RÅDETS FORORDNING (EU) 2015/323
af 2. marts 2015
om finansforordningen for 11. Europæiske Udviklingsfond
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til under henvisning til partnerskabsaftalen mellem medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side, i den seneste affattelse (1), (»AVS-EU-partnerskabsaftalen«),
under henvisning til den interne aftale mellem repræsentanterne for Den Europæiske Unions medlemsstaters regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering af Den Europæiske Unions bistand i henhold til den flerårige finansielle ramme for perioden 2014-2020 i overensstemmelse med AVS-EU-partnerskabsaftalen samt om tildeling af finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke fjerde del i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde finder anvendelse (2) (»den interne aftale«), særlig artikel 10, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten (3),
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Investeringsbank, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Der bør fastsættes nærmere bestemmelser for medlemsstaternes indbetaling af bidrag til 11. Europæiske Udviklingsfond (»EUF«), der er oprettet ved den interne aftale.
(2)
De betingelser, på hvilke Revisionsretten skal udøve sine beføjelser for så vidt angår 11. EUF, bør fastsættes.
(3)
Der bør fastsættes nærmere bestemmelser for den finansielle gennemførelse af 11. EUF, navnlig vedrørende de gældende principper, sammensætningen af dens midler, de finansielle aktører og enheder, der har fået pålagt budgetgennemførelsesopgaver, finansieringsafgørelser, forpligtelser og betalinger, finansieringstyper, herunder indgåelse af offentlige kontrakter, tilskud, finansielle instrumenter og EU-trustfonde, regnskabsaflæggelse og regnskabsføring, ekstern revision udført af Revisionsretten og decharge fra Europa-Parlamentet samt investeringsfaciliteten, der forvaltes af Den Europæiske Investeringsbank (EIB).
(4)
Af forenklingshensyn og for at sikre den nødvendige sammenhæng bør denne forordning så vidt muligt tilpasses til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (4) og Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 (5). Tilpasningen bør ske gennem direkte henvisning til disse forordninger og bør på den ene side gøre det muligt let at identificere de særlige forhold, der kendetegner den finansielle gennemførelse af 11. EUF, og på den anden side mindske antallet af forskellige EU-finansieringsregler inden for foranstaltninger udadtil, som medfører en unødvendig byrde for modtagerne, Kommissionen og de øvrige aktører.
(5)
Det skal bemærkes, at rammen for den finansielle gennemførelse af 11. EUF ud over denne forordning består af en række instrumenter, nemlig AVS-EU-partnerskabsaftalen, særlig bilag IV dertil, den interne aftale, Rådets afgørelse 2013/755/EU (6) og Rådets forordning (EU) 2015/322 (7) (»gennemførelsesforordningen«).
(6)
Den finansielle gennemførelse af 11. EUF bør bygge på principperne om enhed og et realistisk budget, én regningsenhed, bruttoopgørelse, specificering, forsvarlig økonomisk forvaltning og gennemsigtighed. Da 11. EUF er flerårig, bør budgetprincippet om etårighed ikke finde anvendelse på 11. EUF.
(7)
Midlerne til støtteforanstaltninger, der skal forbedre indvirkningen af 11. EUF-program i henhold til artikel 6 i den interne aftale, bør også anvendes til at forbedre den økonomiske forvaltning af og overslag vedrørende 11. EUF.
(8)
Reglerne for de finansielle aktører, nemlig den anvisningsberettigede og regnskabsføreren, delegationen af deres opgaver og deres ansvar bør tilpasses til forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, da Kommissionen udøver det samme gennemførelsesansvar, når den gennemfører 11. EUF.
(9)
Der bør fastsættes nærmere bestemmelser for, hvordan den af Kommissionen bemyndigede anvisningsberettigede skal fastlægge de nødvendige foranstaltninger over for gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet (»AVS-staterne«) og de oversøiske lande og territorier (»OLT'erne«) for at sikre, at transaktionerne gennemføres korrekt, i tæt samarbejde med den nationale, regionale, AVS-interne eller territoriale anvisningsberettigede, som er udpeget af AVS-staterne eller OLT'erne.
(10)
Reglerne for indirekte forvaltning, der medfører overdragelse af budgetgennemførelsesopgaver, og betingelserne og grænserne herfor bør tilpasses til forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. Desuden bør der indsættes en bestemmelse om subdelegation af budgetgennemførelsesopgaver, der svarer til bestemmelsen i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (8), for at sikre en sammenhængende gennemførelse af finansieringen af foranstaltninger udadtil. Denne forordning bør dog indeholde specifikke bestemmelser om midlertidige aktører, der fungerer som den nationale anvisningsberettigede, om overdragelse af opgaver fra AVS-staternes og OLT'ernes side til en tjenesteyder og om styrkelse af beskyttelsen af Unionens finansielle interesser i tilfælde af indirekte forvaltning med AVS-staterne og OLT'erne.
(11)
Selv om EUF's midler ikke vil blive anvendt ved delt forvaltning, bør denne forordning give mulighed for, at EUF's midler og støtten fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (»EFRU«) til fordel for regionerne i Unionens yderste periferi inden for rammerne af det regionale samarbejde mellem AVS-staterne og OLT'erne på den ene side og regionerne i Unionens yderste periferi på den anden side kan gennemføres af den samme enhed i overensstemmelse med denne forordning for så vidt angår EUF's midler og ved delt forvaltning for så vidt angår EFRU.
(12)
Bestemmelserne om finansieringsafgørelser bør tilpasses bestemmelserne i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, når Kommissionen gennemfører 11. EUF.
(13)
Reglerne om forpligtelser bør tilpasses bestemmelserne i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 med undtagelse af foreløbige forpligtelser, som ikke bør være til rådighed i 11. EUF. Desuden bør der gives mulighed for at forlænge fristerne, når det er nødvendigt for foranstaltninger, der gennemføres ved indirekte forvaltning af AVS-stater eller OLT'er.
(14)
Betalingsfristerne bør tilpasses betalingsfristerne i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. Der bør fastsættes særlige bestemmelser for tilfælde, hvor AVS-stater og OLT'er ikke er bemyndiget til at foretage betalinger ved indirekte forvaltning, og hvor Kommissionen derfor fortsat foretager betalingerne til modtagerne.
(15)
En række gennemførelsesbestemmelser vedrørende den interne revisor, god forvaltning og klagemuligheder, IT-systemet, elektronisk fremsendelse, e-forvaltning, administrative og økonomiske sanktioner og anvendelsen af den centrale udelukkelsesdatabase bør tilpasses til bestemmelserne i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. Desuden bør beskyttelsen af Unionens finansielle interesser gennem anvendelsen af administrative sanktioner styrkes og præciseres, når 11. EUF gennemføres ved indirekte forvaltning med AVS-stater og OLT'er.
(16)
Reglerne om indgåelse af offentlige kontrakter, tilskud, priser og eksperter bør tilpasses reglerne i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. Reglerne om finansielle instrumenter og EU-trustfonde bør tilpasses med visse justeringer på grund af 11. EUF's karakter. Budgetstøtten til OLT'erne bør tage hensyn til de institutionelle forbindelser med de pågældende medlemsstater.
(17)
Kortsigtet teknisk bistand og rådgivning, som medlemsstater, der er blevet medlemmer af EU efter en overgangsproces, modtog under TAIEX-programmet, og som de har positive erfaringer med, bør være tilgængelig for AVS-staterne og OLT'er, hvor det er hensigtsmæssigt. For at kunne drage fordel af sådan bistand og rådgivning på lang sigt bør det være muligt at yde passende støtte til viden- og ekspertisecentre for forvaltningspraksis og reform i den offentlige sektor.
(18)
Reglerne om regnskabsaflæggelse og regnskabsføring og om ekstern revision og decharge bør afspejle reglerne i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 for at skabe en sammenhængende ramme for gennemførelse og rapportering.
(19)
Der bør fastlægges betingelser, på hvilke EIB forvalter visse af 11. EUF's midler.
(20)
Bestemmelserne om Revisionsrettens revision af den del af 11. EUF's midler, der forvaltes af EIB, bør stemme overens med den trepartsaftale, der er indgået mellem Revisionsretten, EIB og Kommissionen, jf. artikel 287, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).
(21)
Der bør i overgangsbestemmelserne fastlægges regler for behandlingen af restbeløb og indtægter fra tidligere europæiske udviklingsfonde og for anvendelsen af denne forordning på de resterende transaktioner under disse fonde.
(22)
For at gøre det muligt at planlægge og gennemføre programmerne under 11. EUF i god tid bør denne forordning træde i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
FØRSTE DEL
HOVEDBESTEMMELSER
AFSNIT I
Emne, anvendelsesområde og almindelige bestemmelser
Artikel 1
Anvendelsesområde
Denne forordning fastsætter regler for den finansielle gennemførelse af midlerne i 11. Europæiske Udviklingsfond, og for regnskabsaflæggelse og revision af regnskaberne.
Artikel 2
Forholdet til forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012
1. Medmindre andet specifikt er angivet, omfatter direkte henvisninger i denne forordning til bestemmelserne i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 også henvisninger til de tilsvarende bestemmelser i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012.
2. Henvisninger i denne forordning til de gældende bestemmelser i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 omfatter ikke proceduremæssige bestemmelser, der ikke er relevante for 11. EUF, særlig bestemmelserne om tillæggelse af beføjelse til at vedtage delegerede retsakter.
3. Interne henvisninger i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 eller i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 medfører ikke, at de bestemmelser, der henvises til, indirekte finder anvendelse på 11. EUF.
4. De udtryk, der anvendes i denne forordning, har samme betydning som i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 med undtagelse af definitionerne omhandlet i samme forordnings artikel 2, litra a)-e).
I denne forordning defineres følgende udtryk i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 dog således:
a)
»budget« eller »budgetmæssig« betyder »11. EUF«
b)
»budgetmæssig forpligtelse« betyder »finansiel forpligtelse«
c)
»institution« betyder »Kommissionen«
d)
»bevillinger« eller »aktionsbevillinger« betyder »11. EUF's midler«
e)
»budgetpost« betyder »tildeling«
f)
»basisretsakt« betyder, alt efter den relevante kontekst, den interne aftale, associeringsafgørelsen eller gennemførelsesforordningen
g)
»tredjeland« betyder ethvert modtagerland eller -territorium, der er omfattet af det geografiske anvendelsesområde for 11. EUF.
5. Fortolkningen af denne forordning skal sigte mod at bevare sammenhængen med forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, medmindre en sådan fortolkning ville være uforenelig med de særlige forhold i forbindelse med 11. EUF som fastsat i AVS-EU-partnerskabsaftalen, den interne aftale, associeringsafgørelsen eller gennemførelsesforordningen.
Artikel 3
Tidsrum, datoer og tidsfrister
Medmindre andet er fastsat, finder Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1182/71 (9) anvendelse på de tidsfrister, der er fastsat i denne forordning.
Artikel 4
Beskyttelse af personoplysninger
Denne forordning berører ikke bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (10) og kravene i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (11).
Artikel 29 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 om information om overførsel af personoplysninger til revisionsformål finder anvendelse.
AFSNIT II
Finansielle principper
Artikel 5
Finansielle principper
11. EUF's midler forvaltes i overensstemmelse med følgende principper:
a)
principperne om enhed og et realistisk budget
b)
princippet om én regningsenhed
c)
princippet om bruttoopgørelse
d)
princippet om specificering
e)
princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning
f)
princippet om gennemsigtighed.
Regnskabsåret går fra den 1. januar til den 31. december.
Artikel 6
Principperne om enhed og et realistisk budget
Enhver indtægt og udgift skal konteres EUF.
Artikel 8, stk. 2 og 3, samt stk. 4, første afsnit, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse.
Artikel 7
Princippet om én regningsenhed
Artikel 19 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om brug af euroen finder tilsvarende anvendelse.
Artikel 8
Princippet om bruttoopgørelse
Samtlige indtægter skal dække samtlige anslåede betalinger, jf. dog artikel 9 i denne forordning.
Indtægter og udgifter opføres uden indbyrdes modregning, jf. dog artikel 23 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om regler om fradrag og kursjusteringer, som finder anvendelse.
De indtægter, der er omhandlet i artikel 9, stk. 2, litra c), i denne forordning, trækkes dog automatisk fra de betalinger, der foretages til dækning af den forpligtelse, som de stammer fra.
Unionen må ikke optage lån inden for rammerne af 11. EUF.
Artikel 9
Formålsbestemte indtægter
1. Formålsbestemte indtægter skal anvendes til finansiering af bestemte former for udgifter.
2. Følgende udgør formålsbestemte indtægter:
a)
finansielle bidrag fra medlemsstaterne og tredjelande, herunder i begge tilfælde deres offentlige organer, enheder eller fysiske personer, og fra internationale organisationer til visse projekter eller programmer for bistand til tredjelande, der finansieres af Unionen og forvaltes af Kommissionen eller EIB på deres vegne, jf. artikel 10 i gennemførelsesforordningen
b)
indtægter, der er øremærket til et bestemt formål, såsom indtægter fra fonde, tilskud, gaver og legater
c)
indtægter fra tilbagebetaling, efter inddrivelse, af uretmæssigt udbetalte beløb
d)
indtægter fra renter af forfinansieringer, jf. dog artikel 8, stk. 4, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012
e)
tilbagebetalinger og indtægter fra finansielle instrumenter i overensstemmelse med artikel 140, stk. 6, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012
f)
indtægter fra efterfølgende refundering af afgifter i overensstemmelse med artikel 23, stk. 3, litra b), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
3. De formålsbestemte indtægter, der er omhandlet i stk. 2, litra a) og b), skal finansiere de former for udgifter, som donoren fastlægger, forudsat at dette accepteres af Kommissionen.
De formålsbestemte indtægter, der er omhandlet i stk. 2, litra e) og f), skal finansiere former for udgifter, der svarer til dem, de hidrører fra.
4. Artikel 184, stk. 3, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder tilsvarende anvendelse.
5. Artikel 22, stk. 1 og 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om donationer finder anvendelse på de formålsbestemte indtægter, der er omhandlet i stk. 2, litra b), i denne artikel. For så vidt angår artikel 22, stk. 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 kan en donation kun modtages efter godkendelse fra Rådet.
6. Den del af 11. EUF's midler, der svarer til formålsbestemte indtægter, stilles automatisk til rådighed, når Kommissionen har modtaget disse indtægter. Et overslag over fordringer medfører dog, at 11. EUF's midler stilles til rådighed for så vidt angår de formålsbestemte indtægter, der er omhandlet i stk. 2, litra a), når aftalen med medlemsstaten er udtrykt i euro; der kan først foretages betalinger, der konteres mod sådanne indtægter, når de er modtaget.
Artikel 10
Princippet om specificering
11. EUF's midler øremærkes til specifikke formål per AVS-stat eller OLT'er i overensstemmelse med de vigtigste samarbejdsinstrumenter.
For AVS-staterne fastsættes disse instrumenter i finansprotokollen i bilag Ic til AVS-EU-partnerskabsaftalen. Øremærkningen af midlerne (vejledende tildelinger) baseres også på bestemmelserne i den interne aftale og i gennemførelsesforordningen og tager hensyn til de midler, der er forbeholdt til støtteudgifter i forbindelse med programmeringen og gennemførelsen i henhold til artikel 6 i den interne aftale.
For OLT'erne er disse instrumenter fastlagt i fjerde del af associeringsafgørelsen og bilag II dertil. Øremærkningen af disse midler tager også hensyn til den ikketildelte reserve, der er omhandlet i artikel 3, stk. 3, i samme bilag, og til de midler, der er afsat til undersøgelser og faglig bistand i henhold til artikel 1, stk. 1, litra c), i bilaget.
Artikel 11
Princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning
1. Artikel 30, stk. 1 og 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om principperne om sparsommelighed, produktivitet og effektivitet finder anvendelse. Artikel 18 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 finder ikke anvendelse, jf. dog stk. 3, litra a), i nærværende artikel.
2. Der skal opstilles specifikke, målelige, realiserbare, relevante og tidsbestemte mål. Det kontrolleres ved hjælp af resultatindikatorer, om disse mål er indfriet.
3. Med henblik på at forbedre beslutningstagningen, især for at begrunde og specificere fastlæggelsen af de bidrag, som medlemsstaterne skal yde, jf. artikel 21 i denne forordning, foretages der følgende evalueringer:
a)
forud for anvendelsen af 11. EUF's midler foretages der en forudgående evaluering af den foranstaltning, der skal gennemføres, som omfatter de elementer, der er anført i artikel 18, stk. 1, i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012
b)
foranstaltningen evalueres efterfølgende for at sikre, at de forventede resultater berettiger de midler, der er anvendt.
4. De finansieringstyper, der er omhandlet i afsnit VIII i denne forordning, og de gennemførelsesmetoder, der er omhandlet i artikel 17 i denne forordning, vælges på grundlag af deres evne til at nå de specifikke mål for foranstaltningen og deres evne til at give resultater, under hensyn navnlig til kontrolomkostningerne, den administrative byrde og den forventede risiko for, at reglerne ikke overholdes. For tilskud omfatter dette overvejelser om anvendelse af faste beløb, faste satser og enhedsomkostninger.
Artikel 12
Intern kontrol
Artikel 32 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse.
Artikel 13
Princippet om gennemsigtighed
1. 11. EUF gennemføres, og regnskaberne aflægges i overensstemmelse med princippet om gennemsigtighed.
