RÅDETS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 14. oktober 2014
om bemyndigelse af Tyskland til at anvende en reduceret afgiftssats på elektricitet, der leveres direkte til fartøjer, som ligger ved kaj i en havn, i overensstemmelse med artikel 19 i direktiv 2003/96/EF
(2014/722/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (1), særlig artikel 19,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/445/EU (2) fik Tyskland tilladelse til at anvende en reduceret afgiftssats på elektricitet, der leveres direkte til fartøjer, som ligger ved kaj i en havn (»strøm fra land«), i overensstemmelse med artikel 19 i direktiv 2003/96/EF, indtil 16. juli 2014.
(2)
Ved brev af 26. februar 2014 anmodede Tyskland om tilladelse til fortsat at anvende en reduceret elafgiftssats på strøm fra land i overensstemmelse med artikel 19 i direktiv 2003/96/EF.
(3)
Med den ønskede afgiftslempelse tilstræber Tyskland at fortsætte med at fremme en mere udbredt anvendelse af strøm fra land, som er en mere miljøvenlig måde for skibe at dække deres behov for elektricitet på, mens de ligger ved kaj i havne, end forbrænding af bunkerfuel om bord på fartøjerne.
(4)
For så vidt som anvendelsen af strøm fra land forhindrer emissioner af luftforurenende stoffer fra forbrændingen af bunkerfuel om bord på fartøjer, der ligger ved kaj, bidrager den til en forbedring af den lokale luftkvalitet i havnebyer. Foranstaltningen forventes derfor at bidrage til Unionens miljø-, sundheds- og klimapolitiske målsætninger.
(5)
At give Tyskland tilladelse til at anvende en reduceret elafgiftssats på strøm fra land går ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå ovennævnte målsætning, idet produktion om bord fortsat vil være det mest konkurrencedygtige alternativ i de fleste tilfælde. Af samme årsag, og på grund af teknologiens nuværende forholdsvis lave markedsindtrængningsgrad, vil foranstaltningen sandsynligvis ikke resultere i væsentlige konkurrencefordrejninger i løbet af det tidsrum, den finder anvendelse, og den vil således ikke have en negativ indvirkning på det indre markeds rette funktion.
(6)
Det følger af artikel 19, stk. 2, i direktiv 2003/96/EF, at hver tilladelse, der gives i henhold til den bestemmelse, skal være strengt tidsbegrænset. Eftersom der er behov for en periode, der er tilstrækkelig lang til at foretage en ordentlig evaluering af foranstaltningen, men også fordi det er nødvendigt ikke at underminere den fremtidige udvikling af de eksisterende retlige rammer, er det hensigtsmæssigt at give den ønskede tilladelse for en periode på seks år.
(7)
For at give retssikkerhed for havne- og skibsoperatører og for at undgå en mulig forøgelse af den administrative byrde for virksomheder, der distribuerer og videredistribuerer elektricitet, som følge af ændringer i den afgiftssats, der opkræves på strøm fra land, bør det sikres, at Tyskland kan anvende den nuværende, specifikke afgiftslempelse, som denne afgørelse vedrører, uden afbrydelse. Den tilladelse, der anmodes om, bør derfor gives med virkning fra den 17. juli 2014 i umiddelbar tilslutning til den tidligere ordning i Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/445/EU.
(8)
Denne afgørelse bør ophøre med at finde anvendelse fra den dato, hvor generelle regler om skattemæssige fordele for strøm fra land finder anvendelse gennem en fremtidig EU-retsakt.
(9)
Denne afgørelse har ingen indflydelse på anvendelsen af Unionens regler vedrørende statsstøtte -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Det tillades herved Tyskland at anvende en reduceret elafgiftssats på elektricitet, der leveres direkte til fartøjer, bortset fra fritidsfartøjer, som ligger ved kaj i havne (»strøm fra land«), forudsat at minimumsafgiftssatserne i henhold til artikel 10 i direktiv 2003/96/EF overholdes.
Artikel 2
Denne afgørelse finder anvendelse fra den 17. juli 2014 til den 16. juli 2020.
Artikel 3
Denne afgørelse er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.
Udfærdiget i Luxembourg, den 14. oktober 2014.
