KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 17. september 2013
om ikke at imødekomme en anmodning om en undtagelse fra Rådets afgørelse 2001/822/EF, hvad angår oprindelsesreglerne for sukker fra Curaçao
(meddelt under nummer C(2013) 5826)
(2013/460/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets afgørelse 2001/822/EF af 27. november 2001 om de oversøiske landes og territoriers associering med Det Europæiske Fællesskab (»associeringsafgørelse«) (1), særlig artikel 37 i bilag III hertil, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Bilag III til afgørelse 2001/822/EF vedrører definitionen af begrebet »produkter med oprindelsesstatus« og metoderne for administrativt samarbejde. Artikel 37 heri fastsætter, at der kan vedtages undtagelser fra disse oprindelsesregler, når udviklingen af bestående industrier eller oprettelsen af nye industrier i et land eller territorium berettiger hertil.
(2)
I henhold til artikel 5, stk. 1, litra g), j), k) og o), i bilag III til afgørelse 2001/822/EF, anses hel eller delvis formaling af sukker, sigtning og anbringelse i sække for at være forarbejdninger, som er utilstrækkelige til at give produkterne oprindelsesstatus.
(3)
I artikel 6, stk. 4, i bilag III til afgørelse 2001/822/EF er det fastsat, at AVS/EF-OLT-kumulation for alle sukkerprodukter henhørende under kapitel 17 i det harmoniserede system udfases over tid, og de mængder, for hvilke en sådan kumulation er tilladt, nedsættes gradvis. Ved at sætte mængden til nul ton førte udfasningen i sidste ende til forbuddet mod en sådan kumulation fra 1. januar 2011.
(4)
I 2002 anmodede Nederlandene om en undtagelse fra oprindelsesreglen vedrørende en årlig mængde på 3 000 tons sukkerprodukter henhørende under KN-kode 1701 11 90, 1701 99 10 og 1701 91 00 og forarbejdet i De Nederlandske Antiller. Denne anmodning blev imødekommet, men undtagelsen udløb den 31. december 2007.
(5)
I 2009 anmodede Nederlandene om en forlængelse af den undtagelse, der blev indrømmet i 2002, men det blev ved Kommissionens beslutning 2009/699/EF (2) besluttet ikke at imødekomme anmodningen. I henhold til samme beslutning blev en ny anmodning om undtagelse, der blev fremsat som led i anmodningen om forlængelse, imødekommet med de mængdebegrænsninger, for hvilke der var tildelt importlicens for sukker til De Nederlandske Antiller for 2009 og 2010.
(6)
I 2010 anmodede Nederlandene om en ny undtagelse for sukkerprodukter forarbejdet i De Nederlandske Antiller for perioden 2011-2013. Ved Kommissionens afgørelse 2011/47/EU (3) blev undtagelsen imødekommet i henhold til artikel 37, stk. 1, 3 og 7, i bilag III til afgørelse 2001/822/EF, dog på visse betingelser, som tog sigte på at sikre balance mellem OLT-virksomhedernes legitime interesser og målsætningerne for EU's fælles markedsordning for sukker. De produkter, for hvilke der blev indrømmet undtagelse, var genstand for faktiske forarbejdninger i De Nederlandske Antiller, og den værditilvækst, der blev tilført råsukkeret i De Nederlandske Antiller, blev anset for at udgøre mindst 45 % af det færdige produkts værdi.
(7)
I henhold til afgørelse 2011/47/EU viste udfasningen af AVS/EF/OLT-kumulation for sukker, jf. artikel 6, stk. 4, i bilag III til afgørelse 2001/822/EF, at EU ønskede at fokusere handelspræferencer på økonomisk aktivitet, der vedvarende bidrager til udviklingen i OLT'erne på et bæredygtigt grundlag under hensyntagen til EU's sukkersektor. Dette princip blev anvendt ved fastsættelsen af de mængder, for hvilke undtagelsen blev indrømmet ved afgørelse 2011/47/EU. Ifølge den anmodning, der blev indgivet i 2010, havde den virksomhed i Curaçao, der var tilgodeset af de hidtidige undtagelser, til hensigt at bevæge sig bort fra sukkerproduktion, der kræver yderligere undtagelser. Derfor blev de af undtagelsen omfattede mængder udfaset over tid (5 000 tons for 2011, 3 000 tons for 2012 og 1 500 tons for 2013).
(8)
I anmodningen fra 2010 fremhævede Nederlandene, at den virksomhed i Curaçao, der var tilgodeset af de hidtidige undtagelser, havde til hensigt at diversificere sine aktiviteter i retning af at producere blandinger og »økosukker«, som begge henvender sig til helt andre markeder end markederne for de sukkerprodukter, for hvilke der blev indgivet anmodning om undtagelse i 2010. Den undtagelse, der blev anmodet om i 2010, var nødvendig for optjeningen af kapital til de investeringer, der var nødvendige for en sådan diversificering. Ved indrømmelsen af undtagelsen ved afgørelse 2011/47/EU forventedes det derfor, at undtagelsen ville generere den omsætning, der var nødvendig for at finansiere investeringerne i diversificeringen af produkter og aktiviteter, således at den virksomhed, der var omfattet af undtagelsen, ikke længere skulle anmode om undtagelser.
