EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1294/2013
af 11. december 2013
om fastlæggelse af et handlingsprogram for toldvæsenet i Den Europæiske Union for perioden 2014-2020 (Told 2020) og om ophævelse af beslutning nr. 624/2007/EF
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 33,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
De flerårige handlingsprogrammer på toldområdet, der gælder frem til 2014, har ydet et betydeligt bidrag til at fremme og styrke samarbejdet mellem toldmyndigheder i Unionen. Mange af aktiviteterne på toldområdet er grænseoverskridende og involverer og påvirker alle medlemsstaterne og kan derfor ikke effektivt gennemføres af de enkelte medlemsstater. Et EU-toldprogram, som gennemføres af Kommissionen, giver medlemsstaterne en EU-ramme til at udvikle disse samarbejdsaktiviteter, som er mere omkostningseffektiv, end hvis hver enkelt medlemsstat skulle opstille egne samarbejdsrammer på bilateralt eller multilateralt grundlag. Det er derfor hensigtsmæssigt at sikre videreførelsen af det foregående flerårige handlingsprogram på toldområdet ved at fastlægge et nyt program inden for samme område, Told 2020-programmet ("programmet").
(2)
Aktiviteterne i henhold til programmet, dvs. de europæiske informationssystemer, de fælles tiltag for toldembedsmænd og de fælles uddannelsesinitiativer, vil bidrage til gennemførelsen af Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst ved at styrke det indre markeds funktion. Programmet vil ved at danne ramme om aktiviteter, der skal effektivisere og modernisere toldmyndighederne, styrke virksomhedernes konkurrenceevne, fremme beskæftigelsen og rationalisere og koordinere medlemsstaternes foranstaltninger til beskyttelse af deres og Unionens finansielle og økonomiske interesser, aktivt bidrage til at styrke Toldunionens funktion, så virksomheder og borgere kan få gavn af det indre markeds og den globale handels fulde potentiale.
(3)
Med henblik på at støtte tredjelandes tiltrædelses- og associeringsproces bør såvel tiltrædelseslande og kandidatlande som potentielle kandidater og partnerlande i den europæiske naboskabspolitik kunne deltage i programmet, hvis visse betingelser er opfyldt. I betragtning af den stadig større sammenkobling inden for verdensøkonomien bør programmet fortsætte med at give mulighed for at inddrage eksterne eksperter, som f.eks. embedsmænd i tredjelande, repræsentanter for internationale organisationer og erhvervsdrivende inden for særlige områder. Eksterne eksperters deltagelse betragtes som absolut nødvendig, når målene for programmet ikke kan nås uden sådanne eksperters bidrag. Oprettelsen af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil under Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitiks myndighed letter den politiske koordinering og sammenhæng inden for et område, som er et relevant element i Unionens eksterne strategier og tiltag både bilateralt og multilateralt.
(4)
Målene for programmet bør tage hensyn til de problemer og udfordringer, der er identificeret for toldvæsenet i de kommende ti år. Programmet bør fortsætte med at spille en rolle inden for vitale områder såsom en sammenhængende gennemførelse af EU-lovgivningen på toldområdet og hertil knyttede områder. Desuden bør programmet fokusere på at beskytte Unionens finansielle og økonomiske interesser samt opretholde sikkerhed og sikring. Dette bør blandt andet omfatte samarbejde og udveksling af oplysninger mellem de nationale og Unionens markedstilsynsmyndigheder og toldmyndighederne. Programmet bør også fokusere på handelslettelser, blandt andet gennem fælles bestræbelser på at bekæmpe svig og forøgelse af toldmyndighedernes administrative kapacitet. I den henseende bør der foretages en cost-benefit-analyse af detektionsudstyr og dertil knyttet teknologi med henblik på at lette toldmyndighedernes erhvervelse af moderne redskaber til toldkontrol efter 2020. Metoder til at lette erhvervelsen af moderne redskaber til toldkontrol, herunder fælles offentlige indkøb, bør også undersøges.
(5)
De programværktøjer, der er blevet anvendt før 2014, har vist sig at være passende og bør derfor bibeholdes. I lyset af behovet for et mere struktureret operationelt samarbejde, bør der tilføjes yderligere værktøjer, nemlig eksperthold bestående af Unionens og nationale eksperter, der sammen skal udføre opgaver inden for bestemte områder, og kapacitetsopbyggende tiltag i den offentlige forvaltning, som vil kunne give specialiseret bistand til de af de deltagende lande, der har brug for administrativ kapacitetsopbygning.
(6)
De europæiske informationssystemer spiller en afgørende rolle for styrkelsen af toldsystemerne i Unionen og bør derfor fortsat finansieres i programmet. Det bør desuden være muligt at tilføje programmet nye toldrelaterede informationssystemer, som er oprettet i medfør af EU-ret. De europæiske informationssystemer bør, hvor det er relevant, baseres på fælles udviklingsmodeller og it-arkitektur for at øge toldforvaltningens fleksibilitet og effektivitet.
(7)
Der bør også foretages en udbygning af de menneskelige kompetencer gennem fælles uddannelsesforanstaltninger, som bør iværksættes under programmet. Det er nødvendigt, at toldembedsmænd udbygger og ajourfører deres viden og de færdigheder, der er påkrævet for at leve op til Unionens behov. Programmet bør spille en central rolle med hensyn til at styrke menneskelige kapaciteter gennem øget støtte til uddannelse, som er rettet mod såvel toldembedsmænd som erhvervsdrivende. Til dette formål bør Unionens nuværende fælles uddannelsesstrategi, der fortrinsvis var baseret på en centraliseret udvikling af e-læring, udvikles til et mangestrenget program for støtte til uddannelse i Unionen.
(8)
Programmet bør lægge behørig vægt på og tildele en passende andel af sit budget til funktionen af de nuværende europæiske informationssystemer på toldområdet og til udvikling af nye europæiske informationssystemer, som er nødvendige for gennemførelsen af EU-toldkodeksen. Samtidig bør der afsættes passende midler til samarbejdsaktiviteter for toldembedsmænd og til en udbygning af de menneskelige kompetencer. Programmet bør desuden indeholde en vis budgetfleksibilitet, så der kan reageres på ændrede politiske prioriteringer.
(9)
Programmet bør dække en periode på syv år, så dets varighed tilpasses varigheden af den flerårige finansielle ramme, som er fastsat i Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 (2).
(10)
Denne forordning fastlægger en finansieringsramme for hele programmets varighed, der udgør det primære referencebeløb som omhandlet i punkt 17 i den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (3), for Europa-Parlamentet og Rådet under den årlige budgetprocedure.
(11)
I overensstemmelse med Kommissionens forpligtelse til sammenhængende og forenklede finansieringsprogrammer, som fremgår af dens meddelelse af 19. oktober 2010 med titlen "Gennemgang af EU's budget", bør ressourcerne anvendes sammen med andre EU-støtteinstrumenter, hvis de planlagte aktiviteter i henhold til programmet forfølger mål, som er fælles for forskellige finansieringsinstrumenter, dog med undtagelse af dobbeltfinansiering. Tiltag i henhold til programmet bør sikre en sammenhængende anvendelse af Unionens ressourcer til støtte for toldunionens funktion.