2. Den årlige redegørelse for forpligtelser, betalinger og det årlige beløb for bidragsindkaldelser, jf. artikel 7 i den interne aftale, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
3. Artikel 35, stk. 2, første afsnit, og stk. 3, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om offentliggørelse af oplysninger om modtagere og andre oplysninger finder anvendelse, jf. dog artikel 4 i denne forordning. I forbindelse med artikel 21, stk. 2, andet afsnit, i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 forstås om nødvendigt ved udtrykket »lokalitet«, hvad der svarer til regionen på NUTS 2-niveau, når modtageren er en fysisk person.
4. Foranstaltninger, der finansieres under 11. EUF, kan gennemføres med parallel eller fælles samfinansiering.
I tilfælde af parallel samfinansiering opdeles en foranstaltning i flere tydeligt identificerbare komponenter, der hver især finansieres af de forskellige partnere, som deltager i samfinansieringen, således at finansieringsmidlernes endelige anvendelse altid kan identificeres.
I tilfælde af fælles samfinansiering fordeles de samlede omkostninger ved en foranstaltning mellem de partnere, der deltager i samfinansieringen, og midlerne sammenlægges, således at det ikke længere er muligt at identificere finansieringskilden for en specifik aktivitet under foranstaltningen. I så fald skal den efterfølgende offentliggørelse af tilskudsaftaler og offentlige kontrakter, jf. artikel 35, stk. 2, første afsnit, og stk. 3, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, ske i overensstemmelse med en eventuel bemyndiget enheds regler.
5. Kommissionen træffer, når den yder finansiel bistand, i givet fald alle nødvendige foranstaltninger til at sikre synligheden af Unionens finansielle støtte. Dette omfatter foranstaltninger, der pålægger modtagerne af midler fra Unionen krav om synlighed, undtagen i behørigt begrundede tilfælde. Kommissionen har ansvaret for at overvåge, at modtagerne overholder kravene.
AFSNIT III
11. EUF's midler og gennemførelsen af 11. EUF
Artikel 14
Kilderne til 11. EUF's midler
11. EUF's midler består af det loft, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, 4 og 6, i den interne aftale, af de midler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 9, i den interne aftale, og af de andre formålsbestemte indtægter, der er omhandlet i artikel 9 i denne forordning.
Artikel 15
11. EUF's struktur
Den 11. EUF's indtægter og udgifter opdeles i overensstemmelse med deres art eller formål.
Artikel 16
Gennemførelse af 11. EUF i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning
1. Kommissionen varetager Unionens ansvarsområder som defineret i artikel 57 i AVS-EU-partnerskabsaftalen og i associeringsafgørelsen. Med henblik herpå gennemfører den på eget ansvar og inden for grænserne af 11. EUF's midler 11. EUF's indtægter og udgifter i overensstemmelse med bestemmelserne i nærværende del og tredje del i denne forordning.
2. Medlemsstaterne samarbejder med Kommissionen, således at 11. EUF's midler anvendes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning.
Artikel 17
Gennemførelsesmetoder
1. Artikel 56 og 57 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse.
2. Reglerne om gennemførelsesmetoder i kapitel 2 i afsnit IV i første del i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og artikel 188 og 193 i samme forordning finder anvendelse, jf. dog bestemmelserne i stk. 3-5 i nærværende artikel. Artikel 58, stk. 1, litra b), og artikel 59 i samme forordning om delt forvaltning med medlemsstaterne finder dog ikke anvendelse.
3. De bemyndigede enheder skal sikre overensstemmelse med Unionens eksterne politik og kan overdrage budgetgennemførelsesopgaver til andre enheder på betingelser, der svarer til de betingelser, som gælder for Kommissionen. De skal hvert år opfylde deres forpligtelser i henhold til artikel 60, stk. 5, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. Revisionsudtalelsen skal forelægges senest en måned efter rapporten og forvaltningserklæringen, således at der kan tages hensyn til den i Kommissionens erklæring.
De af Kommissionen bemyndigede internationale organisationer som omhandlet i artikel 58, stk. 1, litra c), nr. ii), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og de af EU-medlemsstaternes organer, der er nævnt i artikel 58, stk. 1, litra c), nr. v) og vi), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, kan også overdrage budgetgennemførelsesopgaver til nonprofitorganisationer, der har den operationelle og finansielle kapacitet, på betingelser, der svarer til dem, der gælder for Kommissionen.
AVS-staterne og OLT'erne kan også overdrage budgetgennemførelsesopgaver inden for deres egne afdelinger og til privatretlige organer på grundlag af en tjenesteydelseskontrakt. Disse organer udvælges på grundlag af åbne, gennemsigtige, proportionale og ikkediskriminerende procedurer, idet interessekonflikter undgås. Betingelserne for tjenesteydelseskontrakten fastsættes i finansieringsaftalen.
4. Når 11. EUF gennemføres ved indirekte forvaltning med AVS-stater eller OLT'er, gælder følgende, uden at dette berører det ansvar, som påligger AVS-staterne eller OLT'erne, der handler i egenskab af ordregivende myndigheder:
a)
Kommissionen inddriver om nødvendigt skyldige beløb fra modtagerne i overensstemmelse med artikel 80 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, herunder ved en afgørelse, der kan tvangsfuldbyrdes, på de samme betingelser som dem, der er fastlagt i artikel 299 i TEUF
b)
Kommissionen kan, når omstændighederne kræver det, pålægge administrative og/eller økonomiske sanktioner på de samme betingelser som dem, der er fastlagt i artikel 109 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
Finansieringsaftalen skal indeholde bestemmelser om samarbejdet mellem Kommissionen og AVS-staten eller OLT'et med henblik herpå.
5. Unionens finansielle bistand kan ydes gennem bidrag til internationale, regionale eller nationale fonde, f.eks. fonde, der er etableret eller forvaltes af EIB, medlemsstater eller partnerlande og regioner eller internationale organisationer med henblik på at tiltrække fælles samfinansiering fra en række donorer, eller til fonde, der er oprettet af en eller flere donorer med henblik på fælles gennemførelse af projekter.
Gensidig adgang for finansielle institutioner i Unionen til finansielle instrumenter, der er oprettet af andre organisationer, skal i givet fald fremmes.
AFSNIT IV
Finansielle aktører
Artikel 18
Generelle bestemmelser om finansielle aktører og deres ansvar
1. Kommissionen giver hver enkelt finansiel aktør de ressourcer, der er nødvendige for, at den pågældende kan udføre sine funktioner, samt en detaljeret beskrivelse af den pågældendes opgaver, rettigheder og forpligtelser.
2. Artikel 64 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om adskillelse af funktioner finder anvendelse.
3. Kapitel 4 i afsnit IV i første del i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om de finansielle aktørers ansvar finder tilsvarende anvendelse.
Artikel 19
Den anvisningsberettigede
1. Artikel 65, 66 og 67 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om henholdsvis den anvisningsberettigede, dennes beføjelser og opgaver og EU-delegationschefernes beføjelser og opgaver finder anvendelse.
Den årsberetning, der er nævnt i artikel 66, stk. 9, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, omfatter i et bilag oversigter, der pr. tildeling, land, territorium, region eller underregion viser de samlede forpligtelser, de tildelte midler og betalingerne i løbet af regnskabsåret og de kumulerede beløb siden den respektive EUF's begyndelse
2. Hvis den ansvarlige anvisningsberettigede i Kommissionen får kendskab til problemer i forbindelse med gennemførelsen af procedurerne for forvaltning af 11. EUF's midler, tager vedkommende sammen med den udpegede nationale, regionale, AVS-interne eller territoriale anvisningsberettigede de fornødne kontakter for at afhjælpe situationen og træffer de nødvendige foranstaltninger. Hvis den nationale, regionale, AVS-interne eller territoriale anvisningsberettigede ikke varetager eller ikke er i stand til at varetage de funktioner, som påhviler den pågældende i henhold til AVS-EU-partnerskabsaftalen eller associeringsafgørelsen, kan den ansvarlige anvisningsberettigede i Kommissionen midlertidigt træde i den pågældende anvisningsberettigedes sted og handle i dennes navn og på dennes vegne. I så fald kan Kommissionen af de midler, der er tildelt den pågældende AVS-stat eller det pågældende OLT, modtage en finansiel godtgørelse, der skal dække den yderligere administrative arbejdsbyrde.
Artikel 20
Regnskabsføreren
1. Kommissionens regnskabsfører er ligeledes regnskabsfører for 11. EUF.
2. Artikel 68, med undtagelse af stk. 1, andet afsnit, og artikel 69 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om henholdsvis regnskabsførerens beføjelser og opgaver og beføjelser, som regnskabsføreren kan delegere, finder anvendelse. Artikel 54, artikel 57, stk. 3, artikel 58, stk. 5, andet afsnit, og artikel 58, stk. 6, i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 finder ikke anvendelse.
AFSNIT V
Forvaltning af indtægter
Artikel 21
Det årlige bidrag og dets trancher
1. I overensstemmelse med artikel 7 i den interne aftale fastsættes loftet for det årlige beløb for bidraget for år n + 2 og det årlige beløb for bidraget for år n + 1 samt betalingen heraf i tre trancher efter proceduren i stk. 2-7 i nærværende artikel.
De trancher, som hver medlemsstat skal indbetale, fastsættes, så de er proportionale med den pågældende medlemsstats bidrag til 11. EUF som fastsat i artikel 1, stk. 2, i den interne aftale.
2. Kommissionen forelægger senest den 15. oktober i år n et forslag, som fastsætter:
a)
loftet for det årlige beløb for bidraget for år n + 2
b)
det årlige beløb for bidraget for år n + 1
c)
beløbet for første tranche af bidraget for år n + 1
d)
et vejledende, ikkebindende overslag på grundlag af en statistisk metode over de årlige bidragsbeløb for år n + 3 og n + 4.
Rådet træffer afgørelse om dette forslag senest den 15. november i år n.
Medlemsstaterne betaler første tranche af bidraget for år n + 1 senest den 21. januar i år n + 1.
3. Kommissionen forelægger senest den 15. juni i år n + 1 et forslag, som fastsætter:
a)
beløbet for anden tranche af bidraget for år n + 1
b)
et revideret årligt beløb for bidraget for år n + 1 under hensyn til de faktiske behov i de tilfælde, hvor det årlige beløb afviger fra de faktiske behov, jf. artikel 7, stk. 3, i den interne aftale.
Rådet træffer afgørelse om forslaget senest 21 kalenderdage efter, at Kommissionen har forelagt forslaget.
Medlemsstaterne betaler anden tranche senest 21 kalenderdage efter vedtagelsen af Rådets afgørelse.
4. Kommissionen udarbejder og forelægger senest den 15. juni i år n + 1 Rådet en redegørelse for forpligtelser, betalinger og det årlige beløb for indkaldelser af bidrag, der er gennemført i år n, og som skal gennemføres i år n + 1 og år n + 2, under hensyntagen til EIB's overslag vedrørende forvaltningen og driften af investeringsfaciliteten, herunder også de rentegodtgørelser, der gennemføres af EIB. Kommissionen tilvejebringer medlemsstaternes årlige bidragsbeløb samt det beløb, som EUF stadig skal betale, og skelner mellem EIB's og Kommissionens andele. Beløbene for årene n + 1 og n + 2 baseres på, i hvor høj grad de foreslåede midler reelt kan udbetales, samtidig med at det tilstræbes at undgå betydelige udsving mellem de forskellige år samt betydelige saldi i slutningen af året.
5. Kommissionen forelægger senest den 10. oktober i år n + 1 et forslag, som fastsætter:
a)
beløbet for tredje tranche af det årlige bidrag for år n + 1
b)
et revideret årligt beløb for bidraget for år n + 1 under hensyn til de faktiske behov i de tilfælde, hvor det årlige beløb afviger fra de faktiske behov, jf. artikel 7, stk. 3, i den interne aftale.
Rådet træffer afgørelse om forslaget senest 21 kalenderdage efter, at Kommissionen har forelagt forslaget.
Medlemsstaterne betaler tredje tranche senest 21 kalenderdage efter vedtagelsen af Rådets afgørelse.
6. Summen af trancherne vedrørende et givet år overstiger ikke det årlige beløb for det bidrag, der er fastsat for dette år. Det årlige bidragsbeløb overstiger ikke det loft, der er fastsat for dette år. Loftet må kun forhøjes i henhold til artikel 7, stk. 4, i den interne aftale. En eventuel forhøjelse af loftet skal indgå i de forslag, der er omhandlet i stk. 2, 3 og 5 i nærværende artikel.
7. Loftet for det årlige bidragsbeløb, som hver medlemsstat skal betale for år n + 2, det årlige bidragsbeløb for år n + 1 og trancherne af bidragene skal indeholde nærmere angivelser af:
a)
det beløb, der forvaltes af Kommissionen, og
b)
det beløb, der forvaltes af EIB, herunder de rentegodtgørelser, der forvaltes af EIB.
Artikel 22
Betaling af trancherne
1. Indkaldelser af bidrag skal først opbruge de beløb, som er fastsat for tidligere europæiske udviklingsfonde, det ene efter det andet.
2. Medlemsstaternes bidrag udtrykkes i euro og betales i euro.
3. Hver medlemsstat indbetaler det bidrag, der er omhandlet i artikel 21, stk. 7, litra a), på en særlig konto benævnt »Europa-Kommissionen - Den Europæiske Udviklingsfond«, som er oprettet hos den pågældende medlemsstats centralbank eller i den finansielle institution, som medlemsstaten har udpeget. Bidragene bliver stående på disse særlige konti, indtil der skal foretages betalinger. Kommissionen bestræber sig på at fordele trækkene på de særlige konti således, at dens tilgodehavender på disse konti til enhver tid svarer til fordelingsnøglen i artikel 1, stk. 2, litra a), i den interne aftale.
Hver medlemsstat indbetaler det bidrag, der er omhandlet i artikel 21, stk. 7, litra b), i denne forordning, i overensstemmelse med artikel 53, stk. 1.
Artikel 23
Renter af ikkebetalte bidragsbeløb
1. Efter udløbet af de frister, der er fastsat i artikel 21, stk. 2, 3 og 5, er den pågældende medlemsstat forpligtet til at betale renter på følgende betingelser:
a)
Rentesatsen er den sats, som Den Europæiske Centralbank anvender på sine vigtigste refinansieringstransaktioner den første kalenderdag i den måned, hvor fristen udløber, og som offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende, C-udgaven, forhøjet med to procentpoint. Denne sats forhøjes med 0,25 procentpoint for hver måneds forsinkelse.
b)
Renterne skal betales for den periode, der går fra kalenderdagen efter udløbet af betalingsfristen og indtil betalingsdatoen.
2. Med hensyn til det bidrag, der er omhandlet i artikel 21, stk. 7, litra a), i denne forordning indbetales renterne på en af de konti, der er omhandlet i artikel 1, stk. 6, i den interne aftale.
Med hensyn til det bidrag, der er omhandlet i artikel 21, stk. 7, litra b), i denne forordning indbetales renterne til investeringsfaciliteten i overensstemmelse med artikel 53, stk. 1, i denne forordning.
Artikel 24
Indkaldelse af ikkebetalte bidrag
Ved udløbet af gyldighedsperioden for finansprotokollen i bilag Ic til AVS-EU-partnerskabsaftalen indkalder Kommissionen og, efter behov, EIB på de betingelser, der er fastsat i denne forordning, den del af bidragene, som medlemsstaterne stadig skal indbetale i henhold til artikel 21 i denne forordning.
Artikel 25
Øvrige bestemmelser om forvaltning af indtægter
1. Artikel 77, 78 og 79, artikel 80, stk. 1 og 2, og artikel 81 og 82 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om overslag over fordringer, fastlæggelse af fordringer, anvisning af indtægter, reglerne vedrørende inddrivelse, forældelsesfrist og national behandling af EU-krav finder anvendelse. Inddrivelse kan finde sted ved hjælp af en afgørelse truffet af Kommissionen, der kan tvangsfuldbyrdes i henhold til artikel 299 i TEUF.
2. For så vidt angår artikel 77, stk. 3, og artikel 78, stk. 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 skal henvisningen til egne indtægter forstås som en henvisning til medlemsstaternes bidrag, jf. artikel 21 i denne forordning.
3. Artikel 83, stk. 2, i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 finder anvendelse på inddrivelser, der er fastlagt i euro. For inddrivelser i lokal valuta finder den nævnte bestemmelse anvendelse, og der anvendes den sats, som er fastsat af centralbanken i det land, der udsteder valutaen, og som er gældende den første dag i den måned, hvor indtægtsordren er udstedt.
4. For så vidt angår artikel 84, stk. 3, i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 udarbejdes der en særskilt oversigt over fordringer for 11. EUF, som vedlægges den beretning, der er omhandlet i artikel 44, stk. 2, i denne forordning.
5. Artikel 85 og 90 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 finder ikke anvendelse.
AFSNIT VI
Forvaltning af udgifter
Artikel 26
Finansieringsafgørelse
Forud for indgåelsen af en udgiftsforpligtelse skal der foreligge en finansieringsafgørelse vedtaget af Kommissionen.
Artikel 84 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse med undtagelse af stk. 2.
Artikel 27
Regler vedrørende forpligtelser
1. Artikel 85 med undtagelse af stk. 3, litra c), artikel 86, 87, 185 og artikel 189, stk. 1 og 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om forpligtelser og gennemførelsen af foranstaltninger udadtil finder anvendelse. Artikel 95, stk. 2, artikel 7, stk. 1, litra a) og e), og artikel 98 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 finder ikke anvendelse.
