EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNINGNr. 1304/2013
af 17. december 2013
om Den Europæiske Socialfond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1081/2006
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 164,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelser fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (3) fastlægges rammebestemmelserne for indsatsen under Den Europæiske Socialfond (ESF), Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Fiskerifond, og navnlig fastlægges de tematiske mål, principper og regler for programmering, overvågning og evaluering samt forvaltning og kontrol. Det er derfor nødvendigt at fastsætte ESF opgaver og anvendelsesområde tillige med de tilknyttede investeringsprioriteter vedrørende de tematiske mål og at fastsætte særlige bestemmelser om den type aktiviteter, der kan finansieres af ESF.
(2)
ESF bør forbedre beskæftigelsesmulighederne, styrke den sociale inklusion, bekæmpe fattigdommen, fremme uddannelse, færdigheder og livslang læring og udvikle aktive, omfattende og bæredygtige inklusionspolitikker i overensstemmelse med de opgaver, der er tillagt ESF i artikel 162 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), og dermed bidrage til den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed i overensstemmelse med artikel 174 i TEUF. I henhold til artikel 9 i TEUF bør ESF tage hensyn til de krav, der er knyttet til fremme af et højt beskæftigelsesniveau, sikring af passende social beskyttelse, bekæmpelse af social udelukkelse samt et højt niveau for uddannelse, erhvervsuddannelse og beskyttelse af menneskers sundhed.
(3)
Det Europæiske Råd opfordrede den 17. juni 2010 til, at alle fælles politikker, herunder samhørighedspolitikken, støtter Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, som fastlagt i Kommissionens meddelelse af 3. marts 2010 ("Europa 2020-strategien"). For at sikre fuld tilpasning af ESF til denne strategis mål, især med hensyn til beskæftigelse, uddannelse, erhvervsuddannelse og bekæmpelse af social udelukkelse, fattigdom og forskelsbehandling, bør ESF støtte medlemsstaterne under hensyn til de relevante Europa 2020 integrerede retningslinjer og de relevante landespecifikke henstillinger vedtaget i overensstemmelse med artikel 121, stk. 2, artikel 148, stk. 4, i TEUF, samt, hvor det er hensigtsmæssigt på nationalt plan, de nationale reformprogrammer understøttet af nationale strategier for beskæftigelse, nationale sociale rapporter, nationale strategier for integration af romaer og nationale strategier for handicappede. ESF bør også bidrage til de relevante aspekter af gennemførelsen af flagskibsinitiativerne og særlig med hensyn til "En dagsorden for nye kvalifikationer og job", "Unge på vej" og "Den europæiske platform mod fattigdom og social udstødelse". ESF bør også støtte relevante aktiviteter i "En digital dagsorden" og i "Innovation i EU".
(4)
Unionen står over for strukturelle udfordringer som følge af den økonomiske globalisering, teknologiske ændringer og en støt aldrende arbejdsstyrke og mangel på færdigheder og arbejdskraft i nogle sektorer og regioner. Udfordringerne forværredes yderligere af den nylige økonomiske og finansielle krise, som har resulteret i øget arbejdsløshed, som især rammer unge og andre dårligt stillede, f.eks. indvandrere og minoriteter.
(5)
ESF bør sigte mod at fremme beskæftigelse, forbedre adgangen til arbejdsmarkedet med særlig vægt på dem, der er længst væk fra arbejdsmarkedet og støtte arbejdskraftens frivillige mobilitet. EFS bør også støtte aktiv og sund aldring, bl.a. via innovative former for tilrettelæggelse af arbejdet samt ved at fremme sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og øge beskæftigelsesegnetheden. Som led i indsatsen for at fremme velfungerende arbejdsmarkeder gennem styrkelse af arbejdstageres tværnationale geografiske mobilitet bør ESF navnlig støtte det europæiske arbejdsformidlingsnet Eures' aktiviteter i forbindelse med ansættelse og tilhørende oplysninger, rådgivning og vejledning på nationalt og tværnationalt plan. Operationer, der finansieres af ESF, bør overholde artikel 5, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, der fastslår, at ingen må pålægges at udføre tvangs- eller pligtarbejde.
(6)
ESF bør også fremme den sociale inklusion samt forebygge og bekæmpe fattigdom med henblik på at bryde den negative sociale arv, hvilket skal ske gennem en række politikker, der fokuserer på de dårligst stillede befolkningsgrupper uanset alder, herunder børn, arbejdende fattige og ældre kvinder. Der bør lægges vægt på deltagelsen af asylsøgere og flygtninge. ESF kan benyttes til at forbedre adgangen til prismæssigt overkommelige, bæredygtige og kvalitetsprægede tjenester af almen interesse, navnlig inden for sundhedspleje, beskæftigelse og faglig uddannelse, tjenester for hjemløse, pasning uden for skoletid, børnepasning og langtidspleje. Tjenester, som støttes, kan være offentlige, private og/eller lokalsamfundsbaserede, og kan ydes af forskellige typer af tjenesteydere, dvs. offentlige forvaltninger, private firmaer, sociale virksomheder, ikke-statslige organisationer.
(7)
EFS bør påtage sig at håndtere tidlig skoleafgang, fremme lige adgang til uddannelse af god kvalitet, investere i erhvervsuddannelse, forbedre uddannelsessystemers relevans for arbejdsmarkedet og øge livslang læring, herunder formelle, ikke-formelle og uformelle læringsveje.
(8)
Ud over disse prioriteter bør den offentlige forvaltnings effektivitet på nationalt og regionalt plan samt de offentlige forvaltningers evne til at handle på aktiv vis forbedres i de regioner og medlemsstater, der er bagefter i udvikling, med henblik på at øge den økonomiske vækst og beskæftigelsesmuligheder. Den institutionelle kapacitet bør styrkes hos de aktører, herunder ikke-statslige organisationer, som står for politikker inden for beskæftigelse, almen og erhvervsrettet uddannelse og sociale forhold, herunder på området for bekæmpelse af forskelsbehandling.
(9)
Støtte under investeringsprioriteten "lokaludvikling styret af lokalsamfundet" kan bidrage til alle de tematiske mål, der er fastlagt i denne forordning. ESF-støttede lokaludviklingsstrategier styret af lokalsamfundet, bør være inklusive i forhold til dårligt stillede personer, der er til stede i området, både hvad angår den lokale aktionsgruppes styring og med hensyn til strategiens indhold.
(10)
Samtidig er det vigtigt at støtte Unionens mikrovirksomheders samt små og mellemstore virksomheders udvikling og konkurrenceevne i Unionen og at sikre, at folk gennem erhvervelse af passende færdigheder og gennem muligheder for livslang læring kan tilpasse sig nye udfordringer såsom overgangen til en videnbaseret økonomi, den digitale dagsorden og overgangen til en mere energieffektiv økonomi med lavere CO2-emissioner. ESF bør bidrage til at imødegå disse udfordringer ved at forfølge sine tematiske hovedmål. ESF bør i den forbindelse styrke arbejdsstyrkens overgang fra uddannelse til beskæftigelse i retning af grønnere færdigheder og arbejdspladser og bør fokusere på problemet med mangelen på færdigheder, bl.a. inden for energieffektivitet, vedvarende energi og bæredygtig transport. ESF bør også bidrage til kulturelle og kreative færdigheder. De sociokulturelle, kreative og kulturelle sektorer yder vigtige indirekte bidrag til ESF's mål, og deres potentiale bør derfor integreres bedre i ESF's projekter og programmering.
(11)
På baggrund af det vedvarende behov for at gøre en indsats for at bekæmpe ungdomsarbejdsløshed i Unionen som helhed bør der iværksættes et ungdomsbeskæftigelsesinitiativ for de hårdest ramte regioner. Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet bør i disse regioner støtte unge, som ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse, og som er arbejdsløse eller erhvervsinaktive og således styrke og fremskynde gennemførelsen af aktiviteter, der modtager ESF-støtte. Der bør afsættes yderligere midler specifikt til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, og disse bør suppleres med investeringer fra ESF i de hårdest ramte regioner. Ved at være rettet mod enkeltpersoner snarere end strukturer bør ungdomsbeskæftigelsesinitiativet sigte mod at supplere andre ESF-støttede operationer og nationale aktioner rettet mod unge, som ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse, bl.a. ved at gennemføre ungdomsgarantien i overensstemmelse med Rådets henstilling af 22. april 2013 om oprettelse af en ungdomsgaranti (4), ifølge hvilken der er behov for, at unge modtager et kvalitetstilbud om beskæftigelse, videreuddannelse, en lærlingeuddannelse eller et praktikophold, senest fire måneder efter at de er blevet arbejdsløse eller har forladt det formelle uddannelsessystem. Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet kan også støtte aktioner til bekæmpelse af tidlig skoleafgang. Adgangen til sociale ydelser for de unge og deres familie eller andre, som forsørges af dem, bør ikke være betinget af de unges deltagelse i ungdomsbeskæftigelsesinitiativet.
(12)
Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet bør være fuldt integreret i ESF's programmering, men der bør i relevant omfang udarbejdes særlige bestemmelser vedrørende ungdomsbeskæftigelsesinitiativet med henblik på at opfylde dets mål. Det er nødvendigt at forenkle og lette gennemførelsen af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, især med hensyn til reglerne for økonomisk forvaltning og ordningerne for tematisk koncentration. For at sikre, at resultaterne af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet bliver tydeligt demonstreret og formidlet, bør der tages højde for en specifik overvågning og evaluering samt for informations- og pr-arrangementer. Ungdomsorganisationer bør inddrages i overvågningsudvalgenes drøftelser om forberedelse og gennemførelse, herunder evaluering, af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet.
(13)
ESF bør bidrage til Europa 2020-strategien og sikre, at støtten i højere grad koncentreres om Unionens prioriteter. Mindsteandelen af midlerne til samhørighedspolitikken afsat til EFS er fastsat i artikel 92, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1303/2013. ESF bør navnlig øge sin støtte til kampen mod social udelukkelse og fattigdom gennem en mindste øremærket tildeling på 20 % af de samlede ESF-midler i hver medlemsstat. Alt efter udviklingsniveauet i de støttede regioner bør valget og antallet af investeringsprioriteter med henblik på støtte fra ESF også være begrænset.
(14)
Der bør i denne forordning fastlægges en række fælles output- og resultatindikatorer for at sikre en tættere overvågning og en bedre vurdering af de resultater, som opnås på EU-plan gennem aktioner, der støttes af ESF. Disse indikatorer bør svare til den investeringsprioritet og den type aktion, der støttes i overensstemmelse med nærværende forordning og de relevante bestemmelser i forordning (EU) nr. 1303/2013. Disse indikatorer bør om nødvendigt suppleres med programspecifikke resultat- og/eller outputindikatorer.
(15)
Medlemsstaterne tilskyndes til at aflægge rapport om ESF-investeringernes indvirkning på marginaliserede gruppers lige muligheder, lige adgang og integration i alle operationelle programmer.
(16)
Under hensyntagen til de databeskyttelseskrav, der er knyttet til indsamling og opbevaring af følsomme oplysninger om deltagere, bør medlemsstaterne og Kommissionen regelmæssigt evaluere effektiviteten, nytten og virkningen af ESF-støtten til fremme af social inklusion og bekæmpelse af fattigdom, navnlig med hensyn til dårligt stillede personer såsom romaer. Medlemsstaterne tilskyndes til at aflægge rapport om ESF-finansierede initiativer i de nationale sociale rapporter, de vedføjer deres nationale reformprogrammer, navnlig vedrørende marginaliserede befolkningsgrupper såsom romaer og migranter;
(17)
En effektiv og virkningsfuld gennemførelse af de aktioner, der støttes af ESF, forudsætter god forvaltningsskik og partnerskab mellem alle relevante territoriale og socioøkonomiske aktører under hensyntagen til de aktører, der opererer på regionalt og lokalt plan, herunder navnlig paraplyorganisationer, der repræsenterer lokale og regionale myndigheder, det organiserede civilsamfund, økonomiske interesseorganisationer og navnlig arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer. Medlemsstaterne bør derfor sikre, at arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer deltager i den strategiske styring af ESF, lige fra opstillingen af prioriteter for de operationelle programmer til gennemførelsen af ESF og evalueringen af resultaterne.
(18)
Medlemsstaterne og Kommissionen bør sikre, at gennemførelsen af de ESF-finansierede prioriteter bidrager til at fremme ligestillingen mellem kvinder og mænd i overensstemmelse med artikel 8 i TEUF. Evalueringer har vist betydningen af, at målene om ligestilling mellem kønnene på rettidig og konsekvent vis inddrages i alle dimensioner og på alle trin af forberedelsen, overvågningen, gennemførelsen og evalueringen af operationelle programmer, samtidig med at det sikres, at der iværksættes specifikke aktioner for at fremme ligestillingen mellem kønnene, kvinders økonomiske uafhængighed, uddannelse og opkvalificering samt reintegreringen af voldsramte kvinder på arbejdsmarkedet og i samfundet.
(19)
I overensstemmelse med artikel 10 i TEUF bør gennemførelsen af de ESF-finansierede prioriteter bidrage til at bekæmpe forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering og i den forbindelse tage særligt hensyn til personer, som er udsat for flere former for forskelsbehandling. Forskelsbehandling på grund af køn bør fortolkes i bred forstand, således at det også dækker andre kønsrelaterede aspekter i overensstemmelse med EU-Domstolens praksis. Gennemførelsen af de ESF-finansierede prioriteter bør også bidrage til at fremme lige muligheder. ESF bør støtte opfyldelsen af Unionens forpligtelse i henhold til FN's konvention om rettigheder for personer med handicap, bl.a. med hensyn til uddannelse, arbejde, beskæftigelse og tilgængelighed. ESF bør også fremme overgangen fra institutionel pleje til pleje i nærmiljøet. ESF bør ikke støtte tiltag, der bidrager til segregation eller social udstødelse.
(20)
Støtte til social innovation bidrager til at afpasse politikker bedre efter sociale forandringer. ESF bør fremme og støtte innovative sociale virksomheder og iværksættere samt innovative projekter, som ikke-statslige organisationer og andre aktører inden for den sociale økonomi tager initiativ til. Blandt andet er afprøvning og evaluering af innovative løsninger, inden de indføres i stor skala, afgørende for at forbedre politikkers effektivitet og dermed berettiget til særlig ESF-støtte. Innovative løsninger kan omfatte udvikling af sociometri som f.eks. social mærkning, forudsat at dette viser sig at være effektivt.
(21)
Tværnationalt samarbejde har betydelig merværdi og bør derfor støttes af alle medlemsstaterne undtagen i behørigt begrundede tilfælde under hensyn til proportionalitetsprincippet. Det er også nødvendigt at styrke Kommissionens rolle i forbindelse med at lette erfaringsudveksling og koordinere gennemførelsen af relevante initiativer.
(22)
Med henblik på at fremme en integreret og holistisk tilgang til beskæftigelse og social inklusion bør ESF støtte tværsektorielle og territorialt baserede partnerskaber.
