KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/501
af 24. marts 2015
om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af koldvalsede flade produkter af rustfrit stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Taiwan
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 7,
efter høring af medlemsstaterne, og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
1.1. Indledning
(1)
Den 26. juni 2014 indledte Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) en antidumpingundersøgelse vedrørende importen til Unionen af koldvalsede flade produkter af rustfrit stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«) og Taiwan (»de pågældende lande«) på grundlag af artikel 5 i grundforordningen. Den offentliggjorde en indledningsmeddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (2) (»indledningsmeddelelsen«).
(2)
Kommissionen indledte undersøgelsen som følge af en klage, der blev indgivet den 13. maj 2014 af Eurofer (»klageren«) på vegne af de klagende EU-producenter af koldvalsede flade produkter af rustfrit stål. Klageren tegnede sig for ca. 50 % af den samlede EU-produktion af koldvalsede flade produkter af rustfrit stål. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for dumping og deraf følgende væsentlig skade, som var tilstrækkelige til at berettige indledningen af undersøgelsen.
(3)
Den 14. august 2014 indledte Kommissionen en antisubsidieundersøgelse vedrørende importen til Unionen af koldvalsede flade produkter af rustfrit stål med oprindelse i Kina og indledte en separat undersøgelse. Den offentliggjorde en indledningsmeddelelse om antisubsidieundersøgelsen i Den Europæiske Unions Tidende (3).
1.2. Registrering
(4)
Som følge af en anmodning fra klageren, som blev understøttet af de påkrævede beviser, vedtog Kommissionen den 15. december 2014 gennemførelsesforordning (EU) nr. 1331/2014 om at gøre importen af koldvalsede flade produkter af rustfrit stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Taiwan til genstand for registrering (4) fra den 17. december 2014.
1.3. Interesserede parter
(5)
I indledningsmeddelelsen opfordrede Kommissionen interesserede parter til at kontakte Kommissionen med henblik på at deltage i undersøgelsen. Endvidere underrettede Kommissionen specifikt klageren, andre kendte EU-producenter, de kendte eksporterende producenter og de kinesiske og taiwanesiske myndigheder, kendte importører, leverandører og brugere, forhandlere samt sammenslutninger, som den vidste, var berørt af indledningen af undersøgelsen, og opfordrede dem til at deltage. Kommissionen underrettede også producenter i USA og Sydafrika om indledningen og opfordrede dem til at deltage. I indledningsmeddelelsen meddelte Kommissionen de interesserede parter, at den påtænkte at anvende USA som et tredjeland med markedsøkonomi (»referenceland«), jf. grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a).
(6)
Interesserede parter havde mulighed for at fremsætte bemærkninger til indledningen af undersøgelsen og for at anmode om en høring med Kommissionen og/eller høringskonsulenten i handelsprocedurer.
a) Stikprøveudtagning
(7)
I indledningsmeddelelsen anførte Kommissionen, at den måske ville udtage en stikprøve af de interesserede parter i henhold til grundforordningens artikel 17.
Stikprøveudtagning af EU-producenter
(8)
I indledningsmeddelelsen meddelte Kommissionen, at den midlertidigt havde udtaget en stikprøve af EU-producenter. Kommissionen udtog stikprøven på grundlag af produktionsmængden. Stikprøven bestod af fire EU-producenter. EU-producenterne i stikprøven tegnede sig for 50 % af produktionsmængden. Kommissionen opfordrede alle interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til den foreløbige stikprøve. Der blev ikke modtaget nogen bemærkninger om den foreslåede stikprøve, og den foreløbige stikprøve blev derfor bekræftet. Stikprøven er repræsentativ for EU-erhvervsgrenen.
Stikprøveudtagning af importører
(9)
For at afgøre, om stikprøveudtagning var nødvendig og i bekræftende fald udtage en stikprøve, anmodede Kommissionen ikke forretningsmæssigt forbundne importører om at indberette de oplysninger, som der anmodes om i indledningsmeddelelsen.
(10)
31 ikke forretningsmæssigt forbundne importører afgav de nødvendige oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 1, udtog Kommissionen en stikprøve bestående af de fire ikke forretningsmæssigt forbundne importører, der repræsenterede den største importmængde til Unionen. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 2, blev alle kendte, berørte importører hørt om udtagningen af stikprøven.
(11)
Der blev modtaget bemærkninger vedrørende ejerskabsstrukturen hos en af de udvalgte importører. Visse interesserede parter påstod, at én importør ikke burde indgå i stikprøven, da den pågældende er forretningsmæssigt forbundet med en EU-producent. Den pågældende importør var imidlertid ikke forretningsmæssigt forbundet med nogen EU-producent i undersøgelsesperioden, men blev det først efterfølgende. Desuden betyder »ikke forretningsmæssigt forbundet importør«, at importøren ikke er forbundet med eksporterende producenter. En ikke forretningsmæssigt forbundet importør kan således være forretningsmæssigt forbundet med en EU-producent.
Stikprøveudtagning af eksporterende producenter i Taiwan
(12)
For at afgøre, om det var nødvendigt med stikprøveudtagning og i bekræftende fald at udtage en stikprøve, anmodede Kommissionen alle eksporterende producenter i Taiwan om at afgive de oplysninger, som der anmodes om i indledningsmeddelelsen. Kommissionen bad endvidere Taiwans repræsentation ved Den Europæiske Union om at identificere og/eller kontakte eventuelle andre eksporterende producenter, der kunne være interesseret i at deltage i undersøgelsen.
(13)
I alt ni af de påståede eksporterende producenter i det pågældende land afgav de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 1, udtog Kommissionen en stikprøve på fire virksomheder (hvoraf de tre er forretningsmæssigt forbundne) på grundlag af den største repræsentative eksportmængde til Unionen, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 2, blev alle berørte kendte eksporterende producenter og myndighederne i det pågældende land hørt om udtagningen af stikprøven. Der blev ikke fremsat nogen bemærkninger.
(14)
Undersøgelsen har vist, at de to virksomheder, som indgår i stikprøven, og to virksomheder, som ikke blev udtaget til stikprøven, ikke opfylder definitionen af eksporterende producent, da de kun opererer som servicecentre og bruger den pågældende vare som råmateriale til produktionen. Det blev fastslået, at disse virksomheder ikke råder over varmvalsnings- eller koldvalsningsanlæg, og deres merværdi er ubetydelig i forhold til råmaterialeomkostningerne. Faktisk køber og sælger de forskellige typer af den pågældende vare (jf. betragtning 26-28).
(15)
Den ene af disse virksomheder er dog forretningsmæssigt forbundet med en eksporterende producent, som indgår i stikprøven. I undersøgelsen blev det derfor konkluderet, at virksomheden tilhørte denne virksomhedsgruppe. Den virksomhed, der ikke levede op til definitionen af en eksporterende producent, blev udelukket fra stikprøven, hvorefter den resterende stikprøve tegner sig for mindst ca. 48 % af den samlede eksportmængde fra Taiwan til Unionen og ca. 80 % af hjemmemarkedssalget i Taiwan. Stikprøven var derfor stadig repræsentativ.
(16)
Kommissionen udelukkede de tre andre virksomheder fra beregningen af individuelle dumpingmargener og beregningen af skadestærsklen. Der blev således ikke beregnet en toldsats for disse tre virksomheder.
Individuel undersøgelse
(17)
En eksporterende producent i Taiwan anmodede om en individuel undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 3.
Stikprøveudtagning af eksporterende producenter i Kina
(18)
For at afgøre, om det var nødvendigt med stikprøveudtagning, og i bekræftende fald udtage denne, anmodede Kommissionen alle eksporterende producenter i Kina om at afgive de i indledningsmeddelelsen anførte oplysninger. Kommissionen bad endvidere de kinesiske myndigheder om at identificere og/eller kontakte eventuelle andre eksporterende producenter, der kunne være interesseret i at deltage i undersøgelsen.
(19)
Otte eksporterende producenter i Kina afgav de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 1, udtog Kommissionen en stikprøve bestående af fire virksomheder, som tilhører to grupper, på grundlag af den største repræsentative eksportmængde til Unionen, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 2, blev alle berørte kendte eksporterende producenter og myndighederne i det pågældende land hørt om udtagningen af stikprøven. Der blev ikke fremsat nogen bemærkninger.
b) Ansøgningsskemaer om markedsøkonomisk behandling til eksporterende producenter i Kina
(20)
Med henblik på grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), sendte Kommissionen ansøgningsskemaer om markedsøkonomisk behandling til alle samarbejdsvillige eksporterende producenter i Kina, som blev udtaget til at indgå i stikprøven, og til alle samarbejdsvillige eksporterende producenter, som ikke indgår i stikprøven, som ønskede at anmode om en individuel undersøgelse, jf. grundforordningens artikel 17, stk. 3, til kendte sammenslutninger af eksporterende producenter og til de kinesiske myndigheder. Ingen af de eksporterende producenter anmodede om markedsøkonomisk behandling.
c) Spørgeskemaer
(21)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til de kinesiske og taiwanesiske eksporterende producenter i stikprøven, til eksporterende producenter, der ønskede at anmode om en individuel undersøgelse, til producenter i to potentielle referencelande, til EU-producenter, som indgik i stikprøven, ikke forretningsmæssigt forbundne importører, som indgik i stikprøven, og til brugere, der gav sig til kende.
(22)
Der blev modtaget spørgeskemabesvarelser fra fire kinesiske eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, fire taiwanesiske eksporterende producenter (herunder to, der viste sig ikke at være eksporterende producenter), som indgik i stikprøven, en taiwanesisk eksporterende producent, der anmodede om en individuel undersøgelse, to producenter i USA (referenceland), fire EU-producenter, der indgik i stikprøven, fire ikke forretningsmæssigt forbundne importører, der indgik i stikprøven, og seks brugere.
d) Kontrolbesøg
(23)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på en foreløbig konstatering af dumping, deraf følgende skade og Unionens interesser. Der blev gennemført kontrolbesøg i henhold til grundforordningens artikel 16 hos følgende virksomheder:
EU-producenter
-
Acciai Speciali Terni S.P.A., Terni, Italien
-
Acerinox Europa SAU, Palmones-Los Barrios og Madrid, Spanien
-
Aperam Stainless Europe, La Plaine Saint Denis, Frankrig
Servicecenter forretningsmæssigt forbundet med Acciai Speciali Terni S.P.A.
-
Terninox, Ceriano Laghetto, Italien
Klageren
-
Eurofer, Bruxelles, Belgien
Eksporterende producenter i Taiwan
-
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei city
-
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung city
-
YC Inox Co., Ltd., Chang-Hua Hsien city
-
Yieh Mau Corporation, Kaohsiung city
-
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung city
Eksporterende producenter i Kina
-
Baosteel Stainless Co., Ltd, Shanghai
-
Ningbo Baoxin Stainless Co., Ltd, Ningbo
-
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd, Taiyuan City
Forretningsmæssigt forbundet importør i Unionen
-
Baosteel Europe GmbH, Hamburg, Tyskland
(24)
Kommissionen afholdt høringer, herunder høringer med høringskonsulenten, med eksporterende producenter, sammenslutninger og importører.
1.4. Undersøgelsesperioden og den betragtede periode
(25)
Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. januar 2013 til 31. december 2013 (»undersøgelsesperioden«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 1. januar 2010 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
2.1. Den pågældende vare
(26)
Den pågældende vare er fladvalsede produkter af rustfrit stål, kun koldvalsede, med oprindelse i Kina og Taiwan, i øjeblikket henhørende under KN-kode 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 og 7220 20 89 (»den pågældende vare«).
(27)
Koldvalsede flade produkter af rustfrit stål bruges til mange anvendelsesformål, f.eks. i produktionen af husholdningsapparater (f.eks. indvendige dele til vaskemaskiner og opvaskemaskiner), svejsede rør og medicinsk udstyr samt til fødevareforarbejdning og i bilindustrien.
(28)
Undersøgelsen har vist, at de forskellige typer af den pågældende vare alle har samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og basalt set anvendes til samme formål.
2.2. Samme vare
(29)
Koldvalsede flade produkter, der produceres og sælges i Unionen af EU-erhvervsgrenen, og koldvalsede flade produkter af rustfrit stål, der produceres og sælges i de pågældende lande og i referencelandet, har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og de samme grundlæggende anvendelsesformål som koldvalsede flade produkter af rustfrit stål, der produceres i de pågældende lande og sælges til eksport til Unionen. De anses derfor for at være identiske, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
2.3. Påstande vedrørende varedækningen
(30)
Interesserede parter påstod, at visse varetyper (herunder smalt båndjern og præcisionsbånd) burde udelukkes fra undersøgelsens varedækning, idet EU-producenterne ikke til fulde kan levere til disse markedssegmenter. EU-erhvervsgrenen fremlagde dog dokumentation for, at de til fulde kan levere til disse markedssegmenter.
(31)
Hvad angår præcisionsbånd, påstod de samme parter endvidere, at Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Konkurrence havde besluttet at udelukke denne varetype fra det relevante produktmarked i sin analyse i fusionssagen Outokumpu/INOXUM (5). Markedsdefinitionen i en fusionssag fokuserer imidlertid på substituerbarhed på både efterspørgsels- og udbudssiden. I en antidumpingsag defineres markedet af den undersøgte vares fysiske egenskaber. I en antidumpingsag kan varetypen således variere på visse parametre (bredde, tolerance, mekaniske egenskaber). Desuden indgik denne varetype i undersøgelse fra starten, da man tog kontakt til EU-producenter af præcisionsbånd som led i gennemgangen af repræsentativiteten.
(32)
Kommissionen afviste derfor påstanden og bevarede varedækningen i undersøgelsen uændret.
3. DUMPING
3.1. Kina
3.1.1. Normal værdi
3.1.1.1. Markedsøkonomisk behandling
(33)
I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), fastsætter Kommissionen den normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1-6, i nævnte forordning for de eksporterende producenter i Kina, som påstod og påviste, at de opfylder kriterierne i nævnte forordnings artikel 2, stk. 7, litra c), og derfor kunne indrømmes markedsøkonomisk behandling.
(34)
For at fastlægge, om kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), er opfyldt, søgte Kommissionen de nødvendige oplysninger ved at anmode de pågældende eksporterende producenter om at udfylde ansøgningsskemaet om markedsøkonomisk behandling. Ingen af dem anmodede om markedsøkonomisk behandling.
3.1.1.2. Referenceland
(35)
Den normale værdi blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), fastlagt på grundlag af prisen eller den beregnede værdi i et tredjeland med markedsøkonomi for de eksporterende producenter, der ikke indrømmedes markedsøkonomisk behandling. Der blev i den forbindelse udvalgt et referenceland.
(36)
I indledningsmeddelelsen meddelte Kommissionen de interesserede parter, at den påtænkte at vælge USA som et egnet referenceland, og opfordrede de interesserede parter til at fremsætte bemærkninger.
(37)
Kommissionen kontaktede en række potentielle referencelande (Indien, Sydafrika, Sydkorea, Taiwan og USA) og anmodede på grundlag af de modtagne oplysninger 32 kendte producenter af samme vare i Sydafrika, Sydkorea og USA om at fremlægge oplysninger. Der blev ikke modtaget oplysninger om producenter i Indien, som derfor ikke kunne betragtes som et potentielt referenceland. Taiwan er genstand for samme undersøgelse, og de oplysninger som de undersøgte producenter havde indsendt, blev derfor taget i betragtning.
(38)
Kun to producenter i USA bevarede spørgeskemaet for referencelandsproducenter. Kommissionen måtte således vælge mellem USA og Taiwan.
(39)
I USA er der mindst fire store producenter af samme vare (tre er vertikalt integrerede og en er ikke), og den samlede produktion og forbruget kan sammenlignes med produktionen og forbruget i Kina. I Taiwan er der én stor vertikalt integreret gruppe af producenter, som styrer markedet, uanset tilstedeværelsen af et par små ikke integrerede producenter. Produktionsprocessen i USA er den samme som i Taiwan og den samme som hos nogle af de eksporterende producenter i Kina. Der anvendes overvejende de samme råvarer i USA og Taiwan. I USA har man indført antidumpingtold over for Japan, Sydkorea og Taiwan, og i Taiwan har man indført told over for Kina og Sydkorea. Importen af samme vare til USA og Taiwan er imidlertid betydelig og udgjorde hhv. ca. 17 % og 37 % af det samlede forbrug i undersøgelsesperioden. De største lande, der eksporterer til USA, er: Mexico, Kina, Taiwan, Frankrig, Finland, Japan og Tyskland, og til Taiwan: Kina, Sydkorea, Japan, Finland og Vietnam.
(40)
Ud fra disse omstændigheder betragtes USA som et mere egnet referenceland af to grunde:
i)
markedet i USA er meget konkurrencepræget, hvorimod markedet og priserne på koldvalsede flade produkter af rustfrit stål i Taiwan i vidt omfang er styret af én virksomhedsgruppe
ii)
hjemmemarkedspriserne i Taiwan er meget lavere end i Kina og USA.
(41)
Interesserede parter var imod brugen af USA som referenceland, især på grund af den påståede forskel i produktionsprocessen og de forskellige typer råvarer, der anvendes i produktionen. De påstod, at Taiwan, som også er genstand for undersøgelsen, i den henseende ville være mere egnet som referenceland end USA.
(42)
Kommissionen konkluderede på dette tidspunkt, at USA er et egnet referenceland, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a).
3.1.1.3. Normal værdi (referenceland)
(43)
Oplysningerne fra de samarbejdsvillige producenter i referencelandet blev lagt til grund for fastlæggelsen af den normale værdi for de eksporterende producenter, der ikke indrømmedes markedsøkonomisk behandling, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a).
(44)
Kommissionen undersøgte først, om det samlede hjemmemarkedssalg for de to samarbejdsvillige eksporterende producenter i referencelandet var repræsentativt, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget anses for at være repræsentativt, når det samlede hjemmemarkedssalg af samme vare til uafhængige kunder på hjemmemarkedet for hver kinesisk eksporterende producent, der indgår i stikprøven, udgør mindst 5 % af den samlede eksportsalgsmængde af den pågældende vare til Unionen i undersøgelsesperioden. På den baggrund var det samlede salg for de to samarbejdsvillige eksporterende producenter af samme vare på hjemmemarkedet i referencelandet repræsentativt.
(45)
Kommissionen undersøgte efterfølgende, hvilke varetyper solgt på hjemmemarkedet der var identiske eller sammenlignelige med varetyper solgt med henblik på eksport til Unionen for de eksporterende producenter i stikprøven.
(46)
Kommissionen fastsatte dernæst andelen af det rentable salg til uafhængige kunder på hjemmemarkedet for hver varetype i undersøgelsesperioden for at afgøre, om det faktiske salg på hjemmemarkedet skulle anvendes som grundlag for beregning af den normale værdi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4.
(47)
Den normale værdi er baseret på den faktiske pris på hjemmemarkedet pr. varetype, uanset om salgstransaktionerne har været rentable eller ej, hvis:
i)
mængden af den varetype, som blev solgt til en nettopris, der svarede til eller lå over de beregnede produktionsomkostninger, udgjorde mere end 80 % af den samlede salgsmængde for denne varetype, og
ii)
den vejede gennemsnitlige pris for denne varetype er lig med eller højere end enhedsproduktionsomkostningerne.
(48)
I dette tilfælde er den normale værdi det vejede gennemsnit af priserne på alt salg på hjemmemarkedet af den pågældende varetype i undersøgelsesperioden. Kommissionen tog alle anførte transaktioner i betragtning som hjemmemarkedssalg, da der ikke var grund til at betvivle, at de var bestemt til det hjemlige forbrug.
(49)
Den normale værdi er den faktiske pris på hjemmemarkedet pr. varetype for kun det rentable salg af varetyperne på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden, hvor:
i)
mængden af fortjenstgivende salg af varetypen udgør højst 80 % af den samlede salgsmængde for denne varetype, eller
ii)
den vejede gennemsnitspris for denne varetype ligger under enhedsproduktionsomkostningerne.
3.1.2. Eksportpris
(50)
De eksporterende producenter, der indgår i stikprøven, solgte til eksport til Unionen enten direkte til uafhængige kunder eller, hvad angår en eksporterende producent, gennem en forretningsmæssigt forbundet virksomhed, der fungerede som importør.