(9)
Den 11. februar 2013 anmodede Nederlandene på vegne af regeringen i Curaçao om en ny undtagelse fra oprindelsesreglerne i bilag III til afgørelse 2001/822/EF for perioden fra den 1. januar 2013 til den 31. december 2013, som er den dato, hvor afgørelse 2001/822/EF udløber. Anmodningen dækker en samlet årlig mængde på 5 500 tons sukkerprodukter henhørende under KN-kode 1701 14 90, betegnet som »økosukker«, med oprindelse i tredjelande og forarbejdet i Curaçao med henblik på eksport til Unionen.
(10)
Nederlandene trak officielt anmodningen tilbage den 17. april 2013, eftersom de aktiviteter, der var beskrevet i anmodningen, ikke længere blev udført i De Nederlandske Antiller. Virksomheden i Curaçao havde flyttet en del af sin sukkerproduktion, især produktionen af sukker i stykker fremstillet af rå rørsukker, pakket til detailsalg, til Belgien, hvorfra den i dag leverer til supermarkeder i Nederlandene. Den har omlagt sin resterende produktion til sigtning, rensning, formaling og enkel blanding af økologisk sukker og pakning heraf i sække med 1 000 kilo til transport.
(11)
Den 17. april 2013, indgav Nederlandene en ny anmodning om en undtagelse for 5 000 tons sukkerprodukter, der blev betegnet som økologisk rå rørsukker henhørende under KN-kode 1701 14 90, for perioden fra den 1. januar 2013 til den 31. december 2013. Nederlandene forklarede, at det under drøftelser med myndighederne i Curaçao var kommet frem, at de mængder, for hvilke undtagelsen blev indrømmet for 2013 ved afgørelse 2011/47/EU, ville være utilstrækkelige til at fortsætte aktiviteterne i den virksomhed, der stod for sukkerforarbejdningen i Curaçao.
(12)
Den anden anmodning var hovedsagelig begrundet i en ændring af forholdene i den pågældende virksomhed, der havde omlagt sine aktiviteter i retning af forarbejdning af økologisk rørsukker, en ændring af verdens sukkermarked, da EU var blevet nettoimportør af sukker, den omstændighed, at værditilvæksten for råmaterialer fra tredjelande udgjorde mere end 45 % af prisen ab fabrik for det færdige produkt, og den direkte og indirekte beskæftigelse, der blev skabt i Curaçao. Den 14. juni 2013 og 28. juni 2013 fremsendte Nederlandene yderligere oplysninger til støtte for sin anmodning af 17. april 2013.
(13)
Ved brev af 16. juli 2013 anmodede Kommissionen de nederlandske myndigheder om at notere sig Kommissionens vurdering af anmodningen og dens hensigt om at anbefale, at anmodningen ikke skulle imødekommes. Kommissionen anmodede også de nederlandske myndigheder om at videregive denne vurdering til den virksomhed, der potentielt ville blive berørt af undtagelsen, således at både Nederlandene og den pågældende virksomhed fik mulighed for at rejse ethvert spørgsmål af faktuel eller retlig karakter, før Kommissionen nåede frem til sin endelige beslutning. Svarfristen blev sat til den 25. juli 2013. Der blev modtaget et svar fra de nederlandske myndigheder den 24. juli 2013.
(14)
I henhold til artikel 37, stk. 7, i bilag III til afgørelse 2001/822/EF indrømmes der undtagelser, når værditilvæksten for produkter uden oprindelsesstatus, der anvendes i det pågældende OLT, er på mindst 45 % af det færdige produkts værdi, såfremt undtagelsen ikke af en sådan art, at den vil kunne forvolde alvorlig skade på en erhvervsgren i Unionen eller i en eller flere medlemsstater.
(15)
De oplysninger, som Nederlandene har videregivet fra virksomheden i Curaçao om beregningen af den værdi, der skabes i Curaçao ved produktion af »økorørsukker« i 2013, angiver værditilvæksten ved forarbejdning af 5 000 tons »økosukker«. Selskabet har også anført købsprisen for et ton rå »økosukker« med oprindelse i tredjelande og den pris ab fabrik, som et ton »økosukker« sælges til. Ifølge virksomheden genererer disse tal en værditilvækst i forhold til produktets pris ab fabrik på 52 %. Ifølge de samme oplysninger ville produktion af 1 500 tons »økosukker« generere en værditilvækst i forhold til prisen ab fabrik på 88 %.
(16)
De oplysninger, som Nederlandene har videregivet fra virksomheden om beregningen af den værdi, der pr. 1. januar 2013 blev skabt i Curaçao ved produktion af »brun krystalsukker«, angiver værditilvæksten ved bearbejdning og forarbejdning af 5 500 tons »brun krystalsukker«. Hvis den størst mulige værditilvækst pr. ton for »brun krystalsukker« betragtes som realistisk, udgør værditilvæksten i forhold til prisen ab fabrik ca. 52,4 %. Forarbejdningsprocesserne forbundet med »økosukker« involverer imidlertid mindre forarbejdning end for »krystalsukker« pakket til detailsalg. Værditilvæksten forbundet med disse aktiviteter og de faktiske forarbejdningsomkostninger kan derfor kun være lavere for »økosukker« pakket i sække med 1 000 kilo til transport end for »brun krystalsukker« pakket til detailsalg.