(23)
Mobilisering af regionale og lokale aktører bør bidrage til at opfylde Europa 2020-strategien og dens overordnede mål. Territoriale pagter, lokale beskæftigelsesinitiativer og social inklusion, bæredygtige og inklusive lokaludviklingsstrategier styret af lokalsamfundet i by- og landdistrikter, og strategier for bæredygtig udvikling af byområder kan anvendes og støttes for mere aktivt at inddrage regionale og lokale myndigheder, byer, arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer i hele processen fra forberedelsen til gennemførelsen af de operationelle programmer.
(24)
Ved forordning (EU) nr. 1303/2013 fastsættes det, at reglerne om udgifters støtteberettigelse afgøres på nationalt niveau, dog med visse undtagelser for hvilke der fastsættes særlige bestemmelser i henseende til ESF.
(25)
Det er hensigtsmæssigt at vedtage bestemmelser, som supplerer forordning (EU) nr. 1303/2013, for så vidt angår udgifters støtteberettigelse, for at forenkle anvendelsen af ESF og mindske fejlrisikoen under hensyntagen til særlige forhold i de operationer, der støttes af ESF.
(26)
Anvendelsen af standardskalaer for enhedsomkostninger, faste beløb og finansiering efter en fast takst bør føre til en forenkling for støttemodtageren og mindske den administrative byrde for alle ESF-projektpartnere.
(27)
Det er vigtigt at sikre en forsvarlig økonomisk forvaltning af hvert operationelt program, og at det gennemføres på den mest effektive og brugervenlige måde. Medlemsstaterne bør afstå fra at tilføje regler, der komplicerer anvendelsen af støtten for modtagerne.
(28)
Medlemsstaterne og regionerne bør tilskyndes til at skabe en løftestangseffekt med ESF via finansielle instrumenter for at støtte f.eks. studerende, jobskabelse, arbejdstageres mobilitet, social inklusion og social iværksætterkultur.
(29)
ESF bør supplere andre EU-programmer, og der bør udvikles tætte synergier mellem ESF og Unionens andre finansielle instrumenter.
(30)
Investeringer i den menneskelige kapital er den hovedkraft, som Unionen kan anvende til at sikre sin internationale konkurrenceevne og en holdbar genopretning af økonomien. Ingen form for investering kan udvirke strukturreformer, hvis ikke den ledsages af en sammenhængende, vækstorienteret strategi for udvikling af den menneskelige kapital. Det er derfor nødvendigt i programmeringsperioden 2014-2020 at sikre, at de midler, der afsættes til at forbedre færdigheder og øge beskæftigelsesniveauet, gør det muligt at iværksætte aktioner i den fornødne skala.
(31)
Beføjelsen til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF bør delegeres til Kommissionen med hensyn til at definere standardskalaer for enhedsomkostninger og faste beløb og deres maksimale beløb for forskellige typer af operationer. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(32)
Kommissionen bør i forvaltningen af ESF bistås af det udvalg, der er omhandlet i artikel 163 i TEUF.
(33)
Da denne forordning træder i stedet for Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1081/2006 (5) bør nævnte forordning ophæves. Nærværende forordning bør dog ikke være til hinder for videreførelse eller ændring af støtte, som Kommissionen har godkendt på grundlag af forordning (EF) nr. 1081/2006 eller anden lovgivning, der finder anvendelse på denne støtte pr. 31. december 2013. Nævnte forordning eller sådan anden gældende lovgivning bør derfor fortsat gælde efter den 31. december 2013 for den pågældende støtte eller de pågældende operationer indtil deres afslutning. Ansøgninger om bistand, der er indgivet eller godkendt i henhold til forordning (EF) nr. 1081/2006, bør fortsat være gyldige -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
Ved denne forordning fastsættes Den Europæiske Socialfonds (ESF) missioner, herunder ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, anvendelsesområdet for støtten, de særlige bestemmelser samt hvilke typer udgifter, der er støtteberettigede.
Artikel 2
Missioner
1. ESF skal fremme høj beskæftigelse og jobkvalitet, forbedre adgangen til arbejdsmarkedet, støtte arbejdstageres geografiske og faglige mobilitet og lette deres tilpasning til industrielle forandringer og til forandringer i produktionssystemet, der er nødvendige for en bæredygtig udvikling, fremme et højt niveau for uddannelse for alle og støtte overgangen fra uddannelsessektoren til arbejdsmarkedet for unge, bekæmpe fattigdom og styrke den sociale inklusion samt fremme ligestilling mellem kønnene, ikke-forskelsbehandling og lige muligheder og derigennem bidrage til Unionens prioriteter om at styrke den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed.
2. ESF fuldfører de i stk. 1 nævnte missioner ved at bistå medlemsstaterne med opfyldelsen af prioriteterne og de overordnede mål i EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst ("Europa 2020-strategien") og ved at give dem mulighed for at imødegå deres specifikke udfordringer i forbindelse med at nå Europa 2020-strategi-målene. ESF skal støtte udformningen og gennemførelsen af politikker og aktioner i forbindelse med dens opgaver under hensyntagen til de relevante integrerede retningslinjer og de relevante landespecifikke henstillinger vedtaget i overensstemmelse med artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4, i TEUF og, hvor det er hensigtsmæssigt på nationalt plan, de nationale reformprogrammer samt andre relevante nationale strategier og rapporter.
3. ESF skal være til gavn for personer, herunder dårligt stillede såsom langtidsledige, handicappede, indvandrere, etniske minoriteter, marginaliserede befolkningsgrupper og personer i alle aldre, der risikerer fattigdom og social udelukkelse. ESF skal også yde støtte til arbejdstagere, virksomheder, herunder aktører i den sociale økonomi og iværksættere, samt til systemer og strukturer med henblik på at lette deres tilpasning til nye udfordringer, herunder ved at mindske misforholdet mellem udbudte og efterspurgte kvalifikationer, og fremme en god forvaltningsskik, sociale fremskridt og gennemførelse af reformer navnlig inden for beskæftigelse, almen og erhvervsrettet uddannelse og sociale politikker.
Artikel 3
Anvendelsesområdet for støtten
1. ESF skal under de tematiske mål i artikel 9, stk. 1, nr. 8), 9), 10) og 11), i forordning (EU) nr. 1303/2013, der svarer til litra a), b), c) og d), i nærværende stykke og i overensstemmelse med sine missioner støtte følgende investeringsprioriteter:
a)
For så vidt angår det tematiske mål "fremme af bæredygtig beskæftigelse af høj kvalitet og støtte til arbejdskraftens mobilitet":
i)
adgang til beskæftigelse for arbejdssøgende og erhvervsinaktive, herunder langtidsledige og personer, der er langt fra arbejdsmarkedet, også gennem lokale beskæftigelsesinitiativer og støtte til arbejdstagernes mobilitet
ii)
varig integration af unge på arbejdsmarkedet, navnlig unge, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse, herunder unge, der er i fare for social udstødelse, og unge fra marginaliserede samfundsgrupper, herunder gennem gennemførelsen af ungdomsgarantien
iii)
selvstændig virksomhed, iværksætteri og virksomhedsetablering, herunder innovative mikro-, små og mellemstore virksomheder
iv)
ligestilling mellem mænd og kvinder på alle områder, herunder i adgang til beskæftigelse, avancementsmuligheder, forening af arbejde og privatliv samt fremme af lige løn for lige arbejde
v)
arbejdsstyrkens, virksomheders og iværksætteres tilpasning til forandringer
vi)
aktiv og sund aldring
vii)
modernisering af arbejdsmarkedets institutioner, såsom offentlige og private arbejdsformidlinger og forbedring af matchning til arbejdsmarkedets behov, herunder gennem aktioner, som fremmer arbejdskraftens mobilitet på tværs af landegrænser, og gennem mobilitetsordninger og bedre samarbejde mellem institutioner og relevante interessenter.
b)
For så vidt angår det tematiske mål "fremme af social inklusion, bekæmpelse af fattigdom og enhver forskelsbehandling":
i)
aktiv inklusion, herunder med henblik på at fremme lige muligheder og aktiv deltagelse og forbedre beskæftigelsesevnen
ii)
socioøkonomisk integration af marginaliserede samfund såsom romasamfundet
iii)
bekæmpelse af alle former for forskelsbehandling og fremme af lige muligheder
iv)
bedre adgang til prismæssigt overkommelige, bæredygtige tjenester af høj kvalitet og herunder sundhedspleje og sociale tjenesteydelser af almen interesse
v)
fremme af socialt iværksætteri og erhvervsmæssig integration i sociale virksomheder og den sociale og solidariske økonomi med henblik på at lette adgangen til beskæftigelse
vi)
lokaludviklingsstrategier styret af lokalsamfundet.
c)
For så vidt angår det tematiske mål "investeringer i uddannelse og erhvervsuddannelse med henblik på færdigheder og livslang læring":
i)
nedbringe og forebygge tidlig skoleafgang og fremme lige adgang til førskoleundervisning og undervisning på primær og sekundærtrinnet af høj kvalitet, herunder formelle, ikke-formelle og uformelle læringsveje med henblik på tilbagevenden til uddannelse
ii)
forbedre kvaliteten og effektiviteten af samt adgangen til videregående eller tilsvarende uddannelser med henblik på at øge deltagelsen og succesraten, navnlig for dårligt stillede grupper
iii)
forbedre den lige adgang til livslang læring for alle aldersgrupper i formelt, ikke-formelt og uformelt regi, forbedre arbejdsstyrkens viden, færdigheder og kompetencer og fremme fleksible læringsveje, herunder via erhvervsvejledning og validering af erhvervede kompetencer
iv)
forbedre uddannelsessystemers arbejdsmarkedsrelevans, lette overgangen fra skole til arbejdsmarked, styrke erhvervsuddannelsessystemerne og deres kvalitet, herunder gennem mekanismer til forudsigelse af efterspurgte færdigheder, tilpasning af læseplaner samt etablering og udvikling af arbejdsbaserede læringssystemer, herunder systemer med kombineret teoretisk og praktisk læring samt praktikpladsordninger
d)
For så vidt angår det tematiske mål "styrkelse af den institutionelle kapacitet for offentlige myndigheder og interessenter og af effektiviteten i den offentlige forvaltning":
i)
investering til gavn for den institutionelle kapacitet og de offentlige forvaltningers og offentlige tjenesteydelsers effektivitet på nationalt, regionalt og lokalt plan med henblik på reformer, bedre regulering og god forvaltningsskik.
Denne investeringsprioritet gælder kun i de medlemsstater, som er berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden, eller i medlemsstater, som har en eller flere regioner på NUTS 2-niveau som omhandlet i artikel 90, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 1303/2013
ii)
kapacitetsopbygning hos alle de aktører, som tilvejebringer politikker for almen uddannelse, livslang læring, erhvervsuddannelse, beskæftigelse og sociale forhold, herunder gennem sektorielle og territoriale pagter med henblik på at mobilisere tilslutning til reformer på nationalt, regionalt og lokalt plan.
2. Gennem de investeringsprioriteter, der er angivet i stk. 1 i nærværende artikel, bidrager ESF også til de andre tematiske mål, der er fastsat i artikel 9, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013, primært ved at:
a)
støtte overgangen til en klimaresistent, ressourceeffektiv og miljømæssigt bæredygtig økonomi med lave CO2-emissioner gennem den forbedring af uddannelsessystemerne, som er nødvendig for tilpasning af færdigheder og kvalifikationer, opkvalificering af arbejdsstyrken og skabelse af nye arbejdspladser på miljø- og energiområdet
b)
forbedre adgangen til, udnyttelsen og kvaliteten af informations- og kommunikationsteknologier gennem udvikling af digitale færdigheder og e-læring, investering i e-inddragelse, e-færdigheder og beslægtede iværksætterfærdigheder
c)
styrke forskning, teknologisk udvikling og innovation gennem ph.d.-studier og udvikling af iværksætterfærdigheder, videreuddannelse af forskere, netværksaktiviteter og partnerskaber mellem højere læreanstalter, forsknings- og teknologicentre og virksomheder
d)
forbedre små og mellemstore virksomheders konkurrenceevne og langsigtede levedygtighed ved at fremme tilpasningsevnen hos virksomheder, ledere og arbejdstagere, øge investeringen i menneskelig kapital og yde støtte til organer, der udbyder praktisk orienteret erhvervsuddannelse.
Artikel 4
Sammenhæng og tematisk koncentration
1. Medlemsstaterne sikrer, at den strategi og de aktioner, der er fastlagt i de operationelle programmer, er sammenhængende med og reagerer på de udfordringer, som er identificeret i de nationale reformprogrammer, samt, hvor det er relevant, i deres øvrige nationale strategier, som tilsigter at bekæmpe arbejdsløshed, fattigdom og social udstødelse, og også i Rådets relevante henstillinger vedtaget i overensstemmelse med artikel 148 stk. 4, i TEUF for at bidrage til virkeliggørelsen af de overordnede mål vedrørende beskæftigelse, uddannelse og fattigdom i Europa 2020-strategien.
2. Mindst 20 % af ESF's samlede ressourcer i hver medlemsstat tildeles det tematiske mål "fremme af social inklusion, fattigdomsbekæmpelse og enhver form for forskelsbehandling", der er fastsat i artikel 9, stk. 1, nr. 9), i forordning (EU) nr. 1303/2013.
3. Medlemsstaterne skal forfølge tematisk koncentration efter følgende retningslinjer:
a)
I mere udviklede regioner skal medlemsstaterne øremærke mindst 80 % af ESF-tildelingen til hvert operationelt program til højst fem af de investeringsprioriteter, der er fastsat i artikel 3, stk. 1.
b)
I overgangsregioner skal medlemsstaterne øremærke mindst 70 % af ESF-tildelingen til hvert operationelt program til højst fem af de investeringsprioriteter, der er fastsat i artikel 3, stk. 1.
c)
I mindre udviklede regioner skal medlemsstaterne øremærke mindst 60 % af ESF-tildelingen til hvert operationelt program til højst fem af de investeringsprioriteter, der er fastsat i artikel 3, stk. 1.
4. De prioritetsakser, der er omhandlet i artikel 11, stk. 1, medregnes ikke i beregningen af procentsatserne i nærværende artikels stk. 2 og 3.
Artikel 5
Indikatorer
1. Fælles output- og resultatindikatorer, jf. bilag I til nærværende forordning og, hvor det er relevant, programspecifikke indikatorer skal anvendes i overensstemmelse med artikel 27, stk. 4, og artikel 96, stk. 2, litra b), nr. ii) og iv), i forordning (EU) nr. 1303/2013. Alle fælles output- og resultatindikatorer skal indberettes for alle investeringsprioriteters vedkommende. De i bilag II til nærværende forordning fastsatte resultatindikatorer skal indberettes i overensstemmelse med stk. 2 i nærværende artikel. Hvor det er muligt, skal data opdeles efter køn.
