RÅDETS DIREKTIV 2014/107/EU
af 9. december 2014
om ændring af direktiv 2011/16/EU for så vidt angår obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger på beskatningsområdet
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 115,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter en særlig lovgivningsprocedure, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I de seneste år har grænseoverskridende skattesvig og skatteunddragelse givet stadig større udfordringer og er kommet stærkt i fokus inden for Unionen og på globalt plan. De nationale skatteindtægter bliver reduceret meget på grund af indkomst, der ikke angives og ikke beskattes. Derfor er der hurtigst muligt brug for at gøre skatteopkrævningen mere effektiv og virkningsfuld. Den automatiske udveksling af oplysninger er et vigtigt værktøj i den forbindelse, og Kommissionen påpegede i sin meddelelse af 6. december 2012 om en handlingsplan til styrkelse af bekæmpelsen af skattesvig og skatteunddragelse, at det var nødvendigt på det kraftigste at fremme automatisk udveksling af oplysninger som fremtidens europæiske og internationale standard for gennemsigtighed og udveksling af oplysninger på skatteområdet.
(2)
Betydningen af automatisk udveksling af oplysninger som et middel til at bekæmpe grænseoverskridende skattesvig og skatteunddragelse er på det seneste også blevet anerkendt på det internationale plan (G20 og G8). Efter forhandlingerne med Amerikas Forenede Stater og en række andre lande, herunder alle medlemsstaterne, om bilaterale aftaler om automatisk udveksling med henblik på at gennemføre USA's lov om efterrettelighed vedrørende beskatning af konti i udlandet (Foreign Account Tax Compliance Act - FATCA) fik Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) mandat af G20 til med udgangspunkt i disse aftaler at udvikle en samlet global standard for automatisk udveksling af oplysninger på beskatningsområdet.
(3)
Det Europæiske Råd anmodede på sit møde den 22. maj 2013 om, at den automatiske udveksling af oplysninger på EU-plan og på globalt plan blev udvidet med henblik på at bekæmpe skattesvig, skatteunddragelse og aggressiv skatteplanlægning. Det Europæiske Råd hilste den igangværende indsats i G20, G8 og OECD for at udvikle en global standard for automatisk udveksling af oplysninger om finansielle konti på skatteområdet velkommen.
(4)
I februar 2014 offentliggjorde OECD hovedelementerne i en global standard for automatisk udveksling af oplysninger om finansielle konti på skatteområdet, nemlig en model for aftaler mellem kompetente myndigheder og en fælles indberetningsstandard, der derefter blev godkendt af G20-finansministrene og -centralbankcheferne. I juli 2014 offentliggjorde OECD-Rådet hele den globale standard, inklusive de resterende elementer, nemlig kommentarerne til modellen for aftaler mellem kompetente myndigheder og den fælles indberetningsstandard og IT-modaliteterne for gennemførelsen af den globale standard. Hele den globale standardpakke blev godkendt af G20-finansministrene og -centralbankcheferne i september 2014.
(5)
Rådets direktiv 2011/16/EU (2) omhandler allerede obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne for visse kategorier af indkomst og kapital, hovedsagelig af ikkefinansiel art, som skatteydere har i andre medlemsstater end deres bopælsstat. Det fastsætter også en trinvis tilgang til at styrke automatisk udveksling af oplysninger ved en gradvis udvidelse til nye kategorier af indkomst og kapital og fjernelsen af betingelsen om, at oplysninger kun skal udveksles, hvis de er tilgængelige. På grund af de øgede muligheder for at investere i udlandet i et bredt udvalg af finansielle produkter er de eksisterende EU-instrumenter og internationale instrumenter for administrativt samarbejde på beskatningsområdet på nuværende tidspunkt blevet mindre effektive til bekæmpelse af grænseoverskridende skattesvig og skatteunddragelse.
(6)
Som påpeget i anmodningen fra Det Europæiske Råd er det hensigtsmæssigt at fremme den udvidelse af automatisk udveksling af oplysninger, som allerede er mulig i henhold til artikel 8, stk. 5, i direktiv 2011/16/EU med hensyn til personer, der er hjemmehørende i andre medlemsstater. Et EU-initiativ vil sikre en sammenhængende, konsekvent og omfattende tilgang i hele Unionen til automatisk udveksling af oplysninger i det indre marked, som vil kunne give omkostningsbesparelser til både skatteforvaltninger og økonomiske aktører.
(7)
Den kendsgerning, at medlemsstaterne har indgået eller er tæt på at indgå aftaler med USA angående FATCA, betyder, at disse medlemsstater har etableret eller vil etablere et bredere samarbejde i henhold til artikel 19 i direktiv 2011/16/EU, og at de også er eller vil blive forpligtet til at etablere et sådant bredere samarbejde med andre medlemsstater.
(8)
Medlemsstaternes indgåelse af parallelle og ikkesamordnede aftaler i henhold til artikel 19 i direktiv 2011/16/EU kan føre til fordrejninger, der kan være til skade for det indre markeds funktion. En udvidet automatisk udveksling af oplysninger på grundlag af et lovgivningsinstrument, der gælder for hele Unionen, vil kunne overflødiggøre medlemsstaternes behov for at påberåbe sig den nævnte artikel for at indgå bilaterale eller multilaterale aftaler, som kan anses for at være hensigtsmæssige angående dette område i mangel af relevant EU-lovgivning.