(17)
Ifølge »Global Sugar Outlook - 2013 Report« (4) beløber omkostningerne til produktion af rørsukker i Brasilien, som er den mest konkurrencedygtige region for sukkerproduktion i verden, sig til 224,7 USD pr. ton til produktion af sukkerrør og 95 USD pr. ton til forarbejdning af sukkerrør til råsukker. De samlede omkostninger, inklusive administrative omkostninger, udgør 367,8 USD pr. ton eller, ved en kurs på 1 EUR = 1,3 USD, 283 EUR pr. ton rå rørsukker. Når der tages hensyn til dyrknings- og forarbejdningsaktiviteterne forbundet med produktionen af råsukker på basis af sukkerrør, forekommer det usandsynligt, at omkostninger til alene rensning, formaling og pakning af økologisk rørsukker, der kun udgør en brøkdel af produktionsprocessen, vil være højere. Hvis 283 EUR pr. ton betragtes som en realistisk produktionsomkostning ved beregningen af værditilvæksten ved rensning, formaling og pakning af økologisk rå rørsukker i virksomheden i Curaçao, beløber prisen ab fabrik sig til 1 020,19 pr. ton, og værditilvæksten i forhold til prisen ab fabrik, udgør blot 32,2 %.
(18)
I henhold til simuleringen af sammenlignelige omkostninger i betragtning 17 ville værditilvæksten ikke nå op på 45 %. Derfor er det urealistisk, at virksomheden i Curaçao, der udfører en enkel forarbejdning, ville kunne skabe en sådan værditilvækst. I stedet skal de tal, som Kommissionen har modtaget, anses for at indeholde andre indirekte omkostninger og gevinster, som ikke udgør beløb, der kommer befolkningen i Curaçao til gode.
(19)
I henhold til artikel 37, stk. 3, litra c), i bilag III til afgørelse 2001/822/EF skal der ved behandlingen af anmodninger om undtagelser tages hensyn til de tilfælde, hvor det klart kan bevises, at oprindelsesreglerne vil være en hindring for betydelige investeringer inden for en bestemt industri, og hvor en undtagelse, der virker fremmende for realiseringen af investeringsprogrammet, vil gøre det muligt at opfylde disse regler etapevis.
(20)
Udfasningen af AVS/EF/OLT-kumulation for sukker den 1. januar 2011 var kendt på forhånd af virksomheden i Curaçao, som havde tilstrækkelig tid til at forberede sig og diversificere i retning af produktion af produkter, der ikke kræver undtagelse.
(21)
I perioden 2009-2013 var virksomheden i Curaçao omfattet af undtagelser, som bidrog til at generere den nødvendige omsætning til at investere i en diversificering i retning af produkter, der ikke kræver en undtagelse fra oprindelsesreglerne. Ifølge oplysningerne fra virksomheden var investeringerne meget små i 2009, og der blev slet ikke gennemført investeringer mellem 2010 og 2012. Undtagelserne har derfor kun bidraget til at opretholde virksomhedens nuværende aktiviteter i Curaçao uden at yde et holdbart bidrag til udviklingen inden for en bestående erhvervsgren eller til oprettelse af en ny. Det er derfor tvivlsomt, at en ny undtagelse vil tilskynde virksomheden til at foretage nye investeringer.
(22)
For at sukkerblandinger, som henhører under HS 2106, og som indeholder pektin eller kasein, kan anses for at have oprindelse i Curaçao og dermed have ret til præferenceadgang til Unionen, må værdien af sukker uden oprindelsesstatus, der anvendes til fremstilling af slutproduktet, ikke overstige 30 % af produktets pris ab fabrik. Ved at diversificere i retning af produktion af sådanne blandinger som foreslået i den nuværende anmodning vil virksomheden stadig skulle anmode om en undtagelse for at kunne overholde oprindelsesreglerne.
(23)
I henhold til artikel 37, stk. 3, litra b), i bilag III til afgørelse 2001/822/EF skal der ved behandlingen af anmodninger om undtagelser tages hensyn til tilfælde, hvor anvendelse af de eksisterende oprindelsesregler i mærkbar grad vil kunne påvirke den mulighed, som en bestående industri i et OLT har for at fortsætte sin udførsel til Unionen, og navnlig tilfælde, hvor denne anvendelse vil kunne medføre ophør af aktiviteter.
(24)
Kommissionen fører en balance for at analysere sukkermarkedet og for at se, om sukkerlagrene er tilstrækkelige, om der er behov for ekstra sukker, eller om der skal trækkes sukker ud af markedet for at fastholde et prisniveau, der ligger tæt på referenceprisen. Denne balance viser konstant, at der importeres mellem 50 000 og 60 000 tons sukker til fuld told.
