima i borbe protiv droge.
(2)
Odlukom Izvršnog odbora od 16. rujna 1998. (2) (SCH/Com-ex (98) 26 def) (dalje u tekstu „Odluka od 16. rujna 1998.”) uspostavljen je Stalni odbor za ocjenu i provedbu Schengena. Stalni odbor time je dobio zaduženje da, kao prvo, utvrdi jesu li ispunjeni svi preduvjeti za uklanjanje granične kontrole na unutarnjim granicama s državom kandidatkinjom i, kao drugo, da osigura pravilnu primjenu schengenske pravne stečevine u državama koje ju već u cijelosti primjenjuju.
(3)
Potreban je specifičan mehanizam evaluacije i praćenja za provjeru primjene schengenske pravne stečevine s obzirom na potrebu za osiguranjem visokih jedinstvenih standarda u njezinoj primjeni u praksi te da se zadrži visoka razina uzajamnog povjerenja između onih država članica koje čine dio prostora bez granične kontrole na unutarnjim granicama. Takav mehanizam trebao bi se temeljiti na uskoj suradnji između Komisije i tih država članica.
(4)
Haaški program (3) pozvao je Komisiju da, čim se kontrole na unutarnjim granicama u potpunosti ukinu, podnese prijedlog za dopunu postojećeg mehanizma evaluacije Schengena nadzornim mehanizmom koji bi osiguravao punu uključenost stručnjaka država članica uključujući nenajavljene inspekcije.
(5)
Stockholmski program (4) ‚ smatra da će evaluacija schengenskog prostora i dalje biti od ključne važnosti i da bi ju stoga trebalo poboljšati jačanjem uloge Europske agencije za upravljanje operativnom suradnjom na vanjskim granicama Europske unije (Frontex), osnovane Uredbom Vijeća (EZ) br. 2007/2004 (5) u ovom području.
(6)
Stoga bi trebalo revidirati mehanizam evaluacije utvrđen Odlukom od 16. rujna 1998. i Odluku od 16. rujna 1998. staviti izvan snage.
(7)
Iskustva prikupljena tijekom prethodnih evaluacija pokazuju potrebu za održanjem dosljednog mehanizma evaluacije koji bi obuhvaćao sva područja schengenske pravne stečevine osim onih za koje u Unijinom pravu već postoji specifičan mehanizam evaluacije.
(8)
U skladu s člankom 70. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), države članice mogu u suradnji s Komisijom provoditi objektivno i nepristrano ocjenjivanje provedbe politikâ Unije u okviru područja slobode, sigurnosti i pravde. Kako bi bio učinkovit, pravilan postupak evaluacije trebao bi obuhvaćati pravilno praćenje i nadzor izvješća o evaluaciji što bi trebala osigurati Komisija.
(9)
Osim toga, kako bi mehanizam evaluacije bio učinkovitiji, trebali bi se osigurati jedinstveni uvjeti provedbe ove Uredbe. U tu svrhu, neke bi provedbene ovlasti trebalo dodijeliti Komisiji, a druge Vijeću.
(10)
Ovlasti za pripremu i planiranje evaluacijâ i ovlast za donošenje izvješća o evaluaciji trebalo bi dodijeliti Komisiji. Neke od tih ovlasti bi trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (6). Prema članku 2. stavku 2. točki (b) podtočki iii. te Uredbe, za donošenje takvih akata primjenjuje se postupak ispitivanja.
(11)
S ciljem jačanja uzajamnog povjerenja između država članica, osiguranja njihove bolje koordinacije na razini Unije i jačanja uzajamnog pritiska, Vijeću bi se trebala dodijeliti provedbena ovlast za donošenje preporuka za korektivnu mjeru čiji je cilj ispravljanje svih nedostataka utvrđenih u izvješćima o evaluaciji. Takva provedbena ovlast odražava posebne ovlasti dodijeljene Vijeću temeljem članka 70. UFEU-a u području uzajamne ocjene provedbe politikâ Unije u okviru područja slobode, sigurnosti i pravde. Ona prikladno odražava svrhu mehanizma evaluacije koji se temelji na tom lex specialis, a to je, unutar ovog posebnog područja i paralelno s općom ovlasti Komisije da putem postupaka zbog povrede nadgleda primjenu prava Unije pod nadzorom Suda Europske unije, izvršavanje dodatne funkcije nadzora učinkovitosti konkretne provedbe politike Unije putem stručne revizije.
