KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1337/2013
af 13. december 2013
om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1169/2011 hvad angår angivelse af oprindelsesland eller herkomststed for fersk, kølet eller frosset svine-, fåre- og gedekød samt fjerkræ
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1169/2011 af 25. oktober 2011 om fødevareinformation til forbrugerne, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 og (EF) nr. 1925/2006 og om ophævelse af Kommissionens direktiv 87/250/EØF, Rådets direktiv 90/496/EØF, Kommissionens direktiv 1999/10/EF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF, Kommissionens direktiv 2002/67/EF og 2008/5/EF og Kommissionens forordning (EF) nr. 608/2004 (1), særlig artikel 26, stk. 8, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Artikel 26, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1169/2011 fastsætter, at angivelse af oprindelsesland eller herkomststed er obligatorisk for kød, der omfattes af den kombinerede nomenklatur under de koder, som er nævnt i forordningens bilag XI, dvs. fersk, kølet eller frosset svine-, fåre- og gedekød samt fjerkræ.
(2)
Der bør skabes balance mellem på den ene side forbrugernes behov for information og på denne anden side operatørernes og de nationale myndigheders yderligere omkostninger, som slutteligt har betydning for produktets endelige pris. I konsekvensanalysen og en undersøgelse, som Kommissionen har fået foretaget, er der gennemgået adskillige muligheder for angivelse af oprindelsesland eller herkomststed hvad angår de mest relevante faser i dyrenes liv. Resultaterne viser, at forbrugerne først og fremmest kræver oplysninger om, hvor dyrene er opdrættet. Samtidig vil angivelse af obligatoriske oplysninger om dyrenes fødested kræve etablering af et nyt sporbarhedssystem på bedriftsniveau og deraf følgende omkostninger, mens angivelse af slagtestedet kan ske til en overkommelig pris og give forbrugeren værdifulde oplysninger. Hvad angår det geografiske niveau er det bevist, at angivelse af medlemsstaten eller tredjelandet vil være den mest relevante oplysning for forbrugerne.
(3)
I forordning (EU) nr. 1169/2011 har begrebet »oprindelsesland« i forbindelse med fødevarer den betydning, der er fastsat i henhold til artikel 23-26 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 (2). For animalske produkter henviser begrebet til det land, hvor produktet fuldt ud er fremstillet, hvilket - når det anvendes på kød - betyder det land, hvor dyret er født, opdrættet og slagtet. Når flere forskellige lande har været involveret i fremstillingen af en fødevare, henviser begrebet til det land, hvor den sidste væsentlige og økonomisk berettigede forarbejdning af produktet har fundet sted. Hvis begrebet imidlertid anvendes om kød, der stammer fra dyr, som er født, opdrættet og slagtet i forskellige lande, giver det ikke forbrugeren tilstrækkelige oplysninger om kødets oprindelse. Det er derfor nødvendigt at sørge for, at det angives, i hvilken medlemsstat eller hvilket tredjeland dyret er opdrættet i en periode, som udgør en væsentlig del af den normale opdrætscyklus for hver art, såvel som den medlemsstat eller det tredjeland, hvor dyret er slagtet. Begrebet »oprindelse« bør forbeholdes kød, som stammer fra dyr, der er født, opdrættet og slagtet, og følgelig fuldt fremstillet, i én medlemsstat eller ét tredjeland.
(4)
I tilfælde, hvor dyret er opdrættet i flere forskellige medlemsstater eller tredjelande og kravet om opdrætsperiode ikke kan opfyldes i nogen af landene, bør opdrætsstedet angives for bedre at imødekomme forbrugerens behov og undgå unødig komplikation af mærkningen.
(5)
Derudover bør der fastsættes regler for pakninger indeholdende kød fra en eller flere arter, der stammer fra dyr, som er opdrættet og slagtet i forskellige medlemsstater eller tredjelande.