(12)
De nødvendige foranstaltninger for den finansielle gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (4) og med Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 268/2012 (5).
(13)
Unionens finansielle interesser bør beskyttes ved hjælp af passende foranstaltninger i hele udgiftscyklussen, herunder ved forebyggelse, afsløring og efterforskning af uregelmæssigheder, inddrivelse af midler, der er gået tabt, udbetalt uretmæssigt eller anvendt forkert, og efter omstændighederne med sanktioner.
(14)
Samarbejde om intelligent risikovurdering er afgørende for at gøre det muligt for lovlydige og pålidelige virksomheder at drage størst mulig fordel af forenklingen af den elektroniske toldforvaltning og for at gøre det muligt at imødegå uregelmæssigheder.
(15)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med hensyn til fastlæggelse af de årlige arbejdsprogrammer. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (6).
(16)
For at reagere passende på ændringer i de politiske prioriteter bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår ændring af listen over indikatorer til måling af opfyldelsen af de specifikke mål og ændring af de vejledende beløb, der tildeles hver type foranstaltning. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af de relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og til Rådet.
(17)
Målet for denne forordning, nemlig fastlæggelse af et flerårigt program, som skal forbedre Toldunionens funktion, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, som ikke effektivt kan udføre det nødvendige samarbejde og den nødvendige samordning til at gennemføre programmet men kan på grund af dens omfang og virkning bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går forordningen ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(18)
Kommissionen bør bistås af Told 2020-Udvalget i forbindelse med programmets gennemførelse.
(19)
For at lette evalueringen af programmet bør der helt fra begyndelsen opstilles passende rammer for overvågning af programmets resultater. Der bør foretages en midtvejsevaluering af opfyldelsen af programmets mål og af dets effektivitet og merværdi på europæisk plan. Der bør endvidere foretages en endelig evaluering af programmets langsigtede virkning og bæredygtigheden heraf. Der bør sikres fuld gennemsigtighed med regelmæssig rapportering til Europa-Parlamentet og Rådet om overvågning og evaluering. Evalueringerne bør baseres på indikatorer, der måler virkningerne af programmet sammenholdt med de forud fastsatte parametre. Indikatorerne bør blandt andet måle, hvor længe det fælles kommunikationsnet er tilgængeligt uden systemfejl, eftersom dette er en betingelse for, at alle de europæiske informationssystemer fungerer korrekt, således at toldmyndighederne kan samarbejde effektivt inden for Toldunionen.
(20)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (7) finder anvendelse på medlemsstaternes behandling af personoplysninger i forbindelse med denne forordning og under tilsyn af medlemsstaternes kompetente myndigheder, navnlig de offentlige uafhængige myndigheder, der er udpeget af medlemsstaterne. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (8) finder anvendelse på Kommissionens behandling af personoplysninger inden for rammerne af denne forordning og under tilsyn af Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse. Enhver udveksling eller videregivelse af oplysninger foretaget af de kompetente myndigheder bør være i overensstemmelse med reglerne om overførsel af personoplysninger i direktiv 95/46/EF, og enhver udveksling eller videregivelse af oplysninger foretaget af Kommissionen bør være i overensstemmelse med reglerne om overførsel af personoplysninger i forordning (EF) nr. 45/2001.
(21)
Denne forordning erstatter Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 624/2007/EF (9). Den beslutning bør derfor ophæves -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
1. Der fastlægges herved et flerårigt handlingsprogram, "Told 2020" ("programmet"), til at støtte Toldunionens funktion.
2. Programmet omfatter perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) "toldmyndigheder": de myndigheder, der er ansvarlige for at anvende toldreglerne
2) "eksterne eksperter":
a)
repræsentanter for statslige myndigheder, herunder repræsentanter fra lande, der ikke deltager i programmet i henhold til artikel 3, stk. 2
b)
erhvervsdrivende og organisationer, der repræsenterer de erhvervsdrivende
c)
repræsentanter for internationale og andre relevante organisationer.
Artikel 3
Deltagelse i programmet
1. Deltagerlandene er medlemsstaterne og de lande, der er omhandlet i stk. 2, under forudsætning af at betingelserne i samme stykke er opfyldt.
2. Programmet er åbent for deltagelse af følgende lande:
a)
tiltrædelseslande, kandidatlande og potentielle kandidater, der er omfattet af en førtiltrædelsesstrategi, i overensstemmelse med de generelle principper og almindelige vilkår og betingelser for disse landes deltagelse i EU-programmer, som er fastsat i de respektive rammeaftaler, associeringsrådsafgørelser eller lignende aftaler
b)
partnerlande i den europæiske naboskabspolitik, forudsat at disse lande i tilstrækkelig grad har tilnærmet den relevante lovgivning og de relevante administrative metoder til de i Unionen gældende.
De i første afsnit, litra b), omhandlede partnerlande deltager i programmet i overensstemmelse med de bestemmelser, som aftales med disse lande efter fastlæggelsen af rammeaftaler vedrørende deres deltagelse i EU-programmer.
Artikel 4
Bidrag til aktiviteterne i henhold til programmet
Eksterne eksperter kan indbydes til at bidrage til udvalgte aktiviteter organiseret i henhold til programmet, når dette er nødvendigt for at nå de mål, der er omhandlet i artikel 5 og 6. De eksterne eksperter udvælges i fællesskab af Kommissionen og de deltagende lande på baggrund af deres færdigheder, erfaring og viden, som er af relevans for de specifikke aktiviteter.
Artikel 5
Generelt mål og specifikke mål
1. Det generelle mål for programmet er at støtte Toldunionens funktion og modernisering med henblik på at styrke det indre marked gennem samarbejde mellem de deltagende lande, deres toldmyndigheder og deres embedsmænd. Det generelle mål forfølges gennem opfyldelse af specifikke mål.
2. De specifikke mål er at støtte toldmyndighederne i at beskytte Unionens og medlemsstaternes finansielle og økonomiske interesser, herunder bekæmpelse af svig og beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, at øge sikkerheden, at beskytte borgerne og miljøet, at forbedre toldmyndighedernes administrative kapacitet og at styrke de europæiske virksomheders konkurrenceevne.
Disse specifikke mål skal navnlig nås ved at:
a)
indføre edb
b)
sikre moderne og harmoniserede tilgange til toldprocedurer og -kontrol
c)
fremme lovlig handel
d)
mindske overholdelsesomkostninger og administrative byrder, og
e)
styrke toldmyndighedernes funktion.
3. Opfyldelsen af de specifikke mål måles på grundlag af de indikatorer, der er opført i bilag I. Hvis det er nødvendigt, kan disse indikatorer revideres i løbet af programmets varighed.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 15 vedrørende ændring af listen over indikatorer i bilag I.