2. Med hensyn til anvendelsen af artikel 189, stk. 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 kan perioden for indgåelse af individuelle kontrakter og tilskudsaftaler til gennemførelse af foranstaltningen forlænges ud over tre år fra datoen for indgåelsen af finansieringsaftalen, hvor AVS-stater og OLT'er overdrager budgetgennemførelsesopgaver i henhold til artikel 17, stk. 3.
3. Når 11. EUF's midler anvendes ved indirekte forvaltning med AVS-stater eller OLT'er, kan den ansvarlige anvisningsberettigede, når han har accepteret begrundelsen herfor, forlænge den periode på to år, der er omhandlet i artikel 86, stk. 5, tredje afsnit, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, og den periode på tre år, der er omhandlet i artikel 189, stk. 2, andet afsnit, i samme forordning.
4. Ved udløbet af de forlængede perioder, der er omhandlet i stk. 3, eller de perioder, der er omhandlet i artikel 86, stk. 5, tredje afsnit, og artikel 189, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, frigøres den uudnyttede del af forpligtelserne i givet fald.
5. Når der træffes foranstaltninger i henhold til artikel 96 og 97 i AVS-EU-partnerskabsaftalen, kan forløbet af de forlængede perioder, der er omhandlet i stk. 3, artikel 86, stk. 5, tredje afsnit, og artikel 189, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, suspenderes.
6. For så vidt angår artikel 87, stk. 1, litra c), og stk. 2, litra b), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 vurderes overensstemmelsen og den formelle korrekthed i forhold til de relevante bestemmelser, navnlig traktaterne, AVS-EU-partnerskabsaftalen, associeringsafgørelsen, den interne aftale, denne forordning og alle akter, der vedtages til gennemførelse af de pågældende bestemmelser.
7. I forbindelse med enhver retlig forpligtelse skal det udtrykkeligt anføres, at Kommissionen og Revisionsretten har kontrol- og revisionsbeføjelser, og at Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) har undersøgelsesbeføjelser, på grundlag af dokumenter og på stedet, i forhold til alle tilskudsmodtagere, kontrahenter og underkontrahenter, der har modtaget midler fra 11. EUF.
Artikel 28
Fastsættelse, anvisning og betaling af udgifter
Artikel 88 og 89, artikel 90 med undtagelse af stk. 4, andet afsnit, artikel 91 og artikel 184, stk. 4, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse.
Artikel 29
Betalingsfrister
1. Artikel 92 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse på betalinger, der foretages af Kommissionen, jf. dog stk. 2.
2. Når 11. EUF's midler anvendes ved indirekte forvaltning med AVS-stater eller OLT'er, og Kommissionen foretager betalinger på deres vegne, finder den frist, der er nævnt i artikel 92, stk. 1, litra b), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, anvendelse på alle betalinger, der ikke er omhandlet i litra a) i samme stykke. Finansieringsaftalen skal indeholde de bestemmelser, der er nødvendige for at sikre et hensigtsmæssigt samarbejde fra den ordregivende myndigheds side.
3. Krav som følge af betalingsforsinkelser, som Kommissionen har ansvaret for, konteres den eller de konti, der er omhandlet i artikel 1, stk. 6, i den interne aftale.
AFSNIT VII
Diverse gennemførelsesbestemmelser
Artikel 30
Den interne revisor
Kommissionens interne revisor er ligeledes intern revisor for 11. EUF. Artikel 99 og 100 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse.
Artikel 31
IT-systemer, elektronisk fremsendelse og e-forvaltning
Artikel 93, 94 og 95 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om elektronisk forvaltning af transaktioner og dokumenter finder tilsvarende anvendelse på 11. EUF.
Artikel 32
God forvaltning og klagemuligheder
Artikel 96 og 97 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse.
Artikel 33
Anvendelse af den centrale udelukkelsesdatabase
Den centrale udelukkelsesdatabase, der er oprettet i medfør af artikel 108, stk. 1, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, og som indeholder oplysninger om ansøgere, tilbudsgivere og tilskudsmodtagere, som befinder sig i en af de situationer, der er nævnt i artikel 106, artikel 109, stk. 1, første afsnit, litra b), og artikel 109, stk. 2, litra a), i samme forordning, anvendes ved gennemførelsen af 11. EUF.
Artikel 108, stk. 2 og 5, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og artikel 142 og 144 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 om anvendelsen af den centrale udelukkelsesdatabase og om adgangen til den finder tilsvarende anvendelse.
For så vidt angår artikel 108, stk. 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 omfatter Unionens finansielle interesser gennemførelsen af 11. EUF.
Artikel 34
Administrative ordninger med Tjenesten for EU's Optræden Udadtil
Tjenesten for EU's Optræden Udadtil og Kommissionens tjenestegrene kan aftale detaljerede ordninger for at lette EU-delegationernes forvaltning af midler til afholdelse af støtteudgifter i tilknytning til 11. EUF efter artikel 6 i den interne aftale.
AFSNIT VIII
Finansieringstyper
Artikel 35
Almindelige bestemmelser om finansieringstyper
1. Samarbejde mellem Unionen, AVS-staterne og OLT'erne med henblik på at yde finansiel bistand i henhold til dette afsnit kan bl.a. udmønte sig i:
a)
tresidede ordninger, hvorved Unionen med et tredjeland koordinerer sin bistand til en AVS-stat, et OLT eller en region
b)
administrative samarbejdsforanstaltninger som f.eks. partnerskaber mellem offentlige institutioner, lokale myndigheder, nationale offentlige organer eller privatretlige enheder, der har fået overdraget public service-opgaver, i en medlemsstat eller en region i den yderste periferi og de tilsvarende enheder i en AVS-stat eller et OLT eller deres region, samt samarbejdsforanstaltninger, der omfatter eksperter fra den offentlige sektor, som er udsendt af medlemsstaterne, og deres regionale og lokale myndigheder
c)
ekspertfaciliteter til målrettet kapacitetsopbygning i en AVS-stat, et OLT eller deres region og kortsigtet teknisk bistand og rådgivning til dem samt støtte fra bæredygtige viden- og ekspertisecentre for forvaltningspraksis og reform i den offentlige sektor
d)
bidrag til afholdelse af omkostninger, der er nødvendige for at etablere og administrere partnerskaber mellem offentlige og private partnere
e)
støtteprogrammer for sektorpolitikker, hvorved Unionen yder støtte til en AVS-stats eller et OLT's sektorprogram, eller
f)
rentegodtgørelser, jf. artikel 37.
2. Ud over de finansieringstyper, der er omhandlet i artikel 36-42, kan der også ydes finansiel bistand gennem følgende:
a)
gældslettelse i henhold til internationalt vedtagne gældslettelsesprogrammer
b)
i ekstraordinære tilfælde sektorspecifikke eller generelle importprogrammer, der kan være:
-
sektorspecifikke importprogrammer vedrørende naturalier
-
sektorspecifikke importprogrammer vedrørende valutastøtte til finansiering af sektorspecifik import, eller
-
generelle importprogrammer vedrørende valutastøtte til finansiering af generel import af en bred vifte af produkter.
3. Der kan også ydes finansiel bistand gennem bidrag til internationale, regionale eller nationale fonde, f.eks. fonde, der er etableret eller forvaltes af EIB, medlemsstater eller AVS-stater eller OLT'er og regioner eller af internationale organisationer, med henblik på at tiltrække fælles samfinansiering fra en række donorer, eller til fonde, der er oprettet af en eller flere donorer med sigte på fælles gennemførelse af projekter.
Gensidig adgang for finansielle institutioner i Unionen til finansielle instrumenter, der er oprettet af andre organisationer, skal i givet fald fremmes.
4. Unionen trækker på medlemsstaternes erfaringer og udveksler erfaringer med dem ved gennemførelsen af sin støtte til omstilling og reform i AVS-staterne og OLT'erne.
Artikel 36
Indgåelse af offentlige kontrakter
1. Artikel 101 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om offentlige kontrakter finder anvendelse.
2. I denne forordning betragtes følgende som ordregivende myndigheder:
a)
Kommissionen på vegne af en eller flere AVS-stater eller et eller flere OLT'er og for deres regning
b)
enheder og personer som omhandlet i artikel 185 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, der har fået overdraget de tilsvarende budgetgennemførelsesopgaver.
3. For så vidt angår offentlige kontrakter indgået af de ordregivende myndigheder, der er omhandlet i stk. 2, eller på deres vegne, finder bestemmelserne i kapitel 1 i afsnit V i første del og i kapitel 3 i afsnit IV i anden del i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 anvendelse med undtagelse af:
a)
artikel 103, artikel 104, stk. 1, andet afsnit, og artikel 111 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012
b)
artikel 127, stk. 3 og 4, artikel 128, artikel 134-137, artikel 139, stk. 3-6, artikel 148, stk. 4, artikel 151, stk. 2, artikel 160, artikel 164, artikel 260, andet punktum, og artikel 262 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012.
Artikel 124, stk. 2, i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 finder anvendelse på ejendomskontrakter.
Første afsnit i dette stykke finder ikke anvendelse på de ordregivende myndigheder, der er omhandlet i stk. 2, litra b), i denne artikel, når Kommissionen efter kontrol i henhold til artikel 61 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 har bemyndiget dem til at anvende deres egne udbudsprocedurer.
4. For så vidt angår offentlige kontrakter indgået af Kommissionen for egen regning og gennemførelsesforanstaltningerne vedrørende bistand i krisesituationer, civilbeskyttelsesforanstaltninger og humanitære bistandsforanstaltninger finder bestemmelserne i afsnit V i første del i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 anvendelse.
5. Ved manglende overholdelse af de procedurer, der er omhandlet i stk. 3, kan udgifterne til de pågældende foranstaltninger ikke finansieres af 11. EUF.
6. De udbudsprocedurer, der er omhandlet i stk. 3, skal fastlægges i finansieringsaftalen.
7. For så vidt angår artikel 263, stk. 1, litra a), i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 forstås ved følgende:
a) »en forhåndsmeddelelse«: den meddelelse, hvori de ordregivende myndigheder til orientering oplyser den forventede samlede værdi af og genstanden for de kontrakter og rammekontrakter, som de agter at tildele i løbet af regnskabsåret, med undtagelse af kontrakter, der tildeles ved udbud med forhandling uden forudgående offentliggørelse af en udbudsbekendtgørelse
b) »en udbudsbekendtgørelse«: den måde hvorpå de ordregivende myndigheder tilkendegiver, at de agter at indlede en procedure for tildeling af en kontrakt eller en rammekontrakt eller iværksætte et dynamisk indkøbssystem i overensstemmelse med artikel 131 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012
c) »en bekendtgørelse om indgåelse af kontrakt«: den bekendtgørelse, som meddeler resultaterne af proceduren for tildeling af kontrakter, rammekontrakter eller kontrakter, der er baseret på et dynamisk indkøbssystem
Artikel 37
Tilskud
1. Afsnit VI i første del og artikel 192 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse, jf. dog stk. 2 og 3.
2. Tilskud er direkte finansielle bidrag i form af donationer, der ydes fra 11. EUF til finansiering af:
a)
en foranstaltning, som skal fremme virkeliggørelsen af et mål, der indgår i AVS-EU-partnerskabsaftalen eller associeringsafgørelsen eller i et program eller projekt, som er vedtaget i overensstemmelse med denne aftale eller afgørelse, eller
b)
driften af et organ, der arbejder for virkeliggørelsen af et af de mål, der er omhandlet i litra a).
Et tilskud som omhandlet i litra a) kan ydes til et organ, der er omhandlet i artikel 208, stk. 1, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
3. Når Kommissionens samarbejder med aktører fra en AVS-stat eller et OLT, skal den tage hensyn til deres særlige karakter, herunder behov og kontekst, når den fastlægger finansieringsmetoderne, arten af bidrag, tildelingsmetoder og de administrative bestemmelser for forvaltning af tilskud med henblik på at nå ud til og bedst muligt at imødekomme så mange aktører fra AVS-stater og OLT'er som muligt og mest effektivt at opfylde målene for AVS-EU-partnerskabsaftalen og associeringsafgørelsen. Specifikke metoder skal fremmes, som f.eks. partnerskabsaftaler, finansiel støtte til tredjeparter, direkte tildeling eller begrænset adgang til indkaldelse af forslag eller faste beløb.
4. Følgende betragtes ikke som tilskud som omhandlet i denne forordning:
a)
de poster, der er omhandlet i artikel 121, stk. 2, litra b)-f), h) og i), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012
b)
finansiel bistand som omhandlet i artikel 35, stk. 2, i denne forordning.
5. Artikel 175 og 177 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 finder ikke anvendelse.
Artikel 38
Priser
Afsnit VII i første del i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse med undtagelse af artikel 138, stk. 2, andet afsnit.
Artikel 39
Budgetstøtte
Artikel 186 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse.
Unionens generelle eller sektorbestemte budgetstøtte baseres på et gensidigt ansvar og fælles forpligtelser over for de universelle værdier og sigter mod at styrke de kontraktbaserede partnerskaber mellem Unionen og AVS-staterne og OLT'erne med henblik på at fremme demokrati, menneskerettigheder og retsstaten, at støtte en holdbar økonomisk vækst og at udrydde fattigdom.
Enhver afgørelse om at yde budgetstøtte skal være baseret på Unionens vedtagne budgetstøttepolitikker, et sæt klare støtteberettigelseskriterier og en omhyggelig vurdering af risici og fordele.
En vigtig forudsætning for denne afgørelse skal være en vurdering af AVS-staternes og OLT'ernes engagement, resultater og fremskridt for så vidt angår demokrati, menneskerettigheder og retsstaten. Budgetstøtten skal differentieres for bedre at kunne tage højde for de politiske, økonomiske og sociale forhold i AVS-staterne og OLT'erne og tage hensyn til sårbare situationer.
Når der ydes budgetstøtte, skal Kommissionen klart definere og overvåge støttebetingelserne og støtte udviklingen af parlamentarisk kontrol og af revisionskapacitet og øge gennemsigtigheden og offentlighedens adgang til information.
Udbetaling af budgetstøtte er betinget af, at der gøres tilfredsstillende fremskridt i retning af at nå de mål, der er aftalt med AVS-staterne og OLT'erne.
Når der ydes budgetstøtte til OLT'erne, skal der tages hensyn til deres institutionelle forbindelser med den pågældende medlemsstat.
Artikel 40
Finansielle instrumenter
Finansielle instrumenter kan oprettes ved de finansieringsafgørelser, der er omhandlet i artikel 26. De skal så vidt muligt være under ledelse af EIB, et multilateralt europæisk finansieringsinstitut, såsom Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling, eller et bilateralt europæisk finansieringsinstitut, som f.eks. bilaterale udviklingsbanker, eventuelt kombineret med supplerende tilskud fra andre kilder.
Kommissionen kan gennemføre finansielle instrumenter ved direkte forvaltning eller ved indirekte forvaltning ved at overdrage opgaver til enheder i henhold til artikel 58, stk. 1, litra c), nr. ii), iii), v) og vi), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. Disse enheder skal opfylde kravene i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og overholde Unionens mål, standarder og politikker samt bedste praksis for anvendelsen af og rapportering om Unionens midler.
Organer, som opfylder kriterierne i artikel 60, stk. 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 anses for at opfylde udvælgelseskriterierne, som omhandlet i artikel 139 i samme forordning. Afsnit VIII i første del i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse med undtagelse af artikel 139, stk. 1, stk. 4, første afsnit, og stk. 5.
Finansielle instrumenter kan grupperes i faciliteter med henblik på gennemførelse og rapportering.
Artikel 41
Eksperter
Artikel 204, stk. 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og artikel 287 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 om aflønnede eksterne eksperter finder anvendelse.
Artikel 42
EU-trustfonde
1. Artikel 187 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse, jf. dog stk. 2.
2. For så vidt angår artikel 187, stk. 8, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 er det kompetente udvalg det udvalg, der er omhandlet i artikel 8 i den interne aftale.
AFSNIT IX
Regnskabsaflæggelse og regnskabsføring
Artikel 43
11. EUF's regnskaber
1. 11. EUF's regnskaber, der beskriver dens finansielle situation pr. 31. december i et givet år, omfatter:
a)
årsregnskabet
b)
beretningen om den finansielle gennemførelse.
Årsregnskabet skal ledsages af de oplysninger, der forelægges af EIB i overensstemmelse med artikel 57.
2. Regnskabsføreren sender senest den 31. marts efter det afsluttede regnskabsår det foreløbige årsregnskab til Revisionsretten.
3. Revisionsretten fremsætter senest den 15. juni efter det afsluttede regnskabsår sine bemærkninger til det foreløbige årsregnskab for så vidt angår den del af 11. EUF's midler, som Kommissionen står for den økonomiske forvaltning af, så Kommissionen kan foretage de korrektioner, som skønnes nødvendige med henblik på opstilling af det endelige årsregnskab.
4. Kommissionen godkender det endelige årsregnskab og sender det senest den 31. juli efter det afsluttede regnskabsår til Europa-Parlamentet, til Rådet og til Revisionsretten.
5. Artikel 148, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse.
6. Det endelige årsregnskab offentliggøres senest den 15. november efter det afsluttede regnskabsår i Den Europæiske Unions Tidende sammen med den revisionserklæring, som Revisionsretten afgiver i overensstemmelse med artikel 49.