(9)
Med henblik på at minimere omkostningerne og de administrative byrder for både skatteforvaltninger og økonomiske aktører er det desuden vigtigt at sikre, at udvidelsen af anvendelsesområdet for automatisk udveksling af oplysninger i Unionen er i overensstemmelse med den internationale udvikling. For at nå dette mål bør medlemsstaterne pålægge deres Finansielle institutter at gennemføre regler for indberetning og passende omhu (due diligence), som er fuldt ud i overensstemmelse med dem, der er fastsat i den fælles indberetningsstandard, der er udviklet af OECD. Anvendelsesområdet for artikel 8 i direktiv 2011/16/EU bør endvidere udvides til at omfatte de samme oplysninger, som er omfattet af OECD-modellen for aftaler mellem kompetente myndigheder og den fælles indberetningsstandard. Det forventes, at hver medlemsstat kun vil have en enkelt liste over nationalt definerede Ikkeindberettende finansielle institutter og Undtagne konti, som den vil anvende både ved gennemførelsen af dette direktiv og ved anvendelsen af andre aftaler om gennemførelse af den globale standard.
(10)
De kategorier af Indberettende finansielle institutter og Indberetningspligtige konti, der er omfattet af dette direktiv, er udformet med henblik på at begrænse skatteyderes muligheder for at undgå at blive indberettet ved at flytte aktiver til Finansielle institutter eller investere i finansielle produkter, der ligger uden for dette direktivs anvendelsesområde. Dog bør visse Finansielle institutter og konti, der udgør en lille risiko for at blive anvendt til skatteunddragelse, undtages fra anvendelsesområdet for dette direktiv. Tærskler bør ikke generelt medtages i nærværende direktiv, da de let kan omgås ved at dele konti op på forskellige Finansielle institutter. De finansielle oplysninger, der skal indberettes og udveksles, bør ikke alene omfatte al relevant indkomst (renter, udbytter og lignende former for indkomst), men også kontosaldi og salgsindtægter fra Finansielle aktiver med henblik på at tage højde for situationer, hvor en skatteyder forsøger at skjule kapital, som i sig selv udgør indkomst eller aktiver, hvor skatten er unddraget. Behandling af oplysninger i henhold til dette direktiv er derfor nødvendig og forholdsmæssig, så medlemsstaternes skatteforvaltninger korrekt og utvetydigt kan identificere de pågældende skatteydere, kan forvalte og håndhæve deres skattelovgivning i grænseoverskridende situationer, kan vurdere sandsynligheden for, at der begås skatteunddragelse, og kan undgå unødvendige yderligere undersøgelser.
(11)
Indberettende finansielle institutter kan opfylde deres oplysningsforpligtelser over for individuelle Personer, hvorom der skal indberettes, ved at følge de nærmere regler for kommunikation, herunder hyppigheden heraf, i deres interne procedurer i overensstemmelse med deres nationale lovgivning.
(12)
Indberettende finansielle institutter, afsendermedlemsstater og modtagermedlemsstater bør i deres kapacitet som registeransvarlige ikke opbevare oplysninger, der behandles i overensstemmelse med dette direktiv, længere, end det er nødvendigt for at opfylde dets formål. I betragtning af forskellene i medlemsstaternes lovgivning bør den maksimale opbevaringsperiode fastsættes ud fra de forældelsesfrister, der er fastsat i hver registeransvarliges nationale skattelovgivning.
(13)
Ved gennemførelsen af dette direktiv bør medlemsstaterne anvende kommentarerne til modellen for aftaler mellem kompetente myndigheder og den fælles indberetningsstandard, der er udviklet af OECD, som en kilde til illustration eller fortolkning og for at sikre en ensartet anvendelse i alle medlemsstater. EU- indsats på dette område bør fortsat tage særligt hensyn til den fremtidige udvikling på OECD-niveau.
(14)
Betingelsen om, at automatisk udveksling af oplysninger kan være afhængig af, om den pågældende oplysning er tilgængelig som anført i artikel 8, stk. 1, i direktiv 2011/16/EU, bør ikke gælde for de nye elementer, der indføres af nærværende direktiv i direktiv 2011/16/EU.
(15)
Henvisningen til et tærskelbeløb i artikel 8, stk. 3, i direktiv 2011/16/EU bør fjernes, eftersom det har vist sig, at et sådant tærskelbeløb ikke kan håndteres i praksis.
(16)
Revisionen af betingelsen om tilgængelighed, der skal foretages i 2017, bør udvides til at omfatte alle fem kategorier i artikel 8, stk. 1, i direktiv 2011/16/EU, så det kunne undersøges, om det er relevant, at alle medlemsstater udveksler oplysninger om disse kategorier.
(17)
Dette direktiv respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, der navnlig er anerkendt i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, herunder retten til beskyttelse af personoplysninger.
(18)
Målet for dette direktiv, nemlig at sikre et effektivt administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne på betingelser, som er forenelige med det indre markeds korrekte funktion, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af den påkrævede ensartethed og effektivitet bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(19)
Af hensyn til eksisterende strukturelle forskelle bør Østrig have mulighed for automatisk at udveksle oplysninger i henhold til dette direktiv første gang den 30. september 2018 i stedet for den 30. september 2017.
(20)
Direktiv 2011/16/EU bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
I direktiv 2011/16/EU foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 3, nr. 9), affattes således:
»9) »automatisk udveksling«: systematisk meddelelse af oplysninger, som er defineret på forhånd, om personer, der er hjemmehørende i andre medlemsstater, til den relevante medlemsstat, hvor den pågældende person er hjemmehørende, uden forudgående anmodning og med forud fastsatte regelmæssige intervaller. I forbindelse med artikel 8 er tilgængelige oplysninger de oplysninger i sagsakterne i den medlemsstat, der meddeler oplysningerne, som kan indhentes i medfør af procedurerne til indsamling og behandling af oplysninger i den pågældende medlemsstat. I forbindelse med artikel 8, stk. 3a, artikel 8, stk. 7a, artikel 21, stk. 2, og artikel 25, stk. 2 og 3, tillægges udtrykkene med stort begyndelsesbogstav den betydning, de har i henhold til de tilsvarende definitioner fastsat i bilag I«
.