Artikel 6
Operationelle mål
Programmets operationelle mål er følgende:
a)
at støtte udarbejdelsen, en konsekvent anvendelse og en effektiv gennemførelse af EU-retten og -politikken på toldområdet
b)
at udvikle, forbedre, drive og støtte de europæiske informationssystemer for toldvæsenet
c)
at identificere, udvikle, dele og anvende bedste arbejdspraksis og administrative procedurer, navnlig med hensyn til benchmarkingaktiviteter
d)
at styrke toldembedsmænds færdigheder og kompetencer
e)
at forbedre samarbejdet mellem toldmyndighederne og internationale organisationer, tredjelande, andre statslige myndigheder, herunder Unionens og nationale markedsovervågningsmyndigheder, samt erhvervsdrivende og organisationer, der repræsenter de erhvervsdrivende.
KAPITEL II
STØTTEBERETTIGEDE FORANSTALTNINGER
Artikel 7
Støtteberettigede foranstaltninger
I henhold til betingelserne i det årlige arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 14, yder programmet finansiel støtte til følgende typer af foranstaltninger:
a)
fælles foranstaltninger:
i)
seminarer og workshopper
ii)
projektgrupper, normalt med deltagelse af et begrænset antal lande, der nedsættes for en begrænset periode for at nå et på forhånd defineret mål med et præcist defineret resultat, herunder samarbejde eller benchmarking
iii)
arbejdsbesøg organiseret af de deltagende lande eller et andet land, som giver embedsmænd mulighed for at erhverve eller øge deres ekspertise eller viden inden for toldanliggender; for arbejdsbesøg organiseret med tredjelande er kun rejse- og opholdsomkostninger (indkvartering og dagpenge) støtteberettigede i henhold til programmet
iv)
overvågningsaktiviteter udført af fælles hold bestående af tjenestemænd fra Kommissionen og embedsmænd fra de deltagende lande, som skal analysere toldpraksis, identificere eventuelle vanskeligheder med gennemførelsen af regler og i givet fald stille forslag om ændring af EU-regler og arbejdsmetoder
v)
eksperthold, dvs. strukturerede former for samarbejde af midlertidig eller permanent karakter, som samler ekspertise til at udføre opgaver inden for særlige områder eller til at udføre operationelle aktiviteter, eventuelt med støtte fra onlinesamarbejdstjenester, administrativ bistand samt infrastruktur og udstyr
vi)
kapacitetsopbygning i toldforvaltninger og støtteforanstaltninger
vii)
undersøgelser
viii)
fælles udviklede kommunikationsforanstaltninger
ix)
alle andre aktiviteter til støtte for de generelle, specifikke og operationelle mål i artikel 5 og 6
b)
it-kapacitetsopbygning: udvikling, vedligeholdelse, drift og kvalitetskontrol af EU-komponenterne i de europæiske informationssystemer, som er anført i punkt A i bilag II, og nye europæiske informationssystemer, der oprettes i medfør af EU-retten
c)
udbygning af menneskelige kompetencer: fælles uddannelsesforanstaltninger til at understøtte de nødvendige faglige færdigheder og den nødvendige faglige viden på toldområdet.
Artikel 8
Specifikke gennemførelsesbestemmelser for fælles foranstaltninger
1. Deltagelse i de fælles foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 7, litra a), sker på frivillig basis.
2. De deltagende lande sikrer, at de embedsmænd, som udpeges til at deltage i fælles foranstaltninger, har en passende profil og passende kvalifikationer.
3. De deltagende lande træffer om fornødent de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre de fælles foranstaltninger, bl.a. ved at skabe bevidsthed om dem og ved at sikre, at en optimal anvendelse af de opnåede resultater finder sted.
Artikel 9
Specifikke gennemførelsesbestemmelser for it-kapacitetsopbygning
1. Kommissionen og de deltagende lande sikrer, at de europæiske informationssystemer, der er omhandlet i punkt A i bilag II, udvikles, drives og vedligeholdes på passende måde.
2. Kommissionen koordinerer i samarbejde med de deltagende lande de aspekter af fastlæggelsen og driften af EU-komponenterne, jf. punkt B i bilag II, og ikke-EU-komponenterne, jf. punkt C i bilag II, i de europæiske informationssystemer, der er omhandlet i punkt A i bilag II, som er nødvendige for at sikre, at de er funktionsdygtige, kan sammenkobles og hele tiden forbedres.
3. Unionen afholder omkostningerne til anskaffelse, udvikling, installation, vedligeholdelse og daglig drift af EU-komponenterne, mens omkostningerne til anskaffelse, udvikling, installation, vedligeholdelse og daglig drift af ikke-EU-komponenterne afholdes af de deltagende lande.
Artikel 10
Specifikke gennemførelsesbestemmelser for udbygning af menneskelige kompetencer
1. Deltagelse i de fælles uddannelsesforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 7, litra c), sker på frivillig basis.
2. De deltagende lande indarbejder i givet fald uddannelsesindhold, der er udviklet i fællesskab, herunder e-læringsmoduler, uddannelsesprogrammer og i fællesskab aftalte uddannelsesstandarder, i deres nationale uddannelsesprogrammer.
3. De deltagende lande sørger for, at deres embedsmænd får den nødvendige grund- og videreuddannelse til at kunne erhverve sig de fælles faglige færdigheder og den fælles faglige viden i overensstemmelse med uddannelsesprogrammerne.
4. De deltagende lande giver den nødvendige sprogundervisning, for at embedsmændene kan erhverve sig tilstrækkelige sprogkundskaber til at kunne deltage i programmet.
KAPITEL III
FINANSIEL RAMME
Artikel 11
Finansiel ramme
1. Finansieringsrammen for gennemførelsen af programmet for perioden 2014-2020 fastsættes til 522 943 000 EUR i løbende priser.
De årlige bevillinger godkendes af Europa-Parlamentet og Rådet inden for den flerårige finansielle ramme.
2. Inden for programmets finansieringsramme tildeles der vejledende beløb til støtteberettigede foranstaltninger opført i artikel 7 inden for de procentsatser, der er fastsat i bilag III for hver type foranstaltning. Kommissionen kan afvige fra den vejledende tildeling af midler, der er fastsat i bilaget, men kan ikke øge det tildelte beløb fra finansieringsrammen med mere end 10 % for type foranstaltning.
Skulle det vise sig nødvendigt at overstige denne grænse, tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 15 vedrørende ændring af den vejledende tildeling af midler, der er fastsat i bilaget.
Artikel 12
Indsatstyper
1. Kommissionen gennemfører programmet i overensstemmelse med forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
2. Finansiel støtte fra Unionen til støtteberettigede foranstaltninger som omhandlet i artikel 7 ydes i form af:
a)
tilskud
b)
kontrakter om offentlige indkøb
c)
godtgørelse af eksterne eksperters omkostninger, jf. artikel 4.
3. Medfinansieringssatsen for tilskud er op til 100 % af de støtteberettigede omkostninger for så vidt angår dagpenge, omkostninger til rejse og indkvartering samt omkostninger i forbindelse med tilrettelæggelse af arrangementer.
Den gældende medfinansieringssats fastlægges i det årlige arbejdsprogram, når foranstaltninger gør det nødvendigt med tildeling af tilskud.