(6)
Mærkningssystemet kræver regler for sporbarhed for alle faser i fremstilling og distribution af kødet fra slagtning til pakning for at sikre forbindelsen mellem det mærkede kød og dyret eller de grupper af dyr, som kødet stammer fra.
(7)
Der bør fastsættes særlige regler for kød, som importeres fra tredjelande, hvor de påkrævede oplysninger til brug for mærkning ikke foreligger.
(8)
Hvad angår hakket kød og afpuds bør virksomhederne, særkendet ved produkternes fremstillingsprocesser taget i betragtning, have tilladelse til at anvende et forenklet mærkningssystem.
(9)
Af hensyn til kommercielle interesser i forbindelse med de oplysninger, der skal fremlægges i henhold til denne forordning, bør fødevarevirksomheder have mulighed for at tilføje andre elementer vedrørende kødets oprindelse til de obligatoriske oplysninger på etiketten.
(10)
Eftersom de relevante bestemmelser i forordning (EU) nr. 1169/2011 finder anvendelse fra den 13. december 2014, og nævnte forordnings artikel 47 fastsætter, at forordningens gennemførelsesforanstaltninger finder anvendelse fra den 1. april i hvert kalenderår, bør nærværende forordning finde anvendelse fra den 1. april 2015.
(11)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
Denne forordning fastsætter reglerne for angivelse af oprindelsesland eller herkomststed på etiketterne for fersk, kølet eller frosset svine-, fåre- og gedekød samt fjerkræ, der er omfattet af den kombinerede nomenklatur under de koder, som er nævnt i bilag XI til forordning (EU) nr. 1169/2011.
Artikel 2
Definitioner
1. I denne forordning er definitionen af »fødevarevirksomhed« i artikel 3, nr. 3), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 (3), definitionen af »virksomhed« i artikel 2, stk. 1, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 (4) samt definitionerne af »hakket kød«, »slagteri« og »opskæringsvirksomhed« i punkt 1.13, 1.16 og 1.17 i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 (5) gældende.
2. Derudover forstås der ved:
a) »afpuds«: små stykker kød henhørende i den kombinerede nomenklatur under de koder, der er oplistet i bilag XI til forordning (EU) nr. 1169/2011, der er anerkendt som egnet til konsum og fremstillet udelukkende ved afpudsning i forbindelse med udbening af slagtekroppe eller opskæring af kød
b) »parti«: kød henhørende i den kombinerede nomenklatur under de koder, der er oplistet i bilag XI til forordning (EU) nr. 1169/2011, og som stammer fra én art, er med eller uden ben, udskåret eller hakket, og som er blevet udskåret, hakket eller pakket på praktisk taget ensartede vilkår.
Artikel 3
Sporbarhed
1. For hver fremstillings- og distributionsfase indfører og anvender fødevarevirksomhederne et identifikations- og registreringssystem for det kød, der er nævnt i artikel 1.
2. Systemet anvendes for at sikre:
a)
forbindelsen mellem kødet og dyret eller gruppen af dyr, hvor kødet stammer fra. På slagtestadiet er dette slagteriets ansvar
b)
videregivelsen af de i artikel 5-7 nævnte oplysninger, hvis det er passende og sammen med kødet, til virksomheder i de efterfølgende fremstillings- og distributionsfaser.
Hver fødevarevirksomhed er ansvarlig for anvendelsen af det identifikations- og registreringssystem, der er nævnt i første afsnit, i den fremstillings- og distributionsfase, hvor den opererer.
Den fødevarevirksomhed, som pakker eller mærker kødet i henhold til artikel 5-7, sikrer, at der er overensstemmelse mellem den batchkode, som identificerer kødet over for forbrugeren eller storkøkkenet, og de pågældende parti kød, hvorfra pakningen eller det mærkede parti stammer. Alle pakker med samme batchkode skal have de samme oplysninger, jf. artikel 5-7.
3. Det i stk. 1 nævnte system registrerer, hvor det er passende, særlig dyr, slagtekroppe og udskæringers ankomst til og afgang fra fødevarevirksomheden og sikrer, at der er sammenhæng mellem ankomster og afgange.