2)
I artikel 8 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 3 affattes således:
»3. En medlemsstats kompetente myndighed kan meddele en anden medlemsstats kompetente myndighed, at den ikke ønsker at modtage oplysninger om en eller flere af de kategorier af indkomst og kapital, der er nævnt i stk. 1. Den underretter også Kommissionen herom.
En medlemsstat kan anses for ikke at ønske at modtage oplysninger i henhold til stk. 1, hvis den ikke underretter Kommissionen om én eneste kategori, som den har tilgængelige oplysninger om.«
b)
Følgende stykke indsættes:
»3a. Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger med henblik på at kræve at dens Indberettende finansielle institutter anvender de regler for indberetning og passende omhu, som er omhandlet i bilag I og II, og med henblik på at sikre en effektiv gennemførelse og overholdelse af sådanne regler i overensstemmelse med afdeling IX i bilag I.
I henhold til de gældende regler for indberetning og passende omhu, der findes i bilag I og II, meddeler den kompetente myndighed i hver medlemsstat den kompetente myndighed i en anden medlemsstat ved automatisk udveksling inden for den frist, der er fastsat i stk. 6, litra b), følgende oplysninger vedrørende beskatningsperioder fra og med den 1. januar 2016 om en Indberetningspligtig konto:
a)
navn, adresse, Skatteregistreringsnummer eller -numre samt fødselsdato og fødested (for så vidt angår en person) for hver Person, hvorom der skal indberettes, og som er Kontohaver, og for så vidt angår en Enhed, der er Kontohaver, og som efter iagttagelse af regler for passende omhu i overensstemmelse med bilagene bliver identificeret som havende en eller flere Kontrollerende personer, der er Personer, hvorom der skal indberettes, navn, adresse og Skatteregistreringsnummer eller -numre for Enheden og navn, adresse og Skatteregistreringsnummer eller -numre samt fødselsdato og fødested for hver Person, hvorom der skal indberettes
b)
kontonummer (eller hvad der til praktiske formål svarer dertil, hvis et kontonummer ikke forefindes)
c)
det Indberettende finansielle instituts navn og (eventuelle) identifikationsnummer
d)
kontoens saldo eller værdi (herunder, for så vidt angår en Forsikringsaftale med kontantværdi eller Annuitetsaftale, Kontantværdien eller tilbagekøbsværdien) ved udgangen af det relevante kalenderår eller anden relevant indberetningsperiode, eller, hvis kontoen er lukket i løbet af et sådant år eller en sådan periode, kontoens lukning
e)
for så vidt angår en Forvaltningskonto:
i)
det samlede bruttobeløb af renter, det samlede bruttobeløb af udbytter og det samlede bruttobeløb af anden indkomst genereret med hensyn til de aktiver, der indestår på kontoen, i hvert enkelt tilfælde betalt eller tilskrevet kontoen (eller med hensyn til kontoen) i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode, og
ii)
det samlede bruttoafkast ved salg eller indløsning af Finansielle aktiver, der er betalt eller tilskrevet kontoen i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode, hvor det Indberettende finansielle institut har optrådt som depositar, mægler, forvalter, eller på anden måde som befuldmægtiget for Kontohaveren
f)
for så vidt angår en Indskudskonto, det samlede bruttobeløb af renter betalt til eller tilskrevet kontoen i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode, og
g)
for så vidt angår en konto, der ikke er beskrevet i litra e) eller f), det samlede bruttobeløb betalt til eller godskrevet Kontohaveren med hensyn til kontoen i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode, hvor det Indberettende finansielle institut er betalings- eller godskrivningsforpligtet, herunder det samlede beløb af eventuelle indløsningsbeløb betalt til Kontohaveren i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode.
Med henblik på udveksling af oplysninger i henhold til dette stykke, medmindre andet er fastsat i dette stykke eller i bilagene, fastsættes beløbet og betalingsklassificeringen med hensyn til en Indberetningspligtig konto i overensstemmelse med national lovgivning i den medlemsstat, der meddeler oplysningerne.
Første og andet afsnit i dette stykke har forrang for stk. 1, litra c), eller andre EU-retsinstrumenter, herunder Rådets direktiv 2003/48/EF (3), i det omfang den pågældende udveksling af oplysninger er omfattet af anvendelsesområdet i stk. 1, litra c), eller andre EU-retsinstrumenter, herunder direktiv 2003/48/EF.
(3) Rådets direktiv 2003/48/EF af 3. juni 2003 om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger (EUT L 157 af 26.6.2003, s. 38).«" 						
c)
Stk. 5 affattes således:
»5. Inden den 1. juli 2017 aflægger Kommissionen rapport med en oversigt over og en vurdering af de modtagne statistikker og oplysninger med hensyn til spørgsmål såsom de administrative og andre relevante omkostninger og fordele ved automatisk udveksling af oplysninger samt praktiske forhold i tilknytning hertil. Kommissionen forelægger eventuelt et forslag for Rådet om de kategorier og de betingelser, der er fastsat i stk. 1, herunder betingelsen om, at oplysninger om personer, der er hjemmehørende i andre medlemsstater, skal være tilgængelige, eller de elementer, der er nævnt i stk. 3a, eller begge.