For fælles og programspecifikke outputindikatorer sættes udgangspunkterne til nul. Hvis det er relevant for arten af de operationer, som modtager støtte, fastsættes kumulative, kvantificerede målværdier for disse indikatorer for 2023. Outputindikatorer skal udtrykkes i absolutte tal.
For de fælles og programspecifikke resultatindikatorer, for hvilke der er fastsat en kumulativ, kvantificeret målværdi for 2023, skal udgangspunkterne fastsættes under anvendelse af de nyeste disponible data eller andre relevante informationskilder. Programspecifikke resultatindikatorer og relaterede mål kan udtrykkes kvantitativt eller kvalitativt.
2. I tillæg til stk. 1 skal de i bilag II til denne forordning fastlagte resultatindikatorer anvendes til alle operationer, der støttes under den i artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), nævnte investeringsprioritet, til gennemførelse af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet. Alle de i bilag II til denne forordning omhandlede indikatorer skal være forbundet med en kvantificeret, kumulativ målværdi for 2023 og et udgangspunkt.
3. Sammen med de årlige gennemførelsesrapporter forelægger hver forvaltningsmyndighed elektronisk strukturerede data for hver prioritetsakse opdelt efter investeringsprioritet. Dataene skal fremlægges for interventionskategorierne omhandlet i artikel 96, stk. 2, litra b), nr. vi), i forordning (EU) nr. 1303/2013 og for output- og resultatindikatorerne. Uanset artikel 50, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1303/2013 skal data, der fremsendes med henblik på output- og resultatindikatorer, vedrøre værdier i forbindelse med delvist eller fuldt ud gennemførte operationer.
KAPITEL II
SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR PROGRAMMERING OG GENNEMFØRELSE
Artikel 6
Inddragelse af partnere
1. De i artikel 5 i forordning (EU) nr. 1303/2013 omhandlede partneres deltagelse i gennemførelsen af operationelle programmer kan tage form af globaltilskud, jf. artikel 123, stk. 7, i forordning (EU) nr. 1303/2013. I dette tilfælde skal det operationelle program udpege den del af det operationelle program, der berøres af globaltilskuddet, og herunder en vejledende finansiel tildeling hertil fra hver prioritetsakse.
2. For at sikre arbejdsmarkedets parter en passende deltagelse i de aktioner, der støttes af ESF, sikrer forvaltningsmyndighederne af et operationelt program i en region, jf. artikel 90, stk. 2, litra a) eller b), i forordning (EU) nr. 1303/2013 eller i en medlemsstat, som er berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden, at der efter behov afsættes et passende beløb af ESF-midlerne til kapacitetsopbygningsaktiviteter i form af erhvervsuddannelse, netværksforanstaltninger, styrkelse af den sociale dialog og til aktiviteter, som arbejdsmarkedets parter gennemfører i fællesskab.
3. For at sikre ikke-statslige organisationer en passende deltagelse i og adgang til de aktioner, der støttes af ESF, navnlig inden for social inklusion, ligestilling mellem kønnene og lige muligheder, sikrer forvaltningsmyndighederne af et operationelt program i en region, jf. artikel 90, stk. 2, litra a) eller b), i forordning (EU) nr. 1303/2013 eller i en medlemsstat, som er berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden, at der afsættes et passende beløb af ESF-midlerne til ikke-statslige organisationers kapacitetsopbygning.
Artikel 7
Fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder
Medlemsstaterne og Kommissionen skal fremme ligestilling mellem mænd og kvinder gennem integrering som omhandlet i artikel 7 i forordning (EU) nr. 1303/2013 i alle faser i forbindelse med forberedelsen, gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af de operationelle programmer. Gennem ESF skal medlemsstaterne og Kommissionen ligeledes støtte specifikke målrettede aktioner inden for investeringsprioriteterne som nævnt i artikel 3, og navnlig i artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv), i nærværende forordning med henblik på at øge kvinders erhvervsdeltagelse og avancementsmuligheder varigt og dermed bekæmpe feminiseringen af fattigdom, mindske den kønsbaserede opdeling og bekæmpe kønsstereotyper på arbejdsmarkedet og inden for uddannelse, gøre det lettere at forene arbejde og privatliv for alle samt fremme en ligelig fordeling af pasningsansvar mellem kvinder og mænd.
Artikel 8
Fremme af lige muligheder og ikke-forskelsbehandling
Medlemsstaterne og Kommissionen skal fremme lige muligheder for alle uden forskelsbehandling på grundlag af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller overbevisning, handicap, alder eller seksuel orientering, gennem integrering af princippet om ikke-forskelsbehandling som omhandlet i artikel 7 i forordning (EU) nr. 1303/2013. Gennem ESF skal medlemsstaterne og Kommissionen ligeledes fremme særlige aktioner inden for enhver af investeringsprioriteterne, jf. artikel 3 og særlig artikel 3, stk. 1, litra b), nr. iii), i nærværende forordning. Sådanne aktioner skal tilsigte at bekæmpe alle form for forskelsbehandling og forbedre tilgængeligheden for handicappede for at fremme integrering på arbejdsmarkedet og i uddannelse, og således øge social inklusion, mindske ulighederne i gennemførelsesraten på uddannelser og sundhedstilstand og desuden lette overgangen fra institutionel pleje til pleje i nærmiljøet, navnlig for dem, som er udsat for flere former for forskelsbehandling.
Artikel 9
Social innovation
1. ESF skal i partnerskab med de relevante partnere og navnlig arbejdsmarkedets parter fremme social innovation på alle områder, der falder ind under ESF's anvendelsesområde, jf. artikel 3 i denne forordning, navnlig med henblik på afprøvning, evaluering og opskalering af innovative løsninger, herunder på lokalt eller regionalt plan, med henblik på at imødekomme sociale behov.
2. Medlemsstaterne skal enten i deres operationelle programmer eller på et senere tidspunkt i løbet af gennemførelsen udpege områder for social innovation, der svarer til medlemsstaternes specifikke behov.
3. Kommissionen fremmer kapacitetsopbygning med henblik på social innovation, navnlig ved at støtte gensidig læring, oprettelse af netværk og formidling og fremme af god praksis og metoder.
Artikel 10
Tværnationalt samarbejde
1. Medlemsstaterne skal støtte tværnationalt samarbejde med henblik på at fremme gensidig læring og derved øge effektiviteten af politikker, der støttes af ESF. Partnere fra mindst to medlemsstater skal deltage i et tværnationalt samarbejde.
2. Uanset stk. 1 kan medlemsstater med et enkelt operationelt program, som støttes af ESF eller et enkelt operationelt multifond-program, i behørigt begrundede tilfælde og under hensyntagen til proportionalitetsprincippet undtagelsesvist vælge ikke at støtte tværnationale samarbejdsaktioner.
3. Medlemsstaterne kan i partnerskab med relevante partnere vælge temaer til tværnationalt samarbejde fra en liste over fælles temaer, som foreslås af Kommissionen og godkendes af det i artikel 25 omhandlede udvalg, eller vælge andre temaer, som svarer til deres specifikke behov.
4. Kommissionen skal lette tværnationalt samarbejde om de fælles temaer på listen, der er omhandlet i stk. 3, og, hvor det er relevant, andre temaer valgt af medlemsstaterne, gennem gensidig læring og samordnede eller fælles aktioner. Kommissionen skal navnlig etablere en EU-platform for at lette opbygningen af tværnationale partnerskaber, erfaringsudveksling, kapacitetsopbygning og netværksarbejde samt kapitalisering og formidling af relevante resultater. Desuden skal Kommissionen udvikle en ramme for en koordineret gennemførelse, herunder fælles støtteberettigelseskriterier, typer af og tidsplan for aktioner og fælles overvågnings- og evalueringsmetoder med henblik på at lette tværnationalt samarbejde.
Artikel 11
Fondsspecifikke bestemmelser for operationelle programmer
1. Uanset artikel 96, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013 kan der fastsættes prioritetsakser i de operationelle programmer med henblik på gennemførelsen af social innovation og tværnationalt samarbejde som omhandlet i artikel 9 og 10 i nærværende forordning.
2. Uanset artikel 120, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1303/2013 forhøjes den maksimale medfinansieringssats for en prioritetsakse med ti procentpoint, dog ikke over 100 %, når en samlet prioritetsakse er øremærket til social innovation, tværnationalt samarbejde eller en kombination af begge.
3. Ud over det i artikel 96, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1303/2013, fastlagte skal de operationelle programmer også redegøre for, hvordan planlagte ESF-støttede aktioner bidrager til:
a)
de tematiske mål, der er anført i artikel 9, stk. 1, nr. 1)-7), i forordning (EU) nr. 1303/2013 per prioritetsakse, hvis dette er relevant
b)
social innovation og tværnationalt samarbejde, der er nævnt i artikel 9 og 10 i nærværende forordning, hvis de ikke er omfattet af en særlig prioritetsakse.
Artikel 12
Særlige bestemmelser for områder med særlige territoriale karakteristika
1. ESF bør støtte lokaludviklingsstrategier styret af lokalsamfundet i by- og landdistrikter, jf. artikel 32, 33 og 34 i forordning (EU) nr. 1303/2013, territoriale pagter og lokale initiativer for beskæftigelse, herunder ungdomsbeskæftigelse, uddannelse og social inklusion samt integrerede territoriale investeringer (ITI), jf. artikel 36 i forordning (EU) nr. 1303/2013.
2. Som supplement til EFRU-interventionerne, jf. artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1301/2013 (6) kan ESF støtte bæredygtig byudvikling gennem strategier med integrerede aktioner, hvormed der tages fat på de økonomiske, miljømæssige og sociale udfordringer, som påvirker de byområder, som medlemsstaterne har udvalgt på grundlag af principperne i deres respektive partnerskabsaftaler.
KAPITEL III
SÆRLIGE FINANSFORVALTNINGSBESTEMMELSER
Artikel 13
Udgifters støtteberettigelse
1. ESF yder støtte til støtteberettigede udgifter, der som omhandlet i artikel 120, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. 1303/2013 kan omfatte finansielle midler, som arbejdsgivere og arbejdstagere har bidraget med i fællesskab.
2. ESF kan yde støtte til udgifter til operationer uden for programområdet, men inden for Unionen, forudsat at følgende to betingelser er opfyldt:
a)
operationen skal være til gavn for programområdet
b)
forpligtelser, som er pålagt det operationelle programs myndigheder med hensyn til forvaltning, kontrol og revision vedrørende operationen, opfyldes af myndighederne med ansvar for det operationelle program, hvorunder den pågældende operation støttes, eller også indgår de aftaler med myndighederne i den medlemsstat, hvor operationen finder sted, forudsat at forpligtelserne i relation til forvaltning, kontrol og revision af operationen opfyldes i denne medlemsstat.
3. Op til en grænse på 3 % af budgettet for et operationelt ESF-program eller ESF-andelen af et operationelt multifond-program er udgifter afholdt uden for Unionen berettigede til et bidrag fra ESF, forudsat at de vedrører de tematiske mål i artikel 3, stk. 1, litra a) eller c), og forudsat at det relevante overvågningsudvalg har givet sit samtykke til den pågældende operation eller de pågældende typer af operationer.
4. Foruden de udgifter, der er omhandlet i artikel 69, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1303/2013, er erhvervelse af infrastruktur, jord og fast ejendom heller ikke berettiget til støtte fra ESF.
5. Bidrag i naturalydelser i form af ydelser eller lønninger, som tredjemand har afholdt til fordel for deltagerne i en operation, kan være berettiget til støtte fra ESF, forudsat at bidrag i naturalydelser er afholdt i overensstemmelse med nationale regler, herunder regnskabsregler, og ikke overstiger de udgifter, som tredjeparten har afholdt.
Artikel 14
Metoder med forenklede omkostninger
1. Ud over de muligheder, der er omhandlet i artikel 67 i forordning (EU) nr. 1303/2013, kan Kommissionen refundere udgifter, der er betalt af medlemsstaterne på grundlag af standardskalaer for enhedsomkostninger og faste beløb, som er defineret af Kommissionen. De således beregnede beløb skal betragtes som offentlig støtte, der er udbetalt til støttemodtagerne, og som støtteberettigede udgifter med henblik på anvendelse af forordning (EU) nr. 1303/2013.
Med henblik på første afsnit tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse artikel 24 angående omfattede typer af operationer, definitionerne af standardskalaerne for enhedsomkostninger og faste beløb og deres maksimale størrelse, der kan tilpasses efter alment accepterede metoder, under behørig hensyntagen til erfaringerne fra den foregående programmeringsperiode.
Finansiel revision skal udelukkende tilsigte at kontrollere, at betingelserne for Kommissionens godtgørelser på grundlag af standardskalaer for enhedsomkostninger og faste beløb er opfyldt.
Når finansiering på grundlag af standardskalaer for enhedsomkostninger og faste beløb som omhandlet i første afsnit benyttes, må medlemsstaterne anvende deres egen regnskabspraksis til at støtte operationer. I forbindelse med nærværende forordning og forordning (EU) nr. 1303/2013 må denne regnskabspraksis og de heraf følgende beløb ikke revideres af revisionsmyndigheden eller af Kommissionen.
2. I overensstemmelse med artikel 67, stk. 1, litra d), og stk. 5, litra d), i forordning (EU) nr. 1303/2013 kan en fast takst på op til 40 % af de støtteberettigede direkte personaleomkostninger anvendes til at dække de resterende støtteberettigede omkostninger ved en operation uden krav om, at medlemsstaten skal fastsætte den gældende takst på grundlag af en beregning.
3. Ud over de metoder, der er fastsat i artikel 67, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1303/2013, såfremt den offentlige støtte til tilskud og tilbagebetalingspligtig bistand, ikke overstiger 100 000 EUR, kan de beløb, der er omhandlet i artikel 67, stk. 1, litra b), c) og d), i forordning (EU) nr. 1303/2013, fastlægges på et individuelt grundlag med henvisning til et budgetforslag, som på forhånd er aftalt med forvaltningsmyndigheden.
4. Med forbehold af artikel 67, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1303/2013 skal tilskud og tilbagebetalingspligtig bistand, for hvilke den offentlige støtte ikke overstiger 50 000 EUR, ydes i form af standardskalaer for enhedsomkostninger eller faste beløb i overensstemmelse med stk. 1 i nærværende artikel eller med artikel 67 i forordning (EU) nr. 1303/2013 eller faste takster i overensstemmelse med artikel 67 i forordning (EU) nr. 1303/2013 undtagen for operationer, der modtager støtte inden for rammerne af en statsstøtteordning. For finansiering efter faste takster kan de kategorier af udgifter, der anvendes til beregning af taksten refunderes i overensstemmelse med artikel 67, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1303/2013.
Artikel 15
Finansielle instrumenter
I henhold til artikel 37 i forordning (EU) nr. 1303/2013 kan ESF støtte aktioner og politikker inden for dens anvendelsesområde gennem finansielle instrumenter, herunder mikrokreditter og garantifonde.