7. Det foreløbige og det endelige årsregnskab, jf. stk. 2 og 4, kan fremsendes elektronisk.
Artikel 44
Årsregnskaber og beretning om den finansielle gennemførelse
1. Artikel 145 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse.
2. Beretningen om den finansielle gennemførelse udarbejdes af den ansvarlige anvisningsberettigede og sendes til regnskabsføreren senest den 15. marts, således at den kan medtages i 11. EUF's årsregnskab. Den skal give et retvisende og pålideligt billede af indtægts- og udgiftstransaktioner over 11. EUF's midler. Den opstilles i millioner euro og omfatter:
a)
regnskabet over resultatet af den finansielle gennemførelse, der sammenfatter alle finansielle transaktioner i regnskabsåret med hensyn til indtægter og udgifter
b)
bilaget til regnskabet over resultatet af den finansielle gennemførelse, der indeholder supplerende oplysninger om og noter til de heri indeholdte oplysninger.
3. Regnskabet over resultatet af den finansielle gennemførelse omfatter følgende:
a)
en oversigt, der viser udviklingen i tildelingerne i det forløbne regnskabsår
b)
en oversigt, der pr. tildeling viser de samlede forpligtelser, de tildelte midler og betalingerne i løbet af regnskabsåret og de kumulerede beløb siden 11. EUF's begyndelse.
Artikel 45
Kommissionens og EIB's overvågning og rapportering
1. Kommissionen og EIB overvåger hver især, i det omfang de er berørt, hvordan AVS-staterne, OLT'erne eller andre modtagere anvender støtten fra 11. EUF samt gennemførelsen af de projekter, der finansieres af 11. EUF, idet der især lægges vægt på de mål, der er omhandlet i artikel 55 og 56 i AVS-EU-partnerskabsaftalen og de tilsvarende bestemmelser i associeringsafgørelsen.
2. EIB underretter regelmæssigt Kommissionen om gennemførelsen af de projekter, der finansieres over den del af 11. EUF's midler, som EIB forvalter, i overensstemmelse med de procedurer, der er fastlagt i de operationelle retningslinjer for investeringsfaciliteten.
3. Kommissionen og EIB giver medlemsstaterne oplysninger om den operationelle gennemførelse af 11. EUF's midler i overensstemmelse med artikel 18 i gennemførelsesforordningen. Kommissionen meddeler Revisionsretten disse oplysninger i overensstemmelse med artikel 11, stk. 6, i den interne aftale.
Artikel 46
Regnskabsføring
De regnskabsregler, der er omhandlet i artikel 143, stk. 1, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, finder anvendelse på den del af 11. EUF's midler, der forvaltes af Kommissionen. Disse regler anvendes på 11. EUF under hensyntagen til dens aktiviteters særlige karakter.
Regnskabsprincipperne i artikel 144 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse på de årsregnskaber, der er omhandlet i artikel 44 i denne forordning.
Artikel 151, 153, 154 og 155 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse.
Regnskabsføreren udarbejder og vedtager efter høring af den ansvarlige anvisningsberettigede den kontoplan, der skal anvendes i forbindelse med 11. EUF's transaktioner.
Artikel 47
Opstilling af bevillingsregnskab
1. Bevillingsregnskabet giver et detaljeret billede af den økonomiske forvaltning af 11. EUF's midler.
2. Bevillingsregnskabet viser alle:
a)
tildelinger og 11. EUF's tilsvarende midler
b)
finansielle forpligtelser
c)
regnskabsårets udbetalinger, og
d)
fastlagte fordringer og inkasserede beløb i regnskabsåret med angivelse af det fulde beløb uden modregning.
3. Når forpligtelser, betalinger og fordringer er udtrykt i national valuta, skal regnskabssystemet om nødvendigt gøre det muligt at bogføre dem i både national valuta og euro.
4. Samlede finansielle forpligtelser bogføres i euro med et beløb svarende til værdien af de finansieringsafgørelser, som Kommissionen har truffet. Specifikke finansielle forpligtelser bogføres i euro med et beløb svarende til modværdien af de retlige forpligtelser. Ved beregningen af denne modværdi tages der, hvor det er relevant, hensyn til:
a)
et beløb til betaling af refusionsberettigede udgifter på basis af bilag
b)
et beløb til prisrevision, forøgelser af mængderne og uforudsete udgifter som defineret i de kontrakter, der finansieres af 11. EUF
c)
et beløb til dækning af valutakurssvingninger.
5. Alle regnskabsbilag vedrørende indfrielsen af en forpligtelse opbevares i en periode på fem år fra datoen for den afgørelse om decharge for den finansielle gennemførelse af 11. EUF's midler, der er omhandlet i artikel 50, vedrørende det regnskabsår, i hvilket indfrielsen af forpligtelsen afsluttes i regnskabsmæssig henseende.
AFSNIT X
Ekstern revision og decharge
Artikel 48
Ekstern revision og decharge vedrørende Kommissionen
1. I forbindelse med transaktioner finansieret over den del af 11. EUF's midler, som Kommissionen forvalter i overensstemmelse med artikel 16, udøver Revisionsretten sine beføjelser i overensstemmelse med nærværende artikel og artikel 49.
2. Artikel 159 og 160, artikel 161 med undtagelse af nævnte artikels stk. 6, artikel 162 med undtagelse af nævnte artikels stk. 3, første punktum, og stk. 5, samt artikel 163 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse.
3. Med henblik på artikel 159, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 tager Revisionsretten hensyn til traktaterne, AVS-EU-partnerskabsaftalen, associeringsafgørelsen, den interne aftale, denne forordning og alle andre akter, der er vedtaget i medfør af de nævnte instrumenter.
4. Med henblik på artikel 162, stk. 1, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 er den dato, der er anført i første punktum, den 15. juni.
5. Revisionsretten informeres om de interne regler, der er omhandlet i artikel 56, stk. 1, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, herunder udpegelsen af anvisningsberettigede, samt om det fuldmagtsdokument, der er omhandlet i artikel 69 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
6. AVS-staternes og OLT'ernes nationale revisionsmyndigheder tilskyndes til at samarbejde med Revisionsretten på dennes opfordring.
7. Revisionsretten kan afgive udtalelse om spørgsmål vedrørende 11. EUF på anmodning af en af Unionens andre institutioner.
Artikel 49
Revisionserklæring
Samtidig med den årsberetning, der er omhandlet i artikel 162 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, afgiver Revisionsretten over for Europa-Parlamentet og Rådet en erklæring om regnskabernes rigtighed og om de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 50
Decharge
1. Dechargeafgørelsen omfatter de regnskaber, der er omhandlet i artikel 43, med undtagelse af den del, som forelægges af EIB i overensstemmelse med artikel 57, og vedtages i overensstemmelse med artikel 164 og artikel 165, stk. 2 og 3, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. Decharge som omhandlet i artikel 164, stk. 1, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 gives for den del af 11. EUF's midler, der forvaltes af Kommissionen i overensstemmelse med artikel 16, stk. 1, for år n.
2. Dechargeafgørelsen offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
3. Artikel 166 og 167 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 finder anvendelse.
ANDEN DEL
INVESTERINGSFACILITETEN
Artikel 51
Den Europæiske Investeringsbanks rolle
EIB forvalter investeringsfaciliteten og gennemfører transaktioner i forbindelse hermed, herunder rentegodtgørelse og teknisk bistand, på vegne af Unionen i overensstemmelse med anden del i denne forordning.
Desuden varetager EIB den finansielle gennemførelse af andre transaktioner, som gennemføres ved hjælp af finansiering fra EIB's egne midler i overensstemmelse med artikel 4 i den interne aftale, i givet fald kombineret med rentegodtgørelse fra 11. EUF's midler.
Gennemførelsen af anden del i denne forordning medfører ingen forpligtelser og intet ansvar for Kommissionen.
Artikel 52
Skøn over investeringsfacilitetens forpligtelser og betalinger
EIB skal hvert år inden den 1. september sende Kommissionen de overslag over forpligtelser og betalinger, som er nødvendige for udarbejdelsen af den redegørelse, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1, i den interne aftale, for investeringsfacilitetens transaktioner, herunder også de rentegodtgørelser, som den gennemfører, i overensstemmelse med den interne aftale. EIB sender Kommissionen ajourførte overslag over forpligtelser og betalinger, når det anses for nødvendigt. De nærmere bestemmelser herfor fastsættes i den forvaltningsaftale, der er omhandlet i artikel 55, stk. 4.
Artikel 53
Forvaltning af bidragene til investeringsfaciliteten
1. De bidrag, der er omhandlet i artikel 21, stk. 7, litra b), og vedtaget af Rådet, indbetales omkostningsfrit for modtageren af medlemsstaterne til EIB på en særlig konto, der er åbnet af EIB i investeringsfacilitetens navn efter de detaljerede regler i den forvaltningsaftale, der er omhandlet i artikel 55, stk. 4.
2. Den dato, der er nævnt i artikel 1, stk. 5, i den interne aftale, er den 31. december 2030.
3. Medmindre Rådet træffer anden afgørelse for så vidt angår godtgørelse af EIB efter artikel 5 i den interne aftale, skal de renter af den positive saldo på de særlige konti, der er omhandlet i stk. 1, som tilskrives EIB, supplere investeringsfaciliteten og tages i betragtning i forbindelse med de indkaldelser af bidrag, der er omhandlet i artikel 21, og de skal anvendes til at dække eventuelle finansielle forpligtelser efter den 31. december 2030.
4. EIB varetager likviditetsforvaltningen af de beløb, der er omhandlet i stk. 1, i overensstemmelse med bestemmelserne i den forvaltningsaftale, der er omhandlet i artikel 55, stk. 4.
5. Investeringsfaciliteten forvaltes efter de regler, der er fastsat i AVS-EU-partnerskabsaftalen, associeringsafgørelsen, den interne aftale og anden del i denne forordning.
Artikel 54
Betaling af godtgørelse til EIB
EIB's udgifter til forvaltningen af investeringsfacilitetens transaktioner godtgøres fuldt ud. Rådet træffer afgørelse om midlerne til og ordningerne for betaling af godtgørelse til EIB i overensstemmelse med artikel 5, stk. 4, i den interne aftale. Gennemførelsesbestemmelserne til denne afgørelse indarbejdes i den forvaltningsaftale, der er omhandlet i artikel 55, stk. 4.
Artikel 55
Gennemførelse af investeringsfaciliteten
1. For instrumenter finansieret over den del af 11. EUF's midler, som EIB forvalter, gælder EIB's egne regler.
2. EIB kan, når det drejer sig om programmer eller projekter, der samfinansieres af medlemsstaterne eller deres forvaltningsorganer, og som svarer til de prioriteter, der er fastsat i landesamarbejdsstrategierne og programmeringsdokumenterne som omhandlet i gennemførelsesforordningen og omhandlet i artikel 10, stk. 1, andet og tredje afsnit, i den interne aftale og i artikel 74 i associeringsafgørelsen, overdrage opgaver vedrørende forvaltningen af investeringsfaciliteten til medlemsstaterne eller deres forvaltningsorganer.
3. Navnene på modtagerne af finansiel støtte fra investeringsfaciliteten offentliggøres af EIB, medmindre en sådan offentliggørelse risikerer at skade modtagernes kommercielle interesser, under behørig iagttagelse af kravene om fortrolighed og sikkerhed, især beskyttelsen af personoplysninger. Kriterierne for og detaljeringsgraden af de offentliggjorte oplysninger afhænger af de særlige forhold, der gør sig gældende for den pågældende sektor, og investeringsfacilitetens karakter.
4. Gennemførelsesbestemmelserne til denne del fastsættes i en forvaltningsaftale mellem Kommissionen, der handler på Unionens vegne, og EIB.
Artikel 56
Rapportering vedrørende investeringsfaciliteten
EIB giver regelmæssigt Kommissionen oplysninger om de transaktioner, der gennemføres vedrørende investeringsfaciliteten, herunder rentegodtgørelser, hvordan EIB har udnyttet hvert af de bidrag, der efter indkaldelse er indbetalt til den, og navnlig om de samlede kvartalsmæssige beløb for forpligtelser, kontrakter og betalinger, efter bestemmelserne i den forvaltningsaftale, der er omhandlet i artikel 55, stk. 4.
Artikel 57
Investeringsfacilitetens regnskabsføring og årsregnskaber
1. EIB fører regnskabet for investeringsfaciliteten, herunder de rentegodtgørelser, som gennemføres af EIB, og som finansieres af EUF, for at gøre det muligt at følge den fuldstændige tilskudscyklus fra modtagelsen til afholdelsen og videre til opståede indtægter og eventuelle senere inddrivelser. EIB opstiller de nødvendige regnskabsregler og -metoder på grundlag af internationale regnskabsstandarder og underretter Kommissionen og medlemsstaterne herom.
2. EIB forelægger hvert år Rådet og Kommissionen en beretning om gennemførelsen af de transaktioner, der finansieres over den del af 11. EUF's midler, som EIB forvalter, indeholdende bl.a. årsregnskabet, som er opstillet i overensstemmelse med de regler og metoder, der er omhandlet i stk. 1, og de oplysninger, der er omhandlet i artikel 44, stk. 3.
Udkast til disse dokumenter forelægges senest den 28. februar og den endelige udgave senest den 30. juni i regnskabsåret efter det regnskabsår, de vedrører, så Kommissionen i overensstemmelse med artikel 11, stk. 6, i den interne aftale på grundlag heraf kan udarbejde det årsregnskab, der er omhandlet i artikel 43 i denne forordning. Rapporten om den økonomiske forvaltning af de midler, der forvaltes af EIB, forelægges af denne for Kommissionen senest den 31. marts.
Artikel 58
Ekstern revision og decharge vedrørende EIB's transaktioner
For transaktioner, der finansieres over den del af 11. EUF's midler, som EIB forvalter i overensstemmelse med denne del, gælder de revisions- og dechargeprocedurer, som EIB anvender for konti, hvortil der er givet tredjemandsfuldmagt. De nærmere regler for Revisionsrettens revision fastsættes i en trepartsaftale mellem EIB, Kommissionen og Revisionsretten.
TREDJE DEL
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
AFSNIT I
Overgangsbestemmelser
Artikel 59
Overførsel af restbeløb fra tidligere europæiske udviklingsfonde
Overførslen til 11. EUF af restbeløbene af de midler, der blev fastsat i de interne aftaler vedrørende 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond (»tidligere EUF'er«), foretages i overensstemmelse med artikel 1, stk. 2, litra b), og artikel 1, stk. 3 og 4, i den interne aftale.
Artikel 60
Indtægter fra renter af midlerne fra tidligere EUF'er
Restbeløbene af indtægter fra renter af midlerne fra tidligere EUF'er overføres til 11. EUF og tildeles til de samme formål som de indtægter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 6, i den interne aftale. Det samme gælder diverse indtægter fra tidligere EUF'er, bl.a. bestående af morarenter opkrævet i tilfælde, hvor medlemsstaterne har indbetalt deres bidrag til de pågældende EUF'er for sent. Renter af den del af EUF's midler, der forvaltes af EIB, supplerer investeringsfaciliteten.
Artikel 61
Reduktion af bidragene med restbeløbene
De beløb fra projekter under den 10. EUF eller fra tidligere EUF'er, som der ikke er disponeret over i henhold til artikel 1, stk. 3, i den interne aftale, eller som frigøres i henhold til artikel 1, stk. 4, i den interne aftale, medmindre Rådet med enstemmighed træffer anden afgørelse, trækkes fra den del af medlemsstaternes bidrag, der er nævnt i artikel 1, stk. 2, litra a), i den interne aftale.
Indvirkningen på hver medlemsstats bidrag beregnes i forhold til hver medlemsstats bidrag til den 9. og den 10. EUF. Indvirkningen beregnes hvert år.
Artikel 62
Anvendelse af denne forordning på transaktioner under tidligere EUF'er
Bestemmelserne i denne forordning finder anvendelse på transaktioner, der er finansieret af tidligere EUF'er, uden at dette berører de eksisterende retlige forpligtelser. Disse bestemmelser finder ikke anvendelse på investeringsfaciliteten.
Artikel 63
Bidragsprocedurernes begyndelse
Den procedure for medlemsstaternes bidrag, som er fastlagt i artikel 21-24 i denne forordning, finder for første gang anvendelse på bidragene for år n + 2, forudsat at den interne aftale træder i kraft mellem den 1. oktober i år n og den 30. september i år n + 1.
AFSNIT II
Afsluttende bestemmelser
Artikel 64
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 2. marts 2015.
UREDBA VIJEĆA (EU) 2015/323
od 2. ožujka 2015.
o financijskoj uredbi koja se primjenjuje na 11. europski razvojni fond
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor Europske unije i Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Sporazum o partnerstvu između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica s druge strane, kako je zadnje izmijenjen (1) („Sporazum o partnerstvu AKP-EU”),
uzimajući u obzir Unutarnji sporazum između predstavnika vlada država članica Europske unije, koji su se sastali u okviru Vijeća, o financiranju pomoći Europske unije na temelju višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje od 2014. do 2020., u skladu sa Sporazumom o partnerstvu AKP-EU, i o dodjeli financijske pomoći za prekomorske zemlje i područja na koje se primjenjuje dio četvrti Ugovora o funkcioniranju Europske unije (2) („Unutarnji sporazum”), a posebno njegov članak 10. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Revizorskog suda (3),
uzimajući u obzir mišljenje Europske investicijske banke,
budući da:
(1)
Trebalo bi odrediti detaljna pravila za uplatu doprinosa država članica u 11. europski razvojni fond (ERF), uspostavljen Unutarnjim sporazumom.