(25)
For sukkerprodukter henhørende under KN-kode 1701 14 90 anvendes der i Unionen en toldtarif på 419 EUR pr. ton. Da verdensmarkedsprisen på hvidt sukker (inkl. omkostningerne til raffinering), der handles på London Futures Exchange, udgør ca. 380 EUR pr. ton, og der pålægges en told på 419 EUR pr. ton, ville prisen på dette sukker udgøre mindst 800 EUR pr. ton, når det leveres i Unionen med told betalt. Gennemsnitsprisen på sådanne sukkerprodukter fremstillet i Unionen, jf. medlemsstaternes indberetninger i henhold til artikel 9 i Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 (5), andrager ca. 725 pr. ton. Under sådanne omstændigheder er en rentabel import af disse sukkerprodukter ikke sandsynlig, medmindre der er tale om sukker af en særlig kvalitet såsom økologisk sukker eller fair trade sukker, der sælges til en langt højere pris end andre sukkerprodukter.
(26)
Det er derfor sandsynligt, at en betydelig del af importen til Unionen til den fulde toldsats består af økologisk eller fair trade sukker, da disse sukkerprodukter kan sælges for op til 3 000 EUR pr. ton i detailsektoren. Mængden af importeret økologisk rørsukker til fuld told til EU viser, at sukkereksportører verden over overlever på det aktuelle marked.
(27)
Hvis der til den af virksomheden oplyste købspris på råsukker lægges for det første 283 EUR pr. ton som en realistisk produktionsomkostning ved beregning af værditilvæksten ved formaling og pakning af økologisk rå rørsukker i virksomheden i Curaçao, for det andet den fortjenstmargen og de transportudgifter, som virksomheden har oplyst, og for det tredje de importafgifter, der skal betales i Unionen, skulle virksomheden i Curaçao stadig være i stand til omkostningseffektivt at eksportere »økosukker« til EU uden at have behov for en dispensation, der fritager importøren i Unionen for betaling af de gældende importafgifter. Hertil kommer, at den salgspris pr. ton »økosukker« til aftageren i Nederlandene, som Nederlandene har angivet i anmodningen, kan anses for at være tilstrækkelig til at kompensere for betalingen af den fulde told.
(28)
Som en OLT-virksomhed er sukkerforarbejdningsvirksomheden i Curaçao selv ansvarlig for sin position på verdensmarkedet, og den kan frit eksportere sine produkter til alle dele af verden, herunder Unionen. Virksomheden kan derfor sammenlignes med andre operatører i hele verden, der udøver samme aktivitet. Navnlig gælder det, at transportomkostningerne fra OLT'en til Unionen, der ifølge oplysninger fra virksomheden beløber sig til 42,59 EUR pr. ton, ikke sætter virksomheden i Curaçao i en ugunstig konkurrenceposition i forhold til andre aktører på markedet, da den frit kan sælge sine produkter på markeder, der ligger tættere på sit forretningssted end Unionen.
(29)
Eksporten af sukker, melasse og honning udgør kun 6 % af den samlede vareeksport fra Curaçao, når der ses bort fra olieprodukter. Containerhåndteringsaktiviteterne i forbindelse med import og eksport af sukkerprodukter udgør kun 2 % af de samlede containerhåndteringsaktiviteter i forbindelse med import og eksport. Bidraget fra denne eksport til områdets udvikling er i bedste fald kun beskedent.
(30)
Det forventes, at undtagelsen vil skabe ti ekstra arbejdspladser, hvilket er et uforholdsmæssigt lille antal sammenlignet med den ønskede udvidelse af produktionen. Navnlig er de ti nye arbejdspladser, som forventes oprettet, mindre end de 20 arbejdspladser, der er gået tabt siden anmodningen i 2010, hvor Nederlandene oplyste, at der var ansat 35 personer i virksomheden i Curaçao, og den anden anmodning fra 2013, ifølge hvilken der var ansat 15 personer i virksomheden.
(31)
Følgerne af ikke at imødekomme den anmodning om en undtagelse, der blev fremsat den 17. april 2013, vil være minimale. Det vil hverken forhindre virksomheden i at fortsætte sin eksport af sukkervarer til EU og det vil heller ikke stå i vejen for investeringer i sukkerindustrien i Curaçao, da fortjenstmargenen fortsat vil være tilstrækkelig stor til at fremme investeringslysten, selv når det betales fuld told i Unionen.
(32)
Den undtagelse, der anmodes om, er derfor ikke berettiget med henvisning til artikel 37, stk. 3, litra b) og c), og artikel 37, stk. 7, i bilag III til afgørelse 2001/822/EF.
(33)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Den anmodning om en undtagelse fra afgørelse 2001/822/EF for så vidt angår oprindelsesreglerne for sukker fra Curaçao, som Nederlandene indgav den 17. april 2013 og supplerede med nye oplysninger den 14. og 28. juni 2013, afvises.
Artikel 2
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. september 2013.
PROVEDBENA ODLUKA KOMISIJE
оd 17. rujna 2013.
o odbijanju odobrenja odstupanja od Odluke Vijeća 2001/822/EZ u pogledu pravila o podrijetlu za šećer iz Curaçaa
(priopćeno pod brojem dokumenta C(2013) 5826)
(2013/460/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Odluku Vijeća 2001/822/EZ od 27. studenoga 2001. o pridruživanju prekomorskih zemalja i područja Europskoj zajednici („Odluka o prekomorskom pridruživanju”) (1), a posebno članak 37. njezina Priloga III.,
budući da:
(1)
Prilog III. Odluci 2001/822/EZ odnosi se na definiciju pojma „proizvoda s podrijetlom” i načine administrativne suradnje. Njegovim člankom 37. predviđeno je da se odstupanja od pravila o podrijetlu mogu donijeti kada je to opravdano razvojem postojećih ili stvaranjem novih industrija u nekoj zemlji ili na nekom području.