Ved gennemgangen af et forslag forelagt af Kommissionen overvejer Rådet en yderligere styrkelse af effektiviteten og funktionaliteten af den automatiske udveksling af oplysninger og en højnelse af standarden herfor med henblik på at fastsætte:
a)
at den kompetente myndighed i hver medlemsstat ved automatisk udveksling meddeler den kompetente myndighed i en anden medlemsstat oplysninger for så vidt angår beskatningsperioder fra og med den 1. januar 2017 om personer, der er hjemmehørende i den pågældende anden medlemsstat, vedrørende alle de kategorier af indkomst og kapital, som er anført i stk. 1, sådan som de skal forstås efter den nationale lovgivning i den medlemsstat, der meddeler oplysningerne, og
b)
at listerne over kategorier og elementer i stk. 1 og 3a udvides til også at omfatte andre kategorier og elementer, herunder royalties.«
d)
Stk. 6 affattes således:
»6. Meddelelsen af oplysninger finder sted som følger:
a)
for de kategorier, der er fastsat i stk. 1: mindst én gang om året inden for seks måneder efter udgangen af det skatteår i medlemsstaten, i hvilket oplysningerne blev tilgængelige
b)
for de oplysninger, der er fastsat i stk. 3a: årligt, senest ni måneder efter udgangen af det kalenderår eller anden relevant indberetningsperiode, som oplysningerne vedrører.«
e)
Følgende stykke indsættes:
»7a. Med henblik på afsnit B, punkt 1, litra c), og afsnit C, punkt 17, litra g), i afdeling VIII i bilag I, forelægger hver medlemsstat senest den 31. juli 2015 Kommissionen listen over de enheder og konti, der skal behandles som henholdsvis Ikkeindberettende finansielle institutter og Undtagne konti. Hver medlemsstat underretter endvidere Kommissionen om eventuelle ændringer. Kommissionen offentliggør i Den Europæiske Unions Tidende en samlet liste over de modtagne oplysninger og ajourfører listen efter behov.
Medlemsstaterne sikrer, at disse typer af Ikkeindberettende finansielle institutter og Undtagne konti opfylder alle kravene i afsnit B, punkt 1, litra c), og afsnit C, punkt 17, litra g), i afdeling VIII i bilag I, og navnlig, at et Finansielt instituts status som Ikkeindberettende finansielt institut eller en kontos status som Undtagen konto ikke strider mod målene i dette direktiv.«
3)
Artikel 20, stk. 4, affattes således:
»4. Automatisk udveksling af oplysninger i henhold til artikel 8 sker ved hjælp af et standard elektronisk format, der har til formål at lette denne automatiske udveksling, og som er baseret på det eksisterende elektroniske format i medfør af artikel 9 i direktiv 2003/48/EF, hvilket format benyttes til alle former for automatisk udveksling af oplysninger og vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 26, stk. 2.«
4)
Artikel 21, stk. 2, affattes således:
»2. Kommissionen er ansvarlig for den udvikling af CCN-netværket, der måtte være nødvendig for at muliggøre udveksling af disse oplysninger mellem medlemsstaterne, og for at garantere CCN-netværkets sikkerhed.
Medlemsstaterne er ansvarlige for den udvikling af deres systemer, der måtte være nødvendig for at muliggøre, at disse oplysninger kan udveksles ved anvendelse af CCN-netværket, og for at garantere deres systemers sikkerhed.
Medlemsstaterne sikrer, at hver enkelt Person, hvorom der skal indberettes, underrettes om brud på sikkerheden med hensyn til oplysninger om vedkommende, når det er sandsynligt, at dette brud kan skade beskyttelsen af personoplysninger om den pågældende eller vedkommendes privatliv.
Medlemsstaterne afstår fra alle krav om godtgørelse af udgifter i forbindelse med anvendelsen af dette direktiv, undtagen eventuelle udgifter til eksperthonorarer.«
5)
I artikel 25 foretages følgende ændringer:
a)
Den nuværende tekst i artikel 25 bliver til stk. 1.
b)
Følgende stykker indsættes:
»2. Indberettende finansielle institutter og medlemsstaternes kompetente myndigheder betragtes som registeransvarlige, jf. direktiv 95/46/EF.
3. Uanset stk. 1 sikrer hver medlemsstat, at de Indberettende finansielle institutter i dens jurisdiktion underretter hver enkelt berørt Person, hvorom der skal indberettes, om, at oplysningerne om vedkommende, jf. artikel 8, stk. 3a, vil blive indsamlet og overført i overensstemmelse med dette direktiv, og sikrer, at det Indberettende finansielle institut giver denne person alle de oplysninger, som vedkommende har ret til i henhold til national lovgivning til gennemførelse af direktiv 95/46/EF, i tilstrækkelig god tid til, at personen kan udøve sine databeskyttelsesrettigheder, og under alle omstændigheder inden det pågældende Indberettende finansielle institut indberetter de oplysninger, der er omhandlet i artikel 8, stk. 3a, til den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor det er hjemmehørende.
4. Oplysninger, der behandles i overensstemmelse med dette direktiv, må ikke opbevares længere, end det er nødvendigt for at opfylde formålet med dette direktiv, og det skal under alle omstændigheder ske i overensstemmelse med den enkelte registeransvarliges nationale regler om forældelsesfrister.«
6)
Bilag I og II, hvis tekst findes i bilaget til nærværende direktiv, tilføjes.
Artikel 2
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 31. december 2015 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse bestemmelser.
De anvender disse love og bestemmelser fra den 1. januar 2016.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Uanset artikel 1, nr. 2), litra b), og nærværende artikels stk. 1, anvender Østrig bestemmelserne i dette direktiv fra den 1. januar 2017 for så vidt angår beskatningsperioder fra den dato.
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale love og bestemmelser, som de vedtager på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 3
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 4
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 9. december 2014.
DIREKTIVA VIJEĆA 2014/107/EU
od 9. prosinca 2014.
o izmjeni Direktive 2011/16/EU u pogledu obvezne automatske razmjene informacija u području oporezivanja
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 115.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
u skladu s posebnim zakonodavnim postupkom,
budući da:
(1)
Izazov koji predstavljaju prekogranična porezna prijevara i prekogranična porezna utaja posljednjih godina znatno se povećao te je postao glavni predmet zabrinutosti u Uniji i na globalnoj razini. Zbog neprijavljenih i neoporezovanih dohodaka znatno se smanjuju nacionalni prihodi od poreza. Stoga je hitno potrebno povećati učinkovitost i djelotvornost naplate poreza. Automatska razmjena informacija predstavlja važan instrument u tom pogledu te je Komisija u svojoj Komunikaciji od 6. prosinca 2012. koja sadrži akcijski plan za jačanje borbe protiv porezne prijevare i porezne utaje istaknula potrebu za snažnim promicanjem automatske razmjene informacija kao budućeg europskog i međunarodnog standarda za transparentnost i razmjenu informacija u poreznim stvarima.