(2)
Trebalo bi utvrditi uvjete u skladu s kojima Revizorski sud mora izvršavati svoje ovlasti povezane s 11. ERF-om.
(3)
Trebalo bi odrediti detaljna pravila za financijsku provedbu 11. EFR-a, osobito ona koja se odnose na primjenjiva načela; sastav sredstava; financijske izvršitelje i subjekte kojima su povjerene zadaće povezane s izvršenjem proračuna; odluke o financiranju, obveze i plaćanja; vrste financiranja uključujući javnu nabavu, bespovratna sredstva, financijske instrumente i uzajamne fondove Unije; financijsko izvještavanje i računovodstvo; vanjsku reviziju Revizorskog suda i razrješnicu Europskog parlamenta; te instrument pomoći ulaganju kojim upravlja Europska investicijska banka (EIB).
(4)
U cilju pojednostavljivanja i koherentnosti, ova bi se Uredba trebala uskladiti koliko je moguće s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (4) i Delegiranom uredbom Komisije (EU) br. 1268/2012 (5). Takva usklađenost trebala bi se postići izravnim upućivanjem na te uredbe i njome bi se, s jedne strane, trebala omogućiti jednostavna identifikacija specifičnosti u financijskoj provedbi 11. ERF-a i, s druge strane, smanjiti raznolikost pravila financiranja Unije u području vanjskog djelovanja kojom se stvara nepotreban teret primateljima, Komisiji te ostalim sudionicima.
(5)
Trebalo bi podsjetiti da se okvir za financijsku provedbu 11. ERF-a sastoji, uz ovu Uredbu, od nekoliko instrumenata, odnosno: Sporazuma o partnerstvu AKP-EU, posebno njegova Priloga IV., Unutarnjeg sporazuma, Odluke Vijeća 2013/755/EU (6) („Odluka o prekomorskom pridruživanju”), i Uredbe Vijeća (EU) 2015/322 (7) („Provedbena uredba”).
(6)
Financijska provedba 11. ERF-a trebala bi se voditi načelima jedinstva i točnosti proračuna, obračunske jedinice, univerzalnosti, specifikacije, dobrog financijskog upravljanja i transparentnosti. Uzimajući u obzir višegodišnje trajanje 11. ERF-a, proračunsko načelo jedne godine ne bi se trebalo primjenjivati na 11. ERF.
(7)
Resursi za mjere potpore kako bi se poboljšao učinak programâ 11. ERF-a na temelju članka 6. Unutarnjeg sporazuma također bi se trebali upotrebljavati s ciljem poboljšanja financijskog upravljanja i predviđanja 11. ERF-a.
(8)
Pravila o financijskim sudionicima, odnosno dužnosnicima za ovjeravanje i računovodstvenim službenicima, delegiranju njihovih zadaća i njihovoj odgovornosti trebala bi se uskladiti s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012 s obzirom na to da Komisija izvršava jednake izvršne odgovornosti pri provođenju 11. ERF-a.
(9)
Trebalo bi uspostaviti podrobna pravila u skladu s kojima dužnosnik za ovjeravanje ovlašten od Komisije s skupinom afričkih, karipskih i pacifičkih (AKP) država (države AKP-a) i prekomorskim zemljama i područjima (PZP-ovi) uspostavlja potrebne mehanizme kako bi se osiguralo ispravno izvršavanje operacija, u bliskoj suradnji s nacionalnim i regionalnim dužnosnikom za ovjeravanje, dužnosnikom za ovjeravanje unutar AKP-a ili teritorijalnim dužnosnikom za ovjeravanje kojeg imenuju države AKP-a ili PZP-ovi.
(10)
Pravila o neizravnom upravljanju, na temelju kojih se povjeravaju zadaće povezane s izvršenjem proračuna te se utvrđuju uvjeti i granice, trebala bi se uskladiti s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012. Uz to, trebalo bi utvrditi odredbu o daljnjem delegiranju zadaća povezanih s izvršenjem proračuna koja reflektira onu sadržanu u Uredbi (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (8) kako bi se osigurala dosljedna provedba financiranja vanjskog djelovanja. Ova Uredba trebala bi bez obzira sadržavati posebne odredbe o privremenim subjektima koji djeluju kao nacionalni dužnosnik za ovjeravanje, o povjeravanju zadaća pružatelju usluga koje provode države AKP-a i PZP-ovi te o jačanju zaštite financijskih interesa Unije u slučaju neizravnog upravljanja s državama AKP-a i PZP-ovima.
(11)
Iako se sredstva ERF-a neće izvršavati u okviru podijeljenog upravljanja, ovom Uredbom trebalo bi se omogućiti da u okviru regionalne suradnje između država AKP-a i PZP-ova, s jedne strane, i najudaljenijih regija Unije, s druge strane, isti subjekt može izvršiti sredstva ERF-a i potporu iz Europskog fonda za regionalni razvoj („EFRR”) za najudaljenije regije Unije u skladu s ovom Uredbom u pogledu sredstava ERF-a i u okviru podijeljenog upravljanja u području EFRR-a.
(12)
Odredbe o odlukama o financiranju trebale bi se uskladiti s onima iz Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 kada Komisija provodi 11. ERF.
(13)
Pravila o obvezama trebala bi se uskladiti s onima iz Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 uz iznimku okvirnih obveza koje ne bi trebale biti dostupne u 11. ERF-u. Uz to, produljenje rokova trebalo bi se omogućiti ako je to potrebno za mjere koje države AKP-a ili PZP-ovi provode u okviru neizravnog upravljanja.
(14)
Rokovi za plaćanja trebala bi se uskladiti s onima iz Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012. Posebne odredbe trebale bi se utvrditi za slučajeve u kojima državama AKP-a i PZP-ovima nije povjerena zadaća izvršavanja plaćanja u okviru neizravnog upravljanja i u slučajevima kada, slijedom toga, Komisija i dalje izvršava plaćanja primateljima.
(15)
Razne provedbene odredbe koje se odnose na unutarnjeg revizora, dobro upravljanje i pravna sredstva, sustave IT-a, elektronički prijenos, e-upravu, administrativne i financijske sankcije i uporabu središnje baze podataka o isključenjima trebale bi se uskladiti s onima iz Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012. Uz to, zaštita financijskih interesa Unije primjenom upravnih sankcija trebala bi se ojačati i pojasniti u slučajevima kada se 11. ERF provodi pod neizravnim upravljanjem s državama AKP-a i PZP-ovima.
(16)
Pravila o javnoj nabavi, bespovratnim sredstvima, nagradama i stručnjacima trebala bi se uskladiti s onima iz Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012. Pravila o financijskim instrumentima i uzajamnim fondovima Unije trebala bi se uskladiti s prilagodbama zbog prirode 11. ERF-a. Proračunskom potporom PZP-ovima trebale bi se u obzir uzeti institucijske veze s dotičnim državama članicama.
(17)
Kratkoročna tehnička pomoć i savjetovanje, koje su u okviru programa TAIEX primile države članice koje su pristupile Uniji nakon tranzicijskog procesa te s kojim su imale pozitivna iskustva, trebali bi biti dostupni državama AKP-a i PZP-ovima, prema potrebi. Kako bi se dugoročno profitiralo od takve pomoći i savjetovanja, trebalo bi moći pružiti odgovarajuću podršku centrima znanja i izvrsnosti u pogledu upravljanja i reforme u javnom sektoru.
(18)
Pravila o financijskom izvještavanju i računovodstvu te o vanjskoj reviziji i razrješnici trebala bi reflektirati ona iz Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 kako bi se pružio dosljedan okvir za provedbu i izvješćivanje.
(19)
Trebalo bi utvrditi uvjete u skladu s kojima EIB upravlja određenim sredstvima 11. ERF-a.
(20)
Odredbama povezanima s kontrolom koju Revizorski sud provodi nad sredstvima 11. ERF-a kojima upravlja EIB trebao bi se poštovati tripartitni sporazum sklopljen među Revizorskim sudom, EIB-om i Komisijom predviđen člankom 287. stavkom 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.
(21)
Prijelaznim odredbama trebala bi se utvrditi pravila o postupanju sa saldima i prihodima iz prethodnih Europskih razvojnih fondova te o primjeni ove Uredbe na preostale operacije u okviru tih fondova.
(22)
U cilju dopuštanja pravovremenog programiranja i provedbe programâ 11. ERF-a, ova Uredba trebala bi stupiti na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
DIO PRVI
GLAVNE ODREDBE
GLAVA I.
Predmet, područje primjene i opće odredbe
Članak 1.
Područje primjene
Ovom Uredbom utvrđuju se pravila za financijsku provedbu sredstava iz 11. europskog razvojnog fonda te financijsko izvještavanje i računovodstvo.
Članak 2.
Povezanost s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012
1. Osim ako je izričito utvrđeno drugačije, smatra se da izravna upućivanja u ovoj Uredbi na odredbe u Uredbi (EU, Euratom) br. 966/2012 uključuju i upućivanja na odgovarajuće odredbe Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012.
2. Smatra se da upućivanja u ovoj Uredbi na primjenjive odredbe Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 ne uključuju postupovne odredbe koje nisu relevantne za 11. ERF, posebno one koje se odnose na ovlašćivanje za donošenje delegiranih akata.
3. Unutarnjim upućivanjima u Uredbi (EU, Euratom) br. 966/2012 ili Delegiranoj uredbi (EU) br. 1268/2012 odredbe na koje se pozivaju ne postaju neizravno primjenjive na 11. ERF.
4. Termini upotrijebljeni u ovoj Uredbi imaju isto značenje kao i oni u Uredbi (EU, Euratom) br. 966/2012, uz iznimku definicija iz članka 2. točaka od (a) do (e) te Uredbe.
Međutim, za potrebe ove Uredbe sljedeći pojmovi iz Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 definiraju se kako slijedi:
(a)
„proračun” ili „proračunski” znači „11. ERF”;
(b)
„proračunska obveza” znači „financijska obveza”;
(c)
„institucija” znači „Komisija”;
(d)
„odobrena sredstva” ili „odobrena sredstva za poslovanje” znači „sredstva 11. ERF-a”;
(e)
„proračunska linija” ili „linija u proračunu” znači „dodjela”;
(f)
„temeljni akt” znači, s obzirom na relevantni kontekst, Unutarnji sporazum, Odluka o prekomorskom pridruživanju ili Provedbena uredba;
(g)
„treća zemlja” znači sve zemlje ili područja korisnici obuhvaćeni geografskim područjem primjene 11. ERF-a.
5. Tumačenjem ove Uredbe želi se očuvati dosljednost s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012 osim ako bi takvo tumačenje bilo nespojivo sa specifičnostima 11. ERF-a kako je predviđeno u Sporazumu o partnerstvu AKP-EU, Unutarnjem sporazumu, Odluci o prekomorskom pridruživanju ili Provedbenoj uredbi.
Članak 3.
Razdoblja, datumi i rokovi
Osim ako je drugačije predviđeno, Uredba Vijeća (EEZ, Euratom) br. 1182/71 (9) primjenjuje se na rokove utvrđene ovom Uredbom.
Članak 4.
Zaštita osobnih podataka
Ovom Uredbom ne dovode se u pitanje zahtjevi iz Direktive 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (10) ni zahtjevi iz Uredbe (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (11).
Primjenjuje se članak 29. Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012 o informacijama o prijenosu osobnih podataka za potrebe revizije.
GLAVA II.
Financijska načela
Članak 5.
Financijski načela
Sredstva 11. ERF-a izvršavaju se u skladu sa sljedećim načelima:
(a)
načelo jedinstva i točnosti proračuna;
(b)
načelo obračunske jedinice;
(c)
načelo univerzalnosti;
(d)
načelo specifikacije;
(e)
načelo dobrog financijskog upravljanja;
(f)
načelo transparentnosti.
Financijska godina traje od 1. siječnja do 31. prosinca.
Članak 6.
Načelo jedinstva i točnosti proračuna
Nijedan prihod ne smije biti prikupljen ili rashod izvršen ako nije evidentiran u okviru ERF-a.
Primjenjuju se članak 8. stavci 2. i 3. te članak 8. stavak 4. prvi podstavak Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
Članak 7.
Načelo obračunske jedinice
Primjenjuje se članak 19. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o uporabi eura mutatis mutandis.
Članak 8.
Načelo univerzalnosti
Ne dovodeći u pitanje članak 9. ove Uredbe, ukupni prihodi pokrivaju ukupna procijenjena plaćanja.
Svi prihodi i rashodi iskazuju se u cijelosti bez međusobnog usklađivanja, i ne dovodeći u pitanje članak 23. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o odbicima i usklađenjima deviznog tečaja, koji se primjenjuje.
Međutim, prihodi iz članka 9. stavka 2. točke (c) ove Uredbe automatski smanjuju plaćanja na temelju obveze iz koje su ostvareni.
Unija ne smije uzimati zajmove u okviru 11. ERF-a.
Članak 9.
Namjenski prihodi
1. Za financiranje određenih stavki rashoda upotrebljavaju se namjenski prihodi.
2. Sljedeće čini namjenske prihode:
(a)
financijski doprinosi država članica i trećih zemalja, uključujući u oba slučaja njihove javne agencije, subjekte ili fizičke osobe te doprinosi međunarodnih organizacija određenim projektima ili programima vanjske pomoći koje financira Unija, a njima upravlja Komisija ili EIB u njihovo ime u skladu s člankom 10. Provedbene uredbe;
(b)
prihodi određeni za posebne namjene, kao što su prihodi od zaklada, subvencija, darova i legata;
(c)
prihodi od vraćanja nepravilno plaćenih iznosa, nakon njihova povrata;
(d)
prihodi ostvareni od kamata na plaćanja pretfinanciranja, podložno članku 8. stavku 4. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012;
(e)
vraćanja i prihodi koji su ostvareni u okviru financijskih instrumenata u skladu s člankom 140. stavkom 6. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012;
(f)
prihodi ostvareni od naknadnog vraćanja poreza u skladu s člankom 23. stavkom 3. točkom (b) Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
3. Namjenskim prihodima iz stavka 2. točaka (a) i (b) financiraju se one stavke rashoda koje je odredio donator pod uvjetom da ih je prihvatila Komisija.
Namjenskim prihodima iz stavka 2. točaka (e) i (f) financiraju se stavke rashoda slične onima iz kojih su ostvareni.
4. Članak 184. stavak 3. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 primjenjuje se mutatis mutandis.
5. Članak 22. stavak 1. i 2. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o donacijama primjenjuje se na namjenski prihod iz ovog članka stavka 2. točke (b). U pogledu članka 22. stavka 2. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 prihvaćanje donacije podliježe odobrenju Vijeća.
6. Sredstva 11. ERF-a koja odgovaraju namjenskim prihodima dostupna su automatski kada Komisija zaprimi te prihode. Međutim, učinak procjene iznosa potraživanja jest dostupnost sredstava 11. ERF-a u slučaju namjenskih prihoda iz stavka 2. točke (a) u slučajevima kada je sporazum s državama članicama izražen u eurima, plaćanja se mogu izvršiti na temelju tih prihoda samo kada su zaprimljeni.
Članak 10.
Načelo specifikacije
Sredstva 11. ERF-a izdvajaju se za posebne namjene po državi AKP-a ili PZP-u i u skladu s glavnim instrumentima suradnje.
U pogledu država AKP-a, ti instrumenti propisani su Financijskim protokolom utvrđenim Prilogom I.c Sporazuma o partnerstvu AKP-EU. Izdvajanje sredstava (okvirna sredstva) temelji se i na odredbama Unutarnjeg sporazuma i Provedbene uredbe te se njime uzimaju u obzir sredstva rezervirana za rashode za potporu povezane s programiranjem i provedbom na temelju članka 6. Unutarnjeg sporazuma.
U pogledu PZP-ova, ti instrumenti propisani su u dijelu četvrtom Odluke o prekomorskom pridruživanju i njegovu Prilogu II. Izdvajanjem tih sredstava uzima se u obzir i nedodijeljena pričuva predviđena člankom 3. stavkom 3. tog Priloga te sredstva za studije ili mjere tehničke pomoći na temelju njegova članka 1. stavka 1. točke (c).
Članak 11.
Načelo dobrog financijskog upravljanja
1. Primjenjuje se članak 30. stavci 1. i 2. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o načelima ekonomičnosti, učinkovitosti i djelotvornosti. Ne dovodeći u pitanje stavak 3. točku (a) ovog članka, članak 18. Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012 ne primjenjuje se.
2. Postavljaju se određeni, mjerljivi, dostižni, odgovarajući i vremenski utvrđeni ciljevi. Postizanje tih ciljeva prati se pokazateljima uspješnosti.
3. Radi boljeg odlučivanja, posebno kako bi se opravdalo i navelo određivanje doprinosa koje moraju plaćati države članice iz članka 21. ove Uredbe, potrebne su sljedeće evaluacije:
(a)
uporabi sredstava 11. ERF-a prethodi ex-ante evaluacija o djelovanju koje je potrebno poduzeti koja obuhvaća elemente navedene u članku 18. stavku 1. Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012;
(b)
djelovanje podliježe ex-post evaluaciji kako bi se osiguralo da su željenim rezultatima opravdana upotrebljena sredstva.