(51)
I de tilfælde, hvor de eksporterende producenter eksporterede den pågældende vare direkte til uafhængige kunder i Unionen, blev eksportprisen i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, fastsat på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales ved eksportsalg til Unionen.
(52)
I de tilfælde, hvor den eksporterende producent eksporterede den pågældende vare til Unionen gennem en forretningsmæssigt forbundet virksomhed, der fungerede som importør, blev eksportprisen fastsat på grundlag af den importerede vares pris ved første videresalg til uafhængige kunder i Unionen, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 9. I dette tilfælde blev der foretaget justeringer for alle omkostninger, der påløb mellem import og videresalg, herunder salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (»SA&G«), og for fortjeneste.
3.1.3. Sammenligning
(53)
Kommissionen sammenlignede den normale værdi og eksportprisen hos de eksporterende producenter i stikprøven på grundlag af priserne ab fabrik.
(54)
I tilfælde, hvor det er begrundet i behovet for at sikre en rimelig sammenligning, justerede Kommissionen den normale værdi og/eller eksportprisen for forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Der blev foretaget justeringer for transport, forsikring, håndtering, lastning og dermed forbundne omkostninger samt emballering og kredit- og bankomkostninger og provision.
3.1.4. Dumpingmargener
(55)
For de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, sammenlignede Kommissionen den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver type af samme vare i referencelandet (jf. betragtning 43-49) med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type af den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12.
(56)
På dette grundlag er de midlertidige vejede gennemsnitlige dumpingmargener, udtrykt i procent af varens cif-pris (omkostninger, forsikring, fragt), Unionens grænse, ufortoldet, følgende:
Tabel 1
Dumpingmargener, Kina
Virksomhed
Midlertidig dumpingmargen
(%)
Baosteel Group: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
TISCO Group: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
(57)
For de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, beregnede Kommissionen den vejede gennemsnitlige dumpingmargen i henhold til grundforordningens artikel 9, stk. 6. Denne margen blev derfor fastsat på grundlag af det vejede gennemsnit af de margener, der var opstillet for de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven.
(58)
På dette grundlag er den midlertidige dumpingmargen for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, på 30,0 %.
(59)
For alle andre eksporterende producenter i det pågældende land beregnede Kommissionen dumpingmargenen på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18. Med henblik herpå fastsatte Kommissionen de eksporterende producenters samarbejdsniveau. Samarbejdsniveauet er de samarbejdende eksporterende producenters eksportmængde til Unionen udtrykt som en andel af den samlede eksportmængde - jf. Eurostats importstatistikker - fra det pågældende land til Unionen.
(60)
Samarbejdsniveauet var højt, og på denne baggrund besluttede Kommissionen at fastsætte restdumpingmargenen til niveauet for den virksomhed i stikprøven med den højeste dumpingmargen.
(61)
De midlertidige dumpingmargener, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, fastsættes til følgende:
Tabel 2
Dumpingmargener, Kina
Virksomhed
Midlertidig dumpingmargen
(%)
Baosteel Group: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
TISCO Group: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
Andre samarbejdsvillige virksomheder
30,0
Alle andre virksomheder
34,9
3.2. Taiwan
3.2.1. Normal værdi
(62)
Kommissionen undersøgte først, om det samlede hjemmemarkedssalg for hver af de undersøgte eksporterende producenter var repræsentativt, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 2. Kommissionen betragtede de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, og den eksporterende producent, der blev indrømmet en individuel undersøgelse, som undersøgte eksporterende producenter. Hjemmemarkedssalget er repræsentativt, når det samlede hjemmemarkedssalg af samme vare til uafhængige kunder på hjemmemarkedet for hver eksporterende producent udgjorde mindst 5 % af den samlede eksportsalgsmængde af den pågældende vare til Unionen i undersøgelsesperioden.
(63)
Kommissionen fandt, at det hjemmemarkedssalg, som de undersøgte eksporterende producenter havde anført, omfattede betydelige mængder af den samme vare, som solgtes til distributører, som herefter eksporterede varen. En beregning baseret på produktionstallene fra de samarbejdsvillige virksomheder og statistikker om import og eksport af samme vare i Taiwan bekræftede, at det hjemmemarkedssalg, som de samarbejdsvillige eksporterende producenter havde opgivet, omfattede ca. 50 % indirekte eksportsalg, som ikke var bestemt til det hjemlige forbrug.
(64)
Desuden konstaterede Kommissionen, at der fandtes et rabatsystem på hjemmemarkedet i Taiwan. En af de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, forklarede, at dette system var blevet udarbejdet for at give incitamenter til de lokale servicecentre (distributører), som desuden eksporterede deres stålprodukter. Da de to store producenters priser på hjemmemarkedet (inkl. rabatter) i vidt omfang formidles på månedsbasis til alle distributører, selv uden de rabatter, som andre producenter indrømmer deres kunder, er prisfastsættelsen for varer, der ender på hjemmemarkedet, og varer, der efterfølgende eksporteres, i høj grad påvirket af prisfastsættelsessystemet i Taiwan.
(65)
Ud fra konklusionerne fra kontrolbesøgene blev tre af de eksporterende producenter anmodet om at revurdere de salgstal, de havde anført for hjemmemarkedet i Taiwan og slette alt salg, der ikke var bestemt til det hjemlige forbrug. De bekræftede imidlertid blot, at de ikke kendte det endelige bestemmelsessted for den samme vare, som de sælger til deres kunder.
(66)
Som det fremgår af betragtning 63 og for at sikre, at den normale værdi udelukkende baseres på priser til det hjemlige forbrug, anvendte Kommissionen en konservativ metode til den midlertidige dumpingberegning ved at anvende det anførte salg til slutbrugerne i Taiwan. Kommissionen betragtede alle erhvervsdrivende som slutbrugere, hvis de yderligere bearbejdede den samme vare til en anden vare, som ikke længere var den samme vare. Salg til distributører eller forhandlere er blevet udelukket fra hjemmemarkedssalget, idet Kommissionen i løbet af undersøgelsen fandt, at en af de største distributører i Taiwan, der købte en stor mængde af den samme vare, der blev opgivet som hjemmemarkedssalg af leverandørerne, eksporterede hovedparten af de indkøbte mængder.
(67)
På den baggrund var det samlede salg for hver af de undersøgte eksporterende producenter af samme vare på hjemmemarkedet repræsentativt.
(68)
Kommissionen undersøgte efterfølgende, hvilke varetyper solgt på hjemmemarkedet der var identiske eller sammenlignelige med varetyper solgt med henblik på eksport til Unionen for de undersøgte eksporterende producenter med repræsentativt hjemmemarkedssalg.
(69)
Kommissionen undersøgte dernæst, om de varetyper, som de undersøgte eksporterende producenter solgte på hjemmemarkedet, var repræsentative i sammenligning med de varetyper, der solgtes med henblik på eksport til Unionen, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget af en varetype er repræsentativt, hvis det samlede hjemmemarkedssalg af denne varetype til uafhængige kunder i undersøgelsesperioden udgør mindst 5 % af den samlede eksportsalgsmængde af den identiske eller sammenlignelige varetype til Unionen.
(70)
Kommissionen fastsatte dernæst andelen af det rentable salg til uafhængige kunder på hjemmemarkedet for hver varetype i undersøgelsesperioden for at afgøre, hvorvidt det faktiske salg på hjemmemarkedet skulle anvendes som grundlag for beregning af den normale værdi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4.
(71)
Den normale værdi er baseret på den faktiske pris på hjemmemarkedet pr. varetype, uanset om salgstransaktionerne har været rentable eller ej, hvis:
i)
mængden af den varetype, som blev solgt til en nettopris, der svarede til eller lå over de beregnede produktionsomkostninger, udgjorde mere end 80 % af den samlede salgsmængde for denne varetype, og
ii)
den vejede gennemsnitlige salgspris for denne varetype er lig med eller højere end enhedsproduktionsomkostningerne.
(72)
I dette tilfælde er den normale værdi det vejede gennemsnit af priserne på alt salg på hjemmemarkedet af den pågældende varetype i undersøgelsesperioden.
(73)
Den normale værdi er den faktiske pris på hjemmemarkedet pr. varetype for kun det rentable salg af varetyperne på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden, hvor:
i)
mængden af fortjenstgivende salg af varetypen udgør højst 80 % af den samlede salgsmængde for denne varetype, eller
ii)
den vejede gennemsnitspris for denne varetype ligger under enhedsproduktionsomkostningerne.
(74)
Analysen af hjemmemarkedssalget viste, at for visse varetyper var en del af hjemmemarkedssalget fortjenstgivende, og at de vejede gennemsnitlige salgspriser var højere end produktionsomkostningerne. Den normale værdi blev derfor beregnet som et vejet gennemsnit af priserne på alt hjemmemarkedssalg i løbet af undersøgelsesperioden, hvor betingelserne i betragtning 71 var opfyldt, eller som et vejet gennemsnit af det fortjenstgivende salg alene, hvor disse betingelser ikke var opfyldt. Da der ikke var noget eller kun utilstrækkeligt salg af visse varetyper af den samme vare, eller i tilfælde hvor der ikke fandtes salg som led i normal handel, beregnede Kommissionen den normale værdi i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 3 og 6.
(75)
Den normale værdi blev beregnet ved at tilføje følgende til de undersøgte eksporterende producenters gennemsnitlige produktionsomkostninger til den samme vare i undersøgelsesperioden:
i)
de undersøgte eksporterende producenters vejede gennemsnitlige salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (»SA&G«) ved hjemmemarkedssalg af den samme vare i normal handel i løbet af undersøgelsesperioden og
ii)
de undersøgte eksporterende producenters fortjeneste ved hjemmemarkedssalg af den samme vare i normal handel i løbet af undersøgelsesperioden.
(76)
For en af de undersøgte eksporterende producenter blev produktionsomkostningerne justeret. Da en betydelig mængde råvarer til produktionen af den samme vare også blev indkøbt af en forretningsmæssigt forbundet leverandør, erstattede Kommissionen omkostningerne til indkøb af disse råvarer med den undersøgte eksporterende producents omkostninger til produktion af råvarer.
(77)
For den samme eksporterende producent fandt Kommissionen også, at en justering for scrapværdien var blevet talt med to gange, idet mængden af råvarer, der blev konverteret til endelige produkter, var blevet medtaget uden scrap. Kommissionen afviste derfor at trække scrapværdien fra produktionsomkostningerne til den endelige vare.
(78)
For de varetyper, der ikke solgtes i repræsentative mængder på hjemmemarkedet blev de gennemsnitlige SA&G-omkostninger og fortjenesten i normal handel på hjemmemarkedet for disse typer tilføjet. For de varetyper, der slet ikke solgtes på hjemmemarkedet eller for hvilke der ikke blev fundet salg i almindelig handel, blev de vejede gennemsnitlige SA&G-omkostninger og fortjenesten for alle transaktioner, der foregik i almindelig handel på hjemmemarkedet, tilføjet.
3.2.2. Eksportpris
(79)
De undersøgte eksporterende producenter solgte den pågældende vare til eksport enten direkte til uafhængige kunder i Unionen eller via uafhængige distributører i Taiwan. Eksportprisen blev derfor baseret på de priser, der faktisk betaltes eller skulle betales, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
3.2.3. Sammenligning
(80)
Kommissionen sammenlignede den normale værdi og eksportprisen hos de undersøgte eksporterende producenter på grundlag af priserne ab fabrik.
(81)
I tilfælde, hvor det er begrundet i behovet for at sikre en rimelig sammenligning, justerede Kommissionen den normale værdi og/eller eksportprisen for forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Der blev foretaget justeringer for transport, forsikring, håndtering, lastning og dermed forbundne omkostninger samt emballering og kredit- og bankomkostninger og provision.
(82)
De eksporterende producenter i stikprøven anvendte ikke de valutakurser, der var anført i de antidumpingspørgeskemaer, som de modtog før kontrolbesøgene. Kommissionen foretog derfor en ny beregning af transaktionsværdierne med de kurser, der var anført i spørgeskemaerne.
3.2.4. Dumpingmargener
(83)
For de to undersøgte eksporterende producenter, herunder to forretningsmæssigt forbundne virksomheder og en virksomhed, som blev indrømmet individuel undersøgelse, sammenlignede Kommissionen den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver type af samme vare med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type af den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12.
(84)
På dette grundlag udgør de midlertidige vejede gennemsnitlige dumpingmargener følgende i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet:
Tabel 3
Dumpingmargener, Taiwan
Virksomhed
Midlertidig dumpingmargen
%
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd. (individuel undersøgelse)
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. and Yieh United Steel Corporation
10,9
(85)
For de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, beregnede Kommissionen den vejede gennemsnitlige dumpingmargen i henhold til grundforordningens artikel 9, stk. 6. Denne margen blev fastsat på grundlag af de margener, der var opstillet for de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven.
(86)
På dette grundlag er den midlertidige dumpingmargen for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, på 10,9 %.
(87)
For alle andre virksomheder i det pågældende land beregnede Kommissionen dumpingmargenen på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18. I den forbindelse fastlagde Kommissionen samarbejdsniveauet. Samarbejdsniveauet er de samarbejdsvillige virksomheders eksportmængde til Unionen udtrykt som en andel af den samlede eksportmængde - jf. Eurostats importstatistikker - fra det pågældende land til Unionen.
(88)
Samarbejdsniveauet i denne undersøgelse var højt, og på denne baggrund besluttede Kommissionen at fastsætte restdumpingmargenen til niveauet for virksomheden med den højeste dumpingmargen.
(89)
De midlertidige dumpingmargener, udtrykt i procent af cif-prisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, fastsættes til følgende:
Tabel 4
Dumpingmargener, Taiwan
Virksomhed
Midlertidig dumpingmargen
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. and Yieh United Steel Corporation
10,9
Andre samarbejdsvillige virksomheder
10,9
Alle andre virksomheder
12,0
4. SKADE
4.1. Definition af EU-erhvervsgren og EU-produktion
(90)
Den samme vare blev fremstillet af 9 kendte EU-producenter i undersøgelsesperioden. De udgør »EU-erhvervsgrenen« som omhandlet i grundforordningens artikel 4, stk. 1.
(91)
Den samlede EU-produktion i undersøgelsesperioden blev fastsat til mere end 3 mio. ton. Kommissionen fastslog tallet på grundlag af alle foreliggende oplysninger vedrørende EU-erhvervsgrenen såsom oplysninger indhentet fra producenterne i stikprøven og data i klagen for de øvrige EU-producenter. Den største EU-producent hverken samarbejdede eller modsatte sig klagen. Seks EU-producenter tegnede sig for ca. 55 % af salget og produktionen i Unionen og samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. Fire EU-producenter, der tegnede sig for 50 % af den samlede EU-produktion af samme vare, blev udtaget til at indgå i stikprøven, jf. betragtning 8.
(92)
Interesserede parter påstod, at en EU-producent i stikprøven burde udelukkes fra definitionen af EU-erhvervsgrenen, da den pågældende virksomhed importerede væsentlige mængder af den pågældende vare. EU-producentens import fra de pågældende lande udgjorde imidlertid under 5 % af den samlede import af den pågældende vare og under 2 % af virksomhedens salgsmængde i Unionen. På dette grundlag blev det på nuværende tidspunkt konkluderet, at denne EU-producent var en del af EU-erhvervsgrenen.
(93)
Interesserede parter påstod, at hvis man ikke inkluderede den største EU-producent i stikprøven, ville stikprøven ikke være repræsentativ. Som allerede anført tegner de fire EU-producenter i stikprøven sig for ca. 50 % af den samlede produktion af den samme vare i Unionen. Kommissionen konkluderede derfor, at stikprøven var repræsentativ. Under alle omstændigheder gav den største producent sig ikke til kende.
4.2. EU-forbruget
(94)
Kommissionen fastslog EU-forbruget på grundlag af oplysninger om salgsmængderne af EU-erhvervsgrenens egen produktion, som blev indhentet fra producenterne i stikprøven, data i klagen for de øvrige EU-producenter og oplysninger om importmængderne på EU-markedet, som blev indhentet fra Eurostats statistikker.
(95)
EU-forbruget udviklede sig således:
Tabel 5
EU-forbruget
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
EU-forbruget (ton)
3 161 737
3 250 977
3 256 438
3 300 127
Indeks
100
103
103
104
Kilde: EU-producenterne i stikprøven, klagen, Eurostat.
(96)
EU-forbruget er steget støt med 4 % i hele den betragtede periode.
4.3. Import fra de pågældende lande
4.3.1. Kumulativ vurdering af virkningerne af importen fra de pågældende lande
(97)
Kommissionen undersøgte, om importen af den pågældende vare med oprindelse i de pågældende lande skulle vurderes kumulativt i overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 4.
(98)
Den dumpingmargen, der blev fastsat for importen fra Folkerepublikken Kina og Taiwan, lå over bagatelgrænsen i grundforordningens artikel 9, stk. 3. Importmængden fra hvert af de pågældende lande var ikke ubetydelig, jf. grundforordningens artikel 5, stk. 7. Markedsandelen i undersøgelsesperioden var på 5,1 % for Taiwan og 4,3 % for Kina.
(99)
Konkurrencebetingelserne mellem dumpingimporten fra Kina og Taiwan og den samme vare var ens. Mere specifikt var de importerede varer i konkurrence med hinanden og med den samme vare produceret i Unionen, idet samtlige varer opfylder de samme globale standarder og således er indbyrdes udskiftelige. De sælges også gennem de samme salgskanaler og til de samme kategorier af kunder.
(100)
Taiwan Steel & Iron Industries Association (»TSIIA«) påstod, at Kommissionen ikke burde vurdere virkningerne af dumpingimporten fra Kina og Taiwan kumulativt. TSIIA påstod, at selv om koldvalsede flade produkter af rustfrit stål kan betragtes som identiske, jf. grundforordningen, gælder der ikke de samme konkurrencevilkår for taiwanesiske varer og kinesiske varer på EU-markedet. Der er navnlig tale om en forskel i kvalitet, idet de taiwanesiske varer er af højere kvalitet.
(101)
Påstanden om kvalitetsforskel vedrører kun specialprodukter, der udgør mindre end 1 % af importen. Desuden opfylder alle varer (EU-varer, kinesiske og taiwanesiske varer) de samme internationale standarder, og der blev ikke fremsat påstande om forskelle i de fysiske egenskaber mellem den samme vare produceret i Unionen og de importerede varer, hvilket gør denne påstand ubegrundet. Påstanden blev derfor afvist.
(102)
Kriterierne i grundforordningens artikel 3, stk. 4, var således opfyldt, og importen fra Kina og Taiwan blev undersøgt kumulativt med henblik på konstateringen af skade.
4.3.2. Mængde og markedsandel for dumpingimporten fra de pågældende lande
(103)
Kommissionen fastlagde importmængden på grundlag af data om importmængden fra Eurostats statistikker. Markedsandelen for importen blev fastlagt på samme måde.
(104)
Importen til Unionen fra de pågældende lande udviklede sig således:
Tabel 6
Importmængde og markedsandel
2010
2011
2012
Undersøgelsesperioden
Importmængde fra Kina (ton)
56 477
95 876
87 759
143 420
Indeks
100
170
155
254
Markedsandel (%)
1,8
2,9
2,7
4,3
Indeks
100
165
151
243
Importmængde fra Taiwan (ton)
127 664
173 968
132 392
169 097
Indeks
100
136
104
132
Markedsandel (%)
4,0
5,4
4,1
5,1
Indeks
100
133
101
127
Importmængde fra de pågældende lande (ton)
184 140
269 845
220 151
312 517
Indeks
100
147
120
170
Markedsandel (%)
5,8
8,3
6,8
9,5
Indeks
100
143
116
163
Kilde: Eurostat.
(105)
Den kumulerede import fra de pågældende lande steg med 70 % fra 184 140 ton til 312 517 ton mellem 2010 og undersøgelsesperioden. Importen steg konstant i den betragtede periode med undtagelse af 2012, hvor importmængderne var højere end i 2010, men lavere end i 2011.
(106)
Den kumulative markedsandel steg med 63 % fra 5,8 % til 9,5 % i den betragtede periode. I lighed med importmængden steg markedsandelen konstant i den betragtede periode, med undtagelse af 2012.