Povrh toga, takva provedbena ovlast povjerena Vijeću doprinosi ostvarenju želje koju je Europsko vijeće izrazilo u svojim zaključcima od 24. lipnja 2011.,da se jačanjem uzajamnog povjerenja između država članica još više osnaži suradnja u schengenskom prostoru i da države članice budu odgovorne za jamčenje učinkovite primjene svih schengenskih pravila u skladu s dogovorenim zajedničkim standardima i temeljnim načelima i normama. Takva provedbena ovlast, u skladu sa zaključcima Vijeća od 8. ožujka 2012., također doprinosi boljem upravljanju schengenskim prostorom putem političkih rasprava na ministarskoj razini o ispravnom funkcioniranju schengenskog prostora uključujući rasprave u slučajevima gdje su izvješća o evaluaciji pokazala ozbiljne nedostatke. Takve rasprave, koje se vode u Mješovitom odboru, sastavljenom od država članica EU-a i državâ pridruženih Schengenu, trebale bi pomoći Vijeću u donošenju odlukâ u okviru njegovih nadležnosti s ciljem osiguranja učinkovitog funkcioniranja schengenskog prostora. Naposljetku, dodjeljivanje takve provedbene ovlasti Vijeću adekvatno uzima u obzir potencijalno politički osjetljivu narav preporuka koje često utječu na nacionalne izvršne i provedbene ovlasti.
(12)
Mehanizam evaluacije trebao bi postaviti transparentna, učinkovita i jasna pravila o metodi koja se treba primjenjivati za evaluacije, odrediti sudjelovanje visokokvalificiranih stručnjaka za provjere na licu mjesta i mjere koje treba donijeti na temelju rezultata evaluacije. Metoda bi trebala predvidjeti nenajavljene provjere na licu mjesta koje bi nadopunjavale najavljene provjere na licu mjesta, pogotovo što se tiče graničnih kontrola i viza.
(13)
Mehanizam evaluacije i praćenja trebao bi obuhvaćati sve aspekte schengenske pravne stečevine. Što se tiče pitanja granica, mehanizam evaluacije i praćenja trebao bi obuhvaćati kako učinkovitost graničnih kontrola na vanjskim granicama, tako i odsutnost graničnih kontrola na unutarnjim granicama.
(14)
Tijekom evaluacije i praćenja posebna pozornost trebala bi se obratiti na poštovanje temeljnih prava u primjeni schengenske pravne stečevine.
(15)
Evaluacija bi trebala jamčiti da države članice učinkovito primjenjuju schengenska pravila u skladu s temeljnim načelima i normama. Stoga bi mehanizam evaluacije trebao obuhvaćati cjelokupno relevantno zakonodavstvo i operativne aktivnosti koje pridonose funkcioniranju prostora bez graničnih kontrola na unutarnjim granicama.
(16)
U pogledu jačanja učinkovitosti i pouzdanosti mehanizma evaluacije, pri svim evaluacijama trebalo bi se uzeti u obzir ispravno funkcioniranje tijela koja primjenjuju relevantne dijelove schengenske pravne stečevine. To će povećati sposobnost mehanizma evaluacije da zajamči učinkovitu primjenu schengenskih pravila od strane država članica u skladu s temeljnim načelima i normama, kao što je zatražilo Europsko vijeće u svojim zaključcima od 23. i 24. lipnja 2011. Uskladit će se sa zahtjevom Europskog vijeća, određenom u njegovim zaključcima od 1. i 2. ožujka 2012., da se mehanizmom evaluacije rješava potrebno funkcioniranje institucija uključenih u primjenu schengenske pravne stečevine.
(17)
Frontex bi trebao podupirati provedbu mehanizma evaluacije, ponajprije u području analize rizika povezanih s vanjskim granicama. Mehanizam evaluacije bi se također trebao moći oslanjati na stručno znanje Frontexa pri provedbi ad hoc provjera na licu mjesta na vanjskim granicama.
(18)
Druga tijela, uredi i agencije Unije, kao što su Europski policijski ured („Europol”), osnovan Odlukom Vijeća 2009/371/PUP (7) i Eurojust, osnovan Odlukom Vijeća 2002/187/PUP (8) trebali bi, prema potrebi, podupirati provedbu mehanizma evaluacije na područjima obuhvaćenima njihovim mandatom. Mehanizam evaluacije bi se također, prema potrebi, trebao moći osloniti na stručno znanje tijela, ureda ili agencija Unije kada oni pomažu u provedbi provjera na licu mjesta u vezi s područjima schengenske pravne stečevine obuhvaćenima njihovim mandatom. To bi, na primjer, trebao biti slučaj Europskog nadzornika za zaštitu podataka pri evaluacijama koja se odnose na zaštitu podataka, u kojima također mogu sudjelovati nacionalna tijela za zaštitu podataka.
(19)
Države članice i Komisija trebali bi osigurati da stručnjaci zaduženi za provjere na licu mjesta posjeduju nužno iskustvo i da su prošli posebno osposobljavanje za te svrhe, uključujući i u pogledu temeljnih prava. Prikladno osposobljavanje trebala bi osigurati relevantna tijela, uredi ili agencije Unije, kao što je Frontex, a države članice trebale bi u okviru postojećih financijskih instrumenata Unije i razvojem takvih instrumenata primiti sredstva za inicijative usmjerene na specifična osposobljavanja na području evaluacije schengenske pravne stečevine.