KAPITEL IV
UNGDOMSBESKÆFTIGELSESINITIATIVET
Artikel 16
Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet
Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet skal støtte bekæmpelsen af ungdomsarbejdsløshed i de støtteberettigede områder i Unionen gennem ydelse af støtte til aktioner i henhold til artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), i nærværende forordning. Det er rettet mod alle unge under 25 år, som ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse, som bor i de støtteberettigede regioner, og som er erhvervsinaktive eller arbejdsløse (herunder langtidsledige), og uanset om de er registreret som arbejdssøgende eller ej. Enhver medlemsstat kan på frivillig basis beslutte at udvide målgruppen til også at omfatte unge under 30 år.
Med henblik på ungdomsbeskæftigelsesinitiativet for 2014-2015 forstås ved "støtteberettigede regioner": regioner på NUTS 2-niveau, hvor arbejdsløsheden blandt unge i alderen 15 til 24 år var over 25 % i 2012, og, for så vidt angår medlemsstater, hvor ungdomsarbejdsløsheden steg med mere end 30 % i 2012, regioner på NUTS 2-niveau, hvor ungdomsarbejdsløshed var over 20 % i 2012.
Midlerne til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet kan opjusteres i perioden 2016 til 2020 inden for rammerne af budgetproceduren i overensstemmelse med artikel 14 i forordning (EU) nr. 1311/2013. Med henblik på fastlæggelsen af, hvilke regioner der vil være støtteberettigede under ungdomsbeskæftigelsesinitiativet i 2016-2020, skal referencen til 2012-data i definitionen i andet afsnit forstås som en reference til det seneste år, for hvilket der foreligger data. Fordelingen af de supplerende midler på medlemsstaterne skal følge de samme trin som den oprindelige fordeling i overensstemmelse med bilag VIII i forordning (EU) nr. 1303/2013.
Efter aftale med Kommissionen kan medlemsstaterne beslutte at afsætte et begrænset beløb, der ikke må overstige 10 % af midlerne under ungdomsbeskæftigelsesinitiativet til unge med bopæl i subregioner, som har en høj ungdomsarbejdsløshed, og som er uden for de støtteberettigede regioner på NUTS 2-niveau.
Artikel 17
Tematisk koncentration
Den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet tages ikke i betragtning ved beregning af den i artikel 4 omhandlede tematiske koncentration.
Artikel 18
Programmering
Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet er integreret i ESF-programmeringen under artikel 96 i forordning (EU) nr. 1303/2013. Medlemsstaterne fastsætter, hvor det er relevant, programmeringsordninger for ungdomsbeskæftigelsesinitiativet i deres respektive partnerskabsaftaler og i deres operationelle programmer.
Programmeringsordningerne kan antage en eller flere af følgende former:
a)
et særligt operationelt program
b)
en særlig prioritetsakse inden for et operationelt program
c)
en del af en eller flere prioritetsakser.
Artikel 9 og 10 i nærværende forordning finder også anvendelse på ungdomsbeskæftigelsesinitiativet.
Artikel 19
Overvågning og evaluering
1. Ud over de funktioner for overvågningsudvalget, som er fastsat i artikel 110 i forordning (EU) nr. 1303/2013, skal overvågningsudvalget mindst en gang om året undersøge gennemførelsen af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet i forbindelse med det operationelle program og fremskridtene med hensyn til opfyldelse af dets formål.
2. De årlige gennemførelsesrapporter og den endelige rapport, jf. artikel 50, stk. 1 og 2, i forordning (EU) nr. 1303/2013, skal indeholde yderligere oplysninger om gennemførelsen af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet et sammendrag af disse rapporter, jf. artikel 53, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013.
Kommissionen deltager i Europa-Parlamentets årlige debat om disse rapporter.
3. Med virkning fra april 2015 og for efterfølgende år og samtidig med de i artikel 50, stk. 1 og 2, i forordning (EU) nr. 1303/2013 omhandlede årlige gennemførelsesrapporter, fremsender forvaltningsmyndigheden hvert år elektronisk strukturerede data til Kommissionen for hver prioritetsakse eller del heraf til støtte for ungdomsbeskæftigelsesinitiativet. Fremsendte indikatordata skal referere til værdier for de i bilag I og II i nærværende forordning fastsatte indikatorer og, hvor det er relevant, til programspecifikke indikatorer. De skal vedrøre delvist eller fuldt ud gennemførte operationer.
4. De i artikel 50, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1303/2013 omhandlede årlige gennemførelsesrapporter eller, i givet fald, den i artikel 111, stk. 4, i samme forordning omhandlede statusrapport og den årlige gennemførelsesrapport, der skal indgives senest den 31. maj 2016, skal omhandle de vigtigste resultater af de i nærværende artikels stk. 6 omhandlede evalueringer og vurdere ungdomsbeskæftigelsesinitiativets effektivitet og virkninger Rapporterne skal også indeholde en beskrivelse og vurdering af kvaliteten af de beskæftigelsestilbud, som deltagerne i ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, herunder dårligt stillede unge, unge fra marginaliserede samfundsgrupper og unge, der har forladt undervisningssystemet uden kvalifikationer, modtager. Rapporterne skal endvidere give en beskrivelse og vurdering af de pågældendes fremskridt med hensyn til at vende tilbage til uddannelsessektoren, finde et holdbart og anstændigt arbejde, eller finde en læreplads eller en seriøs praktikplads.
5. De i artikel 52 i forordning (EU) nr. 1303/2013 omhandlede statusrapporter skal omfatte supplerende oplysninger om og vurdere gennemførelsen af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet et sammendrag af disse rapporter, jf. artikel 53, stk. 2, i nævnte forordning og deltager i Europa-Parlamentets debat om disse rapporter.
6. Mindst to gange i løbet af programmeringsperioden evalueres effektiviteten og virkningerne af støtte fra ESF og den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, herunder til gennemførelsen af ungdomsgarantien.
Den første evaluering skal være tilendebragt senest den 31. december 2015 og den anden evaluering senest den 31. december 2018.
Artikel 20
Informations- og kommunikationsforanstaltninger
1. Støttemodtagerne skal sikre, at deltagerne i en operation er specifikt underrettet om den støtte, ungdomsbeskæftigelsesinitiativet modtager gennem ESF og den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet.
2. Alle dokumenter, der vedrører gennemførelsen af en operation, og som er rettet mod offentligheden eller deltagerne, herunder deltagerbeviser eller andre attester, skal indeholde oplysning om, at operationen modtog støtte under ungdomsbeskæftigelsesinitiativet.
Artikel 21
Teknisk bistand
Medlemsstaterne kan tage den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet i betragtning ved beregningen af det samlede beløb, der afsættes til teknisk bistand for hver medlemsstat.
Artikel 22
Finansiel støtte
1. Kommissionens afgørelse om vedtagelse af et operationelt program fastsætter den maksimale støtte fra den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet og den tilsvarende ESF-støtte, som et samlet beløb og opdelt efter regionskategori for hver prioritetsakse. Den tilsvarende EFS- støtte skal mindst svare til støtten fra den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet for hver prioritetsakse.
2. På grundlag af det i stk. 1 omhandlede beløb fastsætter Kommissionens afgørelse som omhandlet i stk. 1, også forholdet mellem regionskategorierne for så vidt angår ESF-støtten til hver prioritetsakse.
3. Hvis ungdomsbeskæftigelsesinitiativet gennemføres under en specifik prioritetsakse, der omfatter støtteberettigede regioner fra mere end én kategori, finder den højeste medfinansieringssats anvendelse i forbindelse med tildelingen fra ESF.
Den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet er ikke omfattet af kravet om national medfinansiering.
Den overordnede medfinansieringssats for prioritetsaksen, der er fastsat ved Kommissionens afgørelse, jf. stk. 1, beregnes ved at tage hensyn til medfinansieringssatsen for ESF-tildelingen samt den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet."
Artikel 23
Finansiel forvaltning
Ud over at opfylde artikel 130 i forordning (EU) nr. 1303/2013 skal Kommissionen, når den refunderer mellemliggende betalinger og betaler saldoen for ungdomsbeskæftigelsesinitiativet opdelt efter prioritetsakser, fordele refusionen fra EU-budgettet ligeligt mellem ESF og den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet. Når alle midlerne fra den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet er blevet refunderet, fordeler Kommissionen de resterende refusioner fra EU-budgettet til ESF.
Kommissionen fordeler refusionerne fra ESF mellem regionskategorierne i overensstemmelse med det forhold, der er fastsat i artikel 22, stk. 2.
KAPITEL V
DELEGEREDE BEFØJELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 24
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 14, stk. 1, tillægges Kommissionen fra den 21. december 2013 indtil den 31. december 2020.
3. Den i artikel 14, stk. 1, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 14, stk. 1, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 25
Udvalg i henhold til artikel 163 TEUF
1. Kommissionen bistås af et udvalg ("ESF-udvalget") nedsat i henhold til artikel 163 i TEUF.
2. Det medlem af Kommissionen, der leder ESF-udvalget, kan delegere dette ansvar til en højtstående tjenestemand ved Kommissionen. ESF-udvalgets sekretariatsopgaver varetages af Kommissionen.
3. Hver medlemsstat udpeger en repræsentant for regeringen, en repræsentant for arbejdstagerorganisationerne, en repræsentant for arbejdsgiverorganisationerne og en suppleant for hvert medlem for en periode på højst syv år. Er et medlem ikke til stede, har suppleanten automatisk ret til at deltage i drøftelserne.
4. ESF-udvalget skal omfatte en repræsentant fra hver af de organisationer, der repræsenterer arbejdstager- og arbejdsgiverorganisationer på EU-plan.
5. ESF-udvalget kan indbyde repræsentanter uden stemmeret fra Den Europæiske Investeringsbank og Den Europæiske Investeringsfond samt repræsentanter uden stemmeret fra civilsamfundsorganisationer til dets møder, hvis dagsordenen for mødet nødvendiggør deres deltagelse.
6. ESF-udvalget skal:
a)
høres om udkastene til Kommissionens afgørelser vedrørende operationelle programmer og programmering, hvis der ydes ESF-støtte
b)
høres om den planlagte brug af teknisk bistand, hvis der ydes støtte fra ESF, samt om andre spørgsmål, der har indvirkning på gennemførelsen af strategierne på EU-plan af relevans for EFS
c)
godkende listen over fælles temaer for tværnationalt samarbejde, der er omhandlet i artikel 10, stk. 3.
7. ESF-udvalget kan afgive udtalelser om:
a)
spørgsmål i relation til ESF's bidrag til gennemførelsen af Europa 2020-strategien
b)
spørgsmål vedrørende forordning (EU) nr. 1303/2013 af relevans for ESF
c)
andre end de i stk. 6 nævnte spørgsmål i relation til ESF, som henvises til udvalget af Kommissionen.
8. Udtalelserne fra ESF-udvalget vedtages med absolut flertal af de gyldigt afgivne stemmer og meddeles Europa-Parlamentet til orientering. Kommissionen underretter ESF-udvalget om, hvordan den har taget hensyn til dets udtalelser.
Artikel 26
Overgangsbestemmelser
1. Denne forordning berører ikke fortsættelsen eller ændringen, herunder hel eller delvis annullering, af støtte, der er godkendt af Kommissionen i henhold til forordning (EF) nr. 1081/2006 eller anden lovgivning, der gælder for denne støtte den 31. december 2013. Nævnte forordning eller sådan anden gældende lovgivning skal derfor fortsat gælde efter den 31. december 2013 for den pågældende støtte eller de pågældende operationer indtil deres afslutning.
2. Ansøgninger om støtte, der er indgivet eller godkendt i henhold til forordning (EF) nr. 1081/2006 før den 1. januar 2014, er fortsat gyldige.
Artikel 27
Ophævelse
Med forbehold af de i artikel 26 i nærværende forordning omhandlede bestemmelser ophæves forordning (EF) nr. 1081/2006 med virkning fra den 1. januar 2014.
Henvisninger til den ophævede forordning betragtes som henvisninger til nærværende forordning og læses i overensstemmelse med sammenligningstabellen i bilag III.
Artikel 28
Revision
Europa-Parlamentet og Rådet tager senest den 31. december 2020 denne forordning op til revision efter proceduren i artikel 164 i TEUF.
Artikel 29
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 2013.
UREDBA (EU) br. 1304/2013 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 17. prosinca 2013.
o Europskom socijalnom fondu i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1081/2006
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 164.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenja Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (2),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,
budući da:
(1)
Uredbom (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (3) uspostavlja se okvir za djelovanje Europskog socijalnog fonda (ESF), Europskog fonda za regionalni razvoj (EFRR), Kohezijskog fonda, Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj i Europskog fonda za pomorstvo i ribarstvo te se posebno utvrđuju tematski ciljevi, načela i pravila u vezi s programiranjem, praćenjem i evaluacijom te upravljanjem i kontrolom. Stoga je potrebno odrediti zadaću i područje primjene ESF-a, zajedno s povezanim prioritetima ulaganja koji se odnose na tematske ciljeve, i utvrditi posebne odredbe u vezi s vrstom aktivnosti koje se mogu financirati iz ESF-a.
(2)
ESF-om bi se trebale povećati mogućnosti zapošljavanja, jačati socijalna uključenost, suzbijati siromaštvo, promicati obrazovanje i cjeloživotno učenje te razviti aktivne, sveobuhvatne i održive politike uključivanja u skladu sa zadaćama koje su ESF-u povjerene člankom 162. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) te tako doprinijeti ekonomskoj, socijalnoj i teritorijalnoj koheziji u skladu s člankom 174. UFEU-a. U skladu s člankom 9. UFEU-a ESF-om bi se trebali uzeti u obzir zahtjevi povezani s promicanjem visoke razine zapošljavanja, jamstvom dostatne socijalne zaštite, borbom protiv socijalne isključenosti te visokom razinom obrazovanja, osposobljavanja i zaštite ljudskog zdravlja.
(3)
Europsko vijeće održano 17. lipnja 2010. zatražilo je da sve zajedničke politike, uključujući kohezijsku politiku, pružaju potporu strategiji Europa 2020. za pametan, održiv i uključiv rast(„strategija Europa 2020.”). Radi osiguravanja potpunog usklađivanja ESF-a s ciljevima te strategije, posebno u vezi sa zapošljavanjem, obrazovanjem, osposobljavanjem i borbom protiv socijalne isključenosti, siromaštva i diskriminacije, ESF-om bi se trebala pružiti potpora državama članicama, uzimanjem u obzir relevantnih integriranih smjernica, relevantnih preporuka za pojedinu zemlju donesenih u skladu s člankom 121. stavkom 2. i člankom 148. stavkom 4. UFEU-a te prema potrebi, na nacionalnoj razini, nacionalnih programa reformi koji se temelje na nacionalnim strategijama zapošljavanja, nacionalnim socijalnim izvješćima, nacionalnim strategijama za integraciju Roma i nacionalnim strategijama za osobe s invaliditetom. ESF-om bi se također trebalo doprinijeti relevantnim aspektima provedbe vodećih inicijativa, s posebnim naglaskom na „Program za nove vještine i radna mjesta”, inicijativu „Mladi u pokretu” i inicijativu „Europska platforma protiv siromaštva i socijalne isključenosti”. Njime bi se također bi trebala pružiti potpora relevantnim aktivnostima u okviru inicijativa „Digitalni program”, i „Unija inovacija”.