4.3.3. Priser på importen fra de pågældende lande og prisunderbud
(107)
Kommissionen fastlagde importpriserne på grundlag af data om importmængden og -værdien fra Eurostats statistikker. Prisunderbuddet fra importen blev fastlagt ud fra spørgeskemabesvarelserne fra EU-producenterne i stikprøven, de eksporterende producenter i stikprøven og den eksporterende producent, der blev indrømmet en individuel undersøgelse, jf. betragtning 17.
(108)
De vejede gennemsnitlige importpriser til Unionen fra de pågældende lande udviklede sig således:
Tabel 7
Importpriser
2010
2011
2012
Undersøgelsesperioden
Kina (EUR/ton)
2 175
2 280
2 253
2 008
Indeks
100
105
104
92
Taiwan (EUR/ton)
2 268
2 414
2 143
1 897
Indeks
100
106
94
84
De pågældende lande (EUR/ton)
2 239
2 366
2 187
1 948
Indeks
100
106
98
87
Kilde: Eurostat.
(109)
Importpriserne fra Kina og Taiwan steg først med 6 procentpoint mellem 2010 og 2011. Efterfølgende faldt de med 19 procentpoint og faldt i alt med 13 %. Importpriserne fra Kina og Taiwan fulgte den samme tendens med undtagelse af 2012, som viste sammenligneligt høje priser fra Kina, men allerede lavere priser for Taiwan. For begge lande faldt priserne yderligere mellem 2012 og undersøgelsesperioden.
(110)
Kommissionen fastsatte prisunderbuddet i undersøgelsesperioden ved at sammenligne:
i)
de vejede gennemsnitlige salgspriser pr. varetype, som EU-producenterne i stikprøven forlangte af ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til et ab fabrik-niveau, og
ii)
de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser pr. varetype for importen fra de undersøgte kinesiske og taiwanesiske eksporterende producenter ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet, fastsat ud fra omkostninger, forsikring og fragt (cif-basis) med passende justeringer for importomkostninger.
(111)
Prissammenligningen blev foretaget pr. varetype for den enkelte transaktion, efter passende justering og med fradrag af eventuelle nedslag, provisioner og leveringsomkostninger. Resultatet af sammenligningen blev udtrykt i procent af omsætningen i undersøgelsesperioden hos de EU-producenter, der indgik i stikprøven. Det viste en vejet gennemsnitlig underbudsmargen på mellem 9,6 % og 11,3 % på EU-markedet i forbindelse med importen fra de pågældende lande.
(112)
Undersøgelsen har vist, at de eksporterende producenter næsten udelukkende sælger til uafhængige distributører eller stålservicecentre, hvorimod EU-erhvervsgrenen solgte til distributører, stålservicecentre og slutbrugere. Undersøgelsen har imidlertid ikke vist, at denne forskel i handelsled havde en indvirkning på priserne. Tværtimod påstod uafhængige distributører og stålservicecentre, at de ikke opnåede mere favorable salgsvilkår fra EU-producenterne end brugerne.
4.4. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
4.4.1. Generelle bemærkninger
(113)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af virkningerne af dumpingimporten på EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle økonomiske indikatorer, der havde en indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.
(114)
Som nævnt i betragtning 8 blev der anvendt stikprøveudtagning til at konstatere den eventuelle skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen. Fire producenter blev udtaget til at indgå stikprøven.
(115)
I forbindelse med konstateringen af skade skelnede Kommissionen mellem makroøkonomiske og mikroøkonomiske skadesindikatorer. Kommissionen vurderede de makroøkonomiske indikatorer på grundlag af de data, der blev indhentet fra producenterne i stikprøven og data fra klagen vedrørende de andre EU-producenter. Oplysningerne vedrørte alle EU-producenter. Kommissionen evaluerede de mikroøkonomiske indikatorer ud fra oplysningerne i spørgeskemabesvarelserne fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven. Oplysningerne vedrørte de EU-producenter, der indgik i stikprøven. Begge datasæt blev anset for at være repræsentative for EU-erhvervsgrenens økonomiske situation.
(116)
De makroøkonomiske indikatorer er: produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet og dumpingmargenens størrelse.
(117)
De mikroøkonomiske indikatorer er: gennemsnitlige enhedspriser, enhedsomkostninger, arbejdskraftomkostninger, lagerbeholdninger, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital.
(118)
Interesserede parter påstod, at datasættet for EU-producenterne i stikprøven burde anvendes konsekvent med henblik på skadesvurderingen i stedet for at opdele indikatorer i makroøkonomiske og mikroøkonomiske indikatorer. De påstod, at den separate analyse af makroøkonomiske og mikroøkonomiske indikatorer var genstand for manipulering fra klagerens side, da sidstnævnte kunne styre dataindsamlingen på makroøkonomisk niveau, idet beslutningen om, hvorvidt en specifik indikator var makro- eller mikroøkonomisk, blev baseret på de foreliggende oplysninger.
(119)
Kommissionen fastlagde og analyserede de makroøkonomiske indikatorer, da de blev fastlagt på EU-niveau og ikke kun for EU-producenterne i stikprøven. For så vidt angår de makroøkonomiske indikatorer er det opfattelsen, at fuldstændige data for EU-erhvervsgrenen som helhed, hvilket også omfatter oplysninger fra virksomhederne i stikprøven, afspejler situationen bedre i den betragtede periode end oplysninger udelukkende vedrørende en del af branchen.
(120)
De data, som klageren fremlagde med henblik på vurderingen af de makroøkonomiske indikatorer, blev betragtet som fyldestgørende og pålidelige. Dataenes gyldighed blev undersøgt ud fra de oplysninger, som blev indsendt af EU-producenterne i stikprøven. Hvad angår påstanden, vil en skadesanalyse, der konsekvent kun anvender data fra EU-producenterne i stikprøven, vise et mere negativt billede for de makroøkonomiske indikatorer. Der var ingen grund til at fastslå, at klageren bevidst tilbageholdt oplysninger for at manipulere skadesanalysen. Der er således ingen grund til at se bort fra klagerens oplysninger vedrørende de makroøkonomiske indikatorer. Påstanden om, at analysen af skadesindikatorer burde begrænses til kun at omfatte de oplysninger, der blev fremlagt af EU-producenterne i stikprøven, kan derfor ikke accepteres.
4.4.2. Makroøkonomiske indikatorer
4.4.2.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(121)
Den samlede EU-produktion, produktionskapaciteten (på koldtvalsningsniveau) og kapacitetsudnyttelsen udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 8
Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
2010
2011
2012
Undersøgelsesperioden
Produktionsmængde (ton)
3 195 908
3 159 359
3 222 857
3 036 688
Indeks
100
99
101
95
Produktionskapacitet (ton)
4 174 027
4 261 161
4 284 261
4 330 161
Indeks
100
102
103
104
Kapacitetsudnyttelse (%)
77
74
75
70
Indeks
100
97
98
92
Kilde: EU-producenterne i stikprøven, klagen.
(122)
Produktionsmængden var stabil mellem 2010 og 2012. Mellem 2012 og undersøgelsesperioden faldt produktionsmængden markant med 6 procentpoint og et generelt fald på 5 % til trods for en stabil efterspørgsel.
(123)
Samtidig steg produktionskapaciteten moderat med 4 % i den betragtede periode. Den lille stigning i produktionskapaciteten kunne tilskrives en bedre udnyttelse af maskinerne som følge af EU-erhvervsgrenens effektiviseringsprogrammer.
(124)
Som følge heraf faldt kapacitetsudnyttelsen med 8 % i løbet af den betragtede periode. Det er almindeligt kendt, at en kapacitetsudnyttelse på 100 % ikke kan opnås og ikke er bæredygtig på lang sigt i sektoren for koldvalsede flade produkter af rustfrit stål. EU-erhvervsgrenens kapacitetsudnyttelse i den betragtede periode er imidlertid langt under den kapacitetsudnyttelse på over 90 %, som skønnes opnåelig og bæredygtig i et langsigtet produktionsforløb. Da der desuden kun er en mindre forskel mellem produktionskapaciteten og det bæredygtige langsigtede produktionsforløb, kan dette ikke have haft en indvirkning på den faldende tendens i EU-erhvervsgrenen.
4.4.2.2. Salgsmængde og markedsandel
(125)
EU-erhvervsgrenens salgsmængde og markedsandel udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 9
Salgsmængde og markedsandel
2010
2011
2012
Undersøgelsesperioden
Salgsmængde på EU-markedet (ton)
2 641 033
2 637 819
2 732 237
2 631 508
Indeks
100
100
103
100
Markedsandel (%)
84
81
84
80
Indeks
100
97
100
95
Kilde: EU-producenterne i stikprøven, klagen.
(126)
EU-erhvervsgrenens salgsmængde var stabil i hele den betragtede periode, dog med lidt højere salgsmængder i 2012.
(127)
Da EU-forbruget steg i hele den betragtede periode, jf. betragtning 96, førte de forholdsvis stabile salgsmængder til et fald på 5 % i EU-erhvervsgrenens markedsandel i den betragtede periode. I lighed med salgsmængderne viste 2012 et mere positivt billede.
4.4.2.3. Vækst
(128)
I den betragtede periode var EU-erhvervsgrenens salgsmængder, jf. ovenfor, forholdsvis stabile på et marked i vækst. Samtidig steg importen fra de pågældende lande markant. Som følge heraf gavnede markedsvæksten på ca. 140 000 ton i den betragtede periode næsten udelukkende importen fra de pågældende lande, som øgede deres mængder med ca. 128 000 ton i samme periode. EU-erhvervsgrenen var derfor slet ikke i stand til at drage fordel af markedsvæksten.
4.4.2.4. Beskæftigelse og produktivitet
(129)
Beskæftigelsen og produktiviteten udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 10
Beskæftigelse og produktivitet
2010
2011
2012
Undersøgelsesperioden
Antal ansatte
13 223
12 978
12 471
11 820
Indeks
100
98
94
89
Produktivitet (ton/ansat)
242
235
258
257
Indeks
100
97
107
106
Kilde: EU-producenterne i stikprøven, klagen.
(130)
Antallet af ansatte i EU-erhvervsgrenen faldt med 2 procentpoint i 2011, yderligere 4 procentpoint i 2012 og igen med 5 procentpoint i undersøgelsesperioden, som udviste en tydeligt nedadgående tendens. Rationaliseringen af medarbejderstaben kunne tilskrives EU-producenternes gennemførelse af forskellige »effektiviseringsplaner« og faldet i produktionsmængden.
(131)
Erhvervsgrenen for koldvalsede flade produkter af rustfrit stål betragtes generelt som en kapitalintensiv sektor. EU-erhvervsgrenen beskæftiger dog stadig et betydeligt antal medarbejdere. Arbejdskraftomkostningerne er desuden den næststørste omkostningsfaktor efter råvarer og udgør i gennemsnit mellem 10 og 15 % af de samlede omkostninger. Beskæftigelsen er derfor en relevant skadesindikator for denne erhvervsgren.
(132)
EU-erhvervsgrenens produktivitet faldt lidt i 2011 med 3 procentpoint, steg i 2012 med 10 procentpoint for igen at falde med 1 procentpoint i undersøgelsesperioden. Overordnet set steg den med 6 procentpoint fra 242 ton pr. ansat til 257 ton pr. ansat i den betragtede periode til trods for en nedskæring i antallet af medarbejdere, hvilket var tegn på højere effektivitet.
4.4.2.5. Dumpingmargenens størrelse og genrejsning efter tidligere dumping
(133)
Dumpingmargenerne lå alle væsentligt over bagatelgrænsen. Virkningen af de faktiske dumpingmargeners størrelse på EU-erhvervsgrenen er væsentlig i betragtning af mængden af og priserne på importen fra de pågældende lande.
(134)
Dette er den anden antidumpingundersøgelse vedrørende den pågældende vare. Importen af den samme vare med oprindelse i Kina, Sydkorea og Taiwan var allerede genstand for en undersøgelse i 2008-2009 (6). Selv om denne undersøgelse ikke førte til indførelsen af dumpingforanstaltninger, fastslog undersøgelsen midlertidigt, at der var tale om dumping allerede på pågældende tidspunkt (7).
4.4.3. Mikroøkonomiske indikatorer
4.4.3.1. Priser og faktorer, som påvirker priserne
(135)
De vejede gennemsnitlige enhedssalgspriser hos EU-producenterne i stikprøven ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 11
Salgspriser i Unionen
2010
2011
2012
Undersøgelsesperioden
Gennemsnitlig enhedssalgspris i EU (EUR/ton)
2 428
2 572
2 358
2 159
Indeks
100
106
97
89
Enhedsproduktionsomkostninger (EUR/ton)
2 247
2 345
2 149
1 939
Indeks
100
104
96
86
Kilde: EU-producenterne i stikprøven.
(136)
Salgspriserne hos EU-producenterne i stikprøven ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder faldt med 11 % i den betragtede periode. Selv om priserne steg med 6 % i 2011, faldt de efterfølgende med 17 procentpoint indtil udgangen af den betragtede periode.
(137)
Enhedsproduktionsomkostningerne for den samlede produktion af koldvalsede flade produkter af rustfrit stål (inkl. varer, der i sidste ende blev eksporteret) fulgte i store træk salgsprisernes tendens og faldt med 14 % i hele den betragtede periode. Salgspriserne og enhedsproduktionsomkostningerne er imidlertid ikke direkte sammenlignelige, da der er en vis tidsforskel mellem produktion og salg. Da EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige lagerniveau er på ca. 15 % af omsætningen, er der generelt et tidsspænd på næsten 2 måneder mellem produktion og salg.
(138)
Generelt styres både produktionsomkostninger og salgspriser af udviklingen i omkostningerne til råvarer, navnlig chrom og nikkel. EU-erhvervsgrenens priser følger nemlig en såkaldt »legeringstillægsmekanisme«. Under denne mekanisme består priserne af en fast »grundpris« og et »legeringstillæg«, som varierer afhængigt af den kemiske sammensætning af stålkvaliteten og noteringerne for legeringerne på London Metal Exchange (»LME«). Priserne er således knyttet til stålkvaliteten og de tilsvarende råmaterialeomkostninger.
(139)
Interesserede parter påstod, at tendensen i EU-erhvervsgrenens salgspriser burde analyseres uden »legeringstillægget«. Da EU-erhvervsgrenen ikke påvirker prisen på nikkel, påstod interesserede parter, at Kommissionen kun burde tage »grundprisen« i betragtning.
(140)
Den samlede pris består ganske rigtigt af grundprisen og legeringstillægget, hvilket kunderne normalt er orienteret om. Undersøgelsen har imidlertid vist, at disse to priselementer i løbet af undersøgelsesperioden normalt ikke fremgik separat på fakturaen. I sådanne tilfælde fremgår disse to elementer heller ikke separat af de handelsdokumenter, der går forud for fakturaen, såsom ordren eller ordrebekræftelsen.
(141)
Udviklingen i grundprisen blev derfor analyseret på grundlag af offentligt tilgængelige oplysninger, der blev fremlagt af interesserede parter. Disse oplysninger viser en fordeling af den samlede pris for varer i varekategori 304 (8) i Tyskland (9) i grundpris og legeringstillæg. Mens legeringstillægget varierer afhængigt af udviklingen i råmaterialeomkostningerne, faldt grundprisen konstant i hele den betragtede periode med ca. 20 % fra ca. 1 200 EUR/ton i 2010 til ca. 1 000 EUR/ton i undersøgelsesperioden. Mens prisfaldet ikke nødvendigvis er repræsentativt for alle varer og alle EU-producenter, understøtter omfanget af faldet den konklusion, at den nedadgående tendens ikke kun gjaldt legeringstillæggets niveau, men også grundprisniveauet.
4.4.3.2. Arbejdskraftomkostninger
(142)
De gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger hos EU-producenterne i stikprøven udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 12
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat
2010
2011
2012
Undersøgelsesperioden
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat (EUR)
57 071
58 068
59 684
61 826
Indeks
100
102
105
108
Kilde: EU-producenterne i stikprøven.
(143)
De gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. medarbejder var stigende i hele den betragtede periode og steg samlet set med 8 % mellem 2010 og undersøgelsesperioden.
4.4.3.3. Lagerbeholdninger
(144)
Lagerbeholdningerne hos EU-producenterne i stikprøven udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 13
Lagerbeholdninger
2010
2011
2012
Undersøgelsesperioden
Slutlagre (ton)
242 166
238 818
208 021
225 418
Indeks
100
99
86
93
Slutlagre i procent af produktionen
15
16
14
15
Indeks
100
103
90
99
Kilde: EU-producenterne i stikprøven.
(145)
Lagerbeholdningerne var forholdsvis stabile mellem 2010 og 2011 og faldt derefter med 13 procentpoint i 2012 og steg svagt med 7 procentpoint i undersøgelsesperioden. Det samlede fald var 7 % i den betragtede periode. Da produktionen hovedsagelig foregår efter ordre, er lagerbeholdningerne ikke en relevant indikator for denne erhvervsgren.
4.4.3.4. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital
(146)
De stikprøveudvalgte EU-producenters rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 14
Rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af omsætningen)
- 0,6
- 1,3
- 2,1
- 1,6
Indeks
- 100
- 214
- 330
- 253
Likviditet (mio. EUR)
- 199
107
- 10
- 39
Indeks
- 100
54
- 5
- 20
Investeringer (mio. EUR)
1 504
1 375
1 279
1 244
Indeks
100
91
85
83
Investeringsafkast (%)
- 1,2
- 2,9
- 4,3
- 3,1
Indeks
- 100
- 246
- 370
- 269
Kilde: EU-producenterne i stikprøven.
(147)
Kommissionen fastsatte rentabiliteten hos EU-producenterne i stikprøven til nettooverskuddet før skat ved salg af samme vare til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udtrykt i procent af omsætningen i forbindelse med dette salg. Producenterne i stikprøven havde en negativ rentabilitet i hele den betragtede periode - den faldt med 1,5 procentpoint mellem 2010 og 2012 og steg svagt i undersøgelsesperioden med 0,5 procentpoint og nåede - 1,6 %. Som det fremgår af betragtning 141, skyldtes den negative rentabilitet navnlig et konstant fald i grundprisen og ikke de svingende priser for råvarer som f.eks. nikkel.
(148)
Nettolikviditeten er et udtryk for EU-producenternes evne til at selvfinansiere deres aktiviteter. Likviditeten var negativ i tre af de fire betragtede år - den forbedredes i 2011, men faldt igen derefter. Den midlertidige bedring i 2011 skyldtes i overvejende grad et markant fald i lagerbeholdningerne af halvfærdige produkter.
(149)
Investeringerne har vist en faldende tendens - i 2011 faldt de med 9 %, i 2012 med yderligere 6 % og endnu 2 % i undersøgelsesperioden. Investeringerne faldt samlet set med 17 procentpoint i den betragtede periode.
(150)
Investeringsafkastet er fortjenesten udtrykt i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne. Det var negativt i alle fire betragtede år. I 2011 faldt det med 146 %, i 2012 med yderligere 124 %, og var på - 3,1 % i undersøgelsesperioden.
(151)
Evnen til at rejse kapital blev negativt påvirket, hvad angår de fire producenter i stikprøven, idet de på grund af deres negative rentabilitetstal ikke var i stand til at opnå finansiering fra bankerne. Producenterne måtte gøre brug af ressourcer fra andre virksomhedsgrupper.
4.4.4. Konklusion vedrørende skade
(152)
De fleste af EU-erhvervsgrenens skadesindikatorer viste en negativ tendens i den betragtede periode. Produktionsmængden faldt med 5 %, hvilket førte til et fald på 8 % i kapacitetsudnyttelsen. Stabile salgsmængder på et marked i vækst førte til et fald i markedsandelen på 5 %. Beskæftigelsen faldt med 11 %, mens arbejdskraftomkostningerne steg med 8 %. Investeringerne faldt med 17 %, mens investeringsafkastet forblev negativt i hele den betragtede periode og viste en konstant forværring.
(153)
De eneste skadesfaktorer, der klart har vist en lidt positiv tendens, er produktionskapaciteten og produktiviteten. Denne stigning i produktionskapaciteten er under alle omstændigheder i tråd med stigningen i forbruget i den betragtede periode. Den stigende produktivitet skyldtes en nedskæring i antallet af medarbejdere.