Artikel 4
Grupper af dyr
1. Størrelsen på de grupper af dyr, som er nævnt i artikel 3, fastsættes ved:
a)
antallet af slagtekroppe, der opskæres sammen og udgør et parti for den pågældende opskæringsvirksomhed
b)
antallet af slagtekroppe, hvor kødet udgør et parti for den pågældende opskærings- eller hakningsvirksomhed i tilfælde af yderligere opskæring eller hakning.
2. Partiets størrelse må ikke overstige en dags produktion i en virksomhed.
3. Undtagen i tilfælde hvor artikel 7 finder anvendelse, sikrer opskærings- og hakningsvirksomhederne ved fastsættelse af partier, at alle slagtekroppe i et parti svarer til dyr, hvor kødet har samme oplysninger på etiketten, jf. artikel 5, stk. 1 og 2.
Artikel 5
Mærkning af kød
1. Den i artikel 1 nævnte mærkning af kød oplyser den endelige forbruger eller storkøkkener om følgende:
a)
den medlemsstat eller det tredjeland, hvor opdrættet har fundet sted, angives som »Opdrættet i: (navn på medlemsstat eller tredjeland)«, idet følgende kriterier skal være opfyldt:
i)
for svin:
-
i tilfælde, hvor det slagtede dyr var ældre end seks måneder, den medlemsstat eller det tredjeland, hvor den sidste opdrætsperiode på mindst fire måneder fandt sted
-
i tilfælde, hvor det slagtede dyr var yngre end seks måneder og havde en levende vægt på mindst 80 kg, den medlemsstat eller det tredjeland, hvor opdrætsperioden, efter dyret havde nået 30 kg, fandt sted
-
i tilfælde, hvor det slagtede dyr var yngre end seks måneder og havde en levende vægt på mindst 80 kg, den medlemsstat eller det tredjeland, hvor hele opdrætsperioden fandt sted
ii)
for får og geder: den medlemsstat eller det tredjeland, hvor den sidste opdrætsperiode på mindst seks måneder fandt sted eller, i tilfælde hvor det slagtede dyr var yngre end seks måneder, den medlemsstat eller det tredjeland, hvor hele opdrætsperioden fandt sted
iii)
for fjerkræ: den medlemsstat eller det tredjeland, hvor den sidste opdrætsperiode på mindst en måned fandt sted eller, i tilfælde hvor det slagtede dyr var yngre end en måned, den medlemsstat eller det tredjeland, hvor hele opdrætsperioden, efter dyret blev sendt til opfedning, fandt sted
b)
den medlemsstat eller det tredjeland, hvor slagtningen har fundet sted, angives som »Slagtet i: (navn på medlemsstat eller tredjeland)«, og
c)
den batchkode, der identificerer kødet, som leveres til forbrugeren eller storkøkkenet.
Hvis den i litra a) nævnte opdrætsperiode ikke afsluttes i den medlemsstat eller det tredjeland, hvor dyret er opdrættet, erstattes angivelsen i litra a) med »Opdrættet i: adskillige EU-medlemsstater« eller, i tilfælde hvor kødet eller dyrene er indført i Unionen, af »Opdrættet i: adskillige lande uden for EU« eller »Opdrættet i: adskillige lande i og uden for EU«.
Hvis den i litra a) nævnte opdrætsperiode imidlertid ikke afsluttes i nogen af de medlemsstater eller tredjelande, hvor dyret er opdrættet, kan angivelsen i litra a) erstattes med »Opdrættet i: (liste over de medlemsstater eller tredjelande, hvor dyret blev opdrættet)«, hvis fødevarevirksomheden til den kompetente myndigheds tilfredshed kan dokumentere, at dyret er opdrættet i disse medlemsstater eller tredjelande.