(20)
S obzirom na posebnu ulogu povjerenu Europskom parlamentu i nacionalnim parlamentima prema posljednjoj rečenici članka 70. UFEU-a, kao što se naglašava u članku 12. točki (c) Ugovora o Europskoj uniji (UEU) što se tiče nacionalnih parlamenata, nužno je osigurati da će Vijeće i Komisija u potpunosti informirati Europski parlament i nacionalne parlamente o sadržaju i rezultatima evaluacije. Osim toga, ako bi Komisija podnijela prijedlog za izmjenu ove Uredbe, Vijeće bi se, u skladu s člankom 19. stavkom 7. točkom (h) svoga Poslovnika, savjetovalo s Europskim parlamentom kako bi, u što većoj mogućoj mjeri, uzelo u obzir njegovo mišljenje prije usvajanja konačnog teksta.
(21)
U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, priloženog UEU-u i UFEU-u, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Uredbe, ona ju ne obvezuje niti se na nju primjenjuje. Kako se ova Uredba temelji na schengenskoj pravnoj stečevini, Danska, u skladu s člankom 4. spomenutog Protokola, u roku od šest mjeseci nakon što Vijeće donese ovu Uredbu odlučuje hoće li ju prenijeti u svoje nacionalno pravo.
(22)
Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje u ovoj Uredbi, u skladu s člankom 5. stavkom 1. Protokola br. 19 o schengenskoj pravnoj stečevini uključenoj u okvir Unije, priloženog UEU-u i UFEU-u i člankom 8. stavkom 2. Odluke Vijeća 2000/365/EZ od 29. svibnja 2000. o zahtjevu Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (9).
(23)
Irska sudjeluje u ovoj Uredbi, u skladu s člankom 5. stavkom 1. Protokola br. 19 o schengenskoj pravnoj stečevini uključenoj u okvir Europske unije, priloženog UEU-u i UFEU-u, i člankom 6. stavkom 2. Odluke Vijeća 2002/192/EZ od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u provedbi nekih odredbi schengenske pravne stečevine (10).
(24)
Što se tiče Islanda i Norveške, ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine, u smislu Sporazuma kojeg su sklopili Vijeće Europske unije i Republika Island i Kraljevina Norveška o pridruživanju Islanda i Norveške provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (11) koje spadaju u područje iz članka 1. Odluke Vijeća 1999/437/EZ (12). o određenim aranžmanima za primjenu tog Sporazuma
(25)
Što se tiče Švicarske, ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (13) koje spadaju u područje iz članka 1. Odluke 1999/437/EZ u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2008/146/EZ (14).
(26)
Što se tiče Lihtenštajna, ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine, u smislu Protokola potpisanog između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (15) koje spadaju u područje iz članka 1. Odluke 1999/437/EZ u vezi s člankom 3. odluke Vijeća 2011/350/EU (16)
(27)
Budući da je prema Odluci od 16. rujna 1998. evaluacija Cipra već započela prije datuma stupanja na snagu ove Uredbe, ova se Uredba neće primjenjivati na Cipar do 1. siječnja 2016.
(28)
Budući da je provjera u skladu s važećim schengenskim postupcima evaluacije što se tiče Bugarske i Rumunjske već dovršena u skladu s člankom 4. stavkom 2. Akta o pristupanju iz 2005., provjera temeljem članka 1. stavka 1. točke (b) ove Uredbe neće se provoditi u pogledu tih država članica.
(29)
Bez obzira na to, stručnjaci iz Cipra, Bugarske, Rumunjske i Hrvatske trebali bi sudjelovati u evaluaciji svih dijelova schengenske pravne stečevine,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Svrha i područje primjene
1. Ovome se Uredbom uspostavlja mehanizam evaluacije i praćenja koji ima sljedeće svrhe:
(a)
provjeravati primjenu schengenske pravne stečevine u državama članicama na koje se ona primjenjuje u potpunosti, kao i u državama članicama na koje se, u skladu s važećim protokolima priloženima UEU-u i UFEU-u, schengenska pravna stečevina primjenjuje djelomično;
(b)
provjeravati jesu li ispunjeni nužni uvjeti za primjenu svih relevantnih dijelova schengenske pravne stečevine u onim državama članicama za koje nije donesena odluka Vijeća prema kojoj se odredbe schengenske pravne stečevine trebaju primjenjivati u potpunosti ili djelomično, uz iznimku onih država članica čija je evaluacija već završena u trenutku stupanja na snagu ove Uredbe.
2. Provjera iz stavka 1. točke (b) ovog članka ne dovodi u pitanje članak 23. stavak 2. što se tiče država članica u kojima su postupci evaluacije već započeli 26. studenoga 2013.
3. Bez obzira na to, stručnjaci iz država članica koje, u skladu s relevantnim Aktom o pristupanju, još ne primjenjuju u potpunosti schengensku pravnu stečevinu sudjeluju u evaluaciji svih dijelova schengenske pravne stečevine.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe, „schengenska pravna stečevina” znači odredbe uključene u okvir Unije u skladu s Protokolom br. 19 priloženom UEU-u i UFEU-u, zajedno s aktima koji se na njima temelje ili su s njima na drugi način povezani.
Članak 3.