(2)
Značaj automatske razmjene informacija kao sredstva za borbu protiv prekogranične porezne prijevare i prekogranične porezne utaje nedavno je također priznat na međunarodnoj razini (G20 i G8). Nakon pregovora između Sjedinjenih Američkih Država i nekoliko drugih zemalja, uključujući sve države članice, o bilateralnim sporazumima o automatskoj razmjeni radi provedbe zakona Sjedinjenih Država pod nazivom „Zakon o izvršenju poreznih obveza s obzirom na račune u stranim financijskim institucijama” koji je opće poznat kao „FATCA” (Foreign Account Tax Compliance Act), skupina G20 povjerila je Organizaciji za gospodarsku suradnju i razvoj (OECD) zadaću da na temelju tih sporazuma razvije jedinstveni globalni standard za automatsku razmjenu informacija u poreznim stvarima.
(3)
Europsko vijeće zatražilo je 22. svibnja 2013. proširenje automatske razmjene informacija na razini Unije i na globalnoj razini s ciljem borbe protiv porezne prijevare, porezne utaje i agresivnog poreznog planiranja. Europsko vijeće također je pozdravilo kontinuirane napore na razini skupina G20, G8 i na razini OECD-a usmjerene na razvoj globalnog standarda za automatsku razmjenu informacija o financijskim računima u poreznim stvarima.
(4)
U veljači 2014. OECD je objavio glavne elemente globalnog standarda za automatsku razmjenu informacija o financijskim računima u poreznim stvarima, odnosno predložak sporazuma između nadležnih tijela i zajednički standard izvješćivanja koje su naknadno odobrili ministri financija skupine G20 i guverneri središnjih banaka. Vijeće OECD-a objavilo je u srpnju 2014. potpuni globalni standard, uključujući njegove preostale elemente, odnosno komentare na predložak sporazuma između nadležnih tijela i zajednički standard izvješćivanja te modalitete informacijske tehnologije za provedbu globalnog standarda. Ministri financija skupine G20 i guverneri središnjih banaka odobrili su cijeli paket globalnog standarda u rujnu 2014.
(5)
Direktivom Vijeća 2011/16/EU (2) već je predviđena obvezna automatska razmjena informacija među državama članicama o određenim kategorijama dohotka i kapitala, uglavnom nefinancijskog karaktera, koje porezni obveznici drže u državama članicama koje nisu država u kojoj su rezidenti. Njome se također uspostavlja pristup jačanju automatske razmjene informacija u više koraka, njezinim postupnim širenjem na nove kategorije dohotka i kapitala te ukidanjem uvjeta da se informacije moraju razmijeniti samo ako su dostupne. S obzirom na trenutačne povećane mogućnosti ulaganja u inozemstvu u široki spektar financijskih proizvoda, postojeći instrumenti administrativne suradnje u Uniji i međunarodni instrumenti administrativne suradnje u području oporezivanja postali su manje djelotvorni u borbi protiv prekogranične porezne prijevare i prekogranične porezne utaje.
(6)
Kao što je istaknuto u zahtjevu Europskog vijeća, primjereno je unaprijediti proširenje automatske razmjene informacija koje je već predviđeno u članku 8. stavku 5. Direktive 2011/16/EU s obzirom na rezidente u drugim državama članicama. Inicijativom Unije osigurat će se usklađen, dosljedan i sveobuhvatan pristup, na razini cijele Unije, automatskoj razmjeni informacija na unutarnjem tržištu koji bi doveo do ušteda i za porezne uprave i za gospodarske subjekte.
(7)
Činjenica da su države članice sklopile ili će uskoro sklopiti sporazume sa Sjedinjenim Američkim Državama u vezi s FATCA-om znači da te države članice omogućuju ili će omogućivati širu suradnju u smislu članka 19. Direktive 2011/16/EU te da su dužne ili će biti dužne omogućiti takvu širu suradnju i s drugim državama članicama.
(8)
Kada bi države članice sklapale paralelne i nekoordinirane sporazume na temelju članka 19. Direktive 2011/16/EU to bi moglo dovesti do poremećaja koji bi bili štetni za neometano funkcioniranje unutarnjeg tržišta. Proširena automatska razmjena informacija na temelju zakonodavnog instrumenta na razini cijele Unije otklonila bi, za države članice, nužnost pozivanja na taj članak radi sklapanja bilateralnih ili multilateralnih sporazuma koji bi se, zbog nepostojanja odgovarajućeg zakonodavstva Unije, mogli smatrati primjerenima u pogledu istog predmeta.
(9)
Radi smanjenja troškova i administrativnog opterećenja i za porezne uprave i za gospodarske subjekte također je ključno osigurati da prošireni obuhvat automatske razmjene informacija unutar Unije bude u skladu s međunarodnim kretanjima. Kako bi se postigao taj cilj države članice trebale bi od svojih financijskih institucija zahtijevati provedbu pravila o izvješćivanju i dubinskoj analizi koja su u potpunosti usklađena s onima koja su navedena u zajedničkom standardu izvješćivanja koji je izradio OECD. Nadalje, područje primjene članka 8. Direktive 2011/16/EU trebalo bi proširiti tako da uključuje iste informacije koje su obuhvaćene OECD-ovim predloškom sporazuma između nadležnih tijela i zajedničkim standardom izvješćivanja. Očekuje se da svaka država članica ima samo jedan jedinstveni popis neizvještajnih financijskih institucija i isključenih računa koji su definirani na domaćoj razini kojima bi se koristila pri provedbi ove Direktive i pri primjeni drugih sporazuma o provedbi globalnog standarda.