(2)
U članku 5. stavku 1. točkama (g), (j), (k) i (o) Priloga III. Odluci 2001/822/EZ utvrđeno je da se djelomično ili potpuno mljevenje šećera te njegovo filtriranje i pakiranje u vreće smatra postupcima koji nisu dostatni za stjecanje statusa proizvoda s podrijetlom.
(3)
Člankom 6. stavkom 4. Priloga III. Odluci 2001/822/EZ predviđeno je da se kumulacija AKP/EZ-PZP za sve šećerne proizvode uvrštene u poglavlje 17. HS-a s vremenom ukine te da se dopuštene količine takve kumulacije progresivno smanjuju. Postavljanjem količine na nula tona postupno ukidanje konačno je dovelo do zabrane takve kumulacije od 1. siječnja 2011.
(4)
Nizozemska je 2002. zatražila odstupanje od pravila o podrijetlu u pogledu šećernih proizvoda obuhvaćenih oznakama KN 1701 11 90, 1701 99 10 i 1701 91 00 koji se obrađuju u Nizozemskim Antilima za godišnju količinu od 3 000 tona. Taj je zahtjev odobren, a odstupanje je završilo 31. prosinca 2007.
(5)
Nizozemska je 2009. uputila zahtjev za produljenje odstupanja odobrenog 2002., koji je odbijen Odlukom Komisije 2009/699/EZ (2). Međutim, ta je Odluka odobrila novi zahtjev za odstupanje u okviru zahtjeva za produljenje unutar ograničenja količina za koje su Nizozemskim Antilima dodijeljene uvozne dozvole za šećer 2009. i 2010.
(6)
Nizozemska je 2010. zatražila novo odstupanje u pogledu šećernih proizvoda koji se obrađuju u Nizozemskim Antilima za razdoblje od 2011. do 2013. Odlukom Komisije 2011/47/EU (3) odstupanje je odobreno u skladu s člankom 37. stavcima 1., 3. i 7. Priloga III. Odluci 2001/822/EZ te pod određenim uvjetima kojima se nastojalo uravnotežiti legitimne interese gospodarskih subjekata iz Prekomorskih zemalja i područja (PZP-ova) s ciljevima organizacije zajedničkog tržišta Unije za šećer. Proizvodi za koje je odstupanje odobreno bili su predmet stvarnih aktivnosti obrade u Nizozemskim Antilima te se smatralo da je vrijednost koja se ondje dodavala sirovom šećeru najmanje 45 % vrijednosti gotovog proizvoda.
(7)
U odluci 2011/47/EU objašnjava se da je ukidanje kumulacije podrijetla AKP/EZ-PZP u pogledu šećera, kako je predviđeno člankom 6. stavkom 4. Priloga III. Odluci 2001/822/EZ, pokazalo kako Unija namjerava usredotočiti trgovinske preferencije na gospodarske aktivnosti koje na održiv način pridonose razvoju PZP-a imajući u vidu vlastiti sektor šećera. To je načelo primijenjeno u svrhe utvrđivanja količina za koje je Odlukom 2011/47/EU odobreno odstupanje. U zahtjevu podnesenom 2010. navedeno je i da tvrtka u Curaçau koja je imala koristi od prethodnih odstupanja namjerava diverzificirati aktivnosti kako bi se udaljila od proizvodnje šećera za koju su potrebna daljnja odstupanja. Stoga su količine za odstupanje s vremenom smanjivane (5 000 tona za 2011., 3 000 tona za 2012. i 1 500 tona za 2013.).
(8)
U zahtjevu podnesenom 2010. Nizozemska je istaknula da tvrtka iz Curaçaa koja je imala koristi od prethodnih odstupanja namjerava diverzificirati aktivnosti proizvodnjom mješavina i „bio-šećera”, a oba ta proizvoda namijenjena su tržištima koja se jasno razlikuju od šećernih proizvoda obuhvaćenih zahtjevom podnesenim 2010. Odstupanje zatraženo 2010. bilo je potrebno u svrhe zarade nužnog kapitala za ulaganja potrebna za takvu diverzifikaciju. Stoga se prilikom odobravanja odstupanja Odlukom 2011/47/EU očekivalo da će ono generirati potreban promet za financiranje spomenutih ulaganja u diverzifikaciju proizvoda i aktivnosti kako tvrtka koja je imala koristi od odstupanja više ne bi morala tražiti odstupanja.
(9)
Nizozemska je 11. veljače 2013. u ime vlade Curaçaa zatražila novo odstupanje od pravila o podrijetlu utvrđenih u Prilogu III. Odluci 2001/822/EZ za razdoblje od 1. siječnja 2013. do 31. prosinca 2013., datuma prestanka primjene Odluke 2001/822/EZ. Zahtjev se odnosio na ukupnu godišnju količinu od 5 500 tona šećernih proizvoda obuhvaćenih oznakom KN 1701 14 90, opisanih kao „bio-šećer”, koji su podrijetlom iz trećih zemalja, a obrađeni su u Curaçau radi izvoza u Uniju.