Odgovornosti
1. Države članice i Komisija zajednički su odgovorne za provedbu mehanizama evaluacije i praćenja kako je određeno u ovoj Uredbi, uz podršku tijela, ureda i agencija Unije uključenih u provedbu schengenske pravne stečevine.
2. Komisija ima ukupnu koordinacijsku ulogu u vezi s određivanjem godišnjih i višegodišnjih programa evaluacije, sastavljanjem upitnika i određivanjem rasporeda posjeta, vođenjem posjeta i izradom izvješća o evaluaciji i preporuka. Ona također osigurava praćenje i nadzor izvješća o evaluaciji i preporuka u skladu s člankom 16.
3. Države članice i Komisija u potpunosti surađuju u svim fazama evaluacije kako bi obavile zadaće koje su im povjerene ovom Uredbom.
Članak 4.
Evaluacije
1. Evaluacije mogu obuhvaćati sve aspekte schengenske pravne stečevine, uključujući učinkovitu i djelotvornu primjenu pratećih mjera od strane država članica na područjima vanjskih granica, vizne politike, schengenskog informacijskog sustava, zaštite podataka, policijske suradnje, pravosudne suradnje u kaznenim stvarima, kao i odsutnosti granične kontrole na unutarnjim granicama. Sva bi ocjenjivanja trebala uzeti u obzir funkcioniranje tijela koja primjenjuju relevantne dijelove schengenske pravne stečevine, kako je određeno u ovom stavku.
2. Evaluacije se mogu sastojati od upitnika i provjera na licu mjesta koje mogu biti najavljene ili nenajavljene. Najavljenim provjerama na licu mjesta prethodi upitnik. Pri evaluaciji određene države članice i/ili određenih područja, provjere na licu mjesta i upitnici mogu se prema potrebi koristiti odvojeno ili u kombinaciji.
3. Evaluirana država članica može nadopuniti upitnike i provjere na licu mjesta prezentacijama o području obuhvaćenim evaluacijom.
Članak 5.
Višegodišnji program evaluacije
1. Komisija, nakon eventualne konzultacije s Frontexom i Europolom, određuje višegodišnji program evaluacije koji obuhvaća razdoblje od pet godina, najkasnije šest mjeseci prije početka sljedećeg petogodišnjeg razdoblja. Taj se provedbeni akt donosi u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 21. stavka 2. Komisija višegodišnji program evaluacije dostavlja Europskom parlamentu i Vijeću.
2. Svaka se država članica evaluira tijekom svakog petogodišnjeg razdoblja obuhvaćenog višegodišnjim programom evaluacije. Višegodišnji program evaluacije sadrži raspored država članica koje se evaluiraju svake godine. Raspored prema kojemu se evaluiraju države članice uzima u obzir vrijeme koje je proteklo od prethodne evaluacije i uravnoteženost između različitih dijelova schengenske pravne stečevine koji se evaluiraju.
3. Višegodišnji program evaluacije može se prema potrebi prilagoditi u skladu s postupkom iz stavka 1.
4. Višegodišnji program evaluacije može sadržavati upućivanje na tematske evaluacije, kao što je navedeno u članku 6. stavku 1. točki (b).
5. Prvi višegodišnji program evaluacije određuje se do 27. svibnja 2014. Datum početka tog programa je 27. studenoga 2014., a datum završetka je 31. prosinca 2019.
Članak 6.
Godišnji program evaluacije
1. Komisija određuje godišnji program evaluacije do 31. listopada godine koja prethodi godini na koju se program odnosi, posebno uzimajući u obzir analize rizika koje dostavlja Frontex u skladu s člankom 7. te, prema potrebi, informacije koje dostavljaju Europol i druga tijela, uredi i agencije Unije, posebno u skladu s člankom 8.
Godišnji program evaluacije uključuje prijedloge za evaluaciju:
(a)
primjene schengenske pravne stečevine ili njezinih dijelova od strane jedne države članice, kako je navedeno u višegodišnjem programu evaluacije; i
(b)
prema potrebi, primjene specifičnih dijelova schengenske pravne stečevine na području više država članica (tj. tematske evaluacije).
2. Komisija određuje, putem provedbenih akata, prvi dio godišnjeg programa evaluacije, uključujući privremeni vremenski plan provjera na licu mjesta. Taj dio navodi države članice koje se trebaju evaluirati tijekom sljedeće godine u skladu s višegodišnjim programom evaluacije, područja koja treba evaluirati i provjere na licu mjesta. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 21. stavka 2. Komisija dostavlja godišnji program evaluacije Europskom parlamentu i Vijeću.
3. Komisija izrađuje i donosi drugi dio godišnjeg programa evaluacije. Taj dio navodi nenajavljene provjere na licu mjesta koje se trebaju provesti tijekom sljedeće godine. Taj se dio smatra tajnim i ne priopćuje se.
4. Godišnji program evaluacije može se prema potrebi prilagoditi u skladu sa stavcima 2. i 3.
5. Prvi godišnji program evaluacije određuje se do 27. svibnja 2014. Datum početka tog programa je 27. studenoga 2014., a datum završetka je 31. prosinca 2014.