(154)
Visse skadesindikatorer viste midlertidigt en positiv udvikling i 2011 og 2012 i forhold til året før og faldt så igen - f.eks. markedsandel, salgspriser, produktionsomkostninger. Rentabiliteten var negativ i alle fire år, likviditeten i tre ud af fire år.
(155)
På baggrund af ovenstående konkluderede Kommissionen på nuværende tidspunkt, at EU-erhvervsgrenen led væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
5. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(156)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 6, undersøgte Kommissionen, om dumpingimporten fra det pågældende land forvoldte EU-erhvervsgrenen væsentlig skade. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 7, undersøgte Kommissionen tillige, om andre kendte faktorer samtidig kunne have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade. Kommissionen sikrede, at eventuel skade forvoldt af andre faktorer end dumpingimporten fra det pågældende land ikke blev tilskrevet dumpingimporten. Disse faktorer er: import fra andre tredjelande, EU-erhvervsgrenens eksportresultater, energiomkostninger, overkapacitet og konkurrence i Unionen.
5.1. Dumpingimportens virkninger
(157)
EU-forbruget steg med 4 % i den betragtede periode, men samtidig steg mængden af import fra de pågældende lande med 70 %, hvorimod EU-erhvervsgrenens markedsandel udviste en faldende tendens. Der blev fundet en sammenhæng mellem stigningen i markedsandelen for de importerede varer og EU-erhvervsgrenens tab af markedsandele. Den stigende tendens i markedsandelen for de importerede varer aftog i 2012 og steg igen i undersøgelsesperioden, mens den faldende tendens for EU-erhvervsgrenens markedsandel også aftog i 2012 og faldt igen i undersøgelsesperioden. Det er således klart, at EU-erhvervsgrenens tab af markedsandel hang sammen med stigningen i dumpingimporten.
(158)
Importpriserne fra de pågældende lande faldt med 13 % i den betragtede periode. EU-erhvervsgrenens priser faldt med 11 % i samme periode. I undersøgelsesperioden underbød dumpingimporten fra de pågældende lande EU-erhvervsgrenens priser med 9,6-11,3 % og udøvede således et pristryk på EU-erhvervsgrenen. Prisadfærden i den stigende dumpingimport fra de pågældende lande har ikke gjort det muligt for EU-erhvervsgrenen at opretholde sin markedsandel eller blive fortjenstgivende.
(159)
Interesserede parter påstod, at de importerede varer fra de pågældende lande ikke konkurrerer med de varer, der sælges af EU-erhvervsgrenen. Importen fra de pågældende lande består angiveligt hovedsagelig af tynde produkter med en tykkelse på under 2 mm, mens produkter over denne tykkelse hovedsagelig leveres af EU-erhvervsgrenen. Denne påstand er ikke blevet bekræftet af undersøgelsesresultaterne. De eksporterende producenter og EU-erhvervsgrenene sælger både tykke produkter med en tykkelse på over 2 mm og tynde produkter med en mindre tykkelse. Andelen af tykke produkter i forhold til tynde produkter er således identisk, med ca. 30-35 % for både EU-erhvervsgrenen og de stikprøveudvalgte eksporterende producenter fra de pågældende lande.
(160)
Interesserede parter påstod, at der ikke var nogen sammenhæng mellem importniveauet og -priserne fra Kina og EU-erhvervsgrenens rentabilitet. De henviste især til faldet i importen og stabile priser fra Kina i 2011-2012, hvilket angiveligt ikke kunne have forårsaget et fald i de gennemsnitlige priser på EU-markedet. Samtidig steg EU-erhvervsgrenens tab, og salgsmængden var forholdsvis stabil.
(161)
Denne analyse fokuserer dog udelukkende på to år isoleret set og ikke på hele den betragtede periode. Når man analyserer hele perioden, står det klart, at den markante stigning i dumpingimporten ikke blot medførte en forværring i rentabiliteten, men også påførte EU-erhvervsgrenen et tab i markedsandele og et fald i produktion, kapacitetsudnyttelse, beskæftigelse, investeringer og investeringsafkast. 2012 fulgte ikke den generelle tendens, men tendensen var dog generelt negativ. Formålet med at vurdere skadesindikatorerne over en længere periode på fire år er især at undgå at træffe konklusioner på grundlag af evt. isolerede udviklinger. Under alle omstændigheder blev virkningerne af dumpingimporten fra de pågældende lande vurderet kumulativt, som forklaret i betragtning 97-102. Det var derfor ikke berettiget alene at vurdere virkningerne af dumpingimporten fra Kina.
(162)
Interesserede parter påstod, at EU-erhvervsgrenen kun mistede ubetydelige markedsandele til importen fra Taiwan. I henhold til oplysningerne i klagen udgjorde importen fra Taiwan en markedsandel på 4,98 % i undersøgelsesperioden og steg med 1,09 % mellem 2010 og undersøgelsesperioden. Interesserede parter påstod, at det således var umuligt, at eksporten fra Taiwan havde forårsaget den skade, som klagerne angiveligt havde lidt.
(163)
I henhold til undersøgelsesresultaterne steg markedsandelen for den taiwanesiske import i den betragtede periode og var på 5,1 % i undersøgelsesperioden. I løbet af undersøgelsen blev det også tydeligt slået fast, at denne dumpingimport i væsentlig grad underbød EU-erhvervsgrenens salgspriser. I modsætning til den interesserede parts påstand udøvede dumpingimporten fra Taiwan et pristryk og forvoldte sammen med den kinesiske dumpingimport EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. ovenfor. Det erindres, at virkningerne af dumpingimporten fra de pågældende lande blev vurderet kumulativt, som forklaret i betragtning 97-102. Virkningerne af dumpingimporten blev derfor ikke vurderet uafhængigt.
(164)
Interesserede parter påstod, at mængden af import fra Taiwan var overvurderet, da den angiveligt omfattede væsentlige mængder af koldvalsede flade produkter af rustfrit stål med oprindelse i Kina og Korea, som fejlagtigt blev opgivet med oprindelse i Taiwan. Denne påstand blev dog ikke understøttet af beviser.
(165)
Samarbejdsvillige virksomheder i Taiwan (producenter og andre samarbejdsvillige parter) rapporterede imidlertid eksportmængder, der udgjorde hovedparten af den samlede import fra Taiwan. Spørgsmålet om angiveligt fejlagtigt rapporterede ikke-taiwanesiske varer kunne derfor kun have en begrænset indvirkning, om nogen.
(166)
Interesserede parter påstod, at de kinesiske og taiwanesiske eksporterende producenters priser fulgte nikkelprisen i lighed med EU-erhvervsgrenens priser. Selv om de eksporterende producenters pristendens tidligere fulgte tendensen i råmaterialepriserne, vedrører dette ikke det samlede prisniveau. Undersøgelsen konkluderede i den henseende, at både de kinesiske og taiwanesiske priser underbød EU-erhvervsgrenens priser med 9,6-11,3 %. Hvis påstanden om, at de kinesiske og taiwanesiske samt EU-erhvervsgrenens priser fulgte den samme tendens i hele den betragtede periode, var gyldig, ville dette blot føre til konklusionen om, at den kinesiske og taiwanesiske eksport underbød EU-erhvervsgrenens priser med en lignende margen i hele den betragtede periode.
(167)
Interesserede parter påstod, at de angiveligt stigende investeringer ikke er bevis for, at EU-erhvervsgrenen led væsentlig skade. Denne påstand blev dog ikke bekræftet af undersøgelsen. Investeringerne steg støt med 17 % i hele den betragtede periode, jf. betragtning 149.
(168)
Kommissionen konkluderede på dette tidspunkt, at stigningen i lavprisdumpingimporten fra de pågældende lande forvoldte EU-erhvervsgrenen væsentlig skade.
5.2. Virkningerne af andre faktorer
5.2.1. Import fra tredjelande
(169)
Importmængden fra andre tredjelande udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 15
Import fra tredjelande
Land
2010
2011
2012
Undersøgelsesperioden
Indien
Mængde (ton)
17 568
29 437
33 763
61 855
Indeks
100
168
192
352
Markedsandel (%)
0,6
0,9
1,0
1,9
Gennemsnitspris (EUR/ton)
1 912
2 421
2 218
2 098
Indeks
100
127
116
110
Sydkorea
Mængde (ton)
72 256
70 297
62 047
92 189
Indeks
100
97
86
128
Markedsandel (%)
2,3
2,2
1,9
2,8
Gennemsnitspris (EUR/ton)
1 932
2 112
1 891
1 839
Indeks
100
109
98
95
Sydafrika
Mængde (ton)
66 142
51 788
50 718
51 907
Indeks
100
78
77
78
Markedsandel (%)
2,1
1,6
1,6
1,6
Gennemsnitspris (EUR/ton)
2 302
2 355
2 102
1 943
Indeks
100
102
91
84
USA
Mængde (ton)
94 923
82 387
82 624
90 947
Indeks
100
87
87
96
Markedsandel (%)
3,0
2,5
2,5
2,8
Gennemsnitspris (EUR/ton)
2 695
2 943
2 646
2 304
Indeks
100
109
98
85
Andre tredjelande
Mængde (ton)
85 674
109 406
74 897
59 204
Indeks
100
128
87
69
Markedsandel (%)
2,7
3,4
2,3
1,8
Gennemsnitspris (EUR/ton)
2 450
2 659
2 715
2 669
Indeks
100
109
111
109
I alt - alle andre tredjelande undtagen de pågældende lande
Mængde (ton)
336 564
343 313
304 049
356 102
Indeks
100
102
90
106
Markedsandel (%)
10,6
10,6
9,3
10,8
Gennemsnitspris (EUR/ton)
2 351
2 549
2 371
2 156
Indeks
100
108
101
92
Kilde: Eurostat.
(170)
De tredjelande, der har de største importmængder, var Indien, Sydkorea, Sydafrika og USA, og deres markedsandele varierede mellem 1,6 % og 2,8 % i undersøgelsesperioden. Markedsandelen for alle andre tredjelande var 10,8 %.
(171)
Importen fra Indien var ubetydelig og udgjorde 1 % eller derunder i det meste af den betragtede periode. Importen fra Indien oversteg kun grænsen på 1 % én gang i undersøgelsesperioden og tegnede sig da for en markedsandel på 1,9 %.
(172)
Sydkoreas markedsandel var forholdsvis stabil i den betragtede periode og faldt fra 2,3 % til 1,9 % i perioden 2010-2012 og steg endelig til kun 2,8 % i undersøgelsesperioden.
(173)
Importen fra Sydafrika og USA viste en faldende tendens i hele den betragtede periode. Markedsandelen for importen fra Sydafrika faldt fra 2,1 % til 1,6 %, mens markedsandelen for importen fra USA faldt fra 3,0 % til 2,8 %.
(174)
Hvad angår priserne baseret på Eurostats oplysninger, kan det bemærkes, at kun den sydkoreanske importpris var lavere end importprisen fra Kina og Taiwan, mens importen fra Sydafrika var på samme niveau, og importen fra Indian og USA skete til højere priser. Det skal ikke desto mindre bemærkes, at den pågældende vare/samme vare består af forskellige stålkvaliteter, hvilket fører til markante prisforskelle, der ikke kan tages højde for i den gennemsnitlige pris fra Eurostat.
(175)
Interesserede parter henviste til importen fra andre tredjelande, herunder USA, Sydkorea, Indien og Sydafrika. De påstod, at importen fra disse lande måtte have påvirket EU-erhvervsgrenens situation, og da der importeres væsentlige mængder fra andre tredjelande, som ikke er genstand for Kommissionens undersøgelse, bør importen fra Kina og Taiwan ikke tilskrives eventuel skade forvoldt af importen fra andre lande.
(176)
Blandt de andre lande, der eksporterede koldvalsede flade produkter af rustfrit stål til Unionen i undersøgelsesperioden, havde Taiwan og Kina, jf. ovenfor, de største markedsandele (hhv. 5,1 % og 4,3 %) Ingen andre landes import havde en markedsandel på over 3 % i den betragtede periode. Markedsandelen for de pågældende lande steg med 3,7 procentpoint i den betragtede periode, hvorimod den samlede markedsandel for importen fra andre tredjelande end de pågældende lande forblev stabil og kun steg med kun 0,2 procentpoint i den betragtede periode.
(177)
Ud fra den stabile tendens i importmængderne konkluderede Kommissionen således foreløbigt, at importen fra andre tredjelande ikke i væsentligt omfang bidrog til den skade, EU-erhvervsgrenen havde lidt.
5.2.2. EU-erhvervsgrenens eksportresultater
(178)
De stikprøveudvalgte EU-producenters eksportmængde udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 16
De stikprøveudvalgte EU-producenters eksportresultater
2010
2011
2012
Undersøgelsesperioden
Eksportmængde (ton)
185 377
188 431
182 370
178 010
Indeks
100
102
98
96
Gennemsnitspris (EUR/ton)
2 148
2 353
2 082
1 915
Indeks
100
110
97
89
Kilde: EU-producenterne i stikprøven.
(179)
De stikprøveudvalgte EU-producenters eksportmængder er faldende efter en enkelt stigning i 2011 i både mængder og priser. Samlet set udgjorde de stikprøveudvalgte producenters eksportmængder ca. 12 % af deres samlede produktion. Selv om faldet i eksporten kan have bidraget til faldet i produktionen, vil eksportens eventuelle bidrag til EU-erhvervsgrenens skade være meget begrænset i betragtning af det lave eksportsalg i forhold til salget i Unionen.
5.2.3. Energiomkostninger, overkapacitet
(180)
Interesserede parter påstod, at EU-erhvervsgrenens skade skyldtes høje energiomkostninger, som angiveligt er 20 % højere i Kina. Energiomkostningerne er imidlertid kun en mindre omkostningsfaktor i fremstillingen af koldvalsede flade produkter af rustfrit stål og udgør typisk under 10 % af de samlede omkostninger. Når man ser bort fra spørgsmålet om, hvorvidt energiomkostningerne i Kina afspejler markedsværdien, kan forskellen i energiomkostningerne ikke have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade.
(181)
Interesserede parter påstod, at EU-erhvervsgrenen i modsætningen til oplysningerne i klagen havde lidt under en betydelig overkapacitet. Kommissionen bemærkede, at EU-erhvervsgrenens kapacitetsudnyttelse faldt fra 77 % i 2010 til 70 % i den betragtede periode. EU-erhvervsgrenens produktionskapacitet og forbruget på EU-markedet udvikledes imidlertid parallelt, og begge steg med 4 % i den betragtede periode. Tabet i kapacitetsudnyttelse skyldes derfor, at EU-erhvervsgrenens ikke var i stand til at drage fordel af det voksende marked, da denne vækst blev absorberet af dumpingimporten fra de pågældende lande. Den påståede deraf følgende overkapacitet skyldes derfor snarere dumpingimporten end den skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen.
(182)
Kommissionen konkluderede, at hverken EU-erhvervsgrenens energiomkostninger eller den påståede overkapacitet kunne have forvoldt den skade, EU-erhvervsgrenen havde lidt.
5.3. Konkurrenceproblemer
(183)
Interesserede parter påstod, at importen af koldvalsede flade produkter af rustfrit stål fra Kina er steget som følge af en koncentration af kapaciteten i Unionen, som nu kun tæller få leverandører, hvorefter brugerne i Unionen blev efterladt med et begrænset antal EU-producenter. I de seneste 10 år har der imidlertid altid været fire mellemstore og en række mindre leverandører på EU-markedet. Ejerskabet i nogle af disse virksomheder har ændret sig i denne periode, men antallet af leverandører har været det samme. Stigningen i den kinesiske dumpingimport kan derfor ikke skyldes en reduktion i antallet af leverandører i Unionen.
(184)
Interesserede parter påstod, at EU-markedet var meget koncentreret, og at importen fra de pågældende lande ikke kunne have været skyld i den skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen. De påstod, at mængden af import fra Asien var utilstrækkelig til at begrænse konkurrencen og ikke kunne hindre EU-erhvervsgrenen i at hæve sine priser. I den forbindelse henviste samme parter til Kommissionens fusionsbeslutning om godkendelse af fusionen (efter tilsagn) mellem Outokumpu og Inoxum i november 2012 (10) (»afgørelsen om Outokumpufusionen«).
(185)
Analysen i en fusionsprocedure og en antidumpingundersøgelse vedrører imidlertid forskellige retlige rammer med forskellige formål. I en fusionsprocedure analyseres det, om en foreslået fusion giver anledning til konkurrenceproblemer, hvorimod det i en antidumpingundersøgelse analyseres, om EU-erhvervsgrenen er udsat for skadevoldende dumping.
(186)
I forbindelse med afgørelsen om Outokumpufusionen blev det under alle omstændigheder undersøgt, om Outokumpus køb af Inoxum ville medføre en monopolsituation på EU-markedet. Den kombinerede enhed bestående af Outokumpu og Inoxum ville have haft en samlet markedsandel på over 50 % og reduceret antallet af store producenter fra fire til tre. Fusionsafgørelsen forpligtede Outokumpu til at afhænde dele af Inoxum inkl. produktionsvirksomheden Acciai Speciali Terni (»AST«). Målet med denne afhændelse var præcis at opretholde konkurrencen på EU-markedet for koldvalsede flade produkter af rustfrit stål, og den planlagte fusionsenhed (Outokumpu og samtlige aktiver i Inoxum inkl. AST) med en markedsandel på over 50 % på EU-markedet blev aldrig en realitet. Der er derimod stadig fire mellemstore og en række mindre virksomheder, der konkurrerer med hinanden, uden at nogen af disse parter har den markedsstyrke, som den planlagte fusionsenhed i fusionssagen ville have haft.
(187)
Interesserede parter henviste også til drøftelsen i afgørelsen om Outokumpufusionen om, hvorvidt EU-producenterne blev presset af importen fra Asien i de perioder, hvor svingende nikkelpriser, valutakurser og lave nikkelpriser på LME gjorde den asiatiske import mindre konkurrencedygtig. Det fremgik af afgørelsen om Outokumpufusionen, at selv om presset fra importen ikke er stærkt på nuværende tidspunkt, vil importen måske udøve et større pres i nær fremtid (11), hvilket siden førte til en vurdering af den sandsynlige udvikling på markedet. Den nuværende undersøgelse har vist følgende: Dumpingimporten fra de pågældende lande havde i undersøgelsesperioden en markedsandel på 9,5 % og steg med 70 % i forhold til 2010. Det blev desuden fastslået, at dumpingimporten underbød EU-erhvervsgrenens priser med 9,6-11,3 %.
(188)
Den kendsgerning, at efterspørgslen på EU-markedet er forholdsvis stabil selv i tilfælde af markante prisudsving, betyder ikke, at køberne ikke er prisfølsomme. Mens eksportørernes lavere priser ikke fører til et øget forbrug på EU-markedet, har undersøgelsen klart vist, at køberne er villige til at indkøbe stadigt større mængder af lavprisimport. Da lavprisimporten ikke skaber en øget efterspørgsel, skader dette salg andre markedsaktørers salg, og navnlig EU-erhvervsgrenens salg.
(189)
Undersøgelsen har bekræftet, at EU-erhvervsgrenen sælger et større produktsortiment end de samarbejdsvillige eksporterende producenter. I undersøgelsesperioden vedrørte ca. 75 % af EU-erhvervsgrenens salg de fire mest almindelige stålkvaliteter (304, 304L, 316L og 430). Disse kvaliteter sælges af eksportørerne fra de pågældende lande i forskellige bredder, tykkelser og belægninger. Produkter uden for disse kvaliteter er også i direkte konkurrence, idet de også sælges af eksportørerne fra de pågældende lande.
(190)
Ingen af de interesserede parter har stillet spørgsmål om produktkvaliteten i den nuværende undersøgelse. I afgørelsen om Outokumpufusionen blev det fastslået, at den kvalitet, som produceres af ikke-europæiske producenter, generelt kan sammenlignes med de europæiske producenters kvalitet (12), selv om det også blev fastslået, at kunder med specifikke krav ikke kan købe varer fra Asien (13). Hovedparten af EU-erhvervsgrenens salg er produkter, hvor kvalitet er sammenlignelig, jf. ovenfor.