4. Vrste financiranja predviđene glavom VIII. ove Uredbe i načini izvršenja predviđeni člankom 17. ove Uredbe odabiru se na temelju sposobnosti da se njima postignu posebni ciljevi mjera i sposobnosti da se njima ostvare rezultati, posebno uzimajući u obzir troškove kontrola, administrativno opterećenje i očekivani rizik nepoštovanja. Za bespovratna sredstva, to uključuje mogućnost uporabe jednokratnih iznosa, paušalne stope ili jediničnih troškova.
Članak 12.
Unutarnja kontrola
Primjenjuje se članak 32. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
Članak 13.
Načelo transparentnosti
1. 11. ERF se provodi, a financijsko izvještavanje izvršava u skladu s načelom transparentnosti.
2. Godišnje izvješće o obvezama, plaćanja i godišnji iznos poziva za dodjelu doprinosa na temelju članka 7. Unutarnjeg sporazuma objavljuju se u Službenom listu Europske unije.
3. Ne dovodeći u pitanje članak 4. ove Uredbe, primjenjuje se članak 35. stavak 2. prvi podstavak i članak 35. stavak 3. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o objavi podataka o primateljima i drugih podataka. U svrhu članka 21. stavka 2. drugog podstavka Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012, termin „mjesto” znači, prema potrebi, ekvivalent regiji na razini NUTS 2. ako je primatelj fizička osoba.
4. Mjere koje se financiraju u okviru 11. ERF-a mogu se provoditi uz usporedno ili zajedničko sufinanciranje.
U slučaju usporednog sufinanciranja, mjeru treba podijeliti na niz jasno prepoznatljivih dijelova koje financiraju različiti partneri koji osiguravaju sufinanciranje na takav način da se krajnja uporaba financiranja uvijek može utvrditi.
U slučaju zajedničkog sufinanciranja, ukupni trošak mjere treba podijeliti između partnera koji pružaju sufinanciranje, a sredstva treba udružiti na način da više nije moguće utvrditi izvor financiranja za bilo koju aktivnost koja se poduzima kao dio mjere. U tim slučajevima, ex-post objava ugovora o bespovratnim sredstvima i javnoj nabavi kako se zahtijeva prvim podstavkom članka 35. stavka 2. i člankom 35. stavkom 3. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 u skladu je s pravilima subjekta kojem su povjerene zadaće, ako postoji.
5. Prilikom pružanja financijske pomoći, Komisija prema potrebi poduzima sve potrebne mjere kako bi osigurala vidljivost financijske potpore Unije. To uključuje mjere kojima se određuju zahtjevi za vidljivost za primatelje sredstava Unije, osim u opravdanim okolnostima. Komisija je odgovorna za praćenje usklađenosti primatelja s tim zahtjevima.
GLAVA III.
Sredstva 11. ERF-a i izvršenje
Članak 14.
Izvori sredstava 11. ERF-a
Sredstva 11. ERF-a sastoje se od gornje granice iz članka 1. stavaka 2., 4. i 6. Unutarnjeg sporazuma; od sredstava iz njegova članka 1. stavka 9. i od drugih namjenskih prihoda iz članka 9. ove Uredbe.
Članak 15.
Struktura 11. ERF-a
Prihodi i rashodi 11. ERF-a razvrstavaju se s obzirom na njihovu vrstu ili na svrhu kojoj su namijenjeni.
Članak 16.
Provedba 11. ERF-a u skladu s načelom dobrog financijskog upravljanja
1. Komisija preuzima odgovornosti Unije kako je definirano člankom 57. Sporazuma o partnerstvu AKP-EU i Odlukom o prekomorskom pridruživanju. U tu svrhu izvršava prihode i rashode 11. ERF-a u skladu s odredbama ovog dijela i dijela trećeg ove Uredbe na vlastitu odgovornost i u okviru sredstava 11. ERF-a.
2. Države članice surađuju s Komisijom kako bi se sredstva 11. ERF-a upotrebljavala u skladu s načelom dobrog financijskog upravljanja.
Članak 17.
Načini izvršenja
1. Primjenjuju se članci 56. i 57. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
2. Podložno odredbama iz stavaka od 3. do 5. ovog članka, primjenjuju se pravila o načinima izvršenja utvrđena poglavljem 2. glave IV. dijela prvog Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 te člancima 188. i 193. te Uredbe. Međutim članak 58. stavak 1. točka (b) i članak 59. te Uredbe, o podijeljenom upravljanju s državama članicama, ne primjenjuju se.
3. Subjekti kojima su povjerene zadaće osiguravaju dosljednost s vanjskom politikom Unije i mogu povjeriti drugim subjektima zadaće povezane s izvršenjem proračuna na temelju uvjeta jednakih onima koji se primjenjuju na Komisiju. Svake godine ispunjaju svoje obveze na temelju članka 60. stavka 5. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012. Mišljenje revizije podnosi se u roku od jednog mjeseca od izvješća i izjave o upravljanju kako bi se uzeli u obzir u jamstvu Komisije.
Međunarodne organizacije navedene u članku 58. stavku 1. točki (c) podtočki ii. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 i tijela država članica navedene u članku 58. stavku 1. točki (c) podtočkama v. i vi. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 kojima je Komisija povjerila zadaće, također mogu povjeriti zadaće izvršenja proračuna neprofitnim organizacijama koje imaju odgovarajuće operativne i financijske kapacitete, pod istim uvjetima koji se primjenjuju na Komisiju.
Države AKP-a i PZP-ovi mogu povjeriti zadaće povezane s izvršavanjem proračuna i unutar njihovih odjela te tijelima uređenima privatnim pravom na temelju ugovora o uslugama. Ta tijela odabiru se na temelju otvorenih, transparentnih, razmjernih i nediskriminirajućih postupaka kojima se izbjegava sukob interesa. Sporazumom o financiranju propisuju se uvjeti ugovora o uslugama.
4. Ako se 11. ERF provodi u okviru neizravnog upravljanja s državama AKP-a ili PZP-ovima, ne dovodeći u pitanje odgovornosti država AKP-a ili PZP-ova u svojstvu javnih naručitelja, Komisija:
(a)
prema potrebi osigurava povrat iznosa koje duguju primatelji u skladu s člankom 80. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, uključujući odlukom koja je izvršiva na temelju istih uvjeta kao onih utvrđenih člankom 299. UFEU-a;
(b)
može, ako je to nužno s obzirom na okolnosti, propisati upravne i/ili financijske sankcije na temelju istih uvjeta kao onih utvrđenih člankom 109. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
Sporazum o financiranju sadržava odredbe o suradnji između Komisije i države AKP-a ili PZP-a u tu svrhu.
5. Financijska pomoć Unije može se pružiti doprinosima međunarodnim, regionalnim ili nacionalnim fondovima, poput onih koje je uspostavio ili kojima upravlja EIB, države članice ili partnerske zemlje i regije ili međunarodne organizacije radi poticanja zajedničkog financiranja niza donatora ili fondovima koje je uspostavio najmanje jedan donator u svrhu zajedničke provedbe projekata.
Promiče se recipročni pristup financijskih institucija Unije, po potrebi, financijskim instrumentima koje su uspostavile druge organizacije.
GLAVA IV.
Financijski izvršitelji
Članak 18.
Opće odredbe o financijskim izvršiteljima i njihovoj odgovornosti
1. Komisija svakom financijskom izvršitelju pruža sredstva potrebna za izvršavanje njihovih zadaća te dokument u kojem su podrobno opisane njihove zadaće, prava i obveze.
2. Primjenjuje se članak 64. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o razdvajanju dužnosti.
3. Poglavlje IV. glave IV. dijela prvog Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o odgovornosti financijskih izvršitelja primjenjuje se mutatis mutandis.
Članak 19.
Dužnosnik za ovjeravanje
1. Primjenjuju se članci 65., 66. i 67. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o dužnosniku za ovjeravanje, njegovim ovlastima i dužnostima, odnosno o ovlastima i dužnostima šefova delegacija Unije.
Godišnje izvješće o radu navedeno u članku 66. stavku 9. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 obuhvaća, u obliku priloga, tabele koje prikazuju po raspodjeli, zemlji, državnom području, regiji ili podregiji ukupne obveze, dodijeljena sredstva i plaćanja izvršena tijekom financijske godine te sveukupne iznose od otvaranja određenog ERF-a.
2. Ako nadležni dužnosnik Komisije za ovjeravanje sazna za probleme pri provođenju postupaka povezanih s upravljanjem sredstvima 11. ERF-a, u kombinaciji s imenovanim nacionalnim i regionalnim dužnosnikom za ovjeravanje, dužnosnikom za ovjeravanje unutar AKP-a ili teritorijalnim dužnosnikom za ovjeravanje, on uspostavlja sve kontakte potrebne kako bi se situacija popravila i poduzima sve potrebne korake. U slučaju da nacionalni i regionalni dužnosnik za ovjeravanje, dužnosnik za ovjeravanje unutar AKP-a ili teritorijalni dužnosnik za ovjeravanje ne izvršava ili nije u mogućnosti izvršavati dužnosti njemu povjerene u okviru Sporazuma o partnerstvu AKP-EU ili Odluke o prekomorskom pridruživanju, nadležni dužnosnik Komisije za ovjeravanje može privremeno preuzeti njegovo mjesto i djelovati u njegovo ime i za njegov račun. U tom slučaju Komisija može, iz sredstava dodijeljenih dotičnoj državi AKP-a ili PZP-u, primiti novčanu naknadu za dodatan administrativni posao.
Članak 20.
Računovodstveni službenik
1. Računovodstveni službenik Komisije računovodstveni je službenik 11. ERF-a.
2. Primjenjuje se članak 68., uz iznimku njegova stavka 1. drugog podstavka i članak 69. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o ovlastima i dužnostima računovodstvenog službenika, odnosno ovlastima koje računovodstveni službenik može delegirati. Članak 54., članak 57. stavak 3., članak 58. stavak 5. drugi podstavak i članak 58. stavak 6. Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012 ne primjenjuju se.
GLAVA V.
Prihodi
Članak 21.
Godišnji doprinos i njegovi obroci
1. U skladu s člankom 7. Unutarnjeg sporazuma, gornja granica za godišnji iznos doprinosa za godinu n + 2 i godišnji iznos doprinosa za godinu n + 1 te za njegovo plaćanje u tri obroka utvrđuje se u skladu s postupkom utvrđenim stavcima od 2. do 7. ovog članka.
Obroci koje mora platiti svaka država članica određuju se na način da su razmjerni doprinosima koje pojedine države članice uplaćuju u 11. ERF kako je utvrđeno člankom 1. stavkom 2. Unutarnjeg sporazuma.
2. Komisija do 15. listopada godine n predstavlja prijedlog koji određuje:
(a)
gornju granicu za godišnji iznos doprinosa za godinu n + 2,
(b)
godišnji iznos doprinosa za godinu n + 1,
(c)
iznos prvog obroka doprinosa za godinu n + 1,
(d)
indikativna, neobvezujuća predviđanja na temelju statističkog pristupa za očekivane godišnje iznose doprinosa za godine n + 3 i n + 4.
Vijeće odlučuje o tom prijedlogu do 15. studenoga godine n.
Države članice plaćaju prvi obrok doprinosa za godinu n + 1 najkasnije do 21. siječnja godine n + 1.
3. Komisija predstavlja prijedlog do 15. lipnja godine n + 1 koji određuje:
(a)
iznos drugog obroka doprinosa za godinu n + 1,
(b)
revidirani godišnji iznos doprinosa za godinu n + 1 u skladu sa stvarnim potrebama, u slučajevima kada, u skladu s člankom 7. stavkom 3. Unutarnjeg sporazuma, godišnji iznos odstupa od stvarnih potreba.
Vijeće odlučuje o prijedlogu najkasnije 21 kalendarski dan nakon što Komisija predstavi svoj prijedlog.
Države članice plaćaju drugi obrok najkasnije 21 kalendarski dan nakon donošenja odluke Vijeća.
4. Do 15. srpnja godine n + 1, Komisija, uzimajući u obzir predviđanja EIB-a o upravljanju i djelovanju instrumenta pomoći ulaganju, uključujući one subvencije za kamatne stope koje provodi EIB, izrađuje i dostavlja Vijeću izvješće o obvezama, plaćanjima i godišnjem iznosu poziva za doprinose izvršenih u godini n i koji se trebaju izvršiti u godinama n + 1 i n + 2. Komisija osigurava godišnje iznose doprinosa od država članica, kao i iznose koje još ERF treba platiti, praveći razliku između udjela EIB-a i Komisije. Iznosi za godine n + 1 i n + 2 temelje se na sposobnosti učinkovitog dobavljanja predložene razine sredstava, dok se istovremeno poduzimaju koraci da se izbjegnu značajne varijacije između različitih godina, kao i značajne bilance na kraju godine.
5. Komisija predstavlja do 10. listopada godine n + 1 prijedlog koji određuje:
(a)
iznos trećeg obroka doprinosa za godinu n + 1,
(b)
revidirani godišnji iznos doprinosa za godinu n + 1 u skladu sa stvarnim potrebama, u slučajevima kada, u skladu s člankom 7. stavkom 3. Unutarnjeg sporazuma, godišnji iznos odstupa od stvarnih potreba.
Vijeće odlučuje o prijedlogu najkasnije 21 kalendarski dan nakon što Komisija predstavi svoj prijedlog.
Države članice plaćaju treći obrok najkasnije 21 kalendarski dan nakon donošenja odluke Vijeća.
6. Iznos obroka povezanih s određenom godinom ne smije prelaziti godišnji iznos doprinosa određenog za tu godinu. Godišnji iznos doprinosa ne smije prelaziti gornju granicu određenu za tu godinu. Gornja granica ne smije se povećati osim u skladu s člankom 7. stavkom 4. Unutarnjeg sporazuma. Moguće povećanje gornje granice uključuje se u prijedloge iz stavaka 2., 3. i 5. ovog članka.
7. Gornjom granicom godišnjeg iznosa doprinosa koji treba platiti svaka država članica za godinu n + 2, godišnjim iznosom doprinosa za godinu n + 1 i obrocima doprinosa posebno se navodi:
(a)
iznos kojim upravlja Komisija i
(b)
iznos kojim upravlja EIB, uključujući subvencije za kamatne stope kojima on upravlja.
Članak 22.
Plaćanje obroka
1. U okviru poziva za doprinose prvo se iskorištavaju iznosi utvrđeni za prethodne Europske razvojne fondove, jedan za drugim.
2. Doprinosi država članica izražavaju se u eurima i plaćaju u eurima.
3. Doprinos iz članka 21. stavka 7. točke (a) svaka država članica odobrava na poseban račun pod nazivom „Europska komisija - Europski razvojni fond” otvoren pri središnjoj banci te države članice ili financijske institucije koju je relevantna država članica odredila. Iznos takvih doprinosa ostaje na tim posebnim računima dok se plaćanja trebaju izvršiti. Komisija nastoji izvršiti sve isplate s posebnih računa na način kojim se održava raspodjela sredstava na tim računima koja odgovara ključu raspodjele doprinosa na temelju članka 1. stavka 2. točke (a) Unutarnjeg sporazuma.
Doprinos iz članka 21. stavka 7. točke (b) ove Uredbe svaka država članica odobrava u skladu s člankom 53. stavkom 1.
Članak 23.
Kamate zbog neplaćenih iznosa doprinosa
1. Po isteku rokova utvrđenih člankom 21. stavcima 2., 3. i 5., dotična država članica obvezna je platiti kamatu u skladu sa sljedećim uvjetima:
(a)
kamatna stopa je stopa koju Europska središnja banka primjenjuje na svoje glavne operacije refinanciranja, kako je objavljeno u seriji C Službenog lista Europske unije, na snazi prvog kalendarskog dana mjeseca u kojem istječe rok, uvećana za dva postotna boda. Ta stopa povećava se za četvrtinu postotnog boda za svaki mjesec kašnjenja;
(b)
kamata se plaća za razdoblje koje protekne od kalendarskog dana koji slijedi dan isteka roka za plaćanje do dana plaćanja.
2. S obzirom na doprinos iz članka 21. stavka 7. točke (a) ove Uredbe, kamata se knjiži u korist jednog od računa iz članka 1. stavka 6. Unutarnjeg sporazuma.
S obzirom na doprinos iz članka 21. stavka 7. točke (b) ove Uredbe, kamata se knjiži u korist instrumenta pomoći ulaganju u skladu s člankom 53. stavkom 1. ove Uredbe.
Članak 24.
Poziv na plaćanje neplaćenih doprinosa
Po isteku financijskog protokola utvrđenog Prilogom I.c Sporazumu o partnerstvu AKP-EU, Komisija i EIB pozivaju na plaćanje onog dijela koji države članice još moraju platiti u skladu s člankom 21. ove Uredbe, kako se zahtijeva uvjetima utvrđenima ovom Uredbom.
Članak 25.
Ostali prihodi
1. Primjenjuju se članci od 77. do 79., članak 80. stavci 1. i 2. te članci 81. i 82. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o procjeni iznosa potraživanja, utvrđivanju iznosa potraživanja, odobravanju i pravilima povrata, zastari i nacionalnom tretmanu prava Unije. Povrat se može izvršiti odlukom Komisije izvršivom na temelju članka 299. UFEU-a.
2. U pogledu članka 77. stavka 3. i članka 78. stavka 2. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, upućivanje na vlastita sredstva podrazumijeva upućivanje na doprinose država članica definirane člankom 21. ove Uredbe.
3. Članak 83. stavak 2. Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012 primjenjuje se na povrat određen u eurima. Za povrate u lokalnoj valuti, primjenjuje se koristeći stopu središnje banke zemlje koja izdaje valutu, na snazi prvog kalendarskog dana mjeseca u kojem je određen nalog za povrat.