Članak 7.
Frontexove analize rizika
1. Frontex do 31. kolovoza svake godine podnosi analizu rizika Komisiji i državama članicama u skladu sa svojim mandatom. Takva analiza rizika uzima u obzir, inter alia, nezakonito useljavanje i značajne promjene u operativnom okružju na vanjskim granicama te uključuje preporuke o prioritetima za evaluacije u sljedećoj godini. Preporuke se odnose na specifične dijelove vanjskih granica i specifične granične prijelaze koji se trebaju ocijeniti tijekom sljedeće godine prema višegodišnjem programu evaluacije. Komisija tu analizu rizika bez odlaganja dostavlja Europskom parlamentu i Vijeću.
2. Frontex do 31. kolovoza svake godine podnosi Komisiji zasebnu analizu rizika različitu od one navedene u stavku 1., koja uključuje preporuke o prioritetima za evaluaciju koje se trebaju provesti u obliku nenajavljenih provjera na licu mjesta tijekom sljedeće godine, neovisno o redoslijedu državâ članica koje se evaluiraju svake godine, kako je određeno u višegodišnjem programu evaluacije u skladu s člankom 5. stavkom 2. Te preporuke mogu se odnositi na bilo koju regiju ili specifično područje te sadržavaju popis najmanje deset dijelova vanjskih granica i najmanje deset graničnih prijelaza. Komisija može u bilo kojem trenutku zatražiti Frontex da joj podnese analizu rizika koja sadrži preporuke za evaluaciju koje se trebaju provesti u obliku nenajavljenih provjera na licu mjesta.
3. Analize rizika iz stavaka 1. i 2., koje sastavlja Frontex, podnose se prvi put Komisiji najkasnije do 27. veljače 2014.
Članak 8.
Analize rizika drugih tijela, ureda i agencija Unije, osim Frontexa.
Komisija, prema potrebi, zahtijeva od drugih tijela, ureda i agencija Unije, osim Frontexa, koja su uključena u provedbu schengenske pravne stečevine provođenje analizâ rizika, uključujući o korupciji i organiziranom kriminalu, u mjeri u kojoj oni mogu ugroziti primjenu schengenske pravne stečevine od strane država članica. Takve se analize mogu koristiti za pripremu godišnjih programa evaluacije.
Članak 9.
Upitnik
1. Komisija, putem provedbenih akata, izrađuje i ažurira standardni upitnik u bliskoj suradnji s državama članicama. Frontex i Europol se mogu konzultirati o nacrtu standardnog upitnika. Standardni upitnik obuhvaća relevantno zakonodavstvo, sporazumno utvrđene preporuke i najbolje prakse, posebno one navedene u schengenskim katalozima, i organizacijska i tehnička sredstva dostupna za provedbu schengenske pravne stečevine te dostupne statističke podatke za svako područje evaluacije. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 21. stavka 2.
2. Do 1. srpnja svake godine Komisija šalje standardni upitnik onim državama članicama u sljedećoj godini. Države članice šalju Komisiji svoje odgovore na upitnik u roku od osam tjedana od primitka upitnika. Komisija odgovore stavlja na raspolaganje drugim državama članicama i obavještava Europski parlament o tim odgovorima. Ako to zatraži Europski parlament, posebno zbog ozbiljnosti pitanja, Komisija, za svaki pojedinačni slučaj i u skladu s važećim pravilima o odnosima između Europskog parlamenta i Komisije, također obavješćuje Europski parlament o sadržaju specifičnog odgovora.
Članak 10.
Timovi odgovorni za provjere na licu mjesta
1. Tim odgovoran za provjere na licu mjesta („tim na licu mjesta”) sastoji se od stručnjaka koje su imenovale države članice i od predstavnika Komisije.
2. Komisija poziva države članice da imenuju stručnjake raspoložive za sudjelovanje u dotičnim provjerama na licu mjesta te da navedu njihovo područje stručnog znanja.
U slučaju najavljenih provjera na licu mjesta, Komisija najkasnije tri mjeseca prije planiranog početka te provjere poziva države članice da imenuju stručnjake. Države članice imenuju stručnjake u roku od dva tjedna nakon primitka tog poziva.
U slučaju nenajavljenih provjera na licu mjesta, Komisija najkasnije dva tjedna prije planiranog početka te provjere poziva države članice da imenuju stručnjake. Države članice imenuju stručnjake u roku od 72 sata nakon primitka tog poziva.
3. Najveći broj predstavnika Komisije koji sudjeluju u provjeri na licu mjesta je dva. Najveći broj stručnjaka država članica koji sudjeluju u najavljenom posjetu na licu mjesta je osam i šest za nenajavljene posjete na licu mjesta.
Ako broj stručnjaka koje su odredile države članice premaši relevantni najveći broj određen u prvom podstavku, Komisija, nakon savjetovanja s dotičnim državama članicama, imenuje članove tima na temelju zemljopisne uravnoteženosti i kompetencija stručnjaka
4. Stručnjaci država članica ne mogu sudjelovati u zadatku evaluacije koji uključuje provjeru na licu mjesta u državi članici u kojoj su zaposleni.