(10)
Kategorije izvještajnih financijskih institucija i računa o kojima se izvješćuje obuhvaćene ovom Direktivom koncipirane su radi ograničavanja mogućnosti za porezne obveznike da izbjegnu prijavljivanje zbog premještanja imovine u financijske institucije ili ulaganja u financijske proizvode koji su izvan područja primjene ove Direktive. Međutim, određene financijske institucije i računi za koje postoji mali rizik da će biti upotrijebljeni za poreznu utaju trebali bi biti isključeni iz područja primjene ove Direktive. Pragovi općenito ne bi smjeli biti uključeni u ovu Direktivu jer se mogu lako zaobići dijeljenjem računa u različite financijske institucije. Financijske informacije koje se moraju prijavljivati i razmjenjivati trebale bi se odnositi ne samo na odgovarajući dohodak (kamate, dividende i slične vrste dohotka), već i na stanja na računu i prihode od prodaje financijske imovine kako bi se obuhvatili slučajevi u kojima porezni obveznik želi prikriti kapital koji sam po sebi predstavlja dohodak ili imovinu za koju je porez utajen. Stoga je obrada informacija na temelju ove Direktive nužna i razmjerna u svrhu omogućavanja poreznim upravama država članica da točno i nedvosmisleno utvrde dotične porezne obveznike, primjenjuju i provode svoje porezne zakone u prekograničnim situacijama, procjenjuju vjerojatnost počinjenja porezne utaje te da izbjegnu nepotrebne daljnje istrage.
(11)
Izvještajne financijske institucije mogle bi ispuniti svoje obveze pružanja informacija u odnosu na fizičke osobe o kojima se izvješćuje primjenom detaljnih aranžmana o priopćavanju informacija, uključujući učestalost priopćavanja, koji su predviđeni njihovim unutarnjim postupcima u skladu s njihovim domaćim pravom.
(12)
Izvještajne financijske institucije, države članice koje šalju informacije i države članice koje primaju informacije, u njihovom svojstvu voditelja obrade podataka, ne bi trebale zadržavati informacije obrađene u skladu s ovom Direktivom dulje nego što je potrebno za ostvarivanje njezine svrhe. S obzirom na razlike u zakonodavstvima država članica, najdulje razdoblje zadržavanja trebalo bi odrediti upućivanjem na zastaru predviđenu domaćim poreznim zakonodavstvom svakog voditelja obrade podataka.
(13)
Pri provedbi ove Direktive države članice trebale bi se koristiti komentarima na predložak sporazuma između nadležnih tijela i zajednički standard izvješćivanja koje je izradio OECD, kao izvorom ilustracije ili tumačenja, te kako bi se osigurala dosljednost u primjeni u svim državama članicama. Djelovanjima Unije u ovom području trebalo bi i dalje posebno voditi računa o budućim kretanjima na razini OECD-a.
(14)
Uvjet prema kojem automatska razmjena ovisi o dostupnosti zatražene informacije, kako je predviđeno u članku 8. stavku 1. Direktive 2011/16/EU, ne bi se trebao primjenjivati na nove stavke kako su ovom Direktivom uvrštene u Direktivu 2011/16/EU.
(15)
Referentni prag iz članka 8. stavka 3. Direktive 2011/16/EU trebalo bi izbrisati s obzirom na to da se taj prag ne čini provedivim u praksi.
(16)
Preispitivanje uvjeta dostupnosti koje se planira provesti 2017. trebalo bi proširiti na svih pet kategorija iz članka 8. stavka 1. Direktive 2011/16/EU, kako bi se mogla ispitati opravdanost razmjene informacija od strane svih država članica o svim navedenim kategorijama.
(17)
Ovom Direktivom poštuju se temeljna prava i slijede načela priznata posebno Poveljom o temeljnim pravima Europske unije, uključujući pravo zaštite osobnih podataka.
(18)
S obzirom na to da cilj ove Direktive, odnosno učinkovitu administrativnu suradnju među državama članicama pod uvjetima koji su u skladu s pravilnim funkcioniranjem unutarnjeg tržišta, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog jednoobraznosti i djelotvornosti koje su potrebne on na bolji način može ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.
(19)
S obzirom na postojeće strukturne razlike, Austriji bi trebalo dopustiti da prvi put obavi automatsku razmjenu informacija na temelju ove Direktive do 30. rujna 2018. umjesto do 30. rujna 2017.
(20)
Direktivu 2011/16/EU trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,
DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
Članak 1.
Direktiva 2011/16/EU mijenja se kako slijedi:
1.
U članku 3., točka 9. zamjenjuje se sljedećim:
„9.
‚automatska razmjena’ znači sistemsko priopćavanje prethodno definiranih informacija o rezidentima u drugim državama članicama relevantnoj državi članici rezidentnosti, bez prethodnog zahtjeva, u prethodno utvrđenim pravilnim intervalima. U smislu članka 8. dostupne informacije odnose se na informacije iz poreznih podataka države članice koja priopćuje informacije koje su raspoložive u skladu s postupcima za prikupljanje i obradu podataka u toj državi članici. U kontekstu članka 8. stavka 3.a, članka 8. stavka 7.a, članka 21. stavka 2. i članka 25. stavaka 2. i 3. svaki pojam napisan nakošenim slovima ima značenje koje je navedeno u odgovarajućim definicijama navedenima u Prilogu I.”
.
2.