4. Den finansielle tildeling til programmet kan også anvendes til at dække:
a)
udgifter til forberedelse, overvågning, kontrol, revision og evaluering, som er nødvendige for forvaltningen af programmet og opfyldelsen af dets mål, navnlig undersøgelser, ekspertmøder, informations- og kommunikationstiltag, herunder formidling af Unionens politiske prioriteter, for så vidt de har relation til målene for dette program
b)
udgifter, der knytter sig til it-netværk med fokus på informationsbehandling og -udveksling, og
c)
alle andre udgifter for Kommissionen til teknisk og administrativ bistand til forvaltningen af programmet.
Artikel 13
Beskyttelse af Unionens finansielle interesser
1. Kommissionen træffer passende foranstaltninger til at sikre, at Unionens finansielle interesser, når der gennemføres foranstaltninger, som finansieres i henhold til denne forordning, bliver beskyttet ved anvendelse af foranstaltninger til forebyggelse af svig, bestikkelse og andre ulovlige aktiviteter, ved effektiv kontrol og, hvis der konstateres uregelmæssigheder, ved inddrivelse af de uretmæssigt udbetalte beløb samt efter omstændighederne ved administrative og finansielle sanktioner, der skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsens grovhed og have afskrækkende virkning.
2. Kommissionen eller dens repræsentanter og Revisionsretten har beføjelse til gennem såvel bilagskontrol som kontrol på stedet at kontrollere alle tilskudsmodtagere, kontrahenter og underkontrahenter, som har modtaget EU-midler i henhold til programmet.
3. Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) kan efter bestemmelserne og procedurerne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (10) og Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 (11) foretage undersøgelser, herunder kontrol og inspektion på stedet, for at fastslå, om der er begået svig, bestikkelse eller andre ulovlige aktiviteter, der berører Unionens finansielle interesser, i forbindelse med en aftale om tilskud, en afgørelse om ydelse af tilskud eller en kontrakt om EU-finansiering.
KAPITEL IV
GENNEMFØRELSESBEFØJELSER
Artikel 14
Arbejdsprogram
1. Til gennemførelse af programmet vedtager Kommissionen årlige arbejdsprogrammer ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 16, stk. 2.
Hvert af de årlige arbejdsprogrammer gennemfører programmets mål ved at fastlægge følgende:
a)
foranstaltninger i overensstemmelse med de generelle, specifikke og operationelle mål, der er fastsat i artikel 5 og 6, gennemførelsesmetode, herunder om nødvendigt reglerne for oprettelse af eksperthold, jf. artikel 7, litra a), nr. v) og forventede resultater
b)
budgettets fordeling på foranstaltningstyper
c)
medfinansieringssatsen for tilskud, jf. artikel 12, stk. 3.
2. Under udarbejdelsen af det årlige arbejdsprogram tager Kommissionen hensyn til den fælles tilgang til toldpolitikken. Denne tilgang skal regelmæssigt revideres og fastlægges i fællesskab af Kommissionen og medlemsstaterne i Toldpolitikgruppen, som består af lederne af toldforvaltningerne i medlemsstaterne eller deres repræsentanter og Kommissionens repræsentanter.
Kommissionen holder regelmæssigt Toldpolitikgruppen underrettet om foranstaltninger, der vedrører gennemførelsen af programmet.
Artikel 15
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 5, stk. 3, andet afsnit, og artikel 11, stk. 2, andet afsnit, tillægges Kommissionen for en periode fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020.
3. Den i artikel 5, stk. 3, andet afsnit, og i artikel 11, stk. 2, andet afsnit, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er nævnt i afgørelsen, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 5, stk. 3, andet afsnit, og artikel 11, stk. 2, andet afsnit, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 16
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.
KAPITEL V
OVERVÅGNING OG EVALUERING
Artikel 17
Overvågning af foranstaltninger i henhold til programmet
1. Kommissionen overvåger i samarbejde med de deltagende lande gennemførelsen af programmet og foranstaltningerne i henhold hertil på grundlag af de i bilag I omhandlede indikatorer.
2. Kommissionen offentliggør resultaterne af overvågningen.
3. Resultatet af overvågningen anvendes ved evalueringen af programmet i overensstemmelse med artikel 18.
Artikel 18
Evaluering
1. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en midtvejs- og en slutevalueringsrapport af programmet for så vidt angår de forhold, der er omhandlet i stk. 2 og 3. Resultaterne af disse evalueringer, herunder konstateringen af større mangler, tages i betragtning, når der træffes beslutning om en eventuel forlængelse, ændring eller suspension af programmet for efterfølgende perioder. Disse evalueringer foretages af en uafhængig ekstern vurderingsmand.
2. Senest den 30. juni 2018 udarbejder Kommissionen en midtvejsevalueringsrapport om opfyldelsen af målene for foranstaltningerne i henhold til programmet, effektiviteten af ressourceudnyttelsen og programmets merværdi på europæisk plan. Denne rapport skal endvidere behandle forenkling og målenes fortsatte relevans samt programmets bidrag til Unionens prioriterede mål om intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst.
3. Senest den 31. december 2021 udarbejder Kommissionen en endelig evalueringsrapport om de forhold, der er omhandlet i stk. 2, og om programmets langsigtede virkning og bæredygtigheden heraf.
4. De deltagende lande stiller på Kommissionens anmodning alle de data og oplysninger, der er relevante som bidrag til dens rapporter om midtvejsevalueringen og den endelige evaluering, til rådighed for den.
KAPITEL VI
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 19
Ophævelse
Beslutning nr. 624/2007/EF ophæves med virkning fra den 1. januar 2014.
Finansielle forpligtelser i forbindelse med foranstaltninger i medfør af den beslutning er dog fortsat underlagt beslutningen indtil deres ophør.
Artikel 20
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den finder anvendelse fra den 1. januar 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 11. december 2013
UREDBA (EU) br. 1294/2013 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 11. prosinca 2013.
o uspostavi programa djelovanja za carinu u Europskoj uniji za razdoblje 2014. - 2020. (Carina 2020.) i stavljanju izvan snage Odluke br. 624/2007/EZ
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 33.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (1),
budući da:
(1)
Višegodišnji program djelovanja za carinu koji se primjenjivao prije 2014. imao je značajan doprinos u olakšavanju i jačanju suradnje između carinskih tijela unutar Unije. Brojne aktivnosti u području carine prekogranične su naravi, uključuju sve države članice i utječu na njih te ih stoga pojedinačne države članice ne mogu obavljati uspješno i učinkovito. Program carine na razini Unije, koji provodi Komisija, pruža državama članicama Unije okvir za razvoj tih aktivnosti suradnje, što je isplativije nego kada bi svaka država članica uspostavila individualne okvire suradnje na bilateralnoj ili multilateralnoj osnovi. Stoga je prikladno osigurati nastavak prethodnog višegodišnjeg programa djelovanja za carinu uspostavom novog programa u istom području, programa Carina 2020. („Program”).