5. Komisija može pozvati Frontex, Europol ili druga tijela, urede ili agencije EU-a koji sudjeluju u provedbi schengenske pravne stečevine da imenuju predstavnika koji će kao promatrač sudjelovati u provjeri na licu mjesta koja se odnosi na područje obuhvaćeno njihovim mandatom.
6. Vodeći stručnjaci tima na licu mjesta su predstavnik Komisije i stručnjak iz države članice koje zajednički imenuju članovi tog tima u najkraćem mogućem roku nakon osnutka tima. Vodeći stručnjaci imenuju se pravovremeno, prije utvrđivanja detaljnog programa iz članka 13. stavka 2.
Članak 11.
Timovi odgovorni za evaluacije na temelju upitnika
1. Ako se upitnik koristi samostalno, tj. ako nakon njega ne slijedi provjera na licu mjesta iz članka 4. stavka 2., tim odgovoran za evaluaciju odgovorâ na upitnik („tim za upitnik”) sastoji se od stručnjaka iz država članica i od predstavnika Komisije.
2. Prilikom slanja upitnika državama članicama koje se trebaju evaluirati, Komisija poziva države članice da odrede stručnjake raspoložive za sudjelovanje u evaluacijama te da navedu njihovo područje stručnog znanja. Države članice određuju stručnjake u roku od dva tjedna od primitka tog poziva. Stručnjaci se određuju u skladu s člankom 10. stavcima 3. i 4.
Članak 12.
Stručnjaci
Stručnjaci koji sudjeluju u ocjenjivanjima posjeduju potrebne kvalifikacije, uključujući solidno teorijsko znanje i praktično iskustvo u područjima obuhvaćenima mehanizmom evaluacije, dobro poznaju načela, postupke i tehnike evaluacije te su sposobni učinkovito komunicirati na zajedničkom jeziku. U tu svrhu države članice i Komisija, u suradnji s relevantnim tijelima, uredima ili agencijama Unije, osiguravaju stručnjacima primjereno osposobljavanje, uključujući i ono o poštovanju temeljnih prava.
Članak 13.
Provedba provjera na licu mjesta
1. Timovi za provjere na licu mjesta poduzimaju sve nužne pripremne mjere kako bi osigurali učinkovitost, preciznost i dosljednost provjera na licu mjesta.
2. Detaljan program najavljenih provjera na licu mjesta utvrđuje Komisija u uskoj suradnji s vodećim stručnjacima i dotičnom državom članicom. Države članice obavješćuju se o tom detaljnom programu. Detaljan program nenajavljenih provjera na licu mjesta utvrđuje Komisija.
Komisija se savjetuje s dotičnom državom članicom te je obavještava o rasporedu i o detaljnom programu:
(a)
najkasnije šest tjedana prije predviđene provedbe najavljene provjere na licu mjesta;
(b)
najkasnije 24 sata prije provedbe nenajavljene provjere na licu mjesta.
Nenajavljene provjere na licu mjesta na unutarnjim granicama provode se bez prethodnog obavještavanja države(-a) članice(-a). Opće smjernice o praktičnim aranžmanima takvih provjera utvrđuje Komisija u uskoj suradnji s državama članicama.
3. Članovi tima za provjere na licu mjesta nose identifikacijski dokument koji ih ovlašćuje za provedbu provjerâ na licu mjesta u skladu s ovom Uredbom.
4. Država članica koja se evaluira osigurava da je tim na licu mjesta u mogućnosti izvršavati svoj mandat provjere aktivnosti u područjima koja se evaluiraju. Posebno osigurava da tim na licu mjesta može izravno kontaktirati relevantne osobe i da ima pristup svim područjima, prostorijama i dokumentima potrebnim za evaluaciju.
5. Država koja se evaluira, svim sredstvima u okviru njezinih zakonskih ovlasti, pomaže timu na licu mjesta u izvršavanju njegove zadaće.
6. U slučaju najavljenih provjera na licu mjesta, Komisija državi članici koja se evaluira unaprijed dostavlja imena stručnjaka u timu na licu mjesta. Ta država članica određuje kontaktnu točku za praktičnu organizaciju provjere na licu mjesta.
7. Komisija i države članice odgovorne su za organizaciju putovanja u državu članicu odnosno državu članicu koja se evaluira (države članice koje se evaluiraju) i iz njih za svoje stručnjake koji sudjeluju u timu na licu mjesta. Komisija nadoknađuje putne troškove i troškove smještaja stručnjacima koji sudjeluju u provjerama na licu mjesta.
Država članica koja se evaluira odgovorna je (Države članice koje se evaluiraju odgovorne su) za organizaciju smještaja i osiguranje nužnog prijevoza na lokaciji. U slučaju nenajavljenih provjera na licu mjesta, Komisija olakšava organizaciju smještaja za stručnjake.
Članak 14.