(10)
Taj je zahtjev Nizozemska službeno povukla 17. travnja 2013. jer se aktivnosti obrade opisane u zahtjevu više nisu izvodile u Nizozemskim Antilima. Tvrtka u Curaçau preselila je dio svojih aktivnosti obrade šećera, posebno proizvodnju šećernih grumena iz sirovog šećera od šećerne trske, pakiranih za maloprodaju, u Belgiju, odakle trenutačno opskrbljuje supermarkete u Nizozemskoj. Preostalu proizvodnu liniju preorijentirala je na filtriranje, pročišćavanje, mljevenje i jednostavno miješanje organskog šećera te njegovo pakiranje u vreće od 1 000 kg radi prijevoza.
(11)
Nizozemska je 17. travnja 2013. podnijela drugi zahtjev za odstupanje za 5 000 tona šećernih proizvoda, opisanih kao organski sirovi šećer od šećerne trske obuhvaćen oznakom KN 1701 14 90, tijekom razdoblja od 1. siječnja 2013. do 31. prosinca 2013. Nizozemska je objasnila da se temeljem razgovora s vlastima Curaçaa može zaključiti kako će količine za koje je odstupanje za 2013. odobreno Odlukom 2011/47/EU biti nedovoljne za nastavak aktivnosti tvrtke koja se u Curaçau bavi obradom šećera.
(12)
Drugi zahtjev uglavnom je motiviran promjenom okolnosti u dotičnoj tvrtki jer je ona promijenila poslovne aktivnosti u smjeru obrade organskog šećera od šećerne trske, promjenom na svjetskom tržištu šećera jer je EU postala neto uvoznik šećera, činjenicom da je vrijednost dodana sirovim materijalima iz trećih zemalja veća od 45 % cijene franko tvornice gotovog proizvoda te izravnim i neizravnim otvaranjem radnih mjesta u Curaçau. Nizozemska je 14. lipnja 2013. i 28. lipnja 2013. dostavila dodatne informacije kako bi potkrijepila svoj zahtjev od 17. travnja 2013.
(13)
Dopisom od 16. srpnja 2013. Komisija je zatražila da nizozemske vlasti prime na znanje ocjenu Komisije u pogledu zahtjeva te njezinu namjeru da preporuči odbijanje zahtjeva. Komisija je zatražila i da nizozemske vlasti prenesu tu ocjenu tvrtki na koju se potencijalno odnosi odstupanje kako bi se i Nizozemskoj i dotičnoj tvrtki omogućilo postavljanje svih činjeničnih ili pravnih pitanja u odnosu na zahtjev prije nego što Komisija donese konačnu odluku. Kao rok za odgovor određen je 25. srpnja 2013. Odgovor nizozemskih tijela vlasti primljen je 24. srpnja 2013.
(14)
U članku 37. stavku 7. Priloga III. Odluci 2001/822/EZ predviđeno je da se odstupanja odobravaju kada je vrijednost dodana proizvodima bez podrijetla upotrijebljenim u dotičnom PZP-u najmanje 45 % vrijednosti gotovog proizvoda, pod uvjetom da odstupanje nije takvo da bi uzrokovalo ozbiljnu štetu nekom gospodarskom sektoru Unije ili nekih država članica.
(15)
U informacijama primljenim od tvrtke u Curaçau, kako ih je prenijela Nizozemska, u pogledu izračuna vrijednosti koja se u Curaçau generira za proizvodnju „bio-šećera od šećerne trske” 2013. navedena je vrijednost dodana obradom 5 000 tona „bio-šećera”. Tvrtka je navela i nabavnu cijenu jedne tone sirovog „bio-šećera” s podrijetlom iz trećih zemalja te cijenu franko tvornice po kojoj se jedna tona „bio-šećera” prodaje. Prema tvrtki, te brojke generiraju dodanu vrijednost u odnosu na cijenu franko tvornice od 52 %. Prema istim informacijama, proizvodnjom 1 500 tona „bio-šećera” generirala bi se dodana vrijednost od 88 % u odnosu na cijenu franko tvornice.
(16)
U informacijama primljenim od tvrtke, kako ih je prenijela Nizozemska, u odnosu na izračun vrijednosti generirane u Curaçau za „smeđi kristalni šećer”1. siječnja 2013. navedena je vrijednost dodana radom i obradom 5 500 tona „smeđeg kristalnog šećera”. Ako se najviša dostupna vrijednost dodana po toni za „smeđi kristalni šećer” smatra realističnom, vrijednost dodana u odnosu na cijenu franko tvornice iznosi približno 52,4 %. No, postupci obrade koji se izvode na „bio-šećeru” zahtijevaju manje obrade od onih za „kristalni šećer” koji se pakira za maloprodaju. Dodana vrijednost inherentna tim postupcima i stvarni troškovi obrade stoga mogu biti samo niži za „bio-šećer” pakiran u vreće od 1 000 kg radi prijevoza nego za „smeđi kristalni šećer” pakiran za maloprodaju.