2. De i stk. 1, litra a) og b), nævnte oplysninger kan erstattes af angivelsen »Oprindelse: (navn på medlemsstaten eller tredjelandet)«, hvis fødevarevirksomheden til den kompetente myndigheds tilfredshed kan dokumentere, at kødet i artikel 1 stammer fra dyr, der er født, opdrættet og slagtet i én medlemsstat eller ét tredjeland.
3. I tilfælde, hvor adskillige stykker kød af samme eller forskellige arter svarer til forskellige angivelser, jf. stk. 1 og 2, og frembydes i samme pakning til forbrugeren eller storkøkkenet, skal mærkningen indeholde:
a)
listen over de relevante medlemsstater eller tredjelande, jf. stk. 1 og 2, for hver art
b)
den batchkode, der identificerer det kød, som leveres til forbrugeren eller storkøkkenet.
Artikel 6
Undtagelse for kød fra tredjelande
Uanset artikel 5, stk. 1, litra a), skal etiketten for det kød, der er nævnt i artikel 1, og som er indført til markedsføring på Unionens marked, og for hvilket oplysningerne i artikel 5, stk. 1, litra a), ikke er tilgængelige, indeholde angivelsen »Opdrættet i: lande uden for EU« og »Slagtet i: (navn på det tredjeland, hvor dyret er slagtet)«.
Artikel 7
Undtagelse for hakket kød og afpuds
Uanset artikel 5, stk. 1, litra a) og b), artikel 5, stk. 2, og artikel 6 kan følgende angivelser anvendes for hakket kød og afpuds:
a)
»Oprindelse: EU« i tilfælde hvor det hakkede kød og afpudset udelukkende fremstilles af kød fra dyr, der er født, opdrættet og slagtet i forskellige medlemsstater
b)
»Opdrættet og slagtet i: EU« i tilfælde hvor det hakkede kød og afpudset udelukkende fremstilles af kød fra dyr, der er opdrættet og slagtet i forskellige medlemsstater
c)
»Opdrættet og slagtet i: lande uden for EU« i tilfælde hvor det hakkede kød og afpudset udelukkende er fremstillet af kød, der er indført i Unionen
d)
»Opdrættet i: lande uden for EU« og »Slagtet i: EU« i tilfælde hvor det hakkede kød og afpudset udelukkende fremstilles af kød fra dyr, der er indført i Unionen som slagtedyr og slagtet i en eller flere medlemsstater
e)
»Opdrættet og slagtet i: lande i og uden for EU« i tilfælde hvor det hakkede kød og afpudset er fremstillet af:
i)
kød fra dyr, der er opdrættet og slagtet i en eller flere forskellige medlemsstater, og kød, der er indført i Unionen, eller
ii)
kød fra dyr, der er indført i Unionen og slagtet i en eller flere forskellige medlemsstater.
Artikel 8
Supplerende frivillige oplysninger på etiketten
Fødevarevirksomhederne kan supplere de i artikel 5-7 fastsatte angivelser med yderligere oplysninger om kødets oprindelse.
De i stk. 1 nævnte supplerende oplysninger skal ikke være i modstrid med de angivelser, der er nævnt i artikel 5-7, og overholde bestemmelserne i kapitel V i forordning (EU) nr. 1169/2011.
Artikel 9
Ikrafttræden og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. april 2015. Indtil lagrene er tømt, anvendes den ikke for kød, der er lovligt markedsført på Unionens marked inden den 1. april 2015.