Izvješća o evaluaciji
1. Izvješće o evaluaciji sastavlja se nakon svake evaluacije. Izvješće o evaluaciji temelji se na zaključcima provjera na licu mjesta i, prema potrebi, na analizi upitnika. U slučaju provjera na licu mjesta, izvješće o evaluaciji sastavlja tim na licu mjesta tijekom provjere.
Stručnjaci država članica i predstavnici Komisije preuzimaju punu odgovornost za sastavljanje izvješća o evaluaciji, kao i za njegov integritet i kvalitetu. U slučaju neslaganja tim na licu mjesta ili tim za upitnik, prema potrebi, nastoji postići kompromis.
2. U izvješću o evaluaciji prema potrebi se analiziraju kvalitativni, kvantitativni, operativni, administrativni i organizacijski aspekti te se navode svi nedostaci utvrđeni tijekom evaluacije.
3. Svakom zaključku iz izvješća o evaluaciji dodjeljuje se jedna od sljedećih ocjena:
(a)
udovoljava zahtjevima;
(b)
udovoljava zahtjevima, ali je nužno poboljšanje;
(c)
ne udovoljava zahtjevima.
4. Komisija evaluiranoj državi članici šalje nacrt izvješća o evaluaciji u roku od šest tjedana od provjere na licu mjesta ili primitka odgovora na upitnik, ovisno o slučaju. Evaluirana država članica podnosi svoje komentare na nacrt izvješća o evaluaciji u roku od dva tjedna od njegova primitka. Sastanak za izradu nacrta održava se na zahtjev evaluirane države članice. Komentari evaluirane države članice mogu se uzeti u obzir u nacrtu izvješća o evaluaciji.
5. Komisija podnosi nacrt izvješća o evaluaciji i komentare na njega od evaluirane države članice ostalim državama članicama koje se pozivaju dati svoje primjedbe na odgovor na upitnik, nacrt izvješća o evaluaciji i komentare evaluirane države članice.
Komisija na temelju toga i nakon eventualnog unošenja relevantnih promjena u nacrt izvješća o evaluaciji, donosi, provedbenim aktom, izvješće o evaluaciji. Taj se provedbeni akt donosi u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 21. stavka 2. Komisija izvješće o evaluaciji dostavlja Europskom parlamentu.
Članak 15.
Preporuke
1. Pri sastavljanju izvješća o evaluaciji i s obzirom na zaključke i ocjene iz tog izvješća o evaluaciji, stručnjaci državâ članica i predstavnici Komisije sastavljaju preporuke za korektivnu mjeru čiji je cilj uklanjanje svih nedostataka utvrđenih tijekom evaluacije i navode prioritete za njihovu provedbu i, prema potrebi, primjere dobrih praksi.
2. Komisija podnosi Vijeću prijedlog za donošenje preporuka iz stavka 1.
3. Vijeće donosi preporuke iz stavka 1. i dostavlja ih Europskom parlamentu i nacionalnim parlamentima.
Članak 16.
Praćenje i nadzor
1. U roku od tri mjeseca od donošenja preporuka iz članka 15., evaluirana država članica podnosi Komisiji i Vijeću akcijski plan za uklanjanje svih nedostataka utvrđenih u izvješću o evaluaciji. Ako se u preporukama zaključi da evaluirana država članica ozbiljno zanemaruje svoje obveze, ta država članica podnosi svoj akcijski plan u roku od mjesec dana od donošenja tih preporuka. Komisija takav akcijski plan dostavlja Europskom parlamentu.
2. Nakon savjetovanja s timom na licu mjesta ili timom za upitnik, prema potrebi, Komisija predstavlja Vijeću svoju procjenu adekvatnosti akcijskog plana u roku od mjesec dana nakon primitka akcijskog plana od evaluirane države članice. Ostale države članice pozvane su dati svoje primjedbe na akcijski plan.
3. Evaluirana država članica izvješćuje Komisiju o provedbi akcijskog plana u roku od šest mjeseci od donošenja preporuke i nakon toga nastavlja podnositi izvješća svaka tri mjeseca sve do potpune provedbe akcijskog plana.
4. Neovisno o roku od šest mjeseci za izvješćivanje o provedbi akcijskog plana iz stavka 3., ako se u preporukama zaključi da evaluirana država članica ozbiljno zanemaruje svoje obveze, ta država članica izvješćuje o provedbi svog akcijskog plana u roku od tri mjeseca od donošenja preporukâ.
5. Ovisno o ozbiljnosti utvrđenih nedostataka i o mjerama poduzetima za njihovo uklanjanje, Komisija može predvidjeti ponovne najavljene provjere na licu mjesta sa svrhom kontrole provedbe akcijskog plana. Komisija poziva najmanje četiri stručnjaka koji su sudjelovali u provjerama na licu mjesta da sudjeluju u ponovnoj provjeri. Komisija može pozvati promatrače da sudjeluju u ponovnoj provjeri. Komisija sastavlja program ponovne provjere. Evaluirana država članica obavješćuje se o programu najmanje mjesec dana prije predviđene provedbe ponovne provjere. Komisija također može zakazati ponovne nenajavljene provjere na licu mjesta.