(17)
Prema „Globalnim prognozama za šećer - izvješću za 2013.” (eng. Global Sugar Outlook - 2013 Report) (4) trošak proizvodnje šećera od šećerne trske u Brazilu, koji je najkonkurentnija regija za proizvodnju šećera u svijetu, iznosi 224,7 USD po toni za proizvodnju šećerne trske i 95 USD po toni za preradu šećerne trske u sirovi šećer. Ukupni troškovi, uključujući administrativne troškove, iznose 367,8 USD po toni ili, prema tečaju od 1,3 USD za 1 EUR, 283 EUR po toni sirovog šećera od šećerne trske. Uzimajući u obzir postupke uzgoja i prerade uključene u proizvodnju sirovog šećera od šećerne trske, čini se nevjerojatnim da bi troškovi pukog pročišćavanja, mljevenja i pakiranja organskog šećera od šećerne trske, koji čine samo mali dio postupka proizvodnje, bili viši. Uzimajući u obzir 283 EUR po toni kao realističan trošak proizvodnje za izračun vrijednosti dodane za pročišćavanje, mljevenje i pakiranje organskog sirovog šećera od šećerne trske u tvrtki u Curaçau, cijena franko tvornice iznosi 1 020,19 EUR po toni, a vrijednost dodana u odnosu na cijenu franko tvornice iznosi samo 32,2 %.
(18)
U simulaciji usporedivih troškova u 17. uvodnoj izjavi dodana vrijednost ne bi dosegla 45 %. Stoga nije realistično da bi takvu dodanu vrijednost mogla ostvariti tvrtka u Curaçau koja izvodi jednostavnu obradu. Umjesto toga, mora se zaključiti da su u brojke prenesene Komisiji uključeni i drugi dodatni troškovi i dobici koji ne čine iznose koji pridonose koristi za stanovništvo Curaçaa.
(19)
U skladu s člankom 37. stavkom 3. točkom (c) Priloga III. Odluci 2001/822/EZ, pri razmatranju zahtjeva za odstupanje potrebno je uzeti u obzir slučajeve u kojima se može jasno pokazati da bi pravila o podrijetlu mogla obeshrabriti znatna ulaganja u industriju i u kojima bi odstupanje koje pogoduje ostvarenju programa ulaganja omogućilo da se ta pravila zadovolje u fazama.
(20)
Tvrtka u Curaçau unaprijed je bila upoznata s ukidanjem kumulacije podrijetla AKP/PZP-EZ za šećer 1. siječnja 2011. te je imala dovoljno vremena za pripremu i diverzifikaciju prema proizvodnji proizvoda za koje odstupanje nije potrebno.
(21)
Tijekom razdoblja od 2009. do 2013. tvrtka u Curaçau imala je koristi od odstupanja koja su joj pomogla generirati promet potreban za ulaganja u diverzifikaciju prema proizvodnji proizvoda za koje nije potrebno odstupanje od pravila o podrijetlu. Prema informacijama primljenima od tvrtke, ulaganja su 2009. bila vrlo mala, a u razdoblju od 2010. do 2012. nije bilo nikakvih ulaganja. Odstupanja su stoga pomogla samo održavanju tekućih aktivnosti tvrtke u Curaçau ne pridonijevši na održiv način razvoju postojeće ni stvaranju nove industrije. Stoga je upitno bi li novo odstupanje potaknulo tvrtku na nova ulaganja.
(22)
Da bi se mješavina šećera s tarifnim brojem HS 2106, koja sadrži pektin ili kazein, smatrala proizvodom s podrijetlom u Curaçau i time ostvarile koristi od povlaštenog pristupa Uniji, vrijednost šećera bez podrijetla koji se koristi u proizvodnji gotovog proizvoda ne smije premašivati 30 % cijene franko tvornice proizvoda. Diverzifikacijom prema proizvodnji takvih mješavina, kao što se predlaže u trenutnom zahtjevu, tvrtka bi i dalje morala tražiti odstupanje kako bi se mogla uskladiti s pravilima o podrijetlu.
(23)
U skladu s člankom 37. stavkom 3. točkom (b) Priloga III. Odluci 2001/822/EZ, pri razmatranju zahtjeva za odstupanja potrebno je uzeti u obzir slučajeve u kojima bi primjena postojećih pravila o podrijetlu znatno negativno utjecala na sposobnost postojeće industrije u PZP-u da nastavi s izvozom u Uniju, a osobito na slučajeve u kojima bi to moglo dovesti do prestanka njezinih aktivnosti.
(24)
Komisija vodi bilancu kako bi analizirala tržište šećera i vidjela jesu li zalihe šećera dovoljne, jesu li potrebne dodatne količine šećera i mora li se šećer povlačiti s tržišta kako bi se razina cijena zadržala blizu referentnoj cijeni. U toj bilanci stalno se pojavljuje količina od 50 000 do 60 000 tona šećera koja se uvozi s punim carinama.