Članak 8. mijenja se kako slijedi:
(a)
Stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
„3. Nadležno tijelo države članice može obavijestiti nadležno tijelo bilo koje druge države članice da ne želi primati informacije o jednoj ili više kategorija dohotka i kapitala iz stavka 1. Ono o tome također obavješćuje Komisiju.
Može se smatrati da država članica ne želi primati informacije u skladu sa stavkom 1. ako ne obavijesti Komisiju o bilo kojoj pojedinoj kategoriji za koju ima dostupne informacije.”
;
(b)
umeće se sljedeći stavak:
„3.a Svaka država članica poduzima potrebne mjere kako bi svoje izvještajne financijske institucije obvezala na primjenu pravila izvješćivanja i dubinske analize, sadržanih u prilozima I. i II., te kako bi osigurala djelotvornu provedbu tih pravila i usklađenost s njima u skladu s odjeljkom IX. Priloga I.
U skladu s primjenjivim pravilima izvješćivanja i dubinske analize sadržanima u prilozima I. i II., nadležno tijelo svake države članice, automatskom razmjenom priopćuje, unutar roka utvrđenog u stavku 6. točki (b), nadležnom tijelu bilo koje druge države članice sljedeće informacije s obzirom na porezna razdoblja koja počinju od 1. siječnja 2016. u vezi s računom o kojem se izvješćuje:
(a)
ime, adresa, porezni identifikacijski broj(-evi), datum i mjesto rođenja (u slučaju fizičke osobe) svake osobe o kojoj se izvješćuje i koja je imatelj računa s obzirom na račun i, u slučaju bilo kojeg subjekta koji je imatelj računa i za koji je, nakon primjene pravila dubinske analize u skladu s prilozima, utvrđeno da ima jednu ili više osoba koje nad njim imaju kontrolu, a koje su osobe o kojima se izvješćuje, ime, adresa i porezni identifikacijski broj(-evi) subjekta te ime, adresa, porezni identifikacijski broj(-evi) i datum i mjesto rođenja svake osobe o kojoj se izvješćuje;
(b)
broj računa (ili, u nedostatku broja računa, funkcionalno istovjetna oznaka);
(c)
naziv i identifikacijski broj (ako postoji) izvještajne financijske institucije;
(d)
stanje računa ili vrijednost (uključujući, u slučaju ugovora o osiguranju ili ugovora o rentnom osiguranju uz mogućnost isplate otkupne vrijednosti police, novčanu vrijednost ili otkupnu vrijednost) na kraju relevantne kalendarske godine ili drugog odgovarajućeg izvještajnog razdoblja ili, ako je tijekom te godine ili tog razdoblja račun zatvoren, zatvaranje računa;
(e)
u slučaju skrbničkog računa:
i.
ukupni bruto iznos kamata, ukupni bruto iznos dividendi i ukupni bruto iznos drugog dohotka ostvarenog od imovine na računu, u svakom slučaju ono što je plaćeno ili pripisano na račun (ili s obzirom na račun) tijekom kalendarske godine ili drugog odgovarajućeg izvještajnog razdoblja; i
ii.
ukupni bruto primici od prodaje ili otkupa financijske imovine plaćeni ili pripisani na račun tijekom kalendarske godine ili drugog odgovarajućeg izvještajnog razdoblja u kojem je izvještajna financijska institucija djelovala kao skrbnik, broker, ovlaštenik ili zastupnik imatelja računa po nekoj drugoj osnovi;
(f)
u slučaju depozitnog računa, ukupni bruto iznos kamata plaćenih ili pripisanih na račun tijekom kalendarske godine ili drugog odgovarajućeg izvještajnog razdoblja; i
(g)
u slučaju računa koji nisu opisani u točkama (e) ili (f), ukupni bruto iznos plaćen ili pripisan na račun imatelja računa tijekom kalendarske godine ili drugog odgovarajućeg izvještajnog razdoblja u kojem je izvještajna financijska institucija obveznik ili dužnik, uključujući agregirani iznos svih isplata po osnovi otkupa imatelju računa tijekom kalendarske godine ili drugog odgovarajućeg izvještajnog razdoblja.
Za potrebe razmjene informacija na temelju ovog stavka, osim ako je drukčije predviđeno u ovom stavku ili u prilozima, iznos i obilježja plaćanja s obzirom na račun o kojem se izvješćuje utvrđuju se u skladu s nacionalnim zakonodavstvom države članice koja priopćuje informacije.
Prvi i drugi podstavak ovog stavka imaju prednost nad stavkom 1. točkom (c) ili bilo kojim drugim pravnim instrumentom Unije, uključujući Direktivu Vijeća 2003/48/EZ (3), u mjeri u kojoj dotična razmjena informacija ulazi u područje primjene stavka 1. točke (c) ili u područje primjene bilo kojeg drugog pravnog instrumenta Unije, uključujući Direktivu 2003/48/EZ.
(3) Direktiva Vijeća 2003/48/EZ od 3. lipnja 2003. o oporezivanju dohotka od kamate na štednju (SL L 157, 26.6.2003., str. 38.).”" 						
;
(c)
stavak 5. zamjenjuje se sljedećim:
„5. Do 1. srpnja 2017. Komisija podnosi izvješće koje sadrži pregled i ocjenu statistike i primljenih informacija o pitanjima administrativnih i drugih relevantnih troškova i koristi automatske razmjene informacija, kao i s tim povezane praktične aspekte. Prema potrebi Komisija Vijeću predstavlja prijedlog u vezi s kategorijama i uvjetima utvrđenim u stavku 1., uključujući uvjet da informacije o rezidentima u drugim državama članicama moraju biti dostupne, ili o stavkama iz stavka 3.a, ili i o jednom i o drugom.