Den er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. december 2013.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1337/2013
оd 13. prosinca 2013.
o utvrđivanju pravila za primjenu Uredbe (EU) br. 1169/2011 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu navođenja zemlje podrijetla ili mjesta podrijetla za svježe, rashlađeno i smrznuto svinjsko, ovčje i kozje meso te meso peradi
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1169/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o informiranju potrošača o hrani, izmjeni uredbi (EZ) br. 1924/2006 i (EZ) br. 1925/2006 Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Komisije 87/250/EEZ, Direktive Vijeća 90/496/EEZ, Direktive Komisije 1999/10/EZ, Direktive 2000/13/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Komisije 2002/67/EZ i 2008/5/EZ i Uredbe Komisije (EZ) br. 608/2004 (1), a posebno njezin članak 26. stavak 8.,
budući da:
(1)
Člankom 26. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1169/2011 utvrđuje se obveza navođenja zemlje podrijetla ili mjesta podrijetla na etiketi mesa obuhvaćenog oznakama kombinirane nomenklature koje su navedene u Prilogu XI. navedenoj Uredbi tj. svježeg, rashlađenog i smrznutog svinjskog, ovčjeg i kozjeg mesa te mesa peradi
(2)
Potrebno je odvagnuti između potrebe za informiranjem potrošača i dodatnih troškova koji nastaju gospodarskim subjektima i nacionalnim nadležnim tijelima, a što naposljetku utječe i na konačnu cijenu proizvoda. Ocjenom utjecaja i studijom koju je naručila Komisija ispitalo se nekoliko mogućnosti za navođenje zemlje podrijetla ili mjesta podrijetla s obzirom na najvažnije faze života životinja. Rezultati su pokazali da potrošači prije svega traže informacije o mjestu uzgoja životinje. Istodobno, pružanje obveznih informacija o mjestu rođenja životinje zahtijevalo bi uspostavljanje novih sustava sljedivosti na razini poljoprivrednog gospodarstva koje bi dovelo do određenih troškova, dok je označivanje mjesta klanja troškovno pristupačnije i potrošačima pruža vrijedne informacije. Što se tiče zemljopisne razine, postoje dokazi da bi navod o državi članici ili trećoj zemlji bio najvažnija informacija za potrošače.
(3)
U Uredbi (EU) br. 1169/2011 pojam „zemlja podrijetla” hrane određuje se u skladu s člancima 23. do 26. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 (2). Za proizvode životinjskog podrijetla taj se pojam odnosi na zemlju u kojoj je proizvod u cijelosti dobiven, što kada je u pitanju meso znači zemlja u kojoj je životinja rođena, uzgajana i zaklana. Ako je u proizvodnju hrane bilo uključeno nekoliko zemalja, taj se pojam odnosi na zemlju o kojoj su proizvodi podvrgnuti posljednjoj bitnoj i gospodarski opravdanoj preradi ili obradi. Međutim, ako meso potječe od životinja koje su rođene, uzgajane i zaklane u različitim zemljama, time se potrošači ne bi dovoljno informirali o podrijetlu mesa. Stoga je u svim tim situacijama potrebno propisati da se na etiketi navodi država članica ili treća zemlja u kojoj je životinja uzgajana u razdoblju koje čini bitan dio uobičajenog ciklusa uzgoja pojedine vrste, kao i država članica ili treća zemlja u kojoj je zaklana. Pojam „podrijetlo” trebalo bi biti rezervirano za meso koje potječe od životinja koje su rođene, uzgajane i zaklane, a time je i u cijelosti dobiveno, u jednoj te istoj državi članici ili trećoj zemlji.
(4)
U slučajevima u kojima je životinja uzgajana u nekoliko država članica ili trećih zemalja i ne može se ostvariti razdoblje uzgoja, potreban je odgovarajući navod mjesta uzgoja tako da se bolje zadovolje potrebe potrošača i izbjegne bespotrebna složenost etikete.
(5)
Osim toga, trebalo bi utvrditi pravila za pakiranja koja sadržavaju komade mesa iste vrste ili različitih vrsta, koje potječe od životinja uzgajanih i zaklanih u različitim državama članicama ili trećim zemljama.
(6)
Ovaj sustav označivanja zahtijeva pravila o sljedivosti u svim fazama proizvodnje i distribucije mesa, od klanja do pakiranja, kako bi se osigurala veza između označenog mesa i životinje ili skupine životinja od kojih meso potječe.