(25)
Za šećerne proizvode obuhvaćene oznakom KN 1701 14 90 u Uniji se primjenjuje carinska tarifa od 419 EUR po toni. Uzimajući u obzir da se cijena bijelog šećera na svjetskom tržištu, koja uključuje troškove za rafiniranje, na Londonskoj terminskoj burzi kreće oko 380 EUR po toni i da se primjenjuje carinska pristojba od 419 EUR po toni, cijena tog šećera nakon isporuke u Uniju i plaćanja carina iznosila bi najmanje 800 EUR. Prosječna cijena takvih šećernih proizvoda proizvedenih u Uniji, prema izvješćima država članica u skladu s člankom 9. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1234/2007 (5), kreće se oko 725 EUR po toni. U takvim uvjetima nije vjerojatno da bi se ti šećerni proizvodi profitabilno uvozili u Uniju ako se ne radi o nekom šećeru izvrsne kakvoće, npr. organskom ili pravedno proizvedenom šećeru, koji se prodaje po mnogo višim cijenama od drugih šećernih proizvoda.
(26)
Stoga je vjerojatno da glavninu uvoza u Uniju uz pune carine čini organski ili fair trade šećer jer se takav šećer u maloprodajnom sektoru može prodavati i za 3 000 EUR po toni. Količina uvoza organskog šećera od trske uz punu carinu u Uniju pokazuje da izvoznici šećera širom svijeta preživljavaju na trenutačnom tržištu.
(27)
Dodaju li se nabavnoj cijeni sirovog šećera o kojoj izvješćuje tvrtka još 283 EUR po toni kao realističan trošak proizvodnje pri izračunu vrijednosti dodane za mljevenje i pakiranje organskog sirovog šećera od šećerne trske u tvrtki u Curaçau, marža dobiti i troškovi prijevoza o kojima izvješćuje tvrtka te uvozne carine koje valja platiti Uniji, tvrtka u Curaçau i dalje bi trebala biti u poziciji da izvozi „bio-šećer” u Uniju na isplativ način, a da se pritom ne mora oslanjati na odstupanje kojim bi se uvoznika u Uniju izuzelo od plaćanja primjenjivih uvoznih carina. Štoviše, razina prodajne cijene po toni „bio-šećera” kupcu u Nizozemskoj, kako je navedena u zahtjevu Nizozemske, može se smatrati dovoljnom da nadoknadi učinak punih carina koje se primjenjuju.
(28)
Kao gospodarski subjekt iz PZP-a, tvrtka iz Curaçaa koja izvodi aktivnosti obrade šećernih proizvoda sudjeluje na svjetskom tržištu i slobodna je izvoziti svoje proizvode u bilo koji dio svijeta, uključujući Uniju. Ta se tvrtka stoga može usporediti sa svim drugim gospodarskim subjektima iz cijeloga svijeta koji se bave istom aktivnošću. Posebno, razina troškova prijevoza iz PZP-a u Uniju, koja prema informacijama primljenim od tvrtke iznosi 42,59 EUR po toni, ne stavlja tvrtku iz Curaçaa u nepovoljan položaj u natjecanju s drugim sudionicima na tržištu jer je tvrtka slobodna prodavati svoje proizvode na tržišta koja su bliža njezinu mjestu djelovanja od Unije.
(29)
Izvoz šećera, melase i meda predstavlja samo 6 % ukupnog izvoza robe iz Curaçaa, izuzmu li se naftni proizvodi. Aktivnosti rukovanja kontejnerima vezanim uz uvoz i izvoz šećernih proizvoda predstavljaju samo 2 % ukupnih aktivnosti rukovanja kontejnerima koje se odnose na uvoz i izvoz. Doprinos tog izvoza razvoju područja može u najboljem slučaju biti samo malen.
(30)
U pogledu zapošljavanja, očekuje se da bi se odstupanjem otvorilo dodatnih 10 radnih mjesta, što je nerazmjerno malo u usporedbi sa zatraženim povećanjem količine proizvodnje. Nadalje, tih 10 dodatnih radnih mjesta za koja se očekuje da će se otvoriti manje je od 20 radnih mjesta zatvorenih u razdoblju između zahtjeva iz 2010., kada je Nizozemska navela da u tvrtki u Curaçau radi 35 osoba, i drugog zahtjeva iz 2013., u kojem se navodi da u tvrtki radi 15 osoba.
(31)
Učinak odbijanja novog odstupanja zatraženog 17. travnja 2013. bio bi minimalan. Odbijanjem se tvrtki ne bi onemogućio nastavak izvoza šećernih proizvoda u Uniju niti bi se obeshrabrilo ulaganje u šećernu industriju u Curaçau jer bi marža dobiti i dalje bila dovoljna da omogući ulaganja, čak i kad bi se u Uniji plaćala puna carinska stopa.
(32)
Zbog toga zatraženo odstupanje nije opravdano u pogledu članka 37. stavka 1., stavka 3. točaka (b) i (c) i stavka 7. Priloga III. Odluci 2001/822/EZ.
(33)
Mjere predviđene u ovoj Odluci u skladu su s mišljenjem Odbora za Carinski zakonik,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Ovime se odbija zahtjev za odstupanje od Odluke 2001/822/EZ u pogledu pravila o podrijetlu za šećer iz Curaçaa, koji je Nizozemska podnijela 17. travnja 2013., a upotpunila 14. i 28. lipnja 2013.
Članak 2.
Ova je Odluka upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 17. rujna 2013.