4. U pogledu članka 84. stavka 3. Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012, popis prava određuje se odvojeno za 11. ERF i dodaje se izvješću iz članka 44. stavka 2. ove Uredbe.
5. Članci 85. i 90. Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012 ne primjenjuju se.
GLAVA VI.
Rashodi
Članak 26.
Odluke o financiranju
Preuzimanju obveza za rashode prethodi odluka o financiranju koju donosi Komisija.
Primjenjuje se članak 84. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, osim njegova stavka 2.
Članak 27.
Pravila koja se primjenjuju na obveze
1. Primjenjuje se članak 85., osim njegova stavka 3. točke (c), članci 86., 87., 185. te članak 189. stavci 1. i 2. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 koji se odnose na obveze i provedbu vanjskih djelovanja. Ne primjenjuje se članak 95. stavak 2., članak 97. stavak 1. točke (a) i (e) te članak 98. Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012.
2. U vezi s primjenom članka 189. stavka 2. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, razdoblje za sklapanje pojedinačnih ugovora i sporazuma o bespovratnim sredstvima za provedbu djelovanja može se produljiti na više od tri godine nakon datuma sklapanja ugovora o financiranju, kada države AKP-a i PZP-ovi povjere zadaće izvršenja proračuna na temelju članka 17. stavka 3. ove Uredbe.
3. Ako su sredstva 11. ERF-a izvršena u neizravnom upravljanju s državama AKP-a i PZP-ovima, nadležni dužnosnik za ovjeravanje može, kada prihvati opravdanje, produljiti razdoblje od dvije godine iz članka 86. stavka 5. trećeg podstavka Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012; i razdoblje od tri godine iz njezinog članka 189. stavka 2. drugog podstavaka.
4. Po isteku produljenih razdoblja iz stavka 3. ovog članka ili razdoblja iz trećeg podstavka članka 86. stavka 5. te iz drugog podstavka članka 189. stavka 2. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, neiskorištena salda se, po potrebi, opozivaju.
5. Ako se mjere donose na temelju članaka 96. i 97. Sporazuma o partnerstvu AKP-EU, primjena produljenih razdoblja iz stavka 3. ovog članka, članka 86. stavka 5. trećeg podstavka i članka 189. stavka 2. drugog podstavka Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 može se suspendirati.
6. Za potrebe članka 87. stavka 1. točke (c) i stavka 2. točke (b) Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, usklađenost i ispravnost procjenjuju se u odnosu na odgovarajuće odredbe, a posebno Ugovorâ, Sporazuma o partnerstvu AKP-EU, Odluke o prekomorskom pridruživanju, Unutarnjeg sporazuma, ove Uredbe te svih akata donesenih za provedbu tih odredaba.
7. U svim pravnim obvezama treba izričito stajati da Komisija i Revizorski sud imaju ovlasti za provjeru i reviziju te da Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) ima ovlasti za istrage, na temelju dokumenata i na licu mjesta, svih korisnika, izvoditelja i podizvoditelja koji su primili sredstva iz 11. ERF-a.
Članak 28.
Potvrda, odobravanje i plaćanje rashoda
Primjenjuju se članci 88., 89. i članak 90., osim njegova stavka 4. drugog podstavka, članak 91. i članak 184. stavak 4. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
Članak 29.
Rokovi za plaćanja
1. Podložno stavku 2., na plaćanja koje vrši Komisija primjenjuje se članak 92. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
2. Ako su sredstva iz 11. ERF-a izvršena pod neizravnim upravljanjem s državama AKP-a i PZP-ovima, a Komisija vrši plaćanja u njihovo ime, rok iz članka 92. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 primjenjuje se na sva plaćanja koja nisu navedena u njegovoj točki (a). Sporazum o financiranju treba sadržavati odredbe potrebne za osiguranje pravovremene suradnje javnog naručitelja.
3. Zahtjevi za odgođena plaćanja za koja je odgovorna Komisija terete se na računu ili računima iz članka 1. stavka 6. Unutarnjeg sporazuma.
GLAVA VII.
Razne provedbene odredbe
Članak 30.
Unutarnji revizor
Unutarnji revizor Komisije unutarnji je revizor 11. ERF-a. Primjenjuju se članci 99. i 100. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
Članak 31.
IT sustavi, elektronički prijenos i e-vlada
Članci 93., 94. i 95. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, povezani s elektroničkim upravljanjem operacijama i dokumentima, primjenjuju se mutatis mutandis na 11. ERF.
Članak 32.
Dobro upravljanje i pravna sredstva
Primjenjuju se članci 96. i 97. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
Članak 33.
Uporaba središnje baze podataka o isključenjima
Središnja baza podataka o isključenjima uspostavljena na temelju članka 108. stavka 1. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, koja sadržava podatke o natjecateljima i ponuditeljima te podnositeljima zahtjeva i korisnicima koji se nalaze u jednoj od situacija iz članka 106., članka 109. stavka 1. prvog podstavka točke (b) i članka 109. stavka 2. točke (a) te Uredbe primjenjuju se za provedbu 11. ERF-a.
Članak 108. stavci 2. i 5. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 te članci 142. i 144. Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012 povezani s uporabom središnje baza podataka o isključenjima i pristupu njome primjenjuju se mutatis mutandis.
U pogledu članka 108. stavka 2. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, financijski interesi Unije uključuju provedbu 11. ERF-a.
Članak 34.
Administrativni aranžmani s Europskom službom za vanjsko djelovanje
Europska služba za vanjsko djelovanje i službe Komisije mogu se dogovoriti o detaljnim aranžmanima za olakšanje izvršenja, od strane delegacija Unije, sredstava predviđenih za rashode za potporu povezane s 11. ERF-om na temelju članka 6. Unutarnjeg sporazuma.
GLAVA VIII.
Vrste financiranja
Članak 35.
Opće odredbe o vrstama financiranja
1. Za potrebe pružanja financijske pomoći na temelju ove glave, suradnja među Unijom, državama AKP-a i PZP-ovima može se, inter alia, odvijati u obliku:
(a)
trostranih aranžmana kojima Unija koordinira s trećim zemljama svoju pomoć državi AKP-a, PZP-u ili regiji;
(b)
mjera administrativne suradnje primjerice twinning između javnih ustanova, tijela lokalne vlasti, nacionalnih javnih tijela ili subjekata uređenih privatnim pravom kojima je povjereno pružanje javnih usluga države članice ili najudaljenije regije, te države AKP-a ili PZP-a ili njihove regije, kao i mjera suradnje u koje su uključeni stručnjaci iz javnog sektora koje je država članica poslala te njihova regionalna ili lokalna tijela vlasti,
(c)
stručnih instrumenata za ciljanu izgradnju kapaciteta u državi AKP-a, PZP-u ili njihovoj regiji te pružanja kratkoročne tehničke pomoći i savjeta njima, kao i podrške održivih centara znanja i izvrsnosti u pogledu upravljanja i reforme u javnom sektoru,
(d)
doprinosa troškovima potrebnima za uspostavu javno-privatnog partnerstva i upravljanja njime;
(e)
programâ potpore sektorskoj politici, kojima Unija pruža potporu sektorskom programu države AKP-a ili PZP-a ili
(f)
subvencija za kamatne stope u skladu s člankom 37.
2. Pored vrsta financiranja iz članaka od 36. do 42., financijska pomoć može se također pružati na sljedeći način:
(a)
otpisom dugova u okviru međunarodno dogovorenih programâ otpisa dugova;
(b)
U iznimnim slučajevima, sektorskim i općim uvoznim programima koji mogu biti u obliku:
-
sektorskih uvoznih programa u naravi;
-
sektorskih uvoznih programa kojima se osigurava strana valuta za financiranje uvoza za dotični sektor, ili
-
općih uvoznih programa kojima se osigurava strana valuta za financiranje općeg uvoza širokog raspona proizvoda.
3. Financijska pomoć može se pružiti doprinosima međunarodnim, regionalnim ili nacionalnim fondovima, kao što su oni koje je osnovala ili kojima upravljaju EIB, države članice ili države AKP-a ili PZP-ovi i regije ili međunarodne organizacije, radi privlačenja zajedničkog financiranja više donatora, ili fondovima koje je osnovao donator ili više njih radi zajedničke provedbe projekata.
Promiče se recipročni pristup financijskih institucija Unije, po potrebi, financijskim instrumentima koje su uspostavile druge organizacije.
4. Provedbom svoje potpore tranziciji i reformama u državama AKP-a i PZP-ovima, Unija se naslanja na i dijeli iskustva i poučne lekcije država članica.
Članak 36.
Javna nabava
1. Primjenjuje se članak 101. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 kojim se definiraju ugovori o javnoj nabavi.
2. Za potrebe ove Uredbe javni naručitelji jesu:
(a)
Komisija, u ime i za račun jedne ili više države AKP-a ili jednog ili više PZP-ova;
(b)
subjekti i osobe iz članka 185. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 kojima su povjerene odgovarajuće zadaće izvršenja proračuna.
3. Za ugovore o javnoj nabavi koje su dodijelili javni naručitelji iz stavka 2. ovog članka, ili su dodijeljeni u njihovo ime, primjenjuju se odredbe poglavlja 1. glave V. dijela prvog i poglavlja 3. glave IV. dijela drugog Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, osim:
(a)
članka 103., članka 104. stavka 1. drugog podstavka i članka 111. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012;
(b)
članka 127. stavaka 3. i 4., članka 128., članaka 134. do 137., članka 139. stavka 3. do 6., članka 148. stavka 4., članka 151. stavka 2., članka 160., članka 164., druge rečenice članka 260. i članka 262. Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012.
Članak 124. stavak 2. Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012 primjenjuje se na ugovore u vezi s nekretninama.
Prvi podstavak ovog stavka ne primjenjuje se na javne naručitelje iz točke (b) stavka 2. ovog članka ako ih je, nakon provjera iz članka 61. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, Komisija ovlastila da primjene vlastite postupke javne nabave.
4. Na ugovore o javnoj nabavi koje Komisija dodijeli za vlastiti račun te na provedbena djelovanja povezana s pomoći za upravljanje kriznim situacijama i operacijama humanitarne pomoći, primjenjuju se odredbe glave V. dijela prvog Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
5. U slučaju nepoštovanja postupaka iz stavka 3., rashodi u vezi s dotičnim operacijama nisu prihvatljivi za financiranje iz 11. ERF-a.
6. Postupci javne nabave iz stavka 3. utvrđuju se u sporazumu o financiranju.
7. U pogledu članka 263. stavka 1. točke (a) Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012:
(a)
„prethodna obavijest” znači obavijest kojom javni naručitelji objavljuju indikativne procijenjene ukupne vrijednosti i predmet ugovora i okvirnih ugovora koje namjeravaju sklopiti u financijskoj godini, ali isključujući ugovore koji su u pregovaračkom postupku javne nabave bez prethodnog objavljivanja poziva na nadmetanje;
(b)
„poziv na nadmetanje” znači način na koji javni naručitelji objavljuju svoju namjeru pokretanja postupka za sklapanje ugovora o javnoj nabavi ili okvirnog ugovora ili uspostavljanja dinamičkog sustava nabave u skladu s člankom 131. Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012;
(c)
„obavijesti o sklopljenom ugovoru” znači obavijest u kojoj se objavljuje ishod postupka sklapanja ugovora, okvirnih ugovora ili ugovora koji se temelje na dinamičkom sustavu nabave.
Članak 37.
Bespovratna sredstva
1. Podložno stavcima 2. i 3. ovog članka, primjenjuje se glava VI. dijela prvog i članak 192. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
2. Bespovratna sredstva izravni su financijski doprinosi, putem donacija, iz 11. ERF-a kako bi se financiralo sljedeće:
(a)
djelovanje namijenjeno pomoći pri ostvarenju cilja Sporazuma o partnerstvu AKP-EU ili Odluke o prekomorskom pridruživanju ili programa ili projekta donesenog u skladu s tim Sporazumom ili tom Odlukom, ili
(b)
funkcioniranje tijela koje nastoji ostvariti cilj iz točke (a).
Bespovratna sredstva u smislu točke (a) mogu se dodijeliti tijelu iz članka 208. stavka 1. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
3. Kada radi s dionicima iz država AKP-a i PZP-ova, Komisija uzima u obzir njihove specifičnosti, uključujući potrebe i kontekst, pri definiranju modaliteta financiranja, vrste doprinosa, modaliteta dodjele i administrativnih odredbi za upravljanje bespovratnim sredstvima kako bi najbolje odgovorila potrebama i doprla do najšireg mogućeg raspona dionika iz država AKP-a i PZP-ova te kako bi na najučinkovitiji način postigla ciljeve Sporazuma o partnerstvu AKP-EU ili Odluke o prekomorskom pridruživanju. Potiču se posebni modaliteti, kao što su sporazumi o partnerstvu, financijska potpora trećim stranama, izravna dodjela ili pozivi za podnošenje prijedloga s ograničenom prihvatljivosti ili paušalni iznosi.
4. Sljedeće navedeno nisu bespovratna sredstva u smislu ove Uredbe:
(a)
stavke iz članka 121. stavka 2. točaka (b) do (f), (h) i (i) Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012;
(b)
financijska potpora iz članka 35. stavka 2. ove Uredbe.
5. Članci 175. i 177. Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012 ne primjenjuju se.
Članak 38.
Nagrade
Primjenjuje se glava VII. dijela prvog Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, osim njezinog članka 138. stavka 2. drugog podstavka.
Članak 39.
Proračunska potpora
Primjenjuje se članak 186. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
Opća ili sektorska proračunska potpora Unije temelji se na na uzajamnoj odgovornosti i zajedničkoj predanosti univerzalnim vrijednostima i ciljevima za jačanje ugovornih partnerstava između Unije i država AKP-a ili PZP-ova kako bi se promicali demokracija, ljudska prava i vladavina prava, podupirao održiv i uključiv rast te iskorijenilo siromaštvo.
Svaka odluka o pružanju proračunske potpore temelji se na politikama proračunske potpore koje je Unija dogovorila, jasnom skupu kriterija prihvatljivosti i pažljivoj ocjeni rizika i koristi.
Jedna od ključnih odrednica takve odluke jest ocjena predanosti, stanja i napretka država AKP-a i PZP-ova u pogledu demokracije, ljudskih prava i vladavine prava. Proračunska potpora razlikuje se kako bi se bolje odgovorilo na politički, gospodarski i društveni kontekst država AKP-a ili PZP-ova, uzimajući u obzir stanja nestabilnosti.
Pri pružanju proračunske potpore, Komisija jasno određuje i prati njezinu uvjetovanost, te podupire i razvoj parlamentarnog nadzora i sposobnosti revizije te povećanu transparentnost i pristup javnosti informacijama.
Isplata proračunske potpore uvjetuje se zadovoljavajućim napretkom prema ostvarenju ciljeva dogovorenih s državama AKP-a i PZP-ovima.
Pri pružanju proračunske potpore PZP-ovima uzimaju se u obzir njihove ustavne poveznice s dotičnim državama članicama.
Članak 40.
Financijski instrumenti
Financijski instrumenti mogu se uspostaviti u odluci o financiranju iz članka 26. Oni su, kada je god to moguće, pod vodstvom EIB-a, višestrane europske financijske institucije, kao što je Europska banka za obnovu i razvoj, ili dvostrane europske financijske institucije, na primjer dvostranih banaka za razvoj, po mogućnosti zajedno s dodatnim bespovratnim sredstvima ili drugih izvora.
Komisija može provoditi financijske instrumente pod izravnim upravljanjem ili pod neizravnim upravljanjem povjeravanjem zadaća subjektima na temelju članka 58. stavka 1. točke (c) podtočaka ii., iii., v. i vi. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012. Ti subjekti ispunjavaju zahtjeve iz Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 te su usklađeni s ciljevima, standardima i politikama Unije te s najboljom praksom u pogledu uporabe fondova Unije i izvješćivanja o tome.
Subjekti koji ispunjavaju kriterije iz članka 60. stavka 2. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 smatraju se da ispunjavaju kriterije odabira navedene u članku 139. te Uredbe. Primjenjuje se glava VIII. dijela prvog Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, osim njezinog članka 139. stavka 1., stavka 4. prvog podstavka i stavka 5.
Financijski instrumenti mogu se udružiti u instrumente za potrebe izvršenja i izvješćivanja.
Članak 41.
Stručnjaci
U vezi s plaćanjem vanjskih stručnjaka primjenjuje se drugi stavak članka 204. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 i članak 287. Delegirane uredbe (EU) br. 1268/2012.
Članak 42.
Uzajamni fondovi Unije
1. Podložno stavku 2. ovog članka, primjenjuje se članak 187. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
2. U pogledu članka 187. stavka 8. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, nadležna komisija jest komisija iz članka 8. Unutarnjeg sporazuma.
GLAVA IX.
Financijsko izvještavanje i računovodstvo
Članak 43.
Financijski izvještaji 11. ERF-a
1. Financijsko izvještavanje 11. ERF-a, kojim se opisuje njegovo financijsko stanje na dan 31. prosinca određene godine, obuhvaća:
(a)
financijske izvještaje;
(b)
izvještaj o financijskom izvršenju.
Financijski izvještaji popraćeni su informacijama koje je dostavio EIB u skladu s člankom 57.