(191)
Andre problemer, der afholder visse kunder fra at købe importerede koldvalsede flade produkter af rustfrit stål, er de længere leveringstider, der skyldes transporten fra de pågældende lande, og de mindre favorable betalingsbetingelser, som tilbydes af producenterne i de pågældende lande. Disse problemer er hovedsagelig relevante for kunder, der køber direkte fra fabrikken, hvilket kun udgør ca. en tredjedel af EU-markedet.
(192)
Samtidig udgør hovedparten af salget via stålservicecentrene ca. to tredjedele af EU-markedet. Næsten alt salg fra de pågældende lande foregår via uafhængige servicecentre, som også køber fra EU-erhvervsgrenen. I disse tilfælde er distributørernes betalingsbetingelser relevante for brugeren. Da salget typisk tages fra distributørens lagerbeholdning, er leveringstiden også den tid, det tager at sende varerne fra distributøren til brugeren. Hovedparten af salget er derfor ikke påvirket af disse spørgsmål.
(193)
Hovedparten af EU-erhvervsgrenens salg er således direkte påvirket af dumpingimporten fra de pågældende lande.
(194)
Følgelig konkluderede Kommissionen, at konkurrencebetingelserne i Unionen ikke kunne have forhindret dumpingimporten fra de pågældende lande i at forvolde EU-erhvervsgrenen skade.
5.4. Råvareprisernes virkninger
(195)
Interesserede parter påstod, at beslutningen om at købe enten den pågældende vare med oprindelse i de pågældende lande eller den samme vare produceret af EU-erhvervsgrenen styres af udviklingen i råvarepriserne, navnlig nikkelprisen. Dette skyldes, at eksportørerne opkræver en samlet pris, og EU-erhvervsgrenen opkræver en grundpris plus et legeringstillæg.
(196)
Det vil derfor angiveligt være mere fordelagtigt for importørerne at købe varerne fra de pågældende lande, når råvarepriserne stiger (idet EU-erhvervsgrenens priser opjusteres, mens eksportørernes priser forbliver uændrede). Hvis råvarepriserne derimod falder, vil det angiveligt være mindre fordelagtigt for importørerne at købe varerne fra de pågældende lande (idet EU-erhvervsgrenens priser vil falde, men eksportørernes priser forbliver uændrede).
(197)
I afgørelsen om Outokumpufusionen blev virkningen af nikkelprisens forventede udvikling på importørernes indkøbsbeslutninger analyseret (14). I den aktuelle undersøgelse blev det analyseret, om udviklingen i importen fulgte udviklingen i den faktiske nikkelpris og fulgte ovenstående mønster. Nikkelprisen (15) faldt med 31 % fra 16 453 EUR/ton i 2010 til 11 327 EUR/ton i undersøgelsesperioden. Dette fald i nikkelprisen skulle i følge de interesserede parters krav i betragtning 196 have ført til et fald i importen fra de pågældende lande. Undersøgelsen har imidlertid vist, at eksporten fra de pågældende lande som beskrevet i betragtning 104 steg med 70 % i samme periode til trods for et markant fald i nikkelprisen.
(198)
Udviklingen i råvarepriserne kan have haft en vis virkning på udviklingen i importmængderne, mens andre faktorer såsom eksportørernes lave prisniveau tydeligvis har opvejet denne virkning. Det konkluderes derfor, at udviklingen i nikkelpriserne ikke har haft en længerevarende virkning på den generelt stigende tendens i importen fra de pågældende lande i den betragtede periode.
5.5. Ændringer i forbrugsmønstret
(199)
I afgørelsen om Outokumpufusionen blev det fastslået, at både den absolutte nikkelpris og nikkelprisens volatilitet kan have gjort rustfrit stål som råvare mindre attraktivt og styret efterspørgslen imod rustfrit stål uden nikkel (16).
(200)
Hvad angår tiltrækningskraften af rustfrit stål som råvare, blev det påstået, at en række tendenser kan have haft en mulig indvirkning på substitution til/fra rustfrit stål, herunder behovet for at anvende lettere materialer i f.eks. biler (negativ indvirkning på rustfrit stål; skifte fra stål til kompositter), kortere produktlivscyklusser for forbrugsvarer (negativ indvirkning på rustfrit stål; der anvendes billigere materialer), større behov for vandrensning og grøn energiproduktion (positiv indvirkning på rustfrit stål; svært at erstatte i mange anvendelser) og udviklingen i priserne på muligt konkurrerende materialer (jernmalm, aluminium, kobber) (17).
(201)
I den forbindelse har den aktuelle undersøgelse bekræftet konklusionerne fra afgørelsen om Outokumpufusionen (18) om, at efterspørgslen efter rustfrit stål generelt og koldvalsede flade produkter af rustfrit stål specifikt er forholdsvis uelastisk. Væksten i forbruget fandt især sted mellem 2010 og 2011, hvor priserne steg. I perioden med faldende priser fra 2011 til undersøgelsesperioden var forbruget uændret og steg kun med 1 %. Substitution til/fra rustfrist stål, herunder ovennævnte faktorer, havde derfor ikke en målelig indvirkning på det samlede forbrug af koldvalsede flade produkter af rustfrit stål.
(202)
Hvad angår skiftet i efterspørgslen til ikkenikkelholdige kvaliteter af rustfrit stål, som også er den samme vare, bekræftede en detaljeret analyse af de stikprøveudvalgte EU-producenters salgstransaktioner konklusionerne i afgørelsen om Outokumpufusionen.
(203)
Som det fremgår af betragtning 138, er EU-erhvervsgrenens priser direkte forbundet med stålkvaliteten og de tilsvarende råvareomkostninger. Et skift i efterspørgslen fra en stålkvalitet til en anden har derfor en neutral indvirkning på EU-erhvervsgrenens resultater.
(204)
Det konkluderes således på nuværende tidspunkt, at ændringerne i forbrugsmønstret ikke havde en negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenens resultater.
5.6. Konklusion om årsagssammenhæng
(205)
Lavprisdumpingimporten fra de pågældende lande steg både i absolutte tal og i forhold til forbruget på EU-markedet på det tidspunkt, hvor de fleste af EU-erhvervsgrenens skadesfaktorer (produktion kapacitetsudnyttelse, markedsandel, beskæftigelse, salgspris, arbejdskraftomkostninger, rentabilitet, investeringer og investeringsafkast) forværredes. Dumpingimporten fra de pågældende lande underbød EU-erhvervsgrenens priser med 9,6-11,3 % i undersøgelsesperioden.
(206)
Andre faktorer såsom energiomkostninger, kapacitet og konkurrencevilkår på EU-markedet bidrog ikke til EU-erhvervsgrenens skade. Faktorer som import fra andre tredjelande og EU-erhvervsgrenens eksport kan have bidraget til skade, men i et meget begrænset omfang.
(207)
På grundlag af ovenstående konkluderede Kommissionen foreløbigt, at den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen led, skyldtes dumpingimporten fra de pågældende lande, og at de øvrige faktorer hver for sig ikke brød årsagssammenhængen. Skaden består navnlig af en sårbar økonomisk situation i EU-erhvervsgrenen og et fald i produktion, kapacitetsudnyttelse beskæftigelse og markedsandel.
(208)
Kommissionen skelnede behørigt mellem virkningerne af alle kendte faktorer på EU-erhvervsgrenens situation og de skadevoldende virkninger af dumpingimporten. Virkningen af anden import, EU-erhvervsgrenens eksport, energiomkostninger og konkurrencevilkårene på EU-erhvervsgrenens negative udvikling i den økonomiske situation, produktionen og markedsandelen var enten meget begrænset eller ikkeeksisterende.
6. UNIONENS INTERESSER
(209)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 21 undersøgte Kommissionen, om den klart kunne konkludere, at det ikke var i Unionens interesse at vedtage foranstaltninger i dette tilfælde til trods for konstateringen af skadevoldende dumping. Unionens interesser blev fastlagt på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, dvs. EU-erhvervsgrenens, importørernes og brugernes interesser.
6.1. EU-erhvervsgrenens interesser
(210)
Størstedelen af EU-erhvervsgrenen støtter indførelsen af foranstaltninger. Den største EU-producent samarbejdede ikke i forbindelse med undersøgelsen, men modsatte sig heller ikke klagen. Seks EU-producenter tegnede sig for ca. 55 % af salget og produktionen i Unionen og samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen og støttede klagen.
(211)
EU-erhvervsgrenen led væsentlig skade. Alle finansielle indikatorer (rentabilitet, likviditet, investeringsafkast) var overvejende negative i hele den betragtede periode. Andre indikatorer såsom produktion, kapacitetsudnyttelse, beskæftigelse og markedsandel udviklede sig negativt i hele den betragtede periode. Det lykkedes med nød og næppe EU-erhvervsgrenen at opretholde de lave salgsmængder fra tiden efter krisen, og den var ikke i stand til at udnytte markedsvæksten.
(212)
Uden foranstaltninger vil dumpingimporten fra de pågældende lande fortsat tvinge EU-erhvervsgrenen til at sælge til tabsgivende priser. Akkumuleringen af flere tab vil føre til en yderligere forværring af EU-erhvervsgrenens situation. Det vil derfor være i EU-erhvervsgrenens interesse, at der indføres foranstaltninger.
6.2. Ikke forretningsmæssigt forbudne importører og distributørers interesser
(213)
Importører og distributører (inkl. stålservicecentre) var meget aktive i forbindelse med undersøgelsen. 31 importører og distributører gav sig til kende og var imod indførelsen af foranstaltninger.
(214)
Importører og distributører påstod, at deres mulige forsyningskilder vil blive begrænset efter indførelsen af foranstaltninger. De påstod, at hvis der indføres foranstaltninger, vil de ikke længere kunne indkøbe koldvalsede flade produkter af rustfrit stål fra Kina og Taiwan.
(215)
Undersøgelsen har dog vist, at alle importører og distributører indkøber varer fra flere kilder, herunder EU-erhvervsgrenen, de pågældende lande og andre tredjelande. De er derfor kun i et vist omfang afhængige af forsyninger fra de pågældende lande.
(216)
Disse parter kan fortsat indkøbe koldvalsede flade produkter af rustfrit stål fra EU-erhvervsgrenen og fra andre lande, som ikke er genstand for denne undersøgelse (dvs. Indien Sydafrika, Sydkorea eller USA), som tilsammen har en markedsandel på 11 %. Både EU-erhvervsgrenen og importen fra andre tredjelande er derfor pålidelige alternativer til importen fra Kina og Taiwan.
(217)
Det konkluderes derfor på nuværende tidspunkt, at indførelsen af foranstaltninger kun kan have en mindre negativ indvirkning på situationen for ikke forretningsmæssigt forbundne importører og distributører.
6.3. Brugernes interesser
(218)
En række interesserede parter, herunder eksporterende producenter og distributører, rejste spørgsmål vedrørende foranstaltningernes mulige negative indvirkning på brugerne. Brugerne rejste ikke selv disse spørgsmål. Brugernes samarbejdsvilje i denne sag var meget lav. Seks brugere (herunder en gruppe på fire virksomheder) udtrykte deres mening, og kun én var imod indførelsen af foranstaltninger. Andre brugere og deres sammenslutninger hverken deltog eller afholdt sig udtrykkeligt fra at tage stilling.
(219)
Det konkluderes derfor foreløbigt, at indførelsen af foranstaltninger ikke er i strid med brugernes interesser.
6.4. Konkurrenceproblemer
(220)
I afgørelsen om Outokumpufusionen fastslog Kommissionen, at den planlagte fusion sandsynligvis vil føre til, at den effektive konkurrence hæmmes betydeligt som følge af ikke-koordinerede virkninger, med skabelsen af en dominerende stilling på EØS-markedet for koldvalsede flade produkter af rustfrit stål (19). For at undgå at konkurrencen hæmmes, accepterede Kommissionen, at afhændelsen af bl.a. AST var tilstrækkeligt til at afhjælpe konkurrenceproblemerne (20). Som følge af den afhændelse, som Kommissionen accepterede, er der stadig fire mellemstore EU-producenter.
(221)
Denne foranstaltning er allerede blevet gennemført og har nu fuld virkning. Indførelsen af antidumpingforanstaltninger reducerer således ikke antallet af mellemstore EU-producenter. Det konkluderes derfor på nuværende tidspunkt, at indførelsen af foranstaltninger ikke reducerer eller ophæver virkningen af det tilsagn, som Kommissionen accepterede i afgørelsen om Outokumpufusionen.
6.5. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(222)
På baggrund af ovenstående fastslog Kommissionen, at der ikke var tvingende årsager til at konkludere, at det ikke var i Unionens interesse at indføre foranstaltninger over for importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina og Taiwan i denne fase af undersøgelsen.
7. MIDLERTIDIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(223)
På baggrund af Kommissionens konklusioner om dumping, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres midlertidige foranstaltninger for at hindre, at EU-erhvervsgrenen påføres yderligere skade som følge af dumpingimport.
7.1. Skadestærskel (skadesmargen)
(224)
For at fastlægge omfanget af foranstaltningerne fastsatte Kommissionen først det toldbeløb, der er nødvendigt for at afhjælpe den skade, der er påført EU-erhvervsgrenen.
(225)
Skaden ville være afhjulpet, hvis EU-erhvervsgrenen kunne dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat på salget af samme vare på EU-markedet, som med rimelighed kunne forventes af en virksomhed af denne type i sektoren på normale konkurrencevilkår, dvs. uden dumpingimport.
(226)
EU-erhvervsgrenens rentabilitet var negativ i hele den betragtede periode, dvs. fra 2010-2013. De foregående år 2008-2009 blev påvirket af et fald i efterspørgslen i løbet af den økonomiske krise, og fortjenesten i disse år kan derfor ikke betragtes som opnået på normale konkurrencevilkår. I den foregående undersøgelse blev det, jf. betragtning 134, foreløbigt konkluderet, at der var dumping i 2007, men der blev ikke fundet en væsentlig sammenhæng mellem importen og EU-erhvervsgrenens situation. Målfortjenesten blev derfor fastsat til 8,1 %, hvilket var den fortjeneste, som EU-erhvervsgrenen opnåede i 2007. Dette var det sidste repræsentative år med normale konkurrencevilkår, før efterspørgslen faldt i 2008 og 2009. Markedsstørrelsen i 2013 var næsten på samme niveau som forbruget i 2007.
(227)
På dette grundlag beregnede Kommissionen en ikke-skadevoldende pris på samme vare for EU-erhvervsgrenen ved at trække det faktiske tab i den betragtede periode fra Unionens salgspriser og lægge målfortjenesten på 8,1 % hertil.
(228)
Kommissionen fastsatte derefter skadestærsklen på grundlag af en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige importpris hos de samarbejdsvillige eksporterende producenter i de pågældende lande, der indgik i stikprøven, som fastlagt ved beregningen af prisunderbud og den vejede gennemsnitlige ikke-skadevoldende pris på samme vare, som de EU-producenter, der indgik i stikprøven, solgte på EU-markedet i undersøgelsesperioden. Forskelle som følge af denne sammenligning blev udtrykt som en procentdel af den vejede gennemsnitlige cif-importværdi.
(229)
Skadestærsklen for »andre samarbejdsvillige virksomheder« og for »alle andre virksomheder« er defineret på samme måde som dumpingmargenen for disse virksomheder, jf. betragtning 57, 60, 85 og 88.
7.2. Midlertidige foranstaltninger
(230)
Der bør indføres midlertidig antidumpingtold på importen af koldvalsede flade produkter af rustfrit stål med oprindelse i Kina og Taiwan i overensstemmelse med reglen om den lavest mulige told i grundforordningens artikel 7, stk. 2. Kommissionen sammenlignede skades- og dumpingmargenen. Tolden bør fastsættes på niveauet for dumping- eller skadesmargenen, afhængigt af hvad der er lavest.
(231)
Som nævnt i betragtning 4 gjorde Kommissionen importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina og Taiwan til genstand for registrering ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 1331/2014 med henblik på den mulige anvendelse med tilbagevirkende kraft af antidumping- og udligningsforanstaltningerne, jf. grundforordningens artikel 10, stk. 4, og artikel 16, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (21) (»antisubsidiegrundforordningen«).
(232)
Hvad angår denne antidumpingundersøgelse og ud fra ovenstående konklusioner, bør registreringen af importen med henblik på antidumpingundersøgelse, jf. grundforordningens artikel 14, stk. 5, fortsætte.
(233)
Hvad angår den parallelle antisubsidieundersøgelse (se betragtning 3), bør registreringen af importen fra Kina i medfør af antisubsidiegrundforordningens artikel 24, stk. 5, fortsætte.
(234)
Der kan ikke træffes afgørelse om en eventuel anvendelse af antidumpingforanstaltningerne med tilbagevirkende kraft på nuværende tidspunkt.
(235)
På grundlag af ovenstående bør de midlertidige antidumpingtoldsatser, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, være som følger:
Land
Virksomhed
Dumpingmargen
(%)
Skadesmargen
(%)
Midlertidig antidumpingtold
(%)
Kina
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.
29,2
24,3
24,3
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
24,3
24,3
Andre samarbejdsvillige virksomheder
30,0
24,%
24,5
Alle andre virksomheder
34,9
25,2
25,2
Taiwan
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
23,9
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd.
10,9
22,9
10,9
Yieh United Steel Corporation
10,9
22,9
10,9
Andre samarbejdsvillige virksomheder
10,9
22,9
10,9
Alle andre virksomheder
12,0
23,9
12,0
(236)
De antidumpingtoldsatser for de enkelte virksomheder, der er anført i denne forordning, blev fastsat ud fra konklusionerne i undersøgelsen. De afspejlede derfor den situation, der blev konstateret for disse virksomheder i forbindelse med undersøgelsen. Disse toldsatser finder udelukkende anvendelse på importen af den pågældende vare med oprindelse i de pågældende lande, og som er fremstillet af de nævnte retlige enheder. Importen af den pågældende vare, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke er udtrykkeligt nævnt i denne forordnings dispositive del, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med de udtrykkeligt nævnte enheder, bør være omfattet af tolden for »alle andre virksomheder«. De bør ikke være underlagt nogen af de individuelle antidumpingtoldsatser.
(237)
En virksomhed kan anmode om, at disse individuelle antidumpingtoldsatser anvendes, hvis den efterfølgende ændrer navnet på sin enhed. Anmodningen skal rettes til Kommissionen (22). Anmodningen skal indeholde alle relevante oplysninger, der gør det muligt at påvise, at ændringen ikke påvirker virksomhedens ret til at drage fordel af den toldsats, der gælder for virksomheden. Hvis ændringen af virksomhedens navn ikke påvirker dens ret til at benytte den toldsats, der gælder for den, offentliggøres der en meddelelse om navneændringen i Den Europæiske Unions Tidende.
(238)
For at sikre en korrekt håndhævelse af antidumpingtolden vil antidumpingtoldsatsen for »alle andre virksomheder« finde anvendelse på ikke blot de ikke samarbejdsvillige eksporterende producenter i denne undersøgelse, men også de producenter, der ikke eksporterede til Unionen i undersøgelsesperioden.
(239)
Fra den 26. marts 2015 beskytter en midlertidig antidumpingtold mod importen af dumpingvarer. Det er således ikke længere nødvendigt at registrere importen med henblik på beskyttelse mod dumpingimport. Artikel 1, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1331/2014 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
8. AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
(240)
I overensstemmelse med god administrativ praksis vil Kommissionen opfordre de interesserede parter til at fremsætte skriftlige bemærkninger og/eller til at anmode om at blive hørt af Kommissionen og/eller høringskonsulenten i handelsprocedurer inden for den fastsatte tidsfrist.
(241)
Konklusionerne om indførelsen af en midlertidig told er foreløbige og kan ændres i undersøgelsens endelige fase -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af fladvalsede produkter af rustfrit stål, kun koldvalsede, i øjeblikket henhørende under KN-kode 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 og 7220 20 89, og med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Taiwan.
2. Den midlertidige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen frit Den Europæiske Unions grænse, ufortoldet, for den i stk. 1 omhandlede vare, der fremstilles af nedenstående virksomheder:
Land
Virksomhed
Midlertidig antidumpingtold
(%)
Taric-tillægskode
Kina
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd., Shanghai
25,2
C022
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd., Ningbo
25,2
C023
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd., Taiyuan City
24,3
C024
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd., Tianjin City
24,3
C025
Andre samarbejdsvillige virksomheder, der er opført i bilag I
24,5
Alle andre virksomheder
25,2
C999
Taiwan
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei City
12,0
C030
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung City
10,9
C031
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung City
10,9
C032
Andre samarbejdsvillige virksomheder, der er opført i bilag II
10,9
Alle andre virksomheder
12,0
C999
3. Den i stk. 1 omhandlede vares overgang til fri omsætning i Unionen er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.