PROVEDBENA ODLUKA VIJEĆA
od 14. listopada 2014.
o ovlašćivanju Njemačke da na električnu energiju koja se izravno dostavlja plovilima na vezu u luci primjenjuje sniženu stopu poreza u skladu s člankom 19. Direktive 2003/96/EZ
(2014/722/EU)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 2003/96/EZ od 27. listopada 2003. o restrukturiranju sustava Zajednice za oporezivanje energenata i električne energije (1), a posebno njezin članak 19.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
budući da:
(1)
Provedbenom odlukom Vijeća 2011/445/EU (2) Njemačkoj je odobrena primjena snižene stope poreza na električnu energiju koja se izravno dostavlja plovilima na vezu u luci („električna energija s obale”) u skladu s člankom 19. Direktive 2003/96/EZ do 16. srpnja 2014.
(2)
U dopisu od 26. veljače 2014. Njemačka je zatražila ovlaštenje za nastavak primjene snižene stope poreza na električnu energiju s obale u skladu s člankom 19. Direktive 2003/96/EZ.
(3)
Sniženjem poreza koje namjerava primijeniti Njemačka želi i dalje promicati širu upotrebu električne energije s obale kako bi se brodovima osigurala potrebna električna energija dok su na vezu u luci na način kojim se manje šteti okolišu u odnosu na upotrebu pogonskih goriva na plovilima.
(4)
U mjeri u kojoj se pri upotrebi električne energije s obale izbjegavaju emisije onečišćujućih tvari povezanih s upotrebom pogonskih goriva na plovilima na vezu, njome se pridonosi poboljšanju kvalitete lokalnog zraka u lučkim gradovima. Stoga se očekuje da će se mjerom pridonijeti ciljevima politika Unije u pogledu zaštite okoliša, zdravlja i klime.
(5)
Dopuštanje Njemačkoj da primjenjuje sniženu stopu oporezivanja na električnu energiju s obale ne prelazi okvire onoga što je potrebno za povećanje upotrebe električne energije s obale jer će proizvodnja na plovilima u većini slučajeva i dalje biti konkurentnija alternativa. Iz istog razloga i zbog trenutačno relativno niskog stupnja prodora te tehnologije na tržište, nije vjerojatno da će mjera izazvati znatno narušavanje tržišnog natjecanja tijekom trajanja njezine primjene te stoga neće negativno utjecati na pravilno funkcioniranje unutarnjeg tržišta.
(6)
Iz članka 19. stavka 2. Direktive 2003/96/EZ proizlazi da su ovlasti odobrene u skladu s tom odredbom strogo vremenski ograničene. S obzirom na to da je za pravilnu ocjenu mjere potrebno dovoljno dugo razdoblje, ali i na to da se mora spriječiti ugrožavanje budućeg razvoja postojećeg pravnog okvira, primjereno je izdati zatraženo ovlaštenje na razdoblje od šest godina.
(7)
Kako bi se lučkim operaterima i operaterima brodova osigurala pravna sigurnost te kako bi se izbjeglo moguće povećanje administrativnog opterećenja za distributere i preprodavače električne energije do kojeg bi moglo doći zbog promjena stope trošarine za električnu energiju s obale, potrebno je osigurati da Njemačka može neometano primjenjivati postojeće posebno sniženje poreza na koje se odnosi ova Odluka. Zatraženo ovlaštenje stoga je potrebno izdati s učinkom od 17. srpnja 2014., kako bi se nastavilo bez prekida prethodno uređenje na temelju Provedbene odluke 2011/445/EU.
(8)
Ova bi se Odluka trebala prestati primjenjivati na dan kada se budućim zakonodavnim aktom Unije započnu primjenjivati opća pravila o poreznim pogodnostima za električnu energiju s obale.
(9)
Ovom Odlukom ne dovodi se u pitanje primjena pravila Unije o državnim potporama,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Ovime se Njemačkoj odobrava primjena snižene stope oporezivanja električne energije koja se izravno dostavlja plovilima na vezu u luci, osim privatnim plovilima za rekreaciju, („električna energija s obale”) uz uvjet poštovanja najnižih razina oporezivanja u skladu s člankom 10. Direktive 2003/96/EZ.
Članak 2.
Ova Odluka primjenjuje se od 17. srpnja 2014. do 16. srpnja 2020.
Članak 3.
Ova je Odluka upućena Saveznoj Republici Njemačkoj.
Sastavljeno u Luxembourgu 14. listopada 2014.