6. Komisija redovito izvješćuje Europski parlament i Vijeće o provedbi akcijskih planova ili mjerama poboljšanja iz ovog članka.
7. Ako se provjerom na licu mjesta otkrije ozbiljan nedostatak, za koji se smatra da predstavlja ozbiljnu prijetnju javnom poretku ili unutarnjoj sigurnosti unutar prostora bez kontrola na unutarnjim granicama, Komisija o tome u najkraćem mogućem roku obavješćuje Europski parlament i Vijeće, na vlastitu inicijativu ili na zahtjev Europskog parlamenta ili države članice.
8. Ako je utvrđeno da država članica udovoljava zahtjevima, ali preporuke sadržavaju naznake za moguća daljnja poboljšanja u skladu s člankom 14. stavkom 3. točkom (b), evaluirana država članica u roku od šest mjeseci od donošenja preporuka podnosi Komisiji svoju procjenu moguće provedbe takvih naznaka.
Članak 17.
Osjetljive informacije
Članovi timova na licu mjesta i timova za upitnik sa svim informacijama koje dobiju tijekom izvršavanja svojih zadaća postupaju kao s povjerljivim informacijama. Izvješća o evaluaciji sastavljena nakon provjera na licu mjesta nose oznaku EU RESTRICTED/RESTREINT UE u skladu s važećim sigurnosnim pravilima. Proglašavanje informacija povjerljivima ne sprečava da se one stave na raspolaganje Europskom parlamentu. Slanje informacija i raspolaganje dokumentima poslanima Europskom parlamentu u skladu s ovom Uredbom u skladu je s pravilima o prosljeđivanju povjerljivih informacija i raspolaganju njima koja se primjenjuju između Europskog parlamenta i Komisije. Komisija nakon savjetovanja s dotičnom državom članicom odlučuje koji se dio izvješća o evaluaciji smije objaviti.
Članak 18.
Uvjeti za sudjelovanje Ujedinjene Kraljevine i Irske
1. Stručnjaci Ujedinjene Kraljevine i Irske sudjeluju samo u evaluaciji onog dijela schengenske pravne stečevine u kojemu te države smiju sudjelovati.
2. Evaluacije, kako su opisane u članku 4. stavku 1., obuhvaćaju samo učinkovitu i djelotvornu primjenu, od strane Ujedinjene Kraljevine i Irske, dijela schengenske pravne stečevine u kojem su te države članice ovlaštene sudjelovati.
3. Ujedinjena Kraljevina i Irska sudjeluju samo u donošenju preporuka od strane Vijeća, kako je predviđeno u članku 15. stavku 3., u vezi dijela schengenske pravne stečevine u kojem su te države članice ovlaštene sudjelovati.
Članak 19.
Obavješćivanje nacionalnih parlamenata
Komisija obavješćuje nacionalne parlamente o sadržaju i rezultatima evaluacije.
Članak 20.
Izvješćivanje Europskog parlamenta i Vijeća
Komisija Europskom parlamentu i Vijeću podnosi sveobuhvatno godišnje izvješće o provedenim evaluacijama u skladu s ovom Uredbom. To se izvješće objavljuje i uključuje informacije o evaluacijama provedenima tijekom prethodne godine, zaključcima donesenima na temelju svake evaluacije i stanju u svezi korektivnih mjera. Komisija to izvješće prosljeđuje nacionalnim parlamentima.
Članak 21.
Odborska procedura
1. Komisiji pomaže odbor. Taj je odbor odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Kod upućivanja na ovaj stavak, primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011. Ako odbor ne da mišljenje, Komisija ne donosi nacrt provedbenog akta te se primjenjuje članak 5. stavak 4. treći podstavak Uredbe (EU) br. 182/2011.
Članak 22.
Preispitivanje
Komisija preispituje provedbu ove Uredbe i podnosi izvješće Vijeću u roku od 6 mjeseci od donošenja svih izvješća o evaluaciji u vezi s evaluacijama obuhvaćenim prvim višegodišnjim programom evaluacije iz članka 5. stavka 5. Takvo preispitivanje obuhvaća sve elemente ove Uredbe uključujući djelovanje postupaka za donošenje akata u okviru mehanizma evaluacije. Komisija dostavlja to izvješće Europskom parlamentu.
Članak 23.
Prijelazne odredbe i stavljanje izvan snage
Ne dovodeći u pitanje drugi i treći stavak ovog članka, Odluka od 16. rujna 1998. stavlja se izvan snage s učinkom od 26. studenoga 2013.
Dio I. Odluke iz prvog stavka nastavlja se primjenjivati do 1. siječnja 2016. u pogledu postupaka ocjenjivanja država članica koji su već započeli 26. studenoga 2013.
Dio II. Odluke iz prvog stavka nastavlja se primjenjivati do 27. studenoga 2014. u pogledu postupaka ocjenjivanja država članica koji su već započeli 26. studenoga 2013.
Članak 24.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama u skladu s ugovorima.
Sastavljeno u Luxembourgu 7. listopada 2013.