(4)
Unija je suočena sa strukturnim izazovima koji proizlaze iz ekonomske globalizacije, tehnoloških promjena i sve starije radne snage te sve većeg manjka radne snage i vještina u nekim sektorima i regijama. Situacija se pogoršala zbog nedavne gospodarske i financijske krize koja je prouzročila povećane stope nezaposlenosti, posebno pogađajući mlade i druge osobe u nepovoljnom položaju kao što su migranti i manjine.
(5)
Ciljevi ESF-a trebali bi biti promicanje zapošljavanja, poboljšanje pristupa tržištu rada, poklanjajući posebnu pozornost onima koji su najudaljeniji od tržišta rada i podupiranje dobrovoljne mobilnosti radne snage. ESF-om bi se također trebalo podupirati aktivno i zdravo starenje, uključujući putem inovativnih oblika organizacije rada, promicanjem zdravlja i sigurnosti na radu i povećanjem zapošljivosti. Radi promicanja boljeg funkcioniranja tržištâ rada unapređenjem transnacionalne geografske mobilnosti radnika, ESF-om bi se posebno trebala pružiti potpora aktivnostima EURES-a (aktivnostima europske mreže službi za zapošljavanje) u vezi sa zapošljavanjem kao i povezanim službama za informiranje i usmjeravanje te savjetodavnim službama na nacionalnoj i prekograničnoj razini. Operacije koje se financiraju iz ESF-a trebale bi biti u skladu s člankom 5. stavkom 2. Povelje Europske unije o temeljnim pravima kojom se predviđa da se nikoga ne smije siliti na prisilan ili obvezatan rad.
(6)
ESF-om bi se također trebalo promicati socijalnu uključenost te sprečavati siromaštvo i boriti se protiv njega kako bi se prekinuo krug nepovoljnog položaja kroz generacije, za što je potrebno mobilizirati niz politika namijenjenih osobama u najnepovoljnijem položaju bez obzira na njihovu dob, uključujući djecu, zaposlene osobe na rubu siromaštva i starije žene. Trebalo bi voditi računa o sudjelovanju tražitelja azila i izbjeglica. ESF se može upotrijebiti za poboljšanje dostupnosti pristupačnih, održivih i kvalitetnih usluga od općeg interesa, pogotovo u području usluga zdravstvene zaštite, zapošljavanja i osposobljavanja, usluga za beskućnike, usluga izvanškolske skrbi, skrbi o djeci te dugotrajne skrbi. Usluge koje primaju potporu mogu biti javne, privatne i/ili se mogu pružati u zajednici te ih mogu pružati različiti subjekti, to jest javne uprave, privatna poduzeća, socijalna poduzeća, nevladine organizacije.
(7)
ESF-om bi se trebala preuzeti obveza bavljenja problemom ranog napuštanja škole, promicanja jednakog pristupa kvalitetnom obrazovanju, ulaganja u strukovno obrazovanje i osposobljavanje, poboljšanja važnosti tržišta rada za sustave obrazovanja i osposobljavanja te jačanja cjeloživotnog učenja, uključujući formalne, neformalne i informalne načine učenja.
(8)
Osim navedenih prioriteta, u slabije razvijenim regijama i državama članicama te s ciljem povećanja gospodarskog rasta i prilika za zapošljavanje trebalo bi unaprijediti učinkovitost javne uprave na nacionalnoj i regionalnoj razini, kao i sposobnost javne uprave da djeluje participativno. Trebalo bi ojačati institucionalne kapacitete dionika, uključujući nevladine organizacije, koji osiguravaju zapošljavanje, obrazovanje, osposobljavanje i socijalne politike, između ostalog u području antidiskriminacijske politike.
(9)
Potpora u okviru prioriteta ulaganja „lokalni razvoj pod vodstvom zajednice” može doprinijeti svim tematskim ciljevima utvrđenima ovom Uredbom. Strategije lokalnog razvoja pod vodstvom zajednice koje dobivaju potporu iz ESF-a trebale bi biti uključive u odnosu na osobe u nepovoljnom položaju koje žive na zadanom području, kako u pogledu upravljanja lokalnim akcijskim skupinama, tako i u pogledu sadržaja strategije.
(10)
Istovremeno je ključno podupirati razvoj i konkurentnost mikropoduzeća te malih i srednjih poduzeća Unije te osigurati da se ljudi usvajanjem odgovarajućih vještina i prilikama za cjeloživotno učenje mogu prilagoditi novim izazovima kao što su prijelaz na gospodarstvo utemeljeno na znanju, digitalni program te prijelaz na energetski učinkovitiju ekonomiju s niskom razinom emisije CO2. Slijedeći svoje primarne tematske ciljeve, ESF bi trebao doprinijeti suočavanju s tim izazovima. U tom bi se kontekstu ESF-om trebalo podupirati prijelaz radne snage iz škole na posao, prema zelenijim vještinama i poslovima te bi se trebao riješavati problem manjka vještina, uključujući u sektorima energetske učinkovitosti, obnovljivih izvora energije i održivog prometa. ESF-om bi se također trebalo doprinijeti kulturnim i kreativnim vještinama. Sociokulturni, kreativni i kulturni sektori važni su jer se posredno odnose na ciljeve ESF-a; njihov bi se potencijal stoga trebao bolje uključiti u projekte i programiranje u okviru ESF-a.
(11)
S obzirom na trajnu potrebu da se pristupi rješavanju problema nezaposlenosti mladih u cijeloj Uniji, trebalo bi uspostaviti Inicijativu za zapošljavanje mladih za najviše pogođene regije. U tim bi regijama Inicijativa za zapošljavanje mladih trebala biti podupirati mlade koji nisu zaposleni, ne obrazuju se niti se osposobljavaju, koji su nezaposleni ili su neaktivni, na taj način potkrjepljujući i ubrzavajući provedbu aktivnosti koje se financiraju iz ESF-a. Dodatna sredstva trebala bi se posebno dodijeliti Inicijativi za zapošljavanje mladih te bi ih trebalo uskladiti sa sredstvima ESF-a u najviše pogođenim regijama. S obzirom na to da je namijenjena osobama a ne strukturama, Inicijativa za zapošljavanje mladih trebala bi imati za cilj dopuniti druge operacije koje se financiraju iz ESF-a i nacionalne mjere namijenjene mladima koji nisu zaposleni, ne obrazuju se niti se osposobljavaju, uključujući provedbom Jamstva za mlade u skladu s Preporukom Vijeća od 22. travnja 2013. o uspostavi Jamstva za mlade (4), kojom se predviđa da bi mladi trebali primiti kvalitetnu ponudu poslova, stalnog obrazovanja, naukovanja ili stažiranja u roku od četiri mjeseca od trenutka kad su postali nezaposleni ili su napustili formalno obrazovanje. Inicijativom za zapošljavanje mladih mogu se također poduprijeti djelovanja protiv ranog napuštanja škole. Pristup mladih i njihovih obitelji ili uzdržavanih osoba socijalnim davanjima ne bi trebao ovisiti o sudjelovanju mladih u Inicijativi za zapošljavanje mladih.
(12)
Inicijativa za zapošljavanje mladih trebala bi biti u potpunosti uključena u programiranje u okviru ESF-a, ali bi prema potrebi radi postizanja njezinih ciljeva trebalo predvidjeti posebne odredbe povezane s Inicijativom za zapošljavanje mladih. Potrebno je pojednostaviti i olakšati provedbu Inicijative za zapošljavanje mladih, osobito u pogledu odredbi o financijskom upravljanju i uređenja tematske koncentracije. Kako bi se osigurala jasna demonstracija i informiranje o rezultatima Inicijative za zapošljavanje mladih, trebalo bi predvidjeti posebno praćenje i evaluaciju te mjere informiranja i promidžbe. Organizacije mladih trebale bi sudjelovati u raspravama odbora za praćenje o pripremi i provedbi, uključujući evaluaciju, Inicijative za zapošljavanje mladih.
(13)
ESF-om bi se trebalo doprinijeti strategiji Europa 2020. osiguravanjem veće koncentracije potpore na prioritete Unije. Minimalni udio financiranja kohezijske politike za ESF uspostavljen je u skladu s člankom 92. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 1303/2013. Posebno bi trebalo povećati potporu ESF-a za borbu protiv socijalne isključenosti i siromaštva pomoću minimalne namjenske dodjele sredstava u iznosu od 20 % cjelokupnih sredstava ESF-a za svaku državu članicu. Odabir i broj prioriteta ulaganja za potporu iz ESF-a također bi trebalo ograničiti, u skladu sa stupnjem razvijenosti podupiranih regija.
(14)
Radi osiguravanja boljeg praćenja i boljeg ocjenjivanja rezultata postignutih mjerama koje se podupiru ESF-om na razini Unije, ovom bi Uredbom trebalo uspostaviti zajednički niz pokazatelja ostvarenja i pokazatelja rezultata. Takvi pokazatelji trebali bi odgovarati prioritetu ulaganja i vrsti djelovanja koje se podupire u skladu s ovom Uredbom i relevantnim odredbama Uredbe (EU) br. 1303/2013. Pokazatelje bi prema potrebi trebali nadopuniti pokazatelji rezultata pojedinih programa i/ili pokazatelji ostvarenja pojedinih programa.
(15)
Države članice potiču se da izvješćuju o učincima ulaganja u okviru ESF-a na osiguravanje jednakih mogućnosti, jednakog pristupa i integracije marginaliziranih skupina u svim operativnim programima.
(16)
Uzimajući u obzir zahtjeve u vezi sa zaštitom podataka povezane s prikupljanjem i pohranjivanjem osjetljivih podataka o sudionicima, države članice i Komisija trebale bi redovito ocjenjivati djelotvornost, učinkovitost i učinak potpore iz ESF-a na promicanje društvene uključenosti i suzbijanje siromaštva, posebno osoba u nepovoljnom položaju kao što su Romi. Države članice potiču se da u nacionalnim socijalnim izvješćima, kojai su priložena njihovim nacionalnim programima reformi, izvijeste o inicijativama koje se financiraju u okviru ESF-a, pogotovo u vezi s marginaliziranim zajednicama poput Roma i migranata.
(17)
Učinkovita i djelotvorna provedba djelovanja koja se podupiru ESF-om ovisi o dobrom upravljanju i partnerstvu svih relevantnih teritorijalnih i socioekonomskih dionika, uzimajući u obzir dionike na regionalnoj i lokalnoj razini, posebno krovna udruženja koja predstavljaju lokalna i regionalna tijela, organizacije civilnog društva, gospodarske i, posebno, socijalne partnere i nevladine organizacije. Stoga bi države članice trebale osigurati sudjelovanje socijalnih partnera i nevladinih organizacija u strateškom upravljanju ESF-om, od oblikovanja prioriteta za operativne programe do provedbe i evaluacije rezultata ESF-a.
(18)
Države članice i Komisija trebale bi osigurati da se provedbom prioriteta koji se financiraju iz ESF-a doprinosi promicanju ravnopravnosti muškaraca i žena u skladu s člankom 8. UFEU-a. Evaluacije su pokazale važnost pravovremenog i dosljednog vođenja računa o aspektu ravnopravnosti spolova u svim dimenzijama i u svim fazama pripreme, praćenja, provedbe i evaluacije operativnih programa, istovremeno osiguravajući da se poduzimaju posebna djelovanja za promicanje ravnopravnosti spolova, ekonomske neovisnosti žena, obrazovanja i unapređenja vještina te ponovnog uključivanja žena koje su bile žrtve nasilja na tržište rada i u društvo.
(19)
U skladu s člankom 10. UFEU-a, provedba prioriteta financiranih iz ESF-a trebala bi doprinijeti borbi protiv diskriminacije na temelju spola, rase, etničkog podrijetla, religije ili uvjerenja, invaliditeta, dobi ili spolne orijentacije, poklanjajući posebnu pozornost onima koji su izloženi višestrukoj diskriminaciji. Diskriminaciju na temelju spola trebalo bi tumačiti u širem smislu tako da obuhvaća druge rodne aspekte u skladu sa sudskom praksom Suda Europske unije. Provedbom prioriteta financiranih iz ESF-a također bi se trebalo doprinijeti promicanju jednakih mogućnosti. ESF-om bi se trebalo podupirati ispunjavanje obveze Unije na temelju Konvencije UN-a o pravima osoba s invaliditetom u odnosu na, između ostalog, obrazovanje, rad, zapošljavanje te osiguravanje pristupa. ESF-om bi se također trebalo promicati prijelaz s pružanja njege u ustanovama na pružanje njege u zajednici. ESF-om se ne bi trebalo podupirati djelovanje koje doprinosi segregaciji ili socijalnoj isključenosti.
(20)
Potpora društvenim inovacijama doprinosi stvaranju politika koje više uzimaju u obzir društvene promjene. ESF-om bi se trebalo poticati i podupirati inovativna socijalna poduzeća i poduzetnike, kao i inovativne projekte koje vode nevladine organizacije i drugi dionici socijalne ekonomije. Ispitivanje i evaluacija inovativnih rješenja prije njihova jačanja posebno je važno za unapređenje učinkovitosti politika i stoga opravdava posebnu potporu iz ESF-a. Ako se pokažu djelotvornima, inovativna rješenja mogla bi uključivati razvoj socijalnih pokazatelja, kao što je na primjer socijalno označivanje.
(21)
Transnacionalna suradnja ima znatnu dodatnu vrijednost i stoga bi je trebale podupirati sve države članice osim u opravdanim slučajevima, uzimajući u obzir načelo proporcionalnosti. Također je potrebno ojačati ulogu Komisije u omogućavanju razmjena iskustava i koordinaciji provedbe relevantnih inicijativa.
(22)
Kako bi se potaknuo integrirani i holistički pristup zapošljavanju i socijalnoj uključenosti, ESF-om bi se trebala podupirati međusektorska i teritorijalna partnerstva.
(23)
Mobilizacija regionalnih i lokalnih dionika trebala bi pomoći ispunjavanju strategije Europa 2020. i njezinih glavnih ciljeva. Mogu se koristiti i podupirati teritorijalni paktovi, lokalne inicijative za zapošljavanje i socijalnu uključenost, održive i uključive strategije lokalnog razvoja pod vodstvom zajednice u gradskim i ruralnim područjima i održive strategije urbanog razvoja kako bi se regionalna i lokalna tijela, gradovi, socijalni partneri i nevladine organizacije aktivnije uključili u pripremu i provedbu operativnih programa.
(24)
Uredbom (EU) br. 1303/2013 predviđa se uspostava pravila o prihvatljivosti izdataka na nacionalnoj razini, s određenim iznimkama za koje je potrebno utvrditi posebne odredbe u odnosu na ESF.