4. De relevante gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
1. Inden for en frist på 25 kalenderdage fra datoen for denne forordnings ikrafttræden kan interesserede parter:
a)
anmode om fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for vedtagelsen af denne forordning
b)
sende deres skriftlige bemærkninger til Kommissionen og
c)
anmode om at blive hørt af Kommissionen og/eller høringskonsulenten i handelsprocedurer.
2. Inden for en frist på 25 kalenderdage fra datoen for denne forordnings ikrafttræden kan de i artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1225/2009 omhandlede parter fremsætte bemærkninger om anvendelsen af de midlertidige foranstaltninger.
Artikel 3
Artikel 1, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1331/2014 affattes således:
»1. I medfør af artikel 24, stk. 5, i forordning (EF) nr. 597/2009 pålægges det hermed toldmyndighederne at tage de nødvendige skridt til registrering af importen til Unionen af fladvalsede produkter af rustfrit stål, kun koldvalsede, i øjeblikket henhørende under KN-kode 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 og 7220 20 89, og med oprindelse i Folkerepublikken Kina.«
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1 i denne forordning anvendes i en periode på seks måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 24. marts 2015.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/501
оd 24. ožujka 2015.
o uvođenju privremene antidampinške pristojbe na uvoz hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Tajvana
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1) („Osnovna uredba”), a posebno njezin članak 7.,
nakon savjetovanja s državama članicama,
budući da:
1. POSTUPAK
1.1. Pokretanje postupka
(1)
Europska komisija („Komisija”) pokrenula je 26. lipnja 2014. antidampinški ispitni postupak povezan s uvozom u Uniju hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Narodne Republike Kine („NRK”) i Tajvana („predmetne zemlje”) na temelju članka 5. Osnovne uredbe). Obavijest o pokretanju postupka objavila je u Službenom listu Europske unije (2) („Obavijest o pokretanju postupka”).
(2)
Komisija je pokrenula ispitni postupak nakon što je 13. svibnja 2014. Eurofer („podnositelj pritužbe”) uložio pritužbu u ime proizvođača hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika kao podnositelja pritužbe iz Unije. Podnositelj pritužbe predstavlja približno 50 % ukupne proizvodnje hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika Unije. Pritužba je sadržavala dokaz o dampingu i posljedičnoj materijalnoj šteti koji su se smatrali dostatnim da opravdaju pokretanje ispitnog postupka.
(3)
Komisija je 14. kolovoza 2014. pokrenula antisubvencijski ispitni postupak povezan s uvozom u Uniju hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz NRK-a te je započela zasebni ispitni postupak. Obavijest o pokretanju antisubvencijskog postupka objavila je u Službenom listu Europske unije (3).
1.2. Evidentiranje
(4)
Nakon zahtjeva podnositelja pritužbe popraćenog potrebnim dokazima Komisija je 15. prosinca 2014. donijela Provedbenu uredbu (EU) br. 1331/2014 (4) o uvjetovanju evidentiranjem uvoza hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Republike Kine i Tajvana od 17. prosinca 2014. nadalje.
1.3. Zainteresirane strane
(5)
Komisija je u Obavijesti o pokretanju postupka pozvala sve zainteresirane strane da joj se obrate kako bi sudjelovale u ispitnom postupku. Usto, Komisija je posebno obavijestila podnositelja pritužbe, druge proizvođače iz Unije koji su joj poznati, proizvođače izvoznike koji su joj poznati i nadležna tijela NRK-a i Tajvana, uvoznike, dobavljače, korisnike i trgovce koji su joj poznati te udruženja za koja se zna da se na njih odnosi pokretanje ispitnog postupka te ih pozvala na sudjelovanje. Komisija je o pokretanju postupka obavijestila i proizvođače iz Sjedinjenih Američkih Država („SAD”) i Južne Afrike te ih pozvala na sudjelovanje. U Obavijesti o pokretanju postupka Komisija je obavijestila zainteresirane strane da je predvidjela SAD kao treću zemlju s tržišnim gospodarstvom („analogna zemlja”) u smislu članka 2. stavka 7. točke (a) Osnovne uredbe.
(6)
Zainteresirane strane dobile su priliku dostaviti primjedbe na pokretanje ispitnog postupka i zatražiti saslušanje Komisije i/ili službenika za saslušanje u trgovinskim postupcima.
(a) Odabir uzorka
(7)
U Obavijesti o pokretanju postupka Komisija je navela da bi mogla provesti odabir uzorka zainteresiranih strana u skladu s člankom 17. Osnovne uredbe.
Odabir uzorka proizvođača iz Unije
(8)
Komisija je u Obavijesti o pokretanju postupka navela da je odabrala privremeni uzorak proizvođača iz Unije. Komisija je odabrala uzorak na temelju obujma proizvodnje. Taj se uzorak sastojao od četiriju proizvođača iz Unije. Proizvođači iz Unije činili su približno 50 % obujma proizvodnje. Komisija je pozvala zainteresirane strane da ulože primjedbe na privremeni uzorak. Nije bilo primjedaba na privremeni uzorak pa je privremeni uzorak potvrđen. Uzorak je reprezentativan za industriju Unije.
Odabir uzorka uvoznika
(9)
Kako bi odlučila je li odabir uzorka potreban i, ako jest, kako bi odabrala uzorak, Komisija je od nepovezanih uvoznika zatražila da dostave podatke određene u Obavijesti o pokretanju postupka.
(10)
Trideset i jedan nepovezani uvoznik dostavio je zatražene podatke i pristao da ga se uključi u uzorak. U skladu s člankom 17. stavkom 1. Osnovne uredbe Komisija je na temelju najvećeg obujma uvoza u Uniju odabrala uzorak od četiriju uvoznika. U skladu s člankom 17. stavkom 2. Osnovne uredbe provedeno je savjetovanje o odabiru uzorka sa svim predmetnim uvoznicima koji su joj poznati.
(11)
Dostavljene su primjedbe u pogledu vlasničke strukture jednog od odabranih uvoznika. Zainteresirane strane tvrdile su da jedan uvoznik ne bi trebao biti uključen u uzorak jer je povezan s proizvođačem iz Unije. Međutim, taj proizvođač nije bio povezan ni s jednim proizvođačem iz Unije tijekom razdoblja ispitnog postupka, već je to postao tek naknadno. Nadalje, pojam „nepovezani uvoznik” znači da nije povezan s proizvođačima izvoznicima. Nepovezani uvoznik svakako može biti povezan s proizvođačem iz Unije.
Odabir uzorka proizvođača izvoznika na Tajvanu
(12)
Kako bi odlučila je li odabir uzorka potreban i, ako jest, kako bi odabrala uzorak, Komisija je od svih proizvođača izvoznika na Tajvanu zatražila da dostave podatke navedene u Obavijesti o pokretanju postupka. Usto, Komisija je od predstavnika Tajvana pri EU-u zatražila da utvrde ostale proizvođače izvoznike, ako takvi postoje, koji bi mogli biti zainteresirani za sudjelovanje u ispitnom postupku i/ili da s njima stupe u kontakt.
(13)
Ukupno je devet proizvođača koji navodno izvoze iz predmetne zemlje dostavilo zatražene podatke i pristalo biti uključeno u uzorak. U skladu s člankom 17. stavkom 1. Osnovne uredbe Komisija je odabrala uzorak od četiriju proizvođača izvoznika (od kojih je troje povezano) na temelju najvećeg reprezentativnog obujma izvoza u Uniju koji je bilo moguće razumno ispitati u raspoloživom vremenu. U skladu s člankom 17. stavkom 2. Osnovne uredbe provedeno je savjetovanje o odabiru uzorka sa svim predmetnim proizvođačima izvoznicima koji su bili poznati i s nadležnim tijelima predmetne zemlje. Nisu dostavljene nikakve primjedbe.
(14)
Ispitnim postupkom pokazalo se da dva društva u uzorku i dva društva koja surađuju, a koja nisu bila odabrana u uzorku, ne odgovaraju definiciji proizvođača izvoznika jer oni posluju samo kao servisni centri te upotrebljavaju predmetni proizvod kao ulazni materijal za proizvodnju. Utvrđeno je da ta društva nemaju postrojenja za toplo ili hladno valjanje te da je njihova dodana vrijednost manja u usporedbi s troškom njihova ulaznog materijala. Štoviše, oni kupuju i prodaju različite vrste predmetnih proizvoda (vidjeti uvodne izjave od 26. do 28. u nastavku).
(15)
Međutim, jedno od tih društava povezano je s proizvođačem izvoznikom u uzorku. Stoga se u ispitnom postupku smatralo da pripada toj grupaciji društava. Nakon isključivanja iz uzorka društva koje nije odgovaralo definiciji proizvođača izvoznika, preostali uzorak predstavlja najmanje približno 48 % ukupnog obujma izvoza iz Tajvana u Uniju i približno 80 % domaće prodaje na Tajvanu. Stoga je taj uzorak i dalje bio reprezentativan.
(16)
Komisija je iz svakog izračuna pojedinačne dampinške marže i razine uklanjanja štete isključila ostala tri društva. Zbog toga za ta tri društva nije utvrđena stopa pristojbe.
Pojedinačno ispitivanje
(17)
Jedan proizvođač izvoznik iz Tajvana tražio je pojedinačno ispitivanje u skladu s člankom 17. stavkom 3. Osnovne uredbe koje mu je bilo i odobreno.
Odabir uzorka proizvođača izvoznika u NRK-u
(18)
Kako bi odlučila je li odabir uzorka potreban i, ako jest, kako bi odabrala uzorak, Komisija je od svih proizvođača izvoznika iz NRK-a zatražila da dostave podatke utvrđene u Obavijesti o pokretanju postupka. Usto, Komisija je zatražila od nadležnih tijela NRK-a da utvrde ostale proizvođače izvoznike, ako takvi postoje, koji bi mogli biti zainteresirani za sudjelovanje u ispitnom postupku i/ili da s njima stupe u kontakt.
(19)
Osam proizvođača izvoznika iz NRK-a dostavilo je zatražene podatke i pristalo biti uključeno u uzorak. U skladu s člankom 17. stavkom 1. Osnovne uredbe Komisija je odabrala uzorak od četiriju društava koja pripadaju dvjema grupacijama na temelju najvećeg reprezentativnog obujma izvoza u Uniju koji je bilo moguće razumno ispitati u raspoloživom vremenu. U skladu s člankom 17. stavkom 2. Osnovne uredbe provedeno je savjetovanje o odabiru uzorka sa svim proizvođačima izvoznicima koji su bili poznati te s nadležnim tijelima predmetne zemlje. Nisu dostavljene nikakve primjedbe.
(b) Obrasci zahtjeva za tretman tržišnoga gospodarstva („MET”) za proizvođače izvoznike u NRK-u
(20)
Za potrebe članka 2. stavka 7. točke (b) Osnovne uredbe Komisija je poslala obrasce zahtjeva za tretman tržišnoga gospodarstva svim proizvođačima izvoznicima koji surađuju u NRK-u odabranima da budu dio uzorka i proizvođačima izvoznicima koji surađuju i koji nisu dio uzorka, a htjeli su se prijaviti za pojedinačno ispitivanje u skladu s člankom 17. stavkom 3. Osnovne uredbe, udruženju proizvođača izvoznika koje joj je poznato te nadležnim tijelima NRK-a. Niti jedan od proizvođača izvoznika nije zatražio tretman tržišnoga gospodarstva.
(c) Upitnik
(21)
Komisija je poslala upitnike proizvođačima izvoznicima iz Kine i Tajvana u uzorku, proizvođačima izvoznicima koji su htjeli zatražiti pojedinačno ispitivanje, proizvođačima u dvjema potencijalnim analognim zemljama te proizvođačima iz Unije koji su u uzorku, nepovezanim uvoznicima u uzorku te korisnicima koji su se javili.
(22)
Odgovori na upitnik primljeni su od četiriju proizvođača izvoznika iz Kine koji su sudjelovali u uzorku, četiriju proizvođača izvoznika iz Tajvana koji su sudjelovali u uzorku (uključujući dva proizvođača za koje se ispostavilo da nisu proizvođači izvoznici), jednog proizvođača izvoznika iz Tajvana koji je zatražio pojedinačno ispitivanje, dvaju proizvođača u iz SAD-a (analogna zemlja), četiriju proizvođača iz Unije u uzorku, četiriju nepovezanih uvoznika u uzorku i šest korisnika.
(d) Posjeti radi provjere
(23)
Komisija je zatražila i provjerila sve podatke koje je smatrala potrebnima za privremeno utvrđivanje dampinga, proizišle štete i interesa Unije. Posjeti radi provjere u skladu s člankom 16. Osnovne uredbe obavljeni su u poslovnim prostorima sljedećih društava:
proizvođači iz Unije
-
Acciai Speciali Terni S.P.A., Terni, Italija
-
Acerinox Europa SAU, Palmones-Los Barrios i Madrid, Španjolska
-
Aperam Stainless Europe, La Plaine Saint Denis, Francuska
Povezani servisni centar društva Acciai Speciali Terni S.P.A.
-
Terninox, Ceriano Laghetto, Italija
Podnositelj pritužbe
-
Eurofer, Bruxelles, Belgija
Proizvođači izvoznici iz Tajvana
-
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei
-
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung
-
YC Inox Co., Ltd., Chang-Hua Hsien
-
Yieh Mau Corporation, Kaohsiung
-
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung
Proizvođači izvoznici iz NRK-a
-
Baosteel Stainless Co., Ltd, Šangaj
-
Ningbo Baoxin Stainless Co., Ltd, Ningbo
-
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd, Taiyuan
Povezani uvoznik iz Unije
-
Baosteel Europe GmbH, Hamburg, Njemačka
(24)
Komisija je održala saslušanja, uključujući saslušanja službenika za saslušanje, s proizvođačima izvoznicima, udruženjima i uvoznicima.
1.4. Razdoblje ispitnog postupka i razmatrano razdoblje
(25)
Istražnim postupkom o dampingu i šteti obuhvaćeno je razdoblje od 1. siječnja 2013. do 31. prosinca 2013. („razdoblje ispitnog postupka”). Ispitivanjem kretanja važnih za ocjenu štete obuhvaćeno je razdoblje od 1. siječnja 2010. do kraja razdoblja ispitnog postupka („razmatrano razdoblje”).
2. PREDMETNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD
2.1. Predmetni proizvod
(26)
Predmetni proizvod jest ravnovaljani proizvod od nehrđajućeg čelika, samo hladnovaljani (hladnoreducirani) podrijetlom iz NRK-a i Tajvana, trenutačno razvrstan u oznake KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 i 7220 20 89 („predmetni proizvod”).
(27)
Hladnovaljani ravni proizvodi od nehrđajućeg čelika upotrebljavaju se u širokom rasponu primjena, na primjer u proizvodnji kućanskih aparata (primjerice unutrašnjost perilica rublja i perilica posuđa), varenih cijevi i medicinskih uređaja te u preradi hrane i automobilskoj industriji.
(28)
Ispitnim postupkom utvrđeno je da sve različite vrste predmetnog proizvoda imaju ista osnovna fizička, kemijska i tehnička svojstva i u osnovi se upotrebljavaju za iste namjene.
2.2. Istovjetni proizvod
(29)
Utvrđeno je da hladnovaljani ravni proizvodi od nehrđajućeg čelika koje industrija Unije proizvodi i prodaje u Uniji te hladnovaljani ravni proizvodi od nehrđajućeg čelika koji se proizvode i prodaju u predmetnim zemljama i analognoj zemlji imaju u osnovi ista fizička, kemijska i tehnička svojstva i iste osnovne namjene kao hladnovaljani ravni proizvodi od nehrđajućeg čelika koji se proizvode u predmetnim zemljama i prodaju za izvoz u Uniju. Stoga se ti proizvodi smatraju istovjetnima u smislu članka 1. stavka 4. Osnovne uredbe.
2.3. Tvrdnje povezane s opsegom proizvoda
(30)
Zainteresirane strane tvrdile su da bi neke vrste proizvoda (uključujući uske i precizne trake) trebalo isključiti iz opsega ispitnog postupka jer proizvođači iz Unije ne mogu u potpunosti opskrbljivati te tržišne segmente. Međutim, industrija Unije dostavila je dokaze da svakako može u potpunosti opskrbljivati te tržišne segmente.
(31)
U pogledu preciznih traka, iste zainteresirane strane dalje su tvrdile da je Glavna uprava za tržišno natjecanje Europske komisije odlučila isključiti ovu vrstu proizvoda s mjerodavnog tržišta proizvoda u svojoj analizi koncentracije društava Outokumpu/INOXUM (5). Međutim, definicija tržišta u slučaju koncentracije usmjerena je na zamjenu na strani potražnje i ponude. U slučaju antidampinga tržište se definira fizičkim svojstvima proizvoda u ispitnom postupku. Stoga se u slučaju antidampinga vrste proizvoda mogu razlikovati u pogledu nekih parametara (širina, odstupanja, mehanička svojstva). Usto, ta je vrsta proizvoda od samog početka bila dio ispitnog postupka jer se tijekom ispitivanja reprezentativnosti stupilo u kontakt s proizvođačima iz Unije.
(32)
Komisija je stoga odbila zahtjev te je ostavila opseg proizvoda ispitnog postupka nepromijenjenim.
3. DAMPING
3.1. NRK
3.1.1. Uobičajena vrijednost
3.1.1.1. Tretman tržišnoga gospodarstva („MET”)
(33)
U skladu s člankom 2. stavkom 7. točkom (b) Osnovne uredbe Komisija određuje uobičajenu vrijednost u skladu s člankom 2. stavcima 1. do 6. te Uredbe za proizvođače izvoznike u NRK-u koji su tvrdili i pokazali da poštuju kriterije iz članka 2. stavka 7. točke (c) te bi im se stoga mogao odobriti tretman tržišnoga gospodarstva.
(34)
Za određivanje jesu li ispunjeni kriteriji iz članka 2. stavka 7. točke (c) Osnovne uredbe Komisija je zatražila potrebne podatke zatraživši od predmetnih proizvođača izvoznika za ispune obrazac zahtjeva za tretman tržišnoga gospodarstva. Nijedan od njih nije zatražio tretman tržišnoga gospodarstva.
3.1.1.2. Analogna zemlja
(35)
U skladu s člankom 2. stavkom 7. točkom (a) Osnovne uredbe uobičajena vrijednost utvrđena je na temelju cijene ili izračunane vrijednosti u trećoj zemlji tržišnoga gospodarstva za proizvođače izvoznike kojima nije odobren tretman tržišnoga gospodarstva. U tu je svrhu morala biti odabrana analogna zemlja.
(36)
Komisija je u Obavijesti o pokretanju postupka obavijestila zainteresirane strane da je predvidjela SAD kao odgovarajuću analognu zemlju te je pozvala zainteresirane strane da dostave primjedbe.
(37)
Komisija je stupila u kontakt s nizom mogućih analognih zemalja (Indijom, Južnom Afrikom, Južnoj Korejom, Tajvanom i SAD-om) te je na temelju pristiglih podataka zatražila od 32 proizvođača istovjetnih proizvoda koji su joj poznati u Južnoj Africi, Južnoj Koreji i SAD-u da dostave podatke. Iz Indije nisu pristigli podatci o proizvođačima pa se stoga Indija nije mogla smatrati potencijalnom analognom zemljom. Tajvan podliježe istom ispitnom postupku; stoga su podatci koje su dostavili proizvođači iz ispitnog postupka u ovu svrhu uzeti u obzir.
(38)
Samo su dva proizvođača u SAD-u odgovorila na upitnik za proizvođače iz analogne zemlje. Komisija je stoga trebala odlučiti između SAD-a i Tajvana.