(7)
Za meso uvezeno iz trećih zemalja za koje nisu dostupne informacije za označivanje trebalo bi propisati posebna pravila.
(8)
Za mljeveno meso i obreske subjektima bi, s obzirom na karakteristike njihovih proizvodnih postupaka, trebalo omogućiti uporabu pojednostavnjenog sustava označivanja.
(9)
U pogledu komercijalnog interesa informacija koje se trebaju pružati u skladu s ovom Uredbom, trebalo bi subjektima u poslovanju s hranom omogućiti da uz obvezne navode na etiketi dodaju i druge elemente koji se odnose na podrijetlo mesa.
(10)
Budući da su relevantne odredbe Uredbe (EU) br. 1169/2011 primjenjive od 13. prosinca 2014. i da se njezinim člankom 47. propisuje primjena provedbenih pravila u skladu s tom Uredbom od 1. travnja svake kalendarske godine, ova bi se Uredba trebala početi primjenjivati 1. travnja 2015.
(11)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
Ovom se Uredbom utvrđuju pravila za navođenje zemlje podrijetla ili mjesta podrijetla na etiketi svježeg, rashlađenog i smrznutog svinjskog, ovčjeg ili kozjeg mesa te mesa peradi obuhvaćenog odgovarajućim oznakama kombinirane nomenklature koje su navedene u Prilogu XI. Uredbi (EU) br. 1169/2011.
Članak 2.
Definicije
1. Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se definicija za „subjekt u poslovanju s hranom” iz članka 3. točke (3) Uredbe (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (3), definicija za „objekt” iz članka 2. stavka 1. točke (c) Uredbe (EZ) br. 852/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (4) te definicija za „mljeveno meso” iz točke 1.13., „klaonicu” iz točke 1.16. i „rasjekavaonicu” iz točke 1.17. Priloga I. Uredbi (EZ) br. 853/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (5).
2. Primjenjuju se i sljedeće definicije:
(a)
„obresci” znači mali komadi mesa, obuhvaćenog oznakama kombinirane nomenklature koje su navedene u Prilogu XI. Uredbi (EU) br. 1169/2011, potvrđeni kao prikladni za prehranu ljudi i nastali isključivo tijekom rezanja pri otkoštavanju trupova ili rasijecanju mesa.
(b)
„serija” znači meso obuhvaćeno oznakama kombinirane nomenklature navedenima u Prilogu XI. Uredbi (EU) br. 1169/2011, a koje potječe od jedne jedine vrste, s kostima ili bez njih, razrezano ili mljeveno ili nerazrezano i nemljeveno, razrezano, mljeveno ili pakirano u praktički identičnim uvjetima.
Članak 3.
Sljedivost
1. Subjekti u poslovanju s hranom imaju na raspolaganju i upotrebljavaju sustav identifikacije i registracije u svim fazama proizvodnje i distribucije mesa iz članka 1.
2. Sustav se primjenjuje kako bi se osiguralo sljedeće:
(a)
veza između mesa i životinje ili skupine životinja od kojih potječe, pri čemu je u fazi klanja za tu vezu odgovorna klaonica, i
(b)
prosljeđivanje informacija povezanih s navodima iz članaka 5., 6. ili 7., prema potrebi, zajedno s mesom, subjektima u fazama proizvodnje i distribucije koje slijede.
Svaki subjekt u poslovanju s hranom odgovoran je za primjenu sustava identifikacije i registracije, kako je utvrđeno u prvom podstavku, u fazi proizvodnje i distribucije u kojoj djeluje.
Subjekt u poslovanju s hranom koji pakira i označuje meso u skladu s člancima 5., 6. ili 7. osigurava podudarnost oznake serije kojom se identificira meso koje se isporučuje potrošaču ili objektu javne prehrane i odgovarajuće serije ili serija mesa koje čine pakiranje ili označenu seriju. Sva pakiranja s istom oznakom serije podudaraju se s istim navodima u skladu s člancima 5., 6. ili 7.