2. Računovodstveni službenik dostavlja Revizorskom sudu privremene financijske izvještaje do 31. ožujka sljedeće godine.
3. Revizorski sud do 15. lipnja sljedeće godine iznosi svoje primjedbe u vezi s privremenim financijskim izvještajima, u pogledu dijela sredstava 11. ERF-a za financijsko upravljanje za koje je nadležna Komisija, kako bi Komisija mogla unijeti ispravke koje smatra potrebnima za izradu završnih financijskih izvještaja.
4. Komisija odobrava završne financijske izvještaje i prosljeđuje ih Europskom parlamentu, Vijeću i Revizorskom sudu najkasnije do 31. srpnja sljedeće godine.
5. Primjenjuje se drugi podstavak članka 148. stavak 3. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
6. Završni financijski izvještaji objavljuju se u Službenom listu Europske unije zajedno s izjavom o jamstvu koju daje Revizorski sud u skladu s člankom 49. do 15. studenoga sljedeće godine.
7. Privremeni i završni financijski izvještaji mogu se na temelju stavaka 2. i 4. poslati elektroničkim putem.
Članak 44.
Financijski izvještaji i izvještaj o financijskom izvršenju
1. Primjenjuje se članak 145. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
2. Izvještaj o financijskom izvršenju priprema nadležni dužnosnik za ovjeravanje i prenosi računovodstvenom službeniku do 15. ožujka radi uključenja u financijske izvještaje 11. ERF-a. Iskazuje istinit i objektivan prikaz operacija proračunskih prihoda i rashoda iz sredstava 11. ERF-a. Prikazuje se u milijunima eura i obuhvaća:
(a)
izvještaj o financijskom rezultatu, u kojem se navode sve financijske operacije za tu godinu u smislu prihoda i rashoda;
(b)
prilog izvještaju o financijskom rezultatu, u kojem se dopunjuju podaci prikazani u njemu te se daju primjedbe na njih.
3. Izvještaj o financijskom rezultatu sadržava sljedeće:
(a)
tablicu u kojoj se opisuju promjene u dodijeljenim sredstvima tijekom prethodne financijske godine;
(b)
tablicu u kojoj se prikazuju, prema dodijeljenim sredstvima, ukupne obveze, namjenska sredstva i plaćanja izvršena tijekom financijske godine te sveukupni iznosi od otvaranja 11. ERF-a.
Članak 45.
Praćenje i izvješćivanje koje provode Komisija i EIB
1. Komisija i EIB prate, svatko u mjeri u kojoj se to na njih odnosi, kako države AKP-a, PZP-ovi i svi drugi korisnici koriste pomoć iz 11. ERF-a te provedbu projekata koji se financiraju iz 11. ERF-a, posebno uzimajući u obzir ciljeve iz članaka 55. i 56. Sporazuma o partnerstvu AKP-EU i odgovarajućih odredaba Odluke o prekomorskom pridruživanju.
2. EIB povremeno obavješćuje Komisiju o provedbi projekata koji se financiraju sredstvima 11. ERF-a kojima upravlja, nakon postupaka navedenih u operativnim smjernicama instrumenta pomoći ulaganju.
3. Komisija i EIB dostavljaju državama članicama podatke o operativnoj provedbi sredstava 11. ERF-a kako je predviđeno člankom 18. Provedbene uredbe. Komisija te podatke dostavlja Revizorskom sudu u skladu s člankom 11. stavkom 6. Unutarnjeg sporazuma.
Članak 46.
Računovodstvo
Na sredstva 11. ERF-a kojima upravlja Komisija primjenjuju se računovodstvena pravila iz članka 143. stavka 1. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012. Ta pravila primjenjuju se na 11. ERF uz uvažavanje posebne prirode njegovih aktivnosti.
Računovodstvena načela iz članka 144. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 primjenjuju se na financijske izvještaje iz članka 44. ove Uredbe.
Primjenjuju se članci 151., 153., 154., i 155. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
Računovodstveni službenik priprema i, nakon savjetovanja s nadležnim dužnosnikom za ovjeravanje, donosi kontni plan koji se primjenjuje na operacije 11. ERF-a.
Članak 47.
Proračunsko računovodstvo
1. Proračunskim računovodstvom pruža se detaljan prikaz financijskog izvršenja sredstava 11. ERF-a.
2. Proračunskim računovodstvom prikazuju se:
(a)
sva dodijeljena sredstva i odgovarajuća sredstava 11. ERF-a;
(b)
sve financijske obveze;
(c)
sva plaćanja te
(d)
utvrđeni dugovi i operacije naplate za financijsku godinu u potpunosti i bez njihovih usklađenja.
3. Ako su obveze, plaćanja i dugovi izraženi u nacionalnim valutama, računovodstvenim sustavom omogućava se, po potrebi, njihovo bilježenje u nacionalnim valutama te u eurima.
4. Globalne financijske obveze bilježe se u eurima u vrijednosti financijskih odluka koje je donijela Komisija. Pojedinačne financijske obveze bilježe se u eurima u istovjetnoj vrijednosti pravnih obveza. Ta vrijednost, ako je to primjereno, uključuje:
(a)
rezervaciju za plaćanje nadoknadivih troškova po podnošenju popratne dokumentacije;
(b)
rezervaciju za reviziju cijena, za povećanje količina i za nepredviđene događaje kako su definirani u ugovorima financiranim iz 11. ERF-a.
(c)
rezervaciju za promjene deviznog tečaja.
5. Svi računovodstveni zapisi koji se odnose na ispunjavanje obveze čuvaju se u razdoblju od pet godina od dana odluke o davanju razrješnice u pogledu financijskog izvršenja sredstva 11. ERF-a, iz članka 50., u vezi s financijskom godinom tijekom koje je financijska obveza zatvorena u računovodstvene svrhe.
GLAVA X.
Vanjska revizija i razrješnica
Članak 48.
Vanjska revizija i razrješnica u pogledu Komisije
1. U pogledu operacija koje se financiraju sredstvima 11. ERF-a kojima upravlja Komisija u skladu s člankom 16., Revizorski sud izvršava svoje ovlasti u skladu s ovim člankom i člankom 49.
2. Primjenjuju se članci 159., 160., članak 161., osim stavka 6., članak 162., osim prve rečenice stavka 3. i stavka 5., i članak 163. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
3. Za potrebe članka 159. stavka 1. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, Revizorski sud vodi računa o Ugovorima, Sporazumu o partnerstvu AKP-EU, Odluci o prekomorskom pridruživanju, Unutarnjem sporazumu, ovoj Uredbi i svim ostalim aktima donesenima na temelju tih instrumenata.
4. Za potrebe članka 162. stavka 1. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, datum iz prve rečenice jest 15. lipnja.
5. Revizorski sud obavješćuje se o unutarnjim propisima iz članka 56. stavka 1. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, uključujući o imenovanju dužnosnika za ovjeravanje te o instrumentu delegiranja iz članka 69. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
6. Nacionalna revizorska tijela država AKP-a i PZP-ova potiču se na suradnju s Revizorskim sudom, na njegov poziv.
7. Revizorski sud može, na zahtjev neke od ostalih institucija Unije, izdavati mišljenja o pitanjima koja se odnose na 11. ERF.
Poglavlje 49.
Izjava o jamstvu
Istovremeno s godišnjim izvješćem iz članka 162. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012, Revizorski sud Europskom parlamentu i Vijeću daje izjavu o jamstvu u pogledu pouzdanosti računa te zakonitosti i pravilnosti osnovnih transakcija, koja se objavljuje Službenom listu Europske unije.
Članak 50.
Razrješnica
1. Odluka o razrješnici obuhvaća račune iz članka 43., osim dijela koji osigurava EIB u skladu s člankom 57., te se donosi u skladu s člankom 164. i člankom 165. stavcima 2. i 3. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012. Razrješnica iz članka 164. stavka 1. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012. daje se u pogledu onih sredstava 11. ERF-a za godinu n kojima upravlja Komisija u skladu s člankom 16. stavkom 1. ove Uredbe.
2. Odluka o razrješnici objavljuje se u Službenom listu Europske unije.
3. Primjenjuju se članci 166. i 167. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
DIO DRUGI
INSTRUMENT POMOĆI ULAGANJU
Članak 51.
Uloga Europske investicijske banke
EIB upravlja instrumentom pomoći ulaganju i provodi operacije u njegovu okviru, uključujući subvencije za kamatne stope i tehničku pomoć, u ime Unije u skladu s dijelom drugim ove Uredbe.
Osim toga, EIB vrši financijsko izvršenje ostalih operacija koje se obavljaju putem financiranja iz njegovih vlastitih sredstava u skladu s člankom 4. Unutarnjeg sporazuma i, ako je to primjenjivo, zajedno sa subvencijama za kamatne stope iz sredstava 11 ERF-a.
Provedba dijela drugog ove Uredbe ne uzrokuje nikakve obveze ili odgovornost Komisije.
Članak 52.
Procjene obveza i plaćanja instrumenta pomoći ulaganju
Prije 1. rujna svake godine EIB Komisiji šalje svoje procjene obveza i plaćanja, neophodne za sastavljanje izjave iz članka 7. stavka 1. Unutarnjeg sporazuma, u pogledu operacija instrumenta pomoći ulaganju, uključujući one subvencije za kamatne stope koje izvršava, u skladu s Unutarnjim sporazumom. EIB Komisiji šalje ažurirane procjene obveza i plaćanja kada se to smatra potrebnim. Modaliteti se definiraju u upravljačkom sporazumu iz članka 55. stavka 4. ove Uredbe.
Članak 53.
Upravljanje doprinosima instrumentu pomoći ulaganju
1. Doprinosi iz članka 21. stavka 7. točke (b), a koje donosi Vijeće, države članice plaćaju EIB-u, bez troška za korisnika, putem posebnog računa koji EIB otvara u ime instrumenta pomoći ulaganju u skladu s detaljnim pravilima utvrđenima upravljačkim sporazumom iz članka 55. stavka 4.
2. Datum iz članka 1. stavka 5. Unutarnjeg sporazuma jest 31. prosinca 2030.
3. Osim ako Vijeće odluči drugačije u pogledu naknade EIB-u, u skladu s člankom 5. Unutarnjeg sporazuma, prihodima koje EIB ostvari putem kreditne bilance posebnih računa iz stavka 1. nadopunjuje se instrument pomoći ulaganju te se uzimaju u obzir u pozivima za doprinose iz članka 21. i koriste za ispunjavanje svih financijskih obveza nakon 31. prosinca 2030.
4. EIB upravlja riznicom u vezi s iznosima iz stavka 1. u skladu s detaljnim pravilima utvrđenima upravljačkim sporazumom iz članka 55. stavka 4.
5. Instrumentom pomoći ulaganju upravlja se u skladu s uvjetima utvrđenima u Sporazumu o partnerstvu AKP-EU, Odluci o prekomorskom pridruživanju, Unutarnjem sporazumu i dijelu drugom ove Uredbe.
Članak 54.
Naknade EIB-u
EIB-za upravljane operacijama instrumenta pomoći ulaganju prima punu naknadu svih troškova. Vijeće odlučuje o sredstvima i mehanizmima za naknade EIB-u u skladu s člankom 5. stavkom 4. Unutarnjeg sporazuma. Mjere za provedbu te odluke uključuju se u upravljački sporazum iz članka 55. stavka 4.
Članak 55.
Provedba instrumenta pomoći ulaganju
1. Vlastita pravila EIB-a primjenjuju se na instrumente koji se financiraju sredstvima 11. ERF-a kojima on upravlja.
2. Ako programe ili projekte sufinanciraju države članice ili njihova provedbena tijela, a odgovaraju prioritetima utvrđenima u državnim strategijama suradnje i programskim dokumentima iz Provedbene uredbe i predviđenima u drugom i trećem podstavku članka 10. stavka 1. Unutarnjeg sporazuma i članku 74. Odluke o prekomorskom pridruživanju, EIB zadaće povezane s provedbom instrumenta pomoći ulaganju može povjeriti državama članicama ili njihovim provedbenim tijelima.
3. EIB objavljuje imena primatelja financijske potpore u okviru instrumenta pomoći ulaganju, osim ako bi takvo otkrivanje podataka moglo štetiti komercijalnim interesima primatelja, uz dužno uvažavanje zahtjeva povjerljivosti i sigurnosti, a posebno zaštite osobnih podataka. U kriterijima za otkrivanje podataka i razini objavljenih detalja uzimaju se u obzir posebnosti sektora i priroda instrumenta pomoći ulaganju.
4. Detaljna pravila za provedbu ovog dijela predmet su upravljačkog sporazuma između Komisije, koja djeluje u ime Unije, i EIB-a.
Članak 56.
Izvješćivanje u okviru instrumenta pomoći ulaganju
EIB redovito obavješćuje Komisiju o operacijama provedenima u okviru instrumenta pomoći ulaganju, uključujući subvencije za kamatne stope, uporabi svakog poziva za doprinose isplaćene EIB-u te, posebno, o ukupnim tromjesečnim iznosima obveza, ugovora i plaćanja, u skladu s detaljnim pravilima utvrđenima upravljačkim ugovorom iz članka 55. stavka 4.
Članak 57.
Računovodstvo i financijski izvještaji instrumenta pomoći ulaganju
1. EIB vodi račune instrumenta pomoći ulaganju, uključujući one subvencije za kamatne stope koje on izvršava, a financiraju se iz ERF-a, kako bi se osigurao trag za puni krug sredstava, od primitka do isplate, a zatim za prihode koji se njima ostvare i sve sljedeće povrate. EIB donosi odgovarajuća računovodstvena pravila i metode na temelju međunarodnih računovodstvenih standarda te o tome obavješćuje Komisiju i države članice.
2. Svake godine EIB Vijeću i Komisiji šalje izvješće o provedbi operacija financiranih sredstvima 11. ERF-a pod njegovim upravljanjem, uključujući financijske izvještaje sastavljene u skladu s pravilima i metodama iz stavka 1. te podatke iz članka 44. stavka 3.
Ti dokumenti podnose se u obliku nacrta najkasnije 28. veljače, a njihova završna verzija najkasnije 30. lipnja financijske godine koja slijedi onoj na koju se odnose tako da ih Komisija može iskoristiti u pripremi računa iz članka 43. ove Uredbe u skladu s člankom 11. stavkom 6. Unutarnjeg sporazuma. Izvješće o financijskom upravljanju sredstvima kojima upravlja EIB podnosi Komisiji do 31. ožujka.
Članak 58.
Vanjska revizija i razrješnica u vezi s operacijama EIB-a
Operacije koje se financiraju sredstvima 11. ERF-a kojima upravlja EIB u skladu s ovim dijelom podliježu postupcima revizije i razrješnice koje EIB primjenjuje za račune kojima se upravlja za treću stranu. Detaljna pravila za reviziju Revizorskog suda utvrđena su u Trostranom sporazumu sklopljenom među EIB-om, Komisijom i Revizorskim sudom.
DIO TREĆI
PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE
GLAVA I.
Prijelazne odredbe
Članak 59.
Prijenos saldâ preostalih iz prethodnih europskih razvojnih fondova
Prijenos u 11. ERF salda preostalih iz sredstava uspostavljenih u okviru unutarnjih sporazuma o Osmom, Devetom i Desetom europskom razvojnom fondu („prethodni ERF-ovi”) vrši se u skladu s člankom 1. stavkom 2. točkom (b), člankom 1. stavkom 3. i člankom 1. stavkom 4. Unutarnjeg sporazuma.
Članak 60.
Prihod od kamata na sredstva prethodnih ERF-ova
Saldo prihoda od kamata na sredstva prethodnih ERF-ova prenosi se u 11. ERF i dodjeljuje u iste svrhe kao prihod iz članka 1. stavka 6. Unutarnjeg sporazuma. Isto se primjenjuje na razne prihode iz prethodnih ERF-ova koji se sastoje od, na primjer, zateznih kamata primljenih kada države članice kasne s uplatom doprinosa tim ERF-ovima. Kamatama koje se ostvare na sredstva ERF-a kojima upravlja EIB dopunjuje se instrument pomoći ulaganju.
Članak 61.
Smanjenje doprinosa za preostala salda
Iznosima iz projekata u okviru 10. ERF-a ili iz prethodnih ERF-ova za koje nisu preuzete obveze u skladu s člankom 1. stavkom 3. Unutarnjeg sporazuma, ili nisu opozvani u skladu s člankom 1. stavkom 4. Unutarnjeg sporazuma, osim ako Vijeće jednoglasno odluči drugačije, smanjuje se taj dio doprinosâ država članica navedenih u članku 1. stavku 2. točki (a) Unutarnjeg sporazuma.
Učinak na doprinos svake države članice izračunava se razmjerno doprinosu svake države članice za 9. i 10. ERF. Učinak se izračunava na godišnjoj osnovi.
Članak 62.
Primjena ove Uredbe na operacije u okviru prethodnih ERF-ova
Odredbe ove Uredbe primjenjuju se na operacije financirane iz prethodnih ERF-ova ne dovodeći u pitanje postojeće pravne obveze. Te odredbe ne primjenjuju se na instrument pomoći ulaganju.
Članak 63.
Početak postupaka za doprinose
Postupci koje se odnose na doprinose država članica utvrđeni u člancima 21. do 24. ove Uredbe prvi se put primjenjuju u pogledu doprinosa za godinu n + 2, pod uvjetom da Unutarnji sporazum stupi na snagu između 1. listopada godine n i 30. rujna godine n + 1.
GLAVA II.
Završne odredbe
Članak 64.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba obvezujuća u cijelosti i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 2. ožujka 2015.