(2)
Aktivnosti u okviru Programa, to jest europski informacijski sustavi, zajednička djelovanja za carinske službenike i inicijative za zajedničko osposobljavanje doprinijet će ostvarenju strategije Europa 2020. za pametan, održiv i uključiv rast jačanjem funkcioniranja unutarnjeg tržišta. Pružajući okvir za aktivnosti koje teže učinkovitijim i moderniziranim carinskim tijelima, jačaju konkurentnost poduzećâ, promiču zapošljavanje te racionaliziraju i koordiniraju djelovanja država članica za zaštitu njihovih financijskih i gospodarskih interesa kao i financijskih i gospodarskih interesa Unije, Program će aktivno ojačati funkcioniranje carinske unije kako bi poduzeća i građani mogli imati koristi od punog potencijala unutarnjeg tržišta i svjetske trgovine.
(3)
Kako bi podržao postupak pristupanja i pridruživanja trećih zemalja, Program bi trebao biti otvoren za sudjelovanje zemalja pristupnica i zemalja kandidatkinja kao i potencijalnih kandidata i partnerskih zemalja Europske politike susjedstva ako su ispunjeni određeni uvjeti. S obzirom na sve veću međusobnu povezanost svjetskog gospodarstva, Program bi i dalje trebao osiguravati mogućnost uključivanja vanjskih stručnjaka, poput službenika iz trećih zemalja, predstavnika međunarodnih organizacija ili gospodarskih subjekata u određene aktivnosti. Sudjelovanje vanjskih stručnjaka smatra se ključnim kad god se ciljevi programa ne mogu postići bez doprinosa tih stručnjaka. Uspostava Europske službe za vanjsko djelovanje pod vodstvom Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku olakšava koordinaciju politike i dosljednost u području koje je bitna sastavnica vanjskih strategija i djelovanja Unije, kako na bilateralnom tako i na multilateralnom planu.
(4)
Ciljevi Programa trebali bi uzeti u obzir utvrđene probleme i izazove za carinu u sljedećem desetljeću. Program bi i dalje trebao imati ulogu u ključnim područjima poput dosljedne provedbe prava Unije u području carine i povezanih pitanja. Štoviše, Program bi trebao biti usmjeren na zaštitu financijskih i gospodarskih interesa Unije te na očuvanje sigurnosti i zaštite. To bi između ostalog trebalo obuhvaćati suradnju i objedinjavanje informacija između tijela za praćenje tržišta na nacionalnoj razini i razini Unije te carinskih tijela. Nadalje, Program bi trebao biti posvećen olakšavanju trgovine, između ostalog kroz zajedničke napore u borbi protiv prijevare i povećanje administrativnih kapaciteta carinskih tijela. U tom bi smislu trebalo provesti analizu troškova i koristi opreme za otkrivanje i srodne tehnologije kako bi se carinskim tijelima olakšala nabava modernih alata za carinsku kontrolu nakon 2020. Isto tako bi trebalo istražiti metode kojima se olakšava nabava modernih alata za carinsku kontrolu, uključujući zajedničku javnu nabavu.
(5)
Programski alati koji su se koristili prije 2014. pokazali su se kao primjereni te bi ih stoga trebalo zadržati. S obzirom na to da je potrebna strukturiranija operativna suradnja, trebalo bi dodati dodatne alate, točnije timove stručnjaka koji se sastoje od stručnjaka Unije i nacionalnih stručnjaka za zajedničko izvođenje zadaća u određenim područjima te mjere izgradnje kapaciteta javne administracije, koji bi trebali pružiti specijaliziranu pomoć onim zemljama sudionicama koje trebaju izgraditi administrativne kapacitete.
(6)
Europski informacijski sustavi igraju ključnu ulogu u jačanju carinskih sustava unutar Unije te bi ih stoga trebalo i dalje financirati u okviru Programa. Osim toga, trebalo bi omogućiti uključenje u Program novih informacijskih sustava koji se odnose na carinu i koji su uspostavljeni u okviru prava Unije. Europski informacijski sustavi trebali bi se, prema potrebi, temeljiti na zajedničkim razvojnim modelima i arhitekturi informacijske tehnologije kako bi se povećala fleksibilnost i učinkovitost carinske uprave.
(7)
Kroz ovaj Program također bi se trebao ostvariti razvoj osobnih kompetencija kroz zajedničke aktivnosti osposobljavanja. Carinski službenici trebaju razvijati i ažurirati svoja znanja i vještine koji su potrebni da bi se odgovorilo na potrebe Unije. Program bi trebao biti ključan u jačanju osobnih sposobnosti kroz usmjerenu pojačanu potporu osposobljavanja carinskih službenika kao i gospodarskih subjekata. U tu svrhu, trenutačni pristup Unije zajedničkom osposobljavanju, koji se uglavnom temeljio na središnjem razvoju učenja putem interneta, trebalo bi razviti u program potpore višedimenzionalnom osposobljavanju za Uniju.
(8)
Program bi trebao pridati dužnu važnost funkcioniranju postojećih europskih informacijskih sustava za carinu i razvoju novih europskih informacijskih sustava nužnih za provedbu Carinskog zakonika Unije te im dodijeliti primjeren udio iz svojeg proračuna. Istovremeno bi trebalo namijeniti primjerena sredstva aktivnostima koje povezuju službenike koji rade u području carine i razvoju osobnih kompetencija. Nadalje, Program bi trebao osigurati određenu razinu proračunske fleksibilnosti kako bi se odgovorilo na promjene u prioritetima politika.
(9)
Program bi trebao obuhvaćati razdoblje od sedam godina kako bi uskladio svoje trajanje s trajanjem višegodišnjeg financijskog okvira utvrđenog u Uredbi Vijeća (EU, Euratom) br. 1311/2013 (2).
(10)
Ovom Uredbom utvrđuje se financijska omotnica za cijelo vrijeme trajanja Programa koja predstavlja primarni referentni iznos, u smislu točke 17. Međuinstitucionalnog sporazuma od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o suradnji u vezi s proračunskim pitanjima i o dobrom financijskom upravljanju (3), za Europski parlament i Vijeće tijekom godišnjeg proračunskog postupka.
(11)
U skladu s obvezom Komisije, navedenom u njezinoj Komunikaciji od 19. listopada 2010. pod nazivom „Preispitivanje proračuna EU-a”, u pogledu dosljednosti i pojednostavljenja programa financiranja, sredstva bi se trebala dijeliti s drugim instrumentima financiranja Unije ako predviđene aktivnosti u okviru Programa slijede ciljeve koji su zajednički za različite instrumente financiranja isključujući, međutim, dvostruko financiranje. Djelovanja u okviru ovog Programa trebala bi osigurati dosljednost u korištenju sredstava Unije koja podupiru funkcioniranje carinske unije.
(12)
Mjere potrebne za financijsku provedbu ove Uredbe trebale bi se donijeti u skladu s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (4) te Delegiranom uredbom Komisije (EU) br. 1268/2012 (5).
(13)
Financijske interese Unije trebalo bi zaštititi odgovarajućim mjerama tijekom trajanja cijelog ciklusa rashoda, uključujući sprečavanje, otkrivanje i ispitivanje nepravilnosti, povrat izgubljenih sredstava, pogrešno plaćenih ili nepravilno iskorištenih sredstava te, po potrebi, sankcije.