(25)
S ciljem pojednostavljivanja korištenja ESF-a i smanjenja rizika od pogreške, te u odnosu na posebnosti operacija koje se podupiru ESF-om, prikladno je utvrditi odredbe koje nadopunjuju Uredbu (EU) br. [1303/2013] u odnosu na prihvatljivost izdataka.
(26)
Upotreba standardnih veličina jediničnih troškova, paušalnih iznosa i financiranja fiksnim iznosima trebala bi dovesti do pojednostavljenja za korisnike i smanjenja administrativnog opterećenja za sve projektne partnere ESF-a.
(27)
Važno je osigurati dobro financijsko upravljanje svakog operativnog programa i njegovu provedbu na najučinkovitiji i najpristupačniji način. Države članice trebale bi se suzdržati od dodavanja pravila koja korisniku otežavaju korištenje fondova.
(28)
Države članice i regije trebalo bi poticati da financijskim instrumentima povećaju doprinose za ESF radi podupiranja, na primjer, studenata, otvaranja radnih mjesta, mobilnosti radnika, socijalne uključenosti i socijalnog poduzetništva.
(29)
ESF-om bi se trebali dopuniti drugi programi Unije i trebalo bi razviti bliske sinergije između ESF-a i drugih financijskih instrumenata Unije.
(30)
Ulaganje u ljudski kapital glavna je poluga na koju se Unija može osloniti kako bi osigurala međunarodnu konkurentnost i održiv oporavak svojega gospodarstva. Ako nije popraćena usklađenom strategijom za razvoj ljudskog kapitala koja je usmjerena razvoju, nikakva vrsta ulaganja ne može dovesti do strukturnih reformi. Stoga je potrebno osigurati da se u programskom razdoblju 2014. - 2020. sredstvima namijenjenima poboljšanju vještina i povećanju razine zaposlenosti omogućuje poduzimanje mjera u odgovarajućem opsegu.
(31)
Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a radi uspostave definicije standardnih veličina jediničnih troškova i paušalnih iznosa te njihovih najvećih iznosa u skladu s različitim vrstama aktivnosti. Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući i ona na razini stručnjaka. Prilikom pripreme i izrade delegiranih akata, Komisija bi trebala osigurati da se relevantni dokumenti Europskom parlamentu i Vijeću šalju istodobno, na vrijeme i na primjeren način.
(32)
Odbor predviđen u članku 163. UFEU-a trebao bi pomagati Komisiji u upravljanju ESF-om.
(33)
S obzirom na to da se ovom Uredbom zamjenjuje Uredba (EZ) br. 1081/2006 Europskog parlamenta i Vijeća (5), tu bi uredbu trebalo staviti izvan snage. Međutim, ova Uredba ne bi trebala utjecati na nastavak ni na izmjenu pomoći koju je Komisija odobrila na temelju Uredbe (EZ) br. 1081/2006 ili bilo kojeg drugog propisa koji se primjenjuje na tu pomoć na dan 31. prosinca 2013. Ta uredba ili takav drugi propis trebali bi se dosljedno tome nastaviti primjenjivati nakon 31. prosinca 2013. na tu pomoć ili dotične operacije do njihova zatvaranja. Zahtjevi za pomoć podneseni ili odobreni u skladu s Uredbom (EZ) br. 1081/2006 trebali bi ostati važeći.
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom utvrđuju zadaće Europskog socijalnog fonda (ESF), uključujući Inicijativu za zapošljavanje mladih, područje primjene njegove potpore, posebne odredbe i vrste prihvatljivih izdataka za isplatu pomoći.
Članak 2.
Zadaće
1. ESF-om se promiču visoke stope zaposlenosti i kvaliteta radnih mjesta, unapređuje se pristup tržištu rada, podupire se geografska i profesionalna mobilnost radnika i olakšava njihova prilagodba industrijskim promjenama i promjenama u proizvodnim sustavima potrebnima za održiv razvoj, potiče se visoka razina obrazovanja i osposobljavanja za sve i podržava prijelaz mladih iz škole na posao, bori se protiv siromaštva, jača se društvena uključenost, promiče se ravnopravnost spolova, nediskriminacija i jednake mogućnosti, te se na taj način doprinosi prioritetima Unije u pogledu jačanja ekonomske, socijalne i teritorijalne kohezije.
2. ESF ispunjava zadaće utvrđene u stavku 1. pružanjem potpore državama članicama u ostvarivanju prioriteta i glavnih ciljeva strategije Unije za pametan, održiv i uključiv rast („strategija Europa 2020.”) te omogućavanjem državama članicama da se suoče sa svojim posebnim izazovima u vezi s ostvarivanjem ciljeva strategije Europa 2020. ESF-om se podupire izrada i provedba politika i mjera koje su povezane s njegovim zadaćama, uzimajući u obzir relevantne integrirane smjernice te relevantne preporuke za pojedinu zemlju donesene u skladu s člankom 121. stavkom 2. i relevantne preporuke Vijeća donesene u skladu s člankom 148. stavkom 4. UFEU-a i prema potrebi, na nacionalnoj razini, nacionalne programe reformi kao i druge relevantne nacionalne strategije i izvješća.
3. Od ESF-a imaju koristi ljudi, uključujući osobe u nepovoljnom položaju kao što su dugotrajno nezaposleni, osobe s invaliditetom, migranti, pripadnici etničkih manjina, marginaliziranih zajednica i osobe svih dobnih skupina koje su izložene siromaštvu i socijalnoj isključenosti. ESF-om se također pruža potpora radnicima, poduzećima, uključujući dionike u socijalnoj ekonomiji, i poduzetnicima, kao i sustavima i strukturama kako bi se olakšala njihova prilagodba na nove izazove, uključujući smanjenje neusklađenosti vještina, te promicalo dobro upravljanje, društveni napredak i provedba reformi, posebno u području zapošljavanja, obrazovanja, osposobljavanja i socijalnih politika.
Članak 3.
Područje primjene potpore
1. U skladu s tematskim ciljevima iz članka 9. prvog stavka točaka (8), (9), (10) i (11) Uredbe (EU) br. 1303/2013, koji odgovaraju točkama (a), (b), (c) i (d) ovog stavka, te u skladu s njegovim zadaćama, ESF-om se pruža potpora sljedećim prioritetima ulaganja:
(a)
Za tematski cilj „Promicanje održivog i kvalitetnog zapošljavanja i podrška mobilnosti radne snage”:
i.
pristup zapošljavanju za osobe koje traže posao i neaktivne osobe, uključujući one koji su dugotrajno nezaposleni i one koji su daleko od tržišta rada, kao i provedbom lokalnih inicijativa za zapošljavanje i potpore za mobilnost radne snage;
ii.
održiva integracija mladih na tržište rada, posebno onih koji nisu zaposleni, ne obrazuju se niti osposobljavaju, uključujući mlade koji su izloženi riziku od socijalne isključenosti i mlade iz marginaliziranih zajednica, uključujući provedbom Jamstva za mlade;
iii.
samozapošljavanje, poduzetništvo i osnivanje poduzeća, uključujući inovativna mikropoduzeća te mala i srednja poduzeća;
iv.
ravnopravnost između muškaraca i žena u svim područjima, uključujući u pristupu zaposšljavanju, napredovanju u karijeri, postizanju ravnoteže između posla i privatnog života te promicanju jednake plaće za jednak rad;
v.
prilagodba radnika, poduzeća i poduzetnika promjenama;
vi.
aktivno i zdravo starenje;
vii.
modernizacija ustanova tržišta rada kao što su javne i privatne službe za zapošljavanje te bolja usklađenost s potrebama tržišta rada, uključujući putem djelovanja koja povećavaju transnacionalnu mobilnost radne snage, kao i putem programa mobilnosti, te bolja suradnja institucija i relevantnih dionika;
(b)
Za tematski cilj „Promicanje socijalne uključenosti, borba protiv siromaštva i svake diskriminacije”:
i.
aktivna uključenost, uključujući s ciljem promicanja jednakih mogućnosti te aktivnog sudjelovanja i poboljšanja zapošljivosti;
ii.
socioekonomska integracija marginaliziranih zajednica poput Roma;
iii.
suzbijanje svih oblika diskriminacije i promicanje jednakih mogućnosti;
iv.
poboljšanje pristupa pristupačnim, održivim i visokokvalitetnim uslugama, uključujući usluge zdravstvene skrbi i socijalne usluge od općeg interesa;
v.
promicanje socijalnog poduzetništva i strukovne integracije u socijalnim poduzećima te socijalne ekonomije i ekonomije solidarnosti radi olakšavanja pristupa zapošljavanju;
vi.
strategije lokalnog razvoja pod vodstvom zajednice;
(c)
Za tematski cilj „Ulaganje u obrazovanje, osposobljavanje i strukovno osposobljavanje za vještine i cjeloživotno učenje”:
i.
smanjivanje i sprečavanje ranog napuštanja škole i promicanje jednakog pristupa kvalitetnom predškolskom, osnovnoškolskom i srednjoškolskom obrazovanju, uključujući formalne, neformalne i informalne načine učenja za ponovno uključivanje u obrazovanje i osposobljavanje;
ii.
poboljšanje kvalitete i učinkovitosti tercijarnog i ekvivalentnog obrazovanja te pristupa njemu radi povećanja sudjelovanja u njemu i njegova stjecanja, posebno za skupine u nepovoljnom položaju;
iii.
povećanje jednakog pristupa cjeloživotnom učenju za sve dobne skupine u formalnom, neformalnom i informalnom okruženju, unapređenje znanja, vještina i kompetencija radne snage, promicanje fleksibilnih načina učenja, između ostalog profesionalnim savjetovanjem i potvrđivanjem stečenih kompetencija;
iv.
poboljšanje značaja obrazovnih sustava i sustava osposobljavanja za tržište rada, olakšavanje prijelaza iz škole na posao, jačanje sustava strukovnog obrazovanja i osposobljavanja te njihove kvalitete, između ostalog mehanizmima za predviđanje vještina, prilagodbom nastavnih planova i programa te uvođenjem i razvojem sustava učenja koji se temelje na radu, uključujući dualne sustave učenja i programe naukovanja;
(d)
Za tematski cilj „Jačanje institucionalnih kapaciteta javnih tijela i zainteresiranih strana te učinkovite javne uprave”:
i.
ulaganje u institucionalne kapacitete te u učinkovitost javnih uprava i javnih usluga na nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini s ciljem reformiranja, boljeg uređivanja i dobrog upravljanja;
Ovaj prioritet ulaganja primjenjuje se samo u državama članicama koje su prihvatljive za potporu iz Kohezijskog fonda ili u državama članicama koje imaju jednu ili više regija razine NUTS 2 iz članku 90. stavka 2. točke (a) Uredbe (EU) br. 1303/2013.
ii.
izgradnja kapaciteta za sve dionike koji osiguravaju obrazovanje, cjeloživotno obrazovanje, osposobljavanje te zapošljavanje i socijalne politike, uključujući uz pomoć sektorskih i teritorijalnih paktova radi omogućavanja reformi na nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini.
2. Prioritetima ulaganja koji su navedeni u stavku 1. ESF-om se također doprinosi drugim tematskim ciljevima koji su navedeni u članku 9. prvom stavku Uredbe (EU) br. 1303/2013, a ponajprije pomoću:
(a)
potpore prelasku na gospodarstvo s niskom razinom emisije CO2, otpornog na klimatske promjene, koje učinkovito koristi resurse i okolišno je održivo, poboljšanjem sustava obrazovanja i osposobljavanja potrebnih za prilagodbu vještina i kvalifikacija, unapređenje vještina radne snage i stvaranje novih radnih mjesta u sektorima povezanim s okolišem i energijom;
(b)
poboljšanja pristupa informacijskim i komunikacijskim tehnologijama te njihove uporabe i kvalitete razvijanjem digitalne pismenosti i e-učenja te ulaganja u elektroničku uključenost, elektroničke vještine i povezane poduzetničke vještine;
(c)
jačanja istraživanja, tehnološkog razvoja i inovacija razvijanjem poslijediplomskih studija i poduzetničkih vještina, osposobljavanjem za istraživače, aktivnostima umrežavanja i partnerstvima među visokim učilištima, istraživačkim i tehnološkim centrima te poduzećima;
(d)
unapređenja konkurentnosti i dugoročne održivosti malih i srednjih poduzeća, promicanjem prilagodljivosti poduzeća, menadžera i radnika, povećanim ulaganjem u ljudski kapital i potporom tijelima koja pružaju praktično strukovno obrazovanje i osposobljavanje.
Članak 4.
Dosljednost i tematska koncentracija
1. Države članice osiguravaju da su strategija i djelovanja utvrđeni u njihovim operativnim programima usklađeni s, te da odgovaraju, izazovima koji su identificirani u njihovim nacionalnim programima reformi kao i, prema potrebi, u njihovim drugim nacionalnim strategijama za borbu protiv nezaposlenosti, siromaštva i socijalne isključenosti, te u relevantnim preporukama Vijeća donesenima u skladu s člankom 148. stavkom 4. UFEU-a radi doprinosa postizanju glavnih ciljeva strategije Europa 2020. u pogledu zapošljavanja, obrazovanja i smanjenja siromaštva.
2. U svakoj se državi članici najmanje 20 % ukupnih sredstava ESF-a dodjeljuje tematskom cilju „Promicanje socijalne uključenosti, borba protiv siromaštva i svake diskriminacije” navedenom u članku 9. prvom stavku točki 9. Uredbe (EU) br. 1303/2013.
3. Države članice tematsku koncentraciju provode u skladu sa sljedećim modalitetima:
(a)
za razvijenije regije, države članice koncentriraju najmanje 80 % sredstava ESF-a za svaki operativni program na najviše pet prioriteta ulaganja utvrđenih u članku 3. stavku 1.;
(b)
za tranzicijske regije, države članice koncentriraju najmanje 70 % sredstava ESF-a za svaki operativni program na najviše pet prioriteta ulaganja utvrđenih u članku 3. stavku 1.;
(c)
za manje razvijene regije, države članice koncentriraju najmanje 60 % sredstava ESF-a za svaki operativni program na najviše pet prioriteta ulaganja utvrđenih u članku 3. stavku 1.
4. Prioritetne osi iz članka 11. stavka 1. isključene su iz izračuna postotaka navedenih u stavcima 2. i 3. ovog članka.
Članak 5.
Pokazatelji
1. Zajednički pokazatelji ostvarenja i rezultata, kako su navedeni u Prilogu I. ovoj Uredbi, te prema potrebi pokazatelji pojedinih programa koriste se u skladu s člankom 27. stavkom 4. i člankom 96. stavkom 2. točkom (b) podtočkama ii. i iv. Uredbe (EU) br. 1303/2013. Za sve prioritete ulaganja prijavljuju se svi zajednički pokazatelji ostvarenja i rezultata. Pokazatelji rezultata navedeni u Prilogu II. ovoj Uredbi prijavljuju se u skladu sa stavkom 2. ovog članka. Kad je to primjenjivo, podaci se razvrstavaju prema spolu.