3. Sustavom iz stavka 1. osobito se evidentira dolazak životinja, trupova ili komada mesa, prema potrebi, u objekt subjekta u poslovanju s hranom i odlazak iz njega te se osigurava podudarnost dolazaka i odlazaka.
Članak 4.
Skupina životinja
1. Veličina skupine životinja iz članka 3. definira se kao:
(a)
broj trupova koji su razrezani zajedno i koji čine jednu seriju za dotičnu rasjekavaonicu u slučaju rasijecanja trupova;
(b)
broj trupova čije meso čini jednu seriju za dotičnu rasjekavaonicu ili pogon za mljevenje mesa u slučaju daljnjeg rezanja ili mljevenja.
2. Veličina serije ne prelazi dnevnu proizvodnju u jednom objektu.
3. Osim u slučaju u kojem se primjenjuje članak 7., objekti u kojima se meso reže ili melje pri sastavljanju serije osiguravaju da se svi trupovi u seriji podudaraju sa životinjama na čije se meso primjenjuju identični navodi za označivanje u skladu s člankom 5. stavkom 1. ili člankom 5. stavkom 2.
Članak 5.
Označivanje mesa
1. Etiketa mesa iz članka 1. namijenjenog krajnjem potrošaču ili objektima javne prehrane sadržava sljedeće navode:
(a)
državu članicu ili treću zemlju u kojoj je obavljen uzgoj pod navodom „Uzgajano u: (naziv države članice ili treće zemlje)”, u skladu sa sljedećim kriterijima:
i.
za svinje:
-
ako je u trenutku klanja životinja bila starija od 6 mjeseci, državu članicu ili treću zemlju u kojoj je ostvareno posljednje razdoblje uzgoja od najmanje četiri mjeseca,
-
ako je u trenutku klanja životinja bila mlađa od 6 mjeseci i s najmanje 80 kilograma žive vage, državu članicu ili treću zemlju u kojoj je ostvareno razdoblje uzgoja nakon što je životinja dosegla 30 kilograma,
-
ako je u trenutku klanja životinja bila mlađa od 6 mjeseci i s manje od 80 kilograma žive vage, državu članicu ili treću zemlju u kojoj je ostvareno cijelo razdoblje uzgoja;
ii.
za ovce i koze: državu članicu ili treću zemlju u kojoj je ostvareno posljednje razdoblje uzgoja od najmanje šest mjeseci ili, ako je u trenutku klanja životinja bila mlađa od 6 mjeseci, državu članicu ili treću zemlju u kojoj je ostvareno cijelo razdoblje uzgoja;
iii.
za perad: državu članicu ili treću zemlju u kojoj je ostvareno posljednje razdoblje uzgoja od najmanje jednog mjeseca ili, ako je u trenutku klanja životinja bila mlađa od jednog mjeseca, državu članicu ili treću zemlju u kojoj je ostvareno cijelo razdoblje uzgoja nakon što je životinja stavljena u tov;
(b)
državu članicu ili treću zemlju u kojoj je obavljeno klanje pod navodom „Zaklano u: (naziv države članice ili treće zemlje)” i
(c)
oznaku serije kojom se identificira meso koje se isporučuje potrošaču ili objektu javne prehrane.
Ako razdoblje uzgoja iz točke (a) nije ostvareno u ni jednoj državi članici ili trećoj zemlji u kojoj je životinja uzgajana, navod iz točke (a) zamjenjuje se navodom „Uzgajeno u: više država članica EU-a” ili ako je meso uvezeno ili su životinje uvezene u Uniju, navodom „Uzgajano u: više država koje nisu članice EU-a” ili „Uzgajano u: više država članica EU-a i država izvan EU-a”.
Uz to, ako razdoblje uzgoja iz točke (a) nije ostvareno u ni jednoj državi članici ili trećoj zemlji u kojoj je životinja uzgajana, navod iz točke (a) može se zamijeniti navodom „Uzgajano u: (popis država članica ili trećih zemalja u kojima je životinja uzgajana)” ako subjekt u poslovanju s hranom na zadovoljavajući način dokaže nadležnom tijelu da je životinja uzgajana u tim državama članicama ili trećim zemljama.