(14)
Suradnja u pametnoj procjeni rizika ključna je kako bi se poduzećima koja ispunjavaju uvjete i koja su pouzdana omogućilo da ostvare najveću korist od pojednostavljenja e-uprave carine te kako bi se omogućilo ciljano otkrivanje nepravilnosti.
(15)
Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Uredbe, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji u vezi s uspostavom godišnjih programa rada. Te bi se ovlasti trebale izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (6).
(16)
Kako bi se primjereno odgovorilo na promjene u prioritetima politika, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije u vezi s izmjenom popisa pokazatelja kako bi se mjerilo ostvarenje posebnih ciljeva te izmjenom indikativnih iznosa dodijeljenih za svaku vrstu djelovanja. Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući i ona na razini stručnjaka. Prilikom pripreme i izrade delegiranih akata, Komisija bi trebala osigurati da se relevantni dokumenti Europskom parlamentu i Vijeću šalju istodobno, na vrijeme i na primjeren način.
(17)
S obzirom na to da cilj ove Uredbe, to jest uspostavu višegodišnjeg programa za poboljšanje funkcioniranja carinske unije, ne mogu dostatno ostvariti države članice jer one ne mogu učinkovito provoditi suradnju i koordinaciju koje su potrebne za izvršavanje Programa, nego se zbog njegova opsega i učinaka može na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarenje tog cilja.
(18)
Pri provedbi Programa, Komisiji bi trebao pomagati Odbor Carina 2020.
(19)
Kako bi se olakšalo ocjenjivanje Programa, od samog bi početka trebalo uvesti odgovarajući okvir za praćenje rezultata koje ostvari Program. Na polovini razdoblja trebalo bi provesti ocjenjivanje ostvarenja ciljeva Programa, njegove učinkovitosti i njegove dodane vrijednosti na europskoj razini. Završno ocjenjivanje trebalo bi se, osim toga, baviti dugoročnim utjecajem Programa i njegovim učincima na planu održivosti. Trebalo bi osigurati potpunu transparentnost uz redovito izvješćivanje Europskog parlamenta i Vijeća o praćenju i ocjenjivanju. Ta ocjenjivanja trebala bi se temeljiti na pokazateljima, mjereći učinke Programa u odnosu na unaprijed definirane odrednice. Pokazatelji bi, između ostalog, trebali mjeriti vrijeme tijekom kojeg je zajednička komunikacijska mreža dostupna bez kvarova sustava, jer je to uvjet za propisno funkcioniranje svih europskih informacijskih sustava, kako bi carinska tijela mogla učinkovito surađivati unutar carinske unije.
(20)
Direktivom 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (7) uređuje se obrada osobnih podataka koja se provodi u državama članicama u kontekstu ove Uredbe, a pod nadzorom nadležnih tijela država članica, osobito javnih neovisnih tijela koje određuju države članice. Uredbom (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (8) uređuje se obrada osobnih podataka koju provodi Komisija u okviru ove Uredbe, a pod nadzorom Europskog nadzornika za zaštitu podataka. Svaka razmjena ili prijenos informacija od strane nadležnih tijela trebala bi biti u skladu s pravilima o prijenosu osobnih podataka kako je utvrđeno u Direktivi 95/46/EZ, a svaka razmjena ili prijenos informacija od strane Komisije trebala bi biti u skladu s propisima o prijenosu osobnih podataka kako je utvrđeno u Uredbi (EZ) br. 45/2001.
(21)
Ova Uredba zamjenjuje Odluku br. 624/2007/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (9). Tu bi odluku stoga trebalo staviti izvan snage,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet
1. Uspostavlja se višegodišnji program djelovanja „Carina 2020.” („Program”) za potporu funkcioniranju carinske unije.
2. Program obuhvaća razdoblje od 1. siječnja 2014. do 31. prosinca 2020.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(1)
„carinska tijela” znači tijela odgovorna za primjenu carinskih propisa;
(2)
„vanjski stručnjaci” znači:
(a)
predstavnici državnih tijela, uključujući one iz zemalja koje ne sudjeluju u Programu, u skladu s člankom 3. stavkom 2.;
(b)
gospodarski subjekti i organizacije koje predstavljaju gospodarske subjekte;
(c)
predstavnici međunarodnih i drugih relevantnih organizacija.
Članak 3.
Sudjelovanje u Programu
1. Zemlje sudionice su države članice i zemlje iz stavka 2. ako su ispunjeni uvjeti iz tog stavka.
2. Program je otvoren za sudjelovanje bilo kojoj od sljedećih zemalja:
(a)
zemljama pristupnicama, zemljama kandidatkinjama i potencijalnim kandidatima koji imaju koristi iz pretpristupne strategije, u skladu s općim načelima i općim uvjetima za sudjelovanje navedenih zemalja u programima Unije uspostavljenima u relevantnim okvirnim sporazumima, odlukama Vijeća za pridruživanje ili sličnim sporazumima;
(b)
partnerskim zemljama obuhvaćenima Europskom politikom susjedstva pod uvjetom da su te zemlje dosegle dovoljnu razinu približavanja relevantnog zakonodavstva i administrativnih metoda onima u Uniji.
Partnerske zemlje iz prvog podstavka točke (b) sudjeluju u Programu u skladu s odredbama koje se utvrđuju s tim zemljama nakon uspostave okvirnih sporazuma o njihovom sudjelovanju u programima Unije.
Članak 4.
Sudjelovanje u aktivnostima u okviru Programa
Vanjski stručnjaci mogu biti pozvani da doprinesu odabranim aktivnostima organiziranima u okviru Programa kad god je to neophodno za ostvarenje ciljeva navedenih u člancima 5. i 6. Vanjske stručnjake izabire Komisija zajedno sa zemljama sudionicama na temelju njihovih vještina, iskustva i znanja relevantnih za specifične aktivnosti.
Članak 5.
Opći cilj i posebni ciljevi
1. Opći cilj Programa je potpora funkcioniranju i modernizaciji carinske unije u svrhu jačanja unutarnjeg tržišta putem suradnje između zemalja sudionica, njihovih carinskih tijela i njihovih službenika. Opći se cilj ostvaruje postizanjem posebnih ciljeva.
2. Posebni su ciljevi potpora carinskim tijelima pri zaštiti financijskih i gospodarskih interesa Unije i država članica, uključujući borbu protiv prijevara i zaštitu prava intelektualnog vlasništva, povećanje sigurnosti i zaštite, zaštita građana i okoliša, poboljšanje administrativnih kapaciteta carinskih tijela i jačanje konkurentnosti europskih poduzeća.
Ti se posebni ciljevi osobito postižu:
(a)
kompjutorizacijom;
(b)
osiguravanjem modernih i harmoniziranih pristupa carinskim postupcima i kontrolama;
(c)
olakšavanjem zakonite trgovine;
(d)
smanjenjem troškova usklađivanja i administrativnog opterećenja; i
(e)
poboljšanjem funkcioniranja carinskih tijela.