Za zajedničke pokazatelje ostvarenja i pokazatelje ostvarenja pojedinih programa osnovne vrijednosti postavljaju se na nulu. Ako je to važno zbog naravi operacija koje se podupiru, kumulativne kvantificirane ciljne vrijednosti za te pokazatelje utvrđuju se za 2023. godinu. Pokazatelji ostvarenja izražavaju se u apsolutnim iznosima.
Za one zajedničke pokazatelje rezultata i pokazatelje rezultata pojedinih programa za koje je utvrđena kumulativna kvantificirana ciljna vrijednost za 2023. godinu osnovne se vrijednosti postavljaju korištenjem zadnjih dostupnih podataka ili drugih relevantnih izvora informacija. Pokazatelji rezultata pojedinih programa i povezane ciljne vrijednosti mogu se izraziti u vidu količine ili kvalitete.
2. Pored stavka 1., pokazatelji rezultata navedeni u Prilogu II. ovoj Uredbi koriste se za sve operacije koje se podupiru u okviru prioriteta ulaganja iz članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. za provedbu Inicijative za zapošljavanje mladih. Svi pokazatelji navedeni u Prilogu II. ovoj Uredbi povezani su s kumulativnom kvantificiranom ciljnom vrijednošću za 2023. godinu i osnovnom vrijednošću.
3. Zajedno s godišnjim izvješćem o provedbi, svako upravljačko tijelo elektroničkim putem šalje strukturirane podatke za svaku prioritetnu os, razvrstane prema prioritetima ulaganja. Podaci se šalju za kategorije intervencija iz članka 96. stavka 2. točke (b) podtočke vi. Uredbe (EU) br. 1303/2013 i pokazatelje ostvarenja i rezultata. Odstupajući od članka 50. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1303/2013, podaci poslani za pokazatelje ostvarenja i rezultata moraju biti povezani s vrijednostima za djelomično ili u potpunosti provedene operacije.
POGLAVLJE II.
POSEBNE ODREDBE ZA PROGRAMIRANJE I PROVEDBU
Članak 6.
Uključivanje partnera
1. Sudjelovanje partnera iz članka 5. Uredbe (EU) br. 1303/2013 u provedbi operativnih programa može imati oblik okvirnih bespovratnih sredstava kako je određeno u članku 123. stavku 7. Uredbe (EU) br. 1303/2013. U tim slučajevima, u operativnom programu utvrđuje se dio operativnog programa na koji se odnose okvirna bespovratna sredstva, uključujući okvirnu dodjelu financijskih sredstava iz svake prioritetne osi.
2. Radi poticanja odgovarajućeg sudjelovanja socijalnih partnera u djelovanjima koja se podupiru ESF-om, upravljačka tijela operativnog programa u regiji definiranoj u članku 90. stavku 2. točki (a) ili (b) Uredbe (EU) br. 1303/2013 ili u državi članici koja je prihvatljiva za potporu iz Kohezijskog fonda osiguravaju da se u skladu s potrebama odgovarajući iznos sredstava iz ESF-a dodjeljuje aktivnostima izgradnje kapaciteta u obliku osposobljavanja, mjera umrežavanja i jačanja socijalnog dijaloga te aktivnostima koje se provode zajedno sa socijalnim partnerima.
3. Radi poticanja odgovarajućeg sudjelovanja nevladinih organizacija u djelovanjima koja se podupiru ESF-om te njihova pristupa tim djelovanjima, posebno u područjima socijalne uključenosti, ravnopravnosti spolova i jednakih mogućnosti, upravljačka tijela operativnog programa u regiji definiranoj u članku 90. stavku 2. točki (a) ili (b) Uredbe (EU) br. 1303/2013 ili u državi članici koja je prihvatljiva za potporu iz Kohezijskog fonda osiguravaju da se odgovarajući iznos sredstava iz ESF-a dodjeljuje izgradnji kapaciteta nevladinih organizacija.
Članak 7.
Promicanje ravnopravnosti muškaraca i žena
Države članice i Komisija promiču ravnopravnost muškaraca i žena integracijom načela ravnopravnosti, kako je navedeno u članku 7. Uredbe (EU) br. 1303/2013, tijekom pripreme, provedbe, praćenja i evaluacije operativnih programa. U okviru ESF-a države članice i Komisija također podupiru konkretna ciljana djelovanja u sklopu bilo kojeg prioriteta ulaganja iz članka 3., a posebno iz članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke iv. ove Uredbe, s ciljem povećanja održivog sudjelovanja i napredovanja žena u zapošljavanju i na taj način suzbijanja feminizacije siromaštva, smanjenja segregacije utemeljene na spolu, borbe protiv rodnih stereotipa na tržištu rada, u obrazovanju i osposobljavanju, te promicanja usklađivanja poslovnog i privatnog života za sve kao i jednake podjele odgovornosti brige za djecu između muškaraca i žena.
Članak 8.
Promicanje jednakih mogućnosti i nediskriminacije
Države članice i Komisija promiču jednake mogućnosti za sve, bez diskriminacije na temelju spola, rase ili etničkog podrijetla, religije ili uvjerenja, invaliditeta, dobi ili spolne orijentacije integriranjem načela nediskriminacije, kako je navedeno u članku 7. Uredbe (EU) br. 1303/2013. U okviru ESF-a, države članice i Komisija također podupiru konkretna djelovanja u sklopu bilo kojeg prioriteta ulaganja iz članka 3, a posebno iz članka 3. stavka 1. točke (b) podtočke iii. ove Uredbe. Cilj tih djelovanja je suzbijanje svih oblika diskriminacije, kao i poboljšanje osiguravanja pristupa za osobe s invaliditetom kako bi se poboljšala integracija u rad, obrazovanje i osposobljavanje i na taj način povećala socijalnu uključenost, smanjujući nejednakosti u pogledu obrazovnih postignuća i zdravstvenog stanja te olakšavajući prijelaz s pružanja njege u ustanovama na pružanje njege u zajednici, posebno za one koji su suočeni s višestrukom diskriminacijom.
Članak 9.
Socijalne inovacije
1. ESF-om se promiču socijalne inovacije u okviru svih područja koja pripadaju njegovom području primjene, kako je određeno u članku 3. ove Uredbe, posebno s ciljem ispitivanja, evaluacije i jačanja inovativnih rješenja, uključujući na lokalnoj i regionalnoj razini, radi rješavanja socijalnih potreba, u partnerstvu s relevantnim partnerima i posebno sa socijalnim partnerima.
2. Države članice utvrđuju, bilo u svojim operativnim programima ili kasnije tijekom provedbe, područja socijalnih inovacija koja odgovaraju posebnim potrebama država članica.
3. Komisija olakšava izgradnju kapaciteta za socijalne inovacije, posebno podupiranjem uzajamnog učenja, uspostavljanjem mreža te širenjem i promicanjem dobrih praksi i metodologija.
Članak 10.
Transnacionalna suradnja
1. Države članice podržavaju transnacionalnu suradnju s ciljem promicanja uzajamnog učenja, povećavajući na taj način djelotvornost politika koje se podupiru ESF-om. Transnacionalna suradnja uključuje partnere iz najmanje dviju država članica.
2. Odstupajući od stavka 1., države članice sa samo jednim operativnim programom koji se podupire ESF-om ili jednim operativnim programom koji se financira iz više fondova mogu, u opravdanim slučajevima i uzimajući u obzir načelo proporcionalnosti, iznimno odlučiti da neće podupirati djelovanja u području transnacionalne suradnje.
3. Države članice u partnerstvu s relevantnim partnerima mogu odabrati teme za transnacionalnu suradnju s popisa zajedničkih tema koji predlaže Komisija i potvrđuje Odbor iz članka 25. ili odabrati druge teme koje odgovaraju njihovim posebnim potrebama.
4. Komisija zajedničkim učenjem te koordiniranim ili zajedničkim djelovanjem olakšava transnacionalnu suradnju o zajedničkim temama s popisa iz stavka 3. i prema potrebi drugim temama koje odaberu države članice. Komisija posebno upravlja platformom na razini EU-a radi olakšavanja stvaranja transnacionalnih partnerstva, razmjene iskustava, izgradnje kapaciteta i umrežavanja, kao i iskorištavanja i širenja relevantnih rezultata. Nadalje, Komisija razvija usklađen provedbeni okvir, uključujući zajedničke kriterije prihvatljivosti, vrste i vremenski okvir djelovanja te zajedničke metodološke pristupe praćenja i evaluacije s ciljem olakšavanja transnacionalne suradnje.
Članak 11.
Posebne odredbe fonda za operativne programe
1. Odstupajući od članka 96. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1303/2013, operativnim programima mogu se utvrditi prioritetne osi za provedbu socijalnih inovacija i transnacionalne suradnje iz članaka 9. i 10. ove Uredbe.
2. Odstupajući od članka 120. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1303/2013, najveća stopa sufinanciranja za prioritetnu os povećava se za deset postotnih bodova, no ne prelazi 100 % kada je cijela prioritetna os posvećena socijalnim inovacijama ili transnacionalnoj suradnji, ili njihovoj kombinaciji.
3. Pored odredbe predviđene u članku 96. stavku 3. Uredbe (EU) br. 1303/2013, operativnim programima također se utvrđuju doprinosi u okviru planiranih djelovanja koja se podupiru ESF-om:
(a)
tematskim ciljevima navedenima u članku 9. prvom stavku 1. točkama od 1. do 7. Uredbe (EU) br. 1303/2013, prema potrebi po prioritetnim osima;
(b)
socijalnim inovacijama i transnacionalnoj suradnji, kako je navedeno u člancima 9. i 10. ove Uredbe, kada oni nisu obuhvaćeni posebnom prioritetnom osi.
Članak 12.
Posebne odredbe o postupanju s određenim teritorijalnim značajkama
1. ESF-om se mogu podupirati strategije lokalnog razvoja pod vodstvom zajednice u gradskim i ruralnim područjima, kako je navedeno u člancima 32., 33. i 34. Uredbe (EU) br. 1303/2013, teritorijalni paktovi i lokalne inicijative za zapošljavanje, uključujući zapošljavanje mladih, obrazovanje i socijalnu uključenost kao i integrirana teritorijalna ulaganja (ITU), kako je navedeno u članku 36. Uredbe (EU) br. 1303/2013.
2. Kao nadopuna intervencijama EFRR-a iz članka 7. Uredbe (EU) br. 1301/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (6), ESF-om se, može podupirati održiv urbani razvoj strategijama koje sadrže integrirana djelovanja za suočavanje s gospodarskim, okolišnim i socijalnim izazovima koji pogađaju urbana područja, a koje su države članice identificirale na temelju načela utvrđenih u njihovim dotičnim sporazumima o partnerstvu.
POGLAVLJE III.
POSEBNE ODREDBE ZA FINANCIJSKO UPRAVLJANJE
Članak 13.
Prihvatljivost izdataka
1. ESF-om se daje potpora za prihvatljive izdatke koji, kako je navedeno u članku 120. stavku 2. točki (b) Uredbe (EU) br. 1303/2013, mogu obuhvaćati sva financijska sredstva kojima zajednički doprinose poslodavci i radnici.
2. ESF-om se može dati potpora za izdatke nastale za operacije koje se odvijaju izvan programskog područja, no unutar Unije, pod uvjetom da su ispunjena sljedeća dva uvjeta:
(a)
programsko područje ima koristi od operacije;
(b)
obveze koje tijela imaju za operativni program u vezi s upravljanjem, kontrolom i revizijom operacija ispunjavaju tijela odgovorna za operativni program u čijem okviru ta operacija prima potporu ili ona sklapaju dogovore s tijelima države članice u kojoj se operacija provodi, pod uvjetom da su u toj državi članici ispunjene obveze u vezi s upravljanjem, kontrolom i revizijom operacije.
3. Unutar ograničenja od 3 % proračuna za operativni program ESF-a ili za dio operativnog programa koji se financira iz više fondova predviđen za ESF, izdaci nastali izvan Unije prihvatljivi su za doprinose iz ESF-a, pod uvjetom da se odnose na tematske ciljeve iz članka 3. stavka 1. točke (a) ili članka 3. stavka 1. točke (c) te pod uvjetom da je relevantni odbor za praćenje dao svoj pristanak za tu operaciju ili vrste operacija.
4. Pored izdataka iz članka 69. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1303/2013, kupnja infrastrukture, zemljišta i nekretnina također nije prihvatljiva za doprinos iz ESF-a.
5. Doprinosi u naravi u obliku naknada ili plaća koje pokriva treća strana u korist sudionika operacije mogu biti prihvatljivi za doprinos iz ESF-a pod uvjetom da su doprinosi u naravi nastali u skladu s nacionalnim pravilima, uključujući računovodstvena pravila, te da ne premašuju trošak koji snosi treća strana.
Članak 14.
Pojednostavljene mogućnosti financiranja
1. Pored mogućnosti iz članka 67. Uredbe (EU) br. 1303/2013, Komisija može nadoknaditi izdatke koje su platile države članice na temelju standardnih veličina jediničnih troškova i paušalnih iznosa koje određuje Komisija. Tako izračunani iznosi smatraju se javnom potporom koja je isplaćena korisnicima i prihvatljivim izdacima za potrebe primjene Uredbe (EU) br. 1303/2013.
Za potrebe prvog podstavka, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 24. o vrsti obuhvaćenih operacija, definicijama standardnih veličina jediničnih troškova i paušalnim iznosima te njihovim maksimalnim iznosima, koji se mogu prilagoditi u skladu s mjerodavnim sporazumno dogovorenim metodama, vodeći računa o iskustvu stečenom tijekom prethodnog programskog razdoblja.
Isključivi cilj financijske revizije jest provjeriti jesu li ispunjeni uvjeti za nadoknadu od strane Komisije na temelju standardnih veličina jediničnih troškova i paušalnih iznosa.
Kada se koristi financiranje na temelju standardnih veličina jediničnih troškova i paušalnih iznosa u skladu s prvim podstavkom, države članice radi pružanja potpore operacijama mogu primijeniti vlastitu računovodstvenu praksu. Za potrebe ove Uredbe i Uredbe (EU) br. 1303/2013, takve računovodstvene prakse i proizašli iznosi ne podliježu reviziji tijela za reviziju ili Komisije.
2. U skladu s člankom 67. stavkom 1. točkom (d) i stavkom 5. točkom (d) Uredbe (EU) br. 1303/2013, fiksni iznos do 40 % prihvatljivih izravnih troškova osoblja može se upotrijebiti za plaćanje preostalih prihvatljivih troškova operacije, bez obveze da država članica obavi izračun radi utvrđivanja primjenjive stope.