(39)
U SAD-u postoje barem četiri velika proizvođača istovjetnog proizvoda (tri su vertikalno integrirana, a jedan nije), a ukupna proizvodnja i potrošnja usporedive su s onima iz NRK-a. Na Tajvanu postoji jedna velika vertikalno integrirana grupacija proizvođača koja dominira tržištem, neovisno o postojanju nekoliko malih neintegriranih proizvođača. Postupak proizvodnje u SAD-u sličan je postupku na Tajvanu i postupku barem nekih proizvođača izvoznika u NRK-u. Sirovine koje se upotrebljavaju u SAD-u i na Tajvanu uglavnom su iste. U SAD-u postoje antidampinške pristojbe u odnosu na Japan, Južnu Koreju i Tajvan te na Tajvanu u odnosu na NRK i Južnu Koreju. Međutim, uvoz istovjetnih proizvoda u SAD-u i na Tajvanu znatan je te predstavlja približno 17 % (SAD) odnosno 37 % (Tajvan) njihove ukupne potrošnje tijekom razdoblja ispitnog postupka. Najveće države koje izvoze u SAD uključuju Meksiko, NRK, Tajvan, Francusku, Finsku, Japan i Njemačku, a na Tajvanu su to NRK, Južna Koreja, Japan, Finska i Vijetnam.
(40)
U tim se okolnostima SAD smatra primjerenijom analognom zemljom iz dvaju glavnih razloga:
i.
dok je tržište u SAD-u vrlo konkurentno, tržištem i cijenama hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika na Tajvanu u velikoj mjeri dominira jedna grupacija društava i
ii.
domaće tržište na Tajvanu znatno je manje od tržišta NRK-a i SAD-a.
(41)
Zainteresirane strane usprotivile su se upotrebi SAD-a kao analogne zemlje uglavnom zbog navodno različitog postupka proizvodnje i različite vrste sirovina koje se upotrebljavaju u proizvodnji. Tvrdile su da bi u tom pogledu Tajvan, koji isto tako podliježe ovom ispitnom postupku, bio primjerenija analogna zemlja od SAD-a.
(42)
Komisija je u ovoj fazi zaključila da je SAD primjerena analogna zemlja u skladu s člankom 2. stavkom 7. točkom (a) Osnovne uredbe.
3.1.1.3. Uobičajena vrijednost (analogna zemlja)
(43)
Podatci dobiveni od proizvođača koji surađuju iz analogne zemlje upotrebljavali su se kao temelj za određivanje uobičajene vrijednosti za proizvođače izvoznike kojima nije odobren tretman tržišnoga gospodarstva u skladu s člankom 2. stavkom 7. točkom (a) Osnovne uredbe.
(44)
Komisija je prvo ispitala je li ukupan obujam domaće prodaje dvaju proizvođača koji surađuju u analognoj zemlji reprezentativan u skladu s člankom 2. stavkom 2. Osnovne uredbe. Domaća prodaja reprezentativna je ako je ukupan obujam domaće prodaje istovjetnog proizvoda nepovezanim kupcima na domaćem tržištu predstavljao najmanje 5 % ukupnog obujma izvozne prodaje predmetnog proizvoda u Uniji svakog proizvođača izvoznika iz Kine u uzorku tijekom razdoblja ispitnog postupka. Na temelju toga ukupna prodaja na domaćem tržištu dvaju proizvođača istovjetnog proizvoda koji surađuju analogne zemlje bila je reprezentativna.
(45)
Komisija je za proizvođače izvoznike u uzorku naknadno utvrdila vrste proizvoda koje se prodaju na domaćem tržištu, a koje su identične ili usporedive s vrstama proizvoda koje se prodaju za izvoz u Uniju.
(46)
Komisija je zatim za svaku vrstu proizvoda definirala udjel profitabilne prodaje nepovezanim kupcima na domaćem tržištu tijekom razdoblja ispitnog postupka kako bi odlučila hoće li za izračun uobičajene vrijednosti u skladu s člankom 2. stavkom 4. Osnovne uredbe upotrebljavati stvarnu domaću prodaju.
(47)
Uobičajena vrijednost temelji se na stvarnoj domaćoj cijeni po vrsti proizvoda bez obzira na to je li ta prodaja profitabilna ili nije:
i.
ako je obujam prodaje vrste proizvoda prodanog po neto prodanoj cijeni jednakoj izračunanom trošku proizvodnje ili višoj od izračunanog troška proizvodnje činio više od 80 % ukupne obujma prodaje te vrste proizvoda; i
ii.
ako je ponderirana prosječna prodajna cijena te vrste proizvoda jednaka jediničnom trošku proizvodnje ili viša od tog troška.
(48)
U ovom slučaju uobičajena vrijednost jest ponderirani prosjek cijena ukupne domaće prodaje te vrste proizvoda tijekom razdoblja ispitnog postupka. Komisija je uzela u obzir sve transakcije prijavljene kao domaća prodaja jer nije bilo razloga sumnjati da su one bile namijenjene domaćoj potrošnji.
(49)
Uobičajena vrijednost jest stvarna domaća cijena po vrsti proizvoda isključivo profitabilne domaće prodaje vrsti proizvoda tijekom razdoblja ispitnog postupka:
i.
ako obujam profitabilne prodaje vrste proizvoda čini 80 % ili manje ukupnog obujma prodaje te vrste proizvoda; ili
ii.
ako je ponderirana prosječna cijena te vrste proizvoda manja od jediničnog troška proizvodnje.
3.1.2. Izvozna cijena
(50)
Proizvođači izvoznici u uzorku prodavali su za izvoz u Uniju izravno nepovezanim kupcima ili, u slučaju jednog proizvođača izvoznika, preko povezanog društva koje je djelovalo kao uvoznik.
(51)
U slučajevima u kojima su proizvođači izvoznici prodavali predmetni proizvod za izvoz izravno nepovezanim kupcima u Uniji, izvozna cijena utvrđena je na temelju stvarno plaćenih ili plativih cijena za predmetni proizvod kada se prodavao za izvoz u Uniju u skladu s člankom 2. stavkom 8. Osnovne uredbe.
(52)
U slučajevima kad je proizvođač izvoznik prodavao predmetni proizvod za izvoz u Uniju preko povezanog društva koje djeluje kao uvoznik, izvozna cijena utvrđena je na temelju cijene po kojoj se uvezeni proizvod prvi put preprodao nepovezanim kupcima u Uniji, u skladu s člankom 2. stavkom 9. Osnovne uredbe. U ovom je slučaju cijena prilagođena za sve troškove nastale između uvoza i preprodaje, uključujući prodajne, opće i administrativne troškove („POA”) te za ostvarenu dobit.
3.1.3. Usporedba
(53)
Komisija je usporedila uobičajenu vrijednost i izvoznu cijenu proizvođača izvoznika u uzorku na temelju cijena franko tvornica.
(54)
U slučajevima u kojima je to bilo potrebno kako bi se osigurala poštena usporedba, Komisija je prilagodila uobičajenu vrijednost i/ili izvoznu cijenu za razlike koje utječu na cijene i usporedivost cijena u skladu s člankom 2. stavkom 10. Osnovne uredbe. Cijene su prilagođene za prijevoz, osiguranje, manipuliranje, utovar i popratne troškove, pakiranje, kredit, bankovne pristojbe i provizije.
3.1.4. Dampinške marže
(55)
Komisija je za proizvođače izvoznike u uzorku usporedila ponderiranu prosječnu uobičajenu vrijednost svake vrste istovjetnog proizvoda u analognoj zemlji (vidjeti prethodne uvodne izjave 43. do 49.) s ponderiranom prosječnom izvoznom cijenom odgovarajuće vrste predmetnog proizvoda u skladu s člankom 2. stavcima 11. i 12. Osnovne uredbe.
(56)
Na temelju toga privremene ponderirane prosječne dampinške marže, izražene kao postotak cijene CIF (troškovi, osiguranje, vozarina) na granici Unije, neocarinjeno, iznose:
Tablica 1.
Dampinške marže, NRK
Društvo
Privremena dampinška marža
(%)
Grupacija Baosteel: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
Grupacija TISCO: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
(57)
Za proizvođače izvoznike koji surađuju izvan uzorka, Komisija je izračunala ponderiranu prosječnu dampinšku maržu u skladu s člankom 9. stavkom 6. Osnovne uredbe. Ta je marža stoga utvrđena na temelju ponderiranog prosjeka dampinških marži utvrđenih za proizvođače izvoznike u uzorku.
(58)
Na temelju toga privremena dampinška marža proizvođača izvoznika koji surađuju izvan uzorka iznosi 30,0 %.
(59)
Za sve ostale proizvođače izvoznike iz predmetne zemlje Komisija je utvrdila dampinšku maržu na temelju dostupnih činjenica u skladu s člankom 18. Osnovne uredbe. Za te je potrebe Komisija utvrdila razinu suradnje proizvođača izvoznika. Razina suradnje obujam je izvoza u Uniju proizvođača izvoznika koji surađuju izražena kao udjel ukupnog obujma izvoza, kako je zabilježeno u statističkim podatcima Eurostata o uvozu, iz predmetne zemlje u Uniju.
(60)
Stupanj suradnje smatrao se visokim te je na osnovi toga Komisija odlučila temeljiti preostalu dampinšku maržu na razini društva u uzorku s najvišom dampinškom maržom.
(61)
Privremene dampinške marže izražene kao postotak cijene CIF na granici Unije, neocarinjeno, iznose:
Tablica 2.
Dampinške marže, NRK
Društvo
Privremena dampinška marža
(%)
Grupacija Baosteel: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
Grupacija TISCO: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
Ostala društva koja surađuju
30,0
Sva ostala društva
34,9
3.2. Tajvan
3.2.1. Uobičajena vrijednost
(62)
Komisija je najprije ispitala je li ukupan obujam domaće prodaje svakog proizvođača izvoznika iz ispitnog postupka reprezentativan u skladu s člankom 2. stavkom 2. Osnovne uredbe. Proizvođačima izvoznicima iz ispitnog postupka Komisija je smatrala proizvođače izvoznike odabrane za uzorak, zajedno s jednim proizvođačem izvoznikom kojem je bilo odobreno pojedinačno ispitivanje. Domaća je prodaja reprezentativna ako ukupan obujam domaće prodaje istovjetnog proizvoda nepovezanim kupcima na domaćem tržištu po proizvođaču izvozniku čini najmanje 5 % ukupnog obujma izvozne prodaje predmetnog proizvoda u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(63)
Komisija je utvrdila da je domaća prodaja koju su prijavili proizvođači izvoznici u ispitnom postupku obuhvaćala znatne količine istovjetnog proizvoda prodanog distributerima, koji su ga dalje izvozili. Izračunom temeljenim na podatcima o proizvodnji koje su dostavila društva koja surađuju i na statističkim podatcima o uvozu i izvozu istovjetnog proizvoda na Tajvanu potvrđeno je da je domaća prodaja koju su prijavili proizvođači izvoznici koji surađuju obuhvaćala približno 50 % neizravne izvozne prodaje koja nije bila namijenjena domaćoj potrošnji.
(64)
Usto, Komisija je utvrdila da je na domaćem tržištu na Tajvanu postojao sustav popusta. Jedan od proizvođača izvoznika u uzorku objasnio je da je taj sustav bio osmišljen kao poticaj lokalnim servisnim centrima (distributeri) koji su dalje izvozili svoje proizvode od čelika. Budući da se cijene koje na domaćem tržištu utvrđuju dva glavna proizvođača, uključujući popuste, mjesečno priopćuju svim distributerima, čak i ako nema popusta koje su drugi proizvođači dali svojim kupcima, određivanje cijena za robu koja završava na domaćem tržištu i onu koja se dalje izvozi bilo je pod velikim utjecajem sustava određivanja cijena koji je postojao na Tajvanu.
(65)
S obzirom na nalaze provjera na licu mjesta od triju se proizvođača izvoznika zatražilo da ponovno ispitaju prodaju koju su prijavili za domaće tržište na Tajvanu te da uklone svu prodaju koja nije bila namijenjena domaćoj potrošnji. Međutim, oni su samo potvrdili da nisu znali konačno odredište istovjetnog proizvoda koji prodaju svojim kupcima.
(66)
Kao što je objašnjeno u gornjoj uvodnoj izjavi 63. te kako bi se osiguralo da je uobičajena vrijednost temeljena na cijenama utvrđenima samo za domaću potrošnju, Komisija je odabrala konzervativan pristup za privremeni izračun dampinga uporabom prijavljene prodaje krajnjim korisnicima na Tajvanu. Komisija je krajnjim korisnikom smatrala gospodarske subjekte koji dalje transformiraju istovjetni proizvod u drugi proizvod koji više nije istovjetan proizvod. Prodaja distributerima ili trgovcima isključena je iz domaće prodaje jer je Komisija tijekom ispitnog postupka ustanovila da je jedan od glavnih distributera na Tajvanu koji je preuzeo veliki obujam istovjetnog materijala, koji su njegovi dobavljači prijavili kao domaću prodaju, većinu tog kupljenog obujma izvozio.
(67)
Na temelju toga ukupna je prodaja istovjetnog proizvoda svakog proizvođača izvoznika u ispitnom postupku na domaćem tržištu bila reprezentativna.
(68)
Komisija je naknadno utvrdila vrste proizvoda koje se prodaju na domaćem tržištu, a koje su bile istovjetne ili usporedive s vrstama proizvoda koje se prodaju za izvoz u Uniju za proizvođače izvoznike s reprezentativnom domaćom prodajom u ispitnom postupku.
(69)
Komisija je zatim ispitala jesu li vrste proizvoda koje prodaju proizvođači izvoznici u ispitnom postupku na svojem domaćem tržištu u usporedbi s vrstama proizvoda koje se prodaje radi izvoza u Uniju reprezentativne u skladu s člankom 2. stavkom 2. Osnovne uredbe. Domaća prodaja bilo koje vrste proizvoda reprezentativna je ako ukupan obujam domaće prodaje te vrste proizvoda nepovezanim kupcima tijekom razdoblja ispitnog postupka čini barem 5 % ukupnog obujma izvozne prodaje jednake ili usporedive vrste proizvoda u Uniju.
(70)
Komisija je zatim za svaku vrstu proizvoda definirala udjel profitabilne prodaje nezavisnim kupcima na domaćem tržištu tijekom razdoblja ispitnog postupka kako bi odlučila hoće li za izračun uobičajene vrijednosti u skladu s člankom 2. stavkom 4. Osnovne uredbe upotrebljavati stvarnu domaću prodaju.
(71)
Uobičajena vrijednost temelji se na stvarnoj domaćoj cijeni po vrsti proizvoda bez obzira na to je li ta prodaja profitabilna ili nije:
i.
ako je obujam prodaje vrste proizvoda prodanog po neto prodanoj cijeni jednakoj izračunanom trošku proizvodnje ili višoj od izračunanog troška proizvodnje činio više od 80 % ukupnog obujma prodaje te vrste proizvoda; i
ii.
ako je ponderirana prosječna prodajna cijena te vrste proizvoda jednaka jediničnom trošku proizvodnje ili viša od tog troška.
(72)
U tom slučaju uobičajena vrijednost jest ponderirani prosjek cijena ukupne domaće prodaje te vrste proizvoda tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(73)
Uobičajena vrijednost jest stvarna domaća cijena po vrsti proizvoda isključivo profitabilne domaće prodaje tih vrsti proizvoda tijekom razdoblja ispitnog postupka:
i.
ako obujam profitabilne prodaje vrste proizvoda predstavlja 80 % ili manje ukupnog obujma prodaje te vrste proizvoda; ili
ii.
ako je ponderirana prosječna cijena te vrste proizvoda manja od jediničnog troška proizvodnje.
(74)
Analizom domaće prodaje pokazalo se da je za neke vrste proizvoda dio domaće proizvodnje bio profitabilan te da je ponderirana prosječna prodajna cijena bila viša od troška proizvodnje. U skladu s time, uobičajena vrijednost bila je izračunana kao ponderirani prosjek cijena ukupne domaće prodaje tijekom razdoblja ispitnog postupka, ako su uvjeti iz prethodno navedene uvodne izjave 71. bili ispunjeni, ili kao ponderirani prosjek samo profitabilne prodaje u slučaju kada ti uvjeti nisu bili ispunjeni. S obzirom na to da nije bilo prodaje određene vrste istovjetnog proizvoda ili je nije bilo dovoljno, ili ako nije bilo prodaje u uobičajenom tijeku trgovine, Komisija je izračunala uobičajenu vrijednost u skladu s člankom 2. stavcima 3. i 6. Osnovne uredbe.
(75)
Uobičajena vrijednost izračunana je tako da su sljedeće vrijednosti pribrojene prosječnom trošku proizvodnje istovjetnog proizvoda proizvođača izvoznika u ispitnom postupku tijekom ispitnog postupka:
i.
ponderirani prosječni prodajni, opći i administrativni troškovi koje su proizvođači izvoznici u ispitnom postupku imali u pogledu domaće prodaje istovjetnog proizvoda u uobičajenom tijeku trgovine tijekom razdoblja ispitnog postupka; i
ii.
ponderirana prosječna dobit koju su proizvođači izvoznici u ispitnom postupku ostvarili od domaće prodaje istovjetnog proizvoda u uobičajenom tijeku trgovine tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(76)
Za jednog od proizvođača izvoznika u ispitnom postupku trošak proizvodnje bio je prilagođen. S obzirom na to da je znatan obujam ulaznog materijala koji se upotrebljava za proizvodnju istovjetnog proizvoda nabavio i povezani dobavljač, Komisija je zamijenila trošak nabave tih ulaznih materijala troškom proizvodnje ulaznih materijala proizvođača izvoznika u ispitnom postupku.
(77)
Za istog je proizvođača izvoznika Komisija isto tako utvrdila da je prilagodba za vrijednost otpada bila uračunana dvaput jer je obujam ulaznog materijala pretvorenog u gotove proizvode izračunan bez otpada. Komisija je stoga odbila odbiti vrijednost otpada od troška proizvodnje gotovog proizvoda.
(78)
Za vrste proizvoda koje nisu bile prodane u reprezentativnim obujmima na domaćem tržištu dodani su prosječni prodajni, opći i administrativni troškovi te dobit od transakcija izvršenih u uobičajenom tijeku trgovine na domaćem tržištu. Za vrste proizvoda koje uopće nisu bile prodane na domaćem tržištu ili gdje nije utvrđena prodaja u uobičajenom tijeku trgovine dodani su ponderirani prosječni prodajni, opći i administrativni troškovi te dobit od svih transakcija izvršenih u uobičajenom tijeku trgovine na domaćem tržištu.
3.2.2. Izvozna cijena
(79)
Proizvođači izvoznici u ispitnom postupku prodali su predmetni proizvod za izvoz izravno nepovezanim kupcima u Uniji ili preko nepovezanih distributera na Tajvanu. Izvozna cijena stoga je utvrđena u skladu s člankom 2. stavkom 8. Osnovne uredbe na temelju cijena koje su stvarno plaćene ili koje je potrebno platiti.
3.2.3. Usporedba
(80)
Komisija je usporedila uobičajenu vrijednost i izvoznu cijenu proizvođača izvoznika u ispitnom postupku na temelju cijena franko tvornica.
(81)
U slučajevima u kojima je to bilo potrebno kako bi se osigurala poštena usporedba, Komisija je prilagodila uobičajenu vrijednost i/ili izvoznu cijenu za razlike koje utječu na cijene i usporedivost cijena u skladu s člankom 2. stavkom 10. Osnovne uredbe. Cijene su prilagođene za prijevoz, osiguranje, manipuliranje, utovar i popratne troškove, pakiranje, kredit, bankovne pristojbe i provizije.
(82)
Proizvođači izvoznici u uzorku nisu upotrijebili devizne tečajeve koji su im bili dostavljeni u upitnicima o antidampingu poslanima prije posjeta radi provjere. Komisija je stoga ponovno izračunala vrijednosti transakcija s pomoću stopa danih u upitnicima.
3.2.4. Dampinške marže
(83)
Za proizvođače izvoznike u ispitnom postupku, uključujući dva povezana društva u uzorku i jedno kojem je odobreno pojedinačno ispitivanje, Komisija je usporedila ponderiranu prosječnu uobičajenu vrijednost svih vrsta istovjetnog proizvoda s ponderiranom prosječnom izvoznom cijenom odgovarajuće vrste predmetnog proizvoda u skladu s člankom 2. stavcima 11. i 12. Osnovne uredbe.