3. Postizanje posebnih ciljeva mjeri se na temelju pokazatelja iz Priloga -I. Ako je potrebno, ti se pokazatelji mogu izmijeniti tijekom Programa.
Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 15. za izmjenu popisa pokazatelja utvrđenog u Prilogu I.
Članak 6.
Operativni ciljevi
Operativni ciljevi Programa su sljedeći:
(a)
podupirati pripremu, dosljednu primjenu i učinkovitu provedbu prava Unije i politike u području carine;
(b)
razvijati, poboljšavati, koristiti i podupirati europske informacijske sustave za carinu,
(c)
utvrditi, razvijati, dijeliti i primjenjivati najbolje radne prakse i administrativne postupke, posebno nastavljajući se na aktivnosti usporednih analiza,
(d)
jačati vještine i stručnost carinskih službenika,
(e)
poboljšati suradnju između carinskih tijela i međunarodnih organizacija, trećih zemalja, drugih državnih tijela, uključujući tijela za praćenje tržišta na razini Unije i na nacionalnoj razini, gospodarske subjekte i organizacije koje predstavljaju gospodarske subjekte.
POGLAVLJE II.
PRIHVATLJIVA DJELOVANJA
Članak 7.
Prihvatljiva djelovanja
Program osigurava, u skladu s uvjetima utvrđenima u godišnjem programu rada iz članka 14., financijsku potporu za sljedeće vrste djelovanja:
(a)
zajednička djelovanja:
i.
seminari i radionice;
ii.
projektne grupe, uglavnom sastavljene od ograničenog broja zemalja, operativne tijekom ograničenog vremenskog razdoblja radi provođenja unaprijed određenog cilja s precizno utvrđenim ishodom uključujući koordinaciju ili usporednu analizu;
iii.
radni posjeti u organizaciji zemalja sudionica ili druge zemlje kako bi se omogućilo službenicima da steknu ili povećaju svoju stručnost ili znanje o carinskim pitanjima; za radne posjete organizirane u trećim zemljama, u okviru Programa prihvatljivi su samo putni troškovi i troškovi boravka (smještaj i dnevnica);
iv.
aktivnosti praćenja koje provode zajedničke ekipe sastavljene od službenika Komisije i službenika zemalja sudionica za analizu carinske prakse, prepoznavanje svih poteškoća u provedbi pravila i, prema potrebi, davanje prijedloga za prilagodbu pravila i metoda rada Unije;
v.
timovi stručnjaka, to jest strukturirani oblici suradnje, stalni ili privremeni, koji udružuju stručnost radi obavljanja zadaća u pojedinim područjima ili izvođenja operativnih aktivnosti, eventualno uz podršku usluga za internetsku suradnju, administrativnu pomoć i objekte za infrastrukturu i opremu;
vi.
izgradnja kapaciteta carinske uprave i prateća djelovanja;
vii.
studije;
viii.
zajednički razvijene mjere komunikacije;
ix.
bilo koja druga aktivnost koja podržava opće, posebne i operativne ciljeve iz članaka 5. i 6.;
(b)
jačanje kapaciteta za informacijsku tehnologiju: razvoj, održavanje, upravljanje i kontrola kvalitete sastavnica Unije europskih informacijskih sustava iz Priloga II. odjeljka A i u novim europskim informacijskim sustavima uspostavljenima na temelju prava Unije;
(c)
razvoj osobnih kompetencija: mjere zajedničkog osposobljavanja za potporu potrebnih stručnih vještina i znanja koji se odnose na carinu.
Članak 8.
Posebne provedbene odredbe za zajednička djelovanja
1. Sudjelovanje u zajedničkim djelovanjima iz članka 7. točke (a) na dobrovoljnoj je osnovi.
2. Zemlje sudionice osiguravaju da se službenici s odgovarajućim profilom i kvalifikacijama imenuju za sudjelovanje u zajedničkim djelovanjima.
3. Zemlje sudionice, prema potrebi, poduzimaju mjere potrebne za provedbu zajedničkih djelovanja, osobito podizanjem svijesti o tim djelovanjima i osiguravanjem optimalnog korištenja dobivenih rezultata.
Članak 9.
Posebne provedbene odredbe za jačanje kapaciteta za informacijsku tehnologiju
1. Komisija i zemlje sudionice osiguravaju da se europski informacijski sustavi iz Priloga II odjeljka A razvijaju, koriste i održavaju na odgovarajući način.
2. Komisija u suradnji sa zemljama sudionicama koordinira one aspekte uspostave i funkcioniranja sastavnica Unije, navedenih u Prilogu II. odjeljku B, i sastavnica koje ne pripadaju Uniji, opisanih u Prilogu II. odjeljku C, europskih informacijskih sustava iz Priloga II. odjeljka A koji su potrebni za osiguranje njihove funkcionalnosti, međusobne povezanosti i neprekidnog poboljšanja.
3. Unija snosi troškove nabave, razvoja, ugradnje, održavanja i rada na dnevnoj osnovi sastavnica Unije. Troškove nabave, razvoja, ugradnje, održavanja i rada na dnevnoj osnovi sastavnica koje ne pripadaju Uniji snose zemlje sudionice.
Članak 10.
Posebne provedbene odredbe za razvoj osobnih kompetencija
1. Sudjelovanje u mjerama zajedničkog osposobljavanja iz članka 7. točke (c) na dobrovoljnoj je osnovi.
2. Zemlje sudionice, prema potrebi, u svoje nacionalne programe osposobljavanja integriraju zajednički razvijen sadržaj osposobljavanja, uključujući i module učenja putem interneta, programe osposobljavanja i zajednički dogovorene standarde osposobljavanja.
3. Zemlje sudionice osiguravaju da njihovi službenici dobiju početno i daljnje osposobljavanje potrebno za stjecanje zajedničkih profesionalnih vještina i znanja u skladu s programima osposobljavanja.
4. Zemlje sudionice osiguravaju jezično osposobljavanje koje je službenicima potrebno da steknu dostatnu razinu jezičnog znanja za sudjelovanje u Programu.
POGLAVLJE III.
FINANCIJSKI OKVIR
Članak 11.
Financijski okvir
1. Financijska omotnica za provedbu Programa za razdoblje 2014. - 2020. iznosi 522 943 000 EUR po tekućim cijenama.
Europski parlament i Vijeće odobravaju godišnja odobrena sredstva u okviru granica višegodišnjeg financijskog okvira.
2. U okviru financijske omotnice predviđene za Program dodjeljuju se indikativni iznosi za prihvatljiva djelovanja navedena u članku 7., u okviru postotaka utvrđenih u Prilogu III.a za svaku vrstu djelovanja. Komisija može odstupiti od indikativne dodjele sredstava utvrđene u tom prilogu, ali ne može povećati dodijeljeni udio financijske omotnice za više od 10 % za svaku vrstu djelovanja.
Ako se pokaže da je potrebno premašiti to ograničenje, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 15. za izmjenu indikativne dodjele sredstava utvrđene u PriloguIII.
Članak 12.