Prilikom razmatranja prijedloga koji je predstavila Komisija, Vijeće procjenjuje daljnje jačanje učinkovitosti i funkcioniranja automatske razmjene informacija i podizanja standarda te razmjene, s ciljem osiguravanja da:
(a)
nadležno tijelo svake države članice, automatskom razmjenom, priopćuje nadležnom tijelu bilo koje druge države članice informacije koje se odnose na porezna razdoblja od 1. siječnja 2017. o rezidentima u toj drugoj državi članici, za sve kategorije dohotka i kapitala navedene u stavku 1., onako kako ih treba tumačiti u okviru nacionalnog zakonodavstva države članice koja priopćuje informacije; i
(b)
se popisi kategorija i stavki utvrđenih u stavcima 1. i 3.a prošire kako bi uključili druge kategorije i stavke, uključujući autorske naknade.”
;
(d)
stavak 6. zamjenjuje se sljedećim:
„6. Priopćavanje informacija provodi se kako slijedi:
(a)
za kategorije utvrđene u stavku 1.: najmanje jednom godišnje, u roku od šest mjeseci nakon kraja porezne godine države članice tijekom koje su informacije postale dostupne;
(b)
za informacije utvrđene u stavku 3.a na godišnjoj razini, u roku od devet mjeseci nakon kraja kalendarske godine ili drugog odgovarajućeg izvještajnog razdoblja na koje se informacije odnose.”
;
(e)
umeće se sljedeći stavak:
„7.a. Za potrebe stavka B. podstavka 1. točke (c) i stavka C. podstavka 17. točke (g) odjeljka VIII. Priloga I. svaka država članica do 31. srpnja 2015. Komisiji pruža popis subjekata i računa koje treba tretirati kao neizvještajne financijske institucije i kao isključene račune. Svaka država članica također obavješćuje Komisiju ako dođe do bilo kakvih promjena u tom smislu. Komisija objavljuje u Službenom listu Europske unije zbirni popis primljenih informacija i ažurira popis prema potrebi.
Države članice osiguravaju da te vrste neizvještajnih financijskih institucija i isključeni računi udovoljavaju svim zahtjevima navedenima u stavku B. podstavku 1. točki (c) i stavku C. podstavku 17. točki (g) odjeljka VIII. Priloga I., a posebno da status financijske institucije kao neizvještajne financijske institucije ili status računa kao isključenog računa ne bude protivan svrsi ove Direktive.”
.
3.
U članku 20., stavak 4. zamjenjuje se sljedećim:
„4. Automatska razmjena informacija u skladu s člankom 8. šalje se upotrebljavajući standardan obrazac u elektroničkom obliku s ciljem olakšavanja takve automatske razmjene i temeljeno na postojećim obrascima u elektroničkom obliku u skladu s člankom 9. Direktive 2003/48/EZ koji se trebaju koristiti za sve vrste automatske razmjene informacija, koji je donijela Komisija u skladu s postupkom iz članka 26. stavka 2.”
.
4.
U članku 21., stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. Komisija je odgovorna za sav razvoj mreže CCN koji je potreban za omogućavanje razmjene tih informacija među državama članicama i za osiguravanje sigurnosti mreže CCN.
Države članice odgovorne su za sav razvoj svojih sustava potreban za omogućavanje razmjene tih informacija upotrebom mreže CCN i za osiguravanje sigurnosti svojih sustava.
Države članice osiguravaju da se svaka fizička osoba o kojoj se izvješćuje obavijesti o povredi sigurnosti s obzirom na njezine podatke kada je vjerojatno da će ta povreda negativno utjecati na zaštitu njezinih osobnih podataka ili privatnost.
Države članice odriču se svih zahtjeva za povrat troškova nastalih prilikom primjene ove Direktive osim, prema potrebi, u slučaju naknada plaćenih stručnjacima.”
.
5.
Članak 25. mijenja se kako slijedi:
(a)
postojeći tekst članka 25. postaje stavak 1.;
(b)
umeću se sljedeći stavci:
„2. Izvještajne financijske institucije i nadležna tijela svake države članice smatraju se voditeljima obrade podataka za potrebe Direktive 95/46/EZ.
3. Neovisno o stavku 1., svaka država članica osigurava da svaka izvještajna financijska institucija koja je pod njezinom jurisdikcijom obavješćuje svaku dotičnu fizičku osobu o kojoj se izvješćuje da će se informacije koje se na nju odnose, iz članka 8. stavka 3.a, prikupljati i prenositi u skladu s ovom Direktivom te osigurava da izvještajna financijska institucija pruži toj osobi sve informacije na koje ona ima pravo prema svojem domaćem zakonodavstvu kojim se provodi Direktiva 95/46/EZ dovoljno rano da osoba može ostvariti svoja prava na zaštitu podataka i, u svakom slučaju, prije nego što dotična izvještajna financijska institucija izvijesti o informacijama iz članka 8. stavka 3.a nadležno tijelo svoje države članice rezidentnosti.
4. Informacije obrađene u skladu s ovom Direktivom ne zadržavaju se dulje nego što je potrebno za ostvarivanje svrhe ove Direktive te u svakom slučaju u skladu s domaćim pravilima svakog voditelja obrade podataka o zastari.”
.
6.
Umeću se Prilog I. i Prilog II., čiji su tekstovi navedeni u Prilogu ovoj Direktivi.
Članak 2.
1. Države članice donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 31. prosinca 2015. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih mjera.
One te mjere primjenjuju od 1. siječnja 2016.
Kada države članice donose te mjere, one sadržavaju upućivanje na ovu Direktivu ili se na nju upućuje prilikom njihove službene objave. Države članice određuju načine tog upućivanja.
2. Neovisno o članku 1. točki 2. podtočki (b) i stavku 1. ovog članka, Austrija primjenjuje odredbe ove Direktive od 1. siječnja 2017. u pogledu poreznih razdoblja koja počinju od tog datuma.
3. Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
Članak 3.
Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 4.
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 9. prosinca 2014.