2. Navodi iz stavka 1. točaka (a) i (b) mogu se zamijeniti navodom „Podrijetlo: (naziv države članice ili treće zemlje)” ako subjekt u poslovanju s hranom na zadovoljavajući način dokaže nadležnom tijelu da meso iz članka 1. potječe od životinja koje su rođene, uzgajane i zaklane u jednoj jedinoj državi članici ili trećoj zemlji.
3. Ako nekoliko komada mesa iste vrste ili različitih vrsta odgovara različitim navodima za označivanje u skladu sa stavcima 1. i 2. i ako se predaju potrošaču ili objektu javne prehrane u istom pakiranju, na etiketi se navodi:
(a)
popis relevantnih država članica ili trećih zemalja u skladu sa stavcima 1. ili 2., za svaku vrstu;
(b)
oznaka serije kojom se identificira meso isporučeno potrošaču ili objektu javne prehrane.
Članak 6.
Izuzeće za meso iz trećih zemalja
Odstupajući od članka 5. stavka 1. točke (a), etiketa mesa iz članka 1. uvezenog za stavljanje na tržište Unije i za koje nisu dostupne informacije propisane u članku 5. stavku 1. točki (a), sadržava navod „Uzgajano u: izvan EU-a” i „Zaklano u: (naziv treće zemlje u kojoj je životinja zaklana)”.
Članak 7.
Izuzeća za mljeveno meso i obreske
Odstupajući od članka 5. stavka 1. točaka (a) i (b), članka 5. stavka 2. i članka 6. u pogledu mljevenog mesa i obrezaka, mogu se primijeniti sljedeći navodi:
(a)
„Podrijetlo: EU” ako su mljeveno meso ili obresci proizvedeni isključivo od mesa koje potječe od životinja koje su rođene, uzgajane i zaklane u različitim državama članicama;
(b)
„Uzgajano i zaklano u: EU” ako su mljeveno meso ili obresci proizvedeni isključivo od mesa koje potječe od životinja koje su uzgajane i zaklane u različitim državama članicama;
(c)
„Uzgajano i zaklano u: izvan EU-a” ako su mljeveno meso ili obresci proizvedeni isključivo od mesa uvezenog u Uniju;
(d)
„Uzgajano u: izvan EU-a” i „Zaklano u: EU” ako su mljeveno meso ili obresci proizvedeni isključivo od mesa koje potječe od životinja koje su uvezene u Uniju kao životinje za klanje i zaklane su u jednoj ili različitim državama članicama;
(e)
„Uzgajano i zaklano u: EU i izvan EU-a” ako su mljeveno meso ili obresci proizvedeni:
i.
od mesa koje potječe od životinja koje su uzgajane i zaklane u jednoj ili različitim državama članicama i od mesa koje je uvezeno u Uniju; ili
ii.
od mesa koje potječe od životinja koje su uvezene u Uniju i zaklane u jednoj ili različitim državama članicama.
Članak 8.
Dodatne neobavezne informacije na etiketi
Subjekti u poslovanju s hranom mogu dopuniti navode iz članaka 5., 6. ili 7. dodatnim informacijama o podrijetlu mesa.
Dodatne informacije iz prvog stavka nisu u suprotnosti s navodima iz članaka 5., 6. ili 7. i u skladu su s pravilima poglavlja V. Uredbe (EU) br. 1169/2011.
Članak 9.
Stupanje na snagu i primjena
Ova Uredba stupa na snagu trećeg dana nakon objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. travnja 2015. Ne primjenjuje se na meso koje je zakonito stavljeno na tržište Unije prije 1. travnja 2015. do iscrpljenja zaliha.
Obvezujuća je u cijelosti i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 13. prosinca 2013.