3. Pored metoda navedenih u članku 67. stavku 5. Uredbe (EU) br. 1303/2013, ako javna potpora za bespovratna sredstva i povratnu pomoć nije veća od 100 000 EUR, iznosi iz članka 67. stavka 1. točaka (b), (c) i (d) Uredbe (EU) br. 1303/2013 mogu se odrediti ovisno o slučaju, s obzirom na nacrt proračuna koji je prethodno odobrilo upravljačko tijelo.
4. Ne dovodeći u pitanje članak 67. stavak 4. Uredbe (EU) br. 1303/2013, bespovratna sredstva i povratna pomoć za koje javna potpora nije veća od 50 000 EUR u obliku su standardnih veličina jediničnih troškova ili paušalnog iznosa u skladu sa stavkom 1. ovog članka ili člankom 67. Uredbe (EU) br. 1303/2013, ili fiksnog iznosa u skladu s člankom 67. Uredbe (EU) br. 1303/2013, uz iznimku operacija koje primaju potporu u okviru sustava državnih potpora. U slučaju financiranja fiksnim iznosima, kategorije troškova koje se koriste za izračun stope mogu se nadoknaditi u skladu s člankom 67. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1303/2013.
Članak 15.
Financijski instrumenti
Na temelju članka 37. Uredbe (EU) br. 1303/2013, ESF može potporu djelovanju i politikama u okviru svojeg područja primjene dati pomoću financijskih instrumenata, uključujući mikrokredite i jamstvene fondove.
POGLAVLJE IV.
INICIJATIVA ZA ZAPOŠLJAVANJE MLADIH
Članak 16.
Inicijativa za zapošljavanje mladih
Inicijativom za zapošljavanje mladih daje se potpora borbi protiv nezaposlenosti mladih u prihvatljivim regijama Unije, pružajući potporu djelovanjima iz članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. ove Uredbe. Ona je usmjerena osobama mlađima od 25 godina koje nisu zaposlene, ne obrazuju se niti se osposobljavaju, koje borave u prihvatljivim regijama, koje su neaktivne ili nezaposlene, uključujući dugotrajnu nezaposlenost, bez obzira na to jesu li evidentirane kao osobe koje traže posao. Države članice mogu na dobrovoljnoj osnovi odlučiti proširiti ciljanu skupinu kako bi obuhvatila i osobe mlađe od 30 godina.
Za potrebe Inicijative za zapošljavanje mladih za razdoblje 2014. - 2015., „prihvatljive regije” su regije razine NUTS 2 koje su 2012. imale stope nezaposlenosti mladih osoba između 15 i 24 godine veće od 25 % i, za države članice u kojima je stopa nezaposlenosti mladih 2012. porasla za više od 30 %, regije razine NUTS 2 koje su 2012. imale stope nezaposlenosti mladih veće od 20 %.
Sredstva za Inicijativu za zapošljavanje mladih mogu se povećati za razdoblje od 2016. do 2020. godine u okviru proračunskog postupka u skladu s člankom 14. Uredbe (EU) 1311/2013. Za utvrđivanje regija koje prihvatljivih za Inicijativu za zapošljavanje mladih za razdoblje od 2016. do 2020. godine, upućivanje na podatke iz 2012. u drugom podstavku tumači se kao upućivanje na posljednje dostupne godišnje podatke. Raspodjela dodatnih sredstava koju provodi država članica odvija se na isti način kao početna dodjela u skladu s Prilogom VIII. Uredbe (EU) br. 1303/2013.
U dogovoru s Komisijom, država članica može odlučiti dodijeliti ograničeni iznos koji nije veći od 10 % sredstava iz okvira Inicijative za zapošljavanje mladih za mlade osobe koje borave u podregijama s visokom razinom nezaposlenosti mladih, a koje ne ulaze u prihvatljive regije razine NUTS 2.
Članak 17.
Tematska koncentracija
Posebna sredstva dodijeljena za Inicijativu za zapošljavanje mladih ne uzimaju se u obzir za potrebe izračuna tematske koncentracije iz članka 4.
Članak 18.
Programiranje
Inicijativa za zapošljavanje mladih integrirana je u programiranje ESF-a na temelju članka 96. Uredbe (EU) br. 1303/2013 Države članice prema potrebi utvrđuju mehanizam programiranja za Inicijativu za zapošljavanje mladih u svojim sporazumima o partnerstvu i svojim operativnim programima.
Taj mehanizam programiranja može imati jedan ili više od sljedećih oblika:
(a)
posebni operativni program;
(b)
posebna prioritetna os u okviru operativnog programa;
(c)
dio jedne ili više prioritetnih osi.
Članci 9. i 10. ove Uredbe primjenjuju se i na Inicijativu za zapošljavanje mladih.
Članak 19.
Praćenje i evaluacija
1. Uz dužnosti odbora za praćenje iz članka 110. Uredbe (EU) br. 1303/2013, odbor za praćenje barem jednom godišnje ocjenjuje provedbu Inicijative za zapošljavanje mladih u kontekstu operativnog programa i učinjenog napretka u ostvarivanju njegovih ciljeva.
2. Godišnje izvješće o provedbi i završno izvješće, kako su navedeni u članku 50. stavcima 1. i 2. Uredbe (EU) br. 1303/2013, uključuju dodatne informacije o provedbi Inicijative za zapošljavanje mladih. Komisija Europskom parlamentu prosljeđuje sažetak tih izvješća, kako je navedeno u članku 53. stavku 1. Uredbe (EU) br. 1303/2013.
Komisija prisustvuje godišnjoj raspravi o tim izvješćima u Europskom parlamentu.
3. Od travnja 2015. i u godinama koje slijede te u isto vrijeme kad i godišnja izvješća o provedbi iz članka 50. stavaka 1. i 2. Uredbe (EU) br. 1303/2013, upravljačko tijelo elektroničkim putem Komisiji šalje strukturirane podatke za svaku prioritetnu os, ili bilo koji njezin dio, u okviru kojih se podupire Inicijativa za zapošljavanje mladih. Dostavljeni podaci o pokazateljima odnose se na vrijednosti pokazatelja utvrđenih u prilozima I. i II. ovoj Uredbi i, prema potrebi, na pokazatelje za pojedine programe. Odnose se na djelomično ili u potpunosti provedene operacije.
4. U godišnjim izvješćima o provedbi iz članka 50. stavka 4. Uredbe (EU) br. 1303/2013 ili, prema potrebi, izvješću o napretku iz članka 111. stavka 4. Uredbe (EU) br. 1303/2013 i godišnjem izvješću o provedbi podnesenom do 31. svibnja 2016., navode se glavni zaključci evaluacija iz stavka 6. ovog članka. U izvješćima se također navodi i ocjenjuje kvaliteta ponuda za posao koje su dobili sudionici Inicijative za zapošljavanje mladih, uključujući osobe u nepovoljnom položaju, osobe iz marginaliziranih skupina i osobe koje obrazovanje napuštaju bez kvalifikacije. U izvješćima se isto tako navodi i ocjenjuje njihov napredak u stalnom obrazovanju, pronalaženju održivih i pristojnih poslova ili započinjanju naukovanja ili kvalitetnih stažiranja.
5. Izvješća o napretku iz članka 52. Uredbe (EU) br. 1303/2013 uključuju dodatne informacije o Inicijativi za zapošljavanje mladih i procjenu njezine provedbe. Komisija Europskom parlamentu prosljeđuje sažetak tih izvješća, kako je navedeno u članku 53. stavku 2. te uredbe, te prisustvuje raspravi o tim izvješćima u Europskom parlamentu.
6. Barem dva puta tijekom programskog razdoblja evaluacija obuhvaća i djelotvornost, učinkovitost i utjecaj zajedničke potpore iz ESF-a i posebnih sredstava dodijeljenih za Inicijativu za zapošljavanje mladih, uključujući za provedbu Jamstva za mlade.
Prva se evaluacija završava do 31. prosinca 2015., a druga evaluacija do 31. prosinca 2018.
Članak 20.
Mjere informiranja i komunikacije
1. Korisnici se brinu o tome da su oni koji sudjeluju u operaciji konkretno obaviješteni o potpori Inicijative za zapošljavanje mladih koja se osigurava financiranjem iz ESF-a i posebnim sredstvima dodijeljenima za Inicijativu za zapošljavanje mladih.
2. Svi dokumenti koji se odnose na provedbu operacije i koji su izdani za javnost ili sudionike, uključujući i potvrde o nazočnosti ili druge potvrde, sadrže izjavu da se operacija provodila uz potporu Inicijative za zapošljavanje mladih.
Članak 21.
Tehnička pomoć
Države članice mogu uzeti u obzir posebnu dodjelu sredstava za Inicijativu za zapošljavanje mladih prilikom izračuna granice ukupnog iznosa fondova dodijeljenih svakoj državi članici za tehničku pomoć.
Članak 22.
Financijska potpora
1. Odlukom Komisije kojom se usvaja operativni program utvrđuje se maksimalni iznos potpore iz posebnih sredstava dodijeljenih za Inicijativu za zapošljavanje mladih i odgovarajuće potpore ESF-a, u ukupnom iznosu te također po kategoriji regija, za svaku prioritetnu os. Odgovarajuća potpora ESF-a mora barem biti jednaka potpori iz posebnih sredstava dodijeljenih za Inicijativu za zapošljavanje mladih za svaku prioritetnu os.
2. Na temelju iznosa iz stavka 1., u odluci Komisije iz stavka 1. utvrđuje se i omjer kategorija regija za potporu ESF-a za svaku prioritetnu os.
3. Ako se Inicijativa za zapošljavanje mladih provodi u okviru posebne prioritetne osi koja obuhvaća prihvatljive regije iz više od jedne kategorije, najviša stopa sufinanciranja primjenjuje se na dodjelu sredstava iz ESF-a.
Posebna sredstva dodijeljena za Inicijativu za zapošljavanje mladih ne podliježu zahtjevu nacionalnog sufinanciranja.
Ukupna stopa sufinanciranja prioritetne osi utvrđena odlukom Komisije iz stavka 1. računa se uzimajući u obzir stopu sufinanciranja iz sredstava koje dodjeljuje ESF zajedno s posebnim sredstvima dodijeljenima za Inicijativu za zapošljavanje mladih.
Članak 23.
Financijsko upravljanje
Pored članka 130. Uredbe (EU) br. 1303/2013, kad Komisija nadoknadi međuplaćanja i plati konačni iznos za Inicijativu za zapošljavanje mladih u okviru prioritetne osi, ona nadoknadu iz proračuna Unije u jednakom iznosu raspodjeljuje između ESF-a i posebnih sredstava dodijeljenih za Inicijativu za zapošljavanje mladih. Nakon nadoknade svih izvora iz posebnih sredstava dodijeljenih za Inicijativu za zapošljavanje mladih, Komisija preostala sredstva za nadoknadu iz proračuna Unije dodjeljuje ESF-u.
Komisija nadoknadu iz ESF-a raspodjeljuje među kategorijama regija u skladu s omjerom utvrđenim u članku 22. stavku 2.
POGLAVLJE V.
DELEGIRANJE OVLASTI I ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 24.
Izvršavanje ovlasti
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.
2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 14. stavka 1. dodjeljuje se Komisiji od 21. prosinca 2013. do 31. prosinca 2020.
3. Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 14. stavka 1. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv proizvodi učinke dan nakon objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
5. Delegirani akt donesen na temelju članka 14. stavka 1. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne ulože nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore. Taj se rok produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
Članak 25.
Odbor na temelju članka 163. UFEU-a
1. Komisiji pomaže Odbor („Odbor za ESF”) osnovan u skladu s člankom 163. UFEU-a.
2. Član Komisije koji je odgovoran za predsjedanje Odborom za ESF može tu dužnost delegirati na visokog dužnosnika Komisije. Tajništvo Odbora za ESF osigurava Komisija.
3. Svaka država članica imenuje po jednog predstavnika Vlade, jednog predstavnika organizacija radnika, jednog predstavnika organizacija poslodavaca i jednog zamjenika za svakog člana za razdoblje od najviše sedam godina. U odsustvu člana zamjenik ima automatsko pravo sudjelovati u postupcima.
4. Odbor za ESF uključuje jednog predstavnika svake organizacije koja predstavlja organizacije radnika i organizacije poslodavaca na razini Unije.
5. Odbor za ESF može na svoje sastanke pozvati predstavnike Europske investicijske banke i Europskog investicijskog fonda, koji nemaju pravo glasa, te predstavnike relevantnih organizacija civilnog društva, koji nemaju pravo glasa, ako dnevni red sastanka zahtijeva njihovo sudjelovanje.
6. Odbor za ESF:
(a)
konzultira se o nacrtima odluka Komisije u vezi s operativnim programima i programiranjem u slučaju potpore iz ESF-a;
(b)
konzultira se o planiranoj upotrebi tehničke pomoći u slučaju potpore iz ESF-a, kao i o drugim pitanjima koja su relevantna za ESF i koja utječu na provedbu strategija na razini Unije;
(c)
odobrava popis zajedničkih tema za transnacionalnu suradnju predviđen u članku 10. stavku 3.
7. Odbor za ESF može dati mišljenja o:
(a)
pitanjima u vezi s doprinosom ESF-a provedbi strategije Europa 2020.;
(b)
pitanjima u vezi s Uredbom (EU) br. 1303/2013 relevantnima za ESF;
(c)
pitanjima u vezi s ESF-om koja mu je proslijedila Komisija, a koja ne spadaju u pitanja iz stavka 6.
8. Mišljenja Odbora za ESF usvajaju se apsolutnom većinom valjano danih glasova i prosljeđuju se Europskom parlamentu radi informacije. Komisija obavješćuje Odbor za ESF o tome na koji je način njegova mišljenja uzelo u obzir.
Članak 26.
Prijelazne odredbe
1. Ova Uredba ne utječe na nastavak niti na izmjenu, uključujući potpuno ili djelomično ukidanje, pomoći koju je Komisija odobrila na temelju Uredbe (EZ) br. 1081/2006 ili bilo kojeg drugog propisa koji se primjenjuje na tu pomoć na dan 31. prosinca 2013. Dosljedno tome, ta Uredba ili takav drugi primjenjivi propis nastavljaju se primjenjivati i nakon 31. prosinca 2013. na tu pomoć ili dotične operacije do njihova zaključenja.
2. Zahtjevi za primanje pomoći podneseni ili odobreni u skladu s Uredbom (EZ) br. 1081/2006 prije 1. siječnja 2014. ostaju važeći.
Članak 27.
Stavljanje izvan snage
Ne dovodeći u pitanje odredbe utvrđene u članku 26. ove Uredbe, Uredba (EZ) br. 1081/2006 stavlja se izvan snage s učinkom od 1. siječnja 2014.
Upućivanja na uredbu stavljenu izvan snage tumače se kao upućivanja na ovu Uredbu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu III.
Članak 28.
Preispitivanje
Europski parlament i Vijeće preispituju ovu Uredbu do 31. prosinca 2020. u skladu s člankom 164. UFEU-a.
Članak 29.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 17. prosinca 2013.