Vrste intervencija
1. Komisija provodi Program u skladu s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012.
2. Financijska potpora Unije za prihvatljiva djelovanja predviđena u članku 7. ima oblik:
(a)
bespovratnih sredstava;
(b)
ugovorâ o javnoj nabavi;
(c)
nadoknade troškova vanjskih stručnjaka iz članka 4.
3. Stopa sufinanciranja za bespovratna sredstva iznosi do 100 % prihvatljivih troškova u slučaju dnevnica, putnih troškova i troškova smještaja te troškova povezanih s organizacijom događaja.
Primjenjiva stopa sufinanciranja za djelovanja koja zahtijevaju dodjelu bespovratnih sredstava određuje se u godišnjim programima rada.
4. Dodjela financijskih sredstava za Program također može pokrivati:
(a)
izdatke koji se odnose na aktivnosti povezane s pripremom, praćenjem, kontrolom, revizijom i ocjenjivanjem koje su potrebne za upravljanje Programom i postizanje njegovih ciljeva, posebno u odnosu na studije, sastanke stručnjaka, mjere informiranja i komunikacije, uključujući korporativnu komunikaciju u vezi s političkim prioritetima Unije u mjeri u kojoj su povezani s ciljevima ovog Programa;
(b)
izdatke povezane s mrežama za informacijsku tehnologiju za obradu i razmjenu informacija; i
(c)
sve ostale izdatke Komisije za tehničku i administrativnu pomoć za upravljanje Programom.
Članak 13.
Zaštita financijskih interesa Unije
1. Komisija poduzima odgovarajuće mjere kojima osigurava da su, pri provedbi djelovanja koja se financiraju u okviru ove Uredbe, financijski interesi Unije zaštićeni primjenom preventivnih mjera protiv prijevare, korupcije i bilo koje druge nezakonite aktivnosti, učinkovitim provjerama i, ako se uoče nepravilnosti, vraćanjem nepravilno plaćenih iznosa te, prema potrebi, učinkovitim, proporcionalnim i odvraćajućim administrativnim i financijskim sankcijama.
2. Komisija ili njezini predstavnici te Revizorski sud ovlašteni su za provedbu revizije, na temelju dokumenata i na terenu, nad svim korisnicima bespovratnih sredstava, izvođačima i podizvođačima koji su primili sredstva Unije u okviru ove Uredbe.
3. Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) može provoditi istrage, uključujući provjere i inspekcije na terenu, u skladu s odredbama i postupcima utvrđenima u Uredbi (EU, Euratom) br. 883/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (10) i Uredbi Vijeća (Euratom, EZ) br. 2185/96 (11) radi utvrđivanja je li došlo do prijevare, korupcije ili bilo koje druge nezakonite aktivnosti koja utječe na financijske interese Unije u vezi sa sporazumom ili odlukom o dodjeli bespovratnih sredstava ili ugovorom u vezi s ugovorom financiranim u składu s ovom Uredbom.
POGLAVLJE IV.
PROVEDBENE OVLASTI
Članak 14.
Program rada
1. Radi provedbe Programa Komisija provedbenim aktima donosi godišnje programe rada. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 16. stavka 2.
Svakim godišnjim programom rada provode se ciljevi Programa određujući sljedeće:
(a)
djelovanja u skladu s općim, posebnim i operativnim ciljevima kako su utvrđeni u člancima 5. i 6., metodu provedbe uključujući, prema potrebi, modalitete osnivanja timova stručnjaka iz članka 7. točke (a) podtočke v. te očekivane rezultate;
(b)
raspodjelu proračuna prema vrsti djelovanja;
(c)
stopu sufinanciranja bespovratnih sredstava iz članka 12. stavka 3.
2. Prilikom pripreme godišnjeg programa rada Komisija u obzir uzima zajednički pristup u vezi s carinskom politikom. Taj pristup redovito se preispituje i utvrđuje u partnerstvu između Komisije i država članica u Skupini za carinsku politiku, koju čine voditelji carinskih uprava država članica ili njihovi predstavnici i predstavnici Komisije.
Komisija Skupinu za carinsku politiku redovito obavješćuje o mjerama koje se odnose na provedbu Programa.
Članak 15.
Izvršavanje ovlasti
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.
2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 5. stavka 3. drugog podstavka i članka 11. stavka 2. drugog podstavka dodjeljuje se Komisiji na razdoblje koje počinje 1. siječnja 2014. i završava 31. prosinca 2020.
3. Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 5. stavka 3. drugog podstavka i članka 11. stavka 2. drugog podstavka. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv proizvodi učinke dan nakon objave u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
5. Delegirani akt donesen na temelju članka 5. stavka 3. drugog podstavka i članka 11. stavka 2. drugog podstavka stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne ulože nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore. Taj se rok produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
Članak 16.
Odborski postupak
1. Komisiji pomaže odbor. Navedeni odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
POGLAVLJE V
PRAĆENJE I OCJENJIVANJE
Članak 17.
Praćenje djelovanjâ u okviru Programa
1. U suradnji sa zemljama sudionicama, Komisija prati provedbu Programa i djelovanjâ u okviru njega na temelju pokazatelja iz Priloga -I.
2. Komisija objavljuje rezultate praćenja.
3. Rezultati praćenja koriste se za ocjenjivanje Programa u skladu s člankom 18.
Članak 18.
Ocjenjivanje
1. Komisija podnosi Europskom parlamentu i Vijeću izvješće o ocjenjivanju na sredini razdoblja te završno izvješće o ocjenjivanju Programa u vezi s pitanjima iz stavaka 2. i 3. Rezultati tih ocjenjivanja, uključujući utvrđene glavne nedostatke, uključuju se u odluke o mogućoj obnovi, izmjeni ili suspenziji Programa za sljedeća razdoblja. Ta ocjenjivanja provodi neovisni vanjski ocjenjivač.
2. Komisija do 30. lipnja 2018. izrađuje izvješće o ocjenjivanju na sredini razdoblja koje se bavi ostvarivanjem ciljeva djelovanjâ u okviru Programa, učinkovitošću korištenja resursa i dodanom vrijednošću Programa na europskoj razini. To se izvješće također bavi pojednostavljenjem i daljnjom relevantnošću ciljeva, kao i doprinosom Programa prioritetima Unije u području pametnog, održivog i uključivog rasta.
3. Komisija do 31. prosinca 2021. izrađuje završno izvješće o ocjenjivanju koje se bavi pitanjima iz stavka 2., kao i dugoročnim utjecajem i održivošću učinaka programa.
4. Zemlje sudionice Komisiji na njezin zahtjev dostavljaju sve podatke i informacije relevantne za doprinos njezinom izvješću o ocjenjivanju na sredini razdoblja i završnom izvješću o ocjenjivanju.
POGLAVLJE VI.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 19.
Stavljanje izvan snage
Odluka br. 624/2007/EZ stavlja se izvan snage s učinkom od 1. siječnja 2014.
Međutim, financijske obveze povezane s djelovanjima koja se provode u okviru te odluke i dalje se uređuju tom odlukom do njihova završetka.
Članak 20.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2014.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 11. prosinca 2013.