(84)
Na temelju toga privremene ponderirane prosječne dampinške marže izražene u postotcima cijena CIF-a na granici Unije, neocarinjeno, iznose:
Tablica 3.
Dampinške marže, Tajvan
Društvo
Privremena dampinška marža
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei (pojedinačno ispitivanje)
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. i Yieh United Steel Corporation
10,9
(85)
Za proizvođače izvoznike koji surađuju izvan uzorka, Komisija je izračunala ponderiranu prosječnu dampinšku maržu u skladu s člankom 9. stavkom 6. Osnovne uredbe. Ta je marža stoga utvrđena na temelju marži proizvođača izvoznika u uzorku.
(86)
Na temelju toga privremena dampinška marža proizvođača izvoznika koji surađuju izvan uzorka iznosi 10,9 %.
(87)
Za sva ostala društva iz predmetne zemlje Komisija je utvrdila dampinšku maržu na temelju dostupnih činjenica u skladu s člankom 18. Osnovne uredbe. Za te potrebe Komisija je utvrdila razinu suradnje. Razina suradnje jest obujam izvoza društava koja surađuju u Uniju izražena kao udjel ukupnog obujma izvoza, kako je zabilježeno u statističkim podatcima Eurostata o uvozu, iz predmetne zemlje u Uniju.
(88)
Stupanj suradnje smatrao se u tom slučaju visokim te je na osnovi toga Komisija odlučila temeljiti preostalu dampinšku maržu na razini društva s najvišom dampinškom maržom.
(89)
Privremene dampinške marže izražene kao postotak cijene CIF na granici Unije, neocarinjeno, iznose:
Tablica 4.
Dampinške marže, Tajvan
Društvo
Privremena dampinška marža
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. i Yieh United Steel Corporation
10,9
Ostala društva koja surađuju
10,9
Sva ostala društva
12,0
4. ŠTETA
4.1. Definicija industrije Unije i proizvodnje Unije
(90)
Istovjetni proizvod tijekom razdoblja ispitnog postupka proizvodilo je devet poznatih proizvođača iz Unije. Oni predstavljaju „industriju Unije” u smislu članka 4. stavka 1. Osnovne uredbe.
(91)
Utvrđeno je da je ukupna proizvodnja u Uniji tijekom razdoblja ispitnog postupka iznosila više od tri milijuna tona. Komisija je utvrdila tu brojku na temelju svih raspoloživih podataka povezanih s industrijom Unije, kao što su podatci prikupljeni od proizvođača u uzorku i podatci iz pritužbe za druge proizvođače u Uniji. Najveći proizvođači u Uniji niti su surađivali niti su se protivili pritužbi. Šest proizvođača iz Unije koji čine približno 55 % prodaje i proizvodnje u Uniji surađivalo je u ispitnom postupku. Kao što je navedeno u prethodnoj uvodnoj izjavi 8., četiri proizvođača iz Unije odabrana su za uzorak koji predstavlja približno 50 % ukupne proizvodnje istovjetnog proizvoda u Uniji.
(92)
Zainteresirane strane tvrdile su da je jedan proizvođač iz Unije u uzorku trebao biti isključen iz definicije industrije Unije jer je uvozio znatne količine predmetnog proizvoda. Međutim, uvoz tog proizvođača iz Unije iz predmetnih zemalja činio je manje od 5 % ukupnog uvoza predmetnog proizvoda i manje od 2 % njegova obujma prodaje u Uniji. Na temelju toga u ovoj se fazi smatra da je taj proizvođač iz Unije dio industrije Unije.
(93)
Zainteresirane strane tvrdile su da neuključivanje najvećeg proizvođača iz Unije u uzorak čini taj uzorak nereprezentativnim. Kao što je već navedeno, četiri proizvođača iz Unije u uzorku predstavljaju približno 50 % ukupne proizvodnje istovjetnog proizvoda u Uniji. Komisija je stoga zaključila da je uzorak bio reprezentativan. U svakom slučaju taj se najveći proizvođač nije javio.
4.2. Potrošnja u Uniji
(94)
Komisija je utvrdila potrošnju u Uniji na temelju podataka o obujmu prodaje vlastite proizvodnje industrije Unije prikupljenih od proizvođača u uzorku, podataka iz pritužbe za druge proizvođače u Uniji i podataka o obujmu uvoza na tržište Unije dobivenih iz statističkih podataka Eurostata.
(95)
Potrošnja u Uniji razvijala se kako slijedi:
Tablica 5.
Potrošnja u Uniji
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Potrošnja u Uniji (u tonama)
3 161 737
3 250 977
3 256 438
3 300 127
Indeks
100
103
103
104
Izvor: proizvođači iz Unije u uzorku, pritužba, Eurostat
(96)
Potrošnja u Uniji stalno je rasla za 4 % tijekom razmatranog razdoblja.
4.3. Uvoz iz predmetnih zemalja
4.3.1. Kumulativna procjena učinaka uvoza iz predmetnih zemalja
(97)
Komisija je ispitala je li uvoz predmetnog proizvoda podrijetlom iz predmetnih zemalja potrebno procijeniti kumulativno u skladu s člankom 3. stavkom 4. Osnovne uredbe.
(98)
Dampinška marža utvrđena u pogledu uvoza iz NRK-a i Tajvana bila je iznad praga de minimis utvrđenog u članku 9. stavku 3. Osnovne uredbe. Obujam uvoza iz svake od predmetnih zemalja nije bila zanemariv u smislu članka 5. stavka 7. Osnovne uredbe. Tržišni udjeli tijekom razdoblja ispitnog postupka bili su 5,1 % za Tajvan i 4,3 % za NRK.
(99)
Uvjeti tržišnog natjecanja između dampinškog uvoza iz NRK-a i Tajvana i istovjetnog proizvoda bili su slični. Točnije, uvezeni proizvodi natjecali su se međusobno i s istovjetnim proizvodom proizvedenim u Uniji jer su svi proizvodi u skladu s istim globalnim standardima te su stoga međusobno zamjenjivi. Isto tako, prodaju se istim prodajnim kanalima i sličnim kategorijama kupaca.
(100)
Iz udruženja Taiwan Steel & Iron Industries Association („TSIIA”) tvrdili su da Komisija ne bi trebala kumulativno procjenjivati učinke dampinškog uvoza iz NRK-a i Tajvana. Tvrdili su da se, iako se hladnovaljani ravni proizvodi od nehrđajućeg čelika mogu smatrati istovjetnima u smislu Osnovne uredbe, tajvanski proizvodi na tržištu Unije ne prodaju pod istim uvjetima tržišnog natjecanja kao proizvodi iz kineskog uvoza. Smatraju da se oni uglavnom razlikuju u pogledu vrste i kvalitete jer su proizvodi iz Tajvana bolje kvalitete.
(101)
Ta tvrdnja u pogledu različitih vrsti odnosi se samo na posebne proizvode koji čine manje od 1 % uvoza. Nadalje, svi proizvodi (iz EU-a, Kine i Tajvana) u skladu su s istim normama širom svijeta te nisu iznesene tvrdnje u kojima se kvantificiraju razlike fizičkih svojstava između istovjetnog proizvoda proizvedenog u Uniji i uvoza, zbog čega je ta tvrdnja neutemeljena. Posljedično, ta je tvrdnja odbačena.
(102)
Stoga su ispunjeni svi kriteriji navedeni u članku 3. stavku 4. Osnovne uredbe te se uvoz iz NRK-a i Tajvana ispitivao kumulativno u svrhu utvrđivanja štete.
4.3.2. Obujam i tržišni udjel uvoza iz predmetnih zemalja
(103)
Komisija je utvrdila obujam uvoza na temelju obujma uvoza dobivenog iz statističkih podataka Eurostata. Tržišni udjel uvoza utvrđen je na istom temelju.
(104)
Uvoz u Uniju iz predmetnih zemalja razvijao se kako slijedi:
Tablica 6.
Obujam uvoza i tržišni udjel
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Obujam uvoza iz NRK-a (u tonama)
56 477
95 876
87 759
143 420
Indeks
100
170
155
254
Tržišni udjel (%)
1,8
2,9
2,7
4,3
Indeks
100
165
151
243
Obujam uvoza iz Tajvana (u tonama)
127 664
173 968
132 392
169 097
Indeks
100
136
104
132
Tržišni udjel (%)
4,0
5,4
4,1
5,1
Indeks
100
133
101
127
Obujam uvoza iz predmetnih zemalja (u tonama)
184 140
269 845
220 151
312 517
Indeks
100
147
120
170
Tržišni udjel (%)
5,8
8,3
6,8
9,5
Indeks
100
143
116
163
Izvor: Eurostat
(105)
Kumulativan uvoz iz predmetnih zemalja povećao se za 70 % sa 184 140 tona na 312 517 tona od 2010. do razdoblja ispitnog postupka. Uvoz je bio u stalnom porastu tijekom razmatranog razdoblja, uz iznimku 2012., kada je obujam uvoza bila više nego 2010., ali ispod razine iz 2011.
(106)
Kumulativni tržišni udjel povećao se za 63 % sa 5,8 % na 9,5 % tijekom razmatranog razdoblja. Slično obujmu uvoza, tržišni udjel bio je u stalnom porastu tijekom razmatranog razdoblja, uz iznimku 2012.
4.3.3. Cijene uvoza iz predmetnih zemalja i obaranje cijena
(107)
Komisija je utvrdila cijene uvoza na temelju vrijednosti i obujma uvoza dobivenih iz statističkih podataka Eurostata. Obaranje cijena uvoza utvrđeno je na temelju odgovora iz upitnika koje su dostavili proizvođači iz Unije u uzorku, proizvođači izvoznici u uzorku i proizvođač izvoznik kojem je odobreno pojedinačno ispitivanje iz prethodne uvodne izjave 17.
(108)
Ponderirana prosječna cijena uvoza u Uniju iz predmetnih zemalja razvijala se kako slijedi:
Tablica 7.
Cijene uvoza
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
NRK (EUR/tone)
2 175
2 280
2 253
2 008
Indeks
100
105
104
92
Tajvan (EUR/tone)
2 268
2 414
2 143
1 897
Indeks
100
106
94
84
Predmetne zemlje (EUR/tone)
2 239
2 366
2 187
1 948
Indeks
100
106
98
87
Izvor: Eurostat
(109)
Cijene uvoza NRK-a i Tajvana prvotno su se povećale za šest postotnih bodova u razdoblju od 2010. do 2011. Naknadno su se cijene smanjile za 19 postotnih bodova, čime je opće smanjenje iznosilo 13 %. Cijene uvoza iz NRK-a i Tajvana slijedile su sličan trend, uz iznimku 2012., kada su i dalje cijene bile relativno visoke za NRK, ali već relativno niske za Tajvan. Za obje zemlje cijene su se dodatno smanjile od 2012. do razdoblja ispitnog postupka.
(110)
Komisija je utvrdila obaranje cijena tijekom razdoblja ispitnog postupka uspoređujući:
i.
ponderirane prosječne prodajne cijene po vrsti proizvoda proizvođača iz Unije u uzorku koje su naplaćene nepovezanim kupcima na tržištu Unije, prilagođene na razinu franko tvornica i
ii.
odgovarajuće ponderirane prosječne cijene po vrsti uvoznih proizvoda ispitanih kineskih i tajvanskih proizvođača za prvog nepovezanog kupca na tržištu Unije, utvrđene na temelju cijena CIF (troškovi, osiguranje, vozarina) uz odgovarajuće prilagodbe za troškove nastale nakon uvoza.
(111)
Usporedba cijena provedena je za svaku vrstu proizvoda za transakcije, prema potrebi primjereno prilagođene, te nakon odbijanja popusta, provizija i troškova isporuke. Rezultat usporedbe izražen je kao postotak prometa proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razdoblja ispitnog postupka. Dobivena je ponderirana prosječna marža obaranja cijena u iznosu između 9,6 % i 11,3 % za uvoz iz predmetnih zemalja na tržište Unije.
(112)
Ispitnim postupkom pokazalo se da proizvođači izvoznici gotovo isključivo prodaju nepovezanim distributerima ili servisnim centrima za čelik, dok je industrija Unije prodavala distributerima, servisnim centrima za čelik i krajnjim korisnicima. Ispitnim postupkom ipak se nije pokazalo da je ova razlika u razini trgovine utjecala na cijene. Upravo suprotno, nepovezani distributeri i servisni centri za čelik tvrdili su da im proizvođači iz Unije nisu dali povoljnije uvjete prodaje nego korisnicima.
4.4. Gospodarsko stanje industrije Unije
4.4.1. Opće napomene
(113)
U skladu s člankom 3. stavkom 5. Osnovne uredbe ispitivanje utjecaja dampinškog uvoza na industriju Unije uključivalo je i procjenu svih gospodarskih čimbenika koji su imali utjecaj na stanje industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja.
(114)
Kako je navedeno u prethodnoj uvodnoj izjavi 8., odabir uzorka proveden je radi utvrđivanja moguće štete koju je pretrpjela industrija Unije. U uzorku su bila četiri proizvođača.
(115)
Za potrebe utvrđivanja štete Komisija je razlikovala makroekonomske i mikroekonomske pokazatelje štete. Komisija je ocijenila makroekonomske pokazatelje na temelju podataka prikupljenih od proizvođača u uzorku i podataka iz pritužbe za druge proizvođače iz Unije. Podatci su se odnosili na sve proizvođače iz Unije. Komisija je ocijenila mikroekonomske pokazatelje na temelju podataka iz odgovora na upitnik koje su dostavili proizvođači iz Unije u uzorku. Podatci su se odnosili na proizvođače iz Unije u uzorku. Utvrđeno je da su oba skupa podataka reprezentativna za gospodarsko stanje industrije Unije.
(116)
Makroekonomski su pokazatelji sljedeći: proizvodnja, proizvodni kapacitet, iskorištenost kapaciteta, obujam prodaje, tržišni udjel, rast, zaposlenost, produktivnost i visina dampinške marže.
(117)
Mikroekonomski su pokazatelji sljedeći: prosječne jedinične cijene, jedinični trošak, troškovi rada, zalihe, profitabilnost, novčani tok, ulaganja, povrat ulaganja i sposobnost prikupljanja kapitala.
(118)
Zainteresirane strane tvrdile su da bi se podatci proizvođača iz Unije u uzorku trebali dosljedno upotrebljavati za procjenu štete umjesto dijeljenja pokazatelja na makroekonomske i mikroekonomske pokazatelje. Tvrdile su da je zasebna analiza makroekonomskih i mikroekonomskih pokazatelja bila podložna manipulaciji podnositelja pritužbe jer je on mogao usmjeravati prikupljanje podataka na makroekonomskoj razini, s obzirom na to da se odluka o tome je li specifični pokazatelj bio makroekonomski ili mikroekonomski temeljila na raspoloživosti podataka.
(119)
Komisija je utvrdila i analizirala makroekonomske pokazatelje koji su se mogli vidjeti na razini Unije, a ne samo na razini proizvođača iz Unije u uzorku. U pogledu makroekonomskih pokazatelja smatra se da sveukupni podatci cijele industrije Unije, što uključuje i podatke društava u uzorku, bolje odražavaju situaciju tijekom razmatranog razdoblja od podataka za samo dio industrije.
(120)
Podatci koje je za ocjenu makroekonomskih pokazatelja dostavio podnositelj pritužbe smatrali su se točnima i pouzdanima. Valjanost podataka provjeravala se u odnosu na podatke koje su dostavili proizvođači Unije u uzorku. Rasprave radi, analiza štete u kojoj se dosljedno upotrebljavaju samo podatci koje su dostavili proizvođači iz Unije u uzorku pokazali bi negativniju sliku za makroekonomske pokazatelje. Nije bilo temelja za zaključak da je podnositelj pritužbe namjerno uskratio podatke kako bi manipulirao analizom štete. Dakle ne postoje razlozi zbog kojih bi se zanemarili podatci koje je dostavio podnositelj pritužbe u pogledu makroekonomskih pokazatelja. Stoga se argument da bi se analiza svih pokazatelja štete trebala ograničiti na podatke koje su dostavili samo proizvođači iz Unije u uzorku ne može prihvatiti.
4.4.2 Makroekonomski pokazatelji
4.4.2.1. Proizvodnja, kapacitet proizvodnje i iskorištenost kapaciteta
(121)
Ukupna proizvodnja u Uniji, proizvodni kapacitet (na razini hladnog valjanja) i iskorištenost kapaciteta razvijali su se tijekom razmatranog razdoblja kako slijedi:
Tablica 8.
Proizvodnja, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Obujam proizvodnje (u tonama)
3 195 908
3 159 359
3 222 857
3 036 688
Indeks
100
99
101
95
Proizvodni kapacitet (u tonama)
4 174 027
4 261 161
4 284 261
4 330 161
Indeks
100
102
103
104
Iskorištenost kapaciteta (%)
77
74
75
70
Indeks
100
97
98
92
Izvor: Proizvođači iz Unije u uzorku, pritužba
(122)
Obujam proizvodnje ostao je stabilan u razdoblju od 2010. do 2012. Od 2012. do razdoblja ispitnog postupka obujam proizvodnje znatno se smanjio za šest postotnih bodova, što je dovelo do općeg smanjenja od 5 % unatoč stabilnoj potražnji.
(123)
Proizvodni kapacitet u razmatranom razdoblju istodobno se umjereno povećao za 4 %. Blago povećanje proizvodnog kapaciteta moglo bi se pripisati boljoj iskorištenosti strojeva zbog programa povećanja djelotvornosti koje je provela industrija Unije.
(124)
Posljedično, iskorištenost kapaciteta smanjila sa za 8 % tijekom razmatranog razdoblja. Poznato je da se iskorištenost kapaciteta od 100 % ne može postići te da dugoročno nije održiva u industriji hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika. Međutim, iskorištenost kapaciteta koju je postigla industrija Unije tijekom razmatranog razdoblja daleko je niža od iskorištenosti kapaciteta veće od 90 %, za koju se smatra da se može postići tijekom održive dugoročne razine proizvodnje. Usto, s obzirom na to da je razlika između proizvodnog kapaciteta i održive dugoročne razine proizvodnje mala, ona nije mogla utjecati na trend smanjenja koji je pokazala industrija Unije.
4.4.2.2. Obujam prodaje i tržišni udjel
(125)
Obujam prodaje industrije Unije i tržišni udjel razvijali su se kako slijedi tijekom razmatranog razdoblja:
Tablica 9.
Obujam prodaje i tržišni udjel
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Obujam prodaje na tržištu Unije (u tonama)
2 641 033
2 637 819
2 732 237
2 631 508
Indeks
100
100
103
100
Tržišni udjel (%)
84
81
84
80
Indeks
100
97
100
95
Izvor: Proizvođači iz Unije u uzorku, pritužba
(126)
Obujam prodaje u industriji Unije bio je stabilan tijekom razmatranog razdoblja, s neznatno većim obujmom prodaje 2012.
(127)
S obzirom na to da je potrošnja Unije bila u porastu tijekom razmatranog razdoblja, kako je navedeno u prethodnoj uvodnoj izjavi 96., prilično stabilan obujam prodaje doveo je do pada tržišnog udjela industrije Unije od 5 % tijekom razmatranog razdoblja. Slično kao u slučaju obujma prodaje, pozitivniji rezultati zabilježeni su 2012.
4.4.2.3. Rast
(128)
Kako je prethodno opisano, tijekom razmatranog razdoblja obujam prodaje industrije Unije bio je prilično stabilan na rastućem tržištu. Istodobno se uvoz iz predmetnih zemalja znatno povećao. Posljedično, tržišni rast od približno 140 000 tona tijekom razmatranog razdoblja koristio je gotovo isključivo uvozu iz predmetnih zemalja, čime je on povećan za približno 128 000 tona tijekom istog razdoblja. Stoga industrija Unije uopće nije mogla ostvariti korist od tržišnog rasta.
4.4.2.4. Zaposlenost i produktivnost
(129)
Zaposlenost i produktivnost tijekom razmatranog razdoblja razvijale su se kako slijedi:
Tablica 10.
Zaposlenost i produktivnost
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Broj zaposlenika
13 223
12 978
12 471
11 820
Indeks
100
98
94
89
Produktivnost (u tonama po zaposleniku)
242
235
258
257
Indeks
100
97
107
106
Izvor: Proizvođači iz Unije u uzorku, pritužba
(130)
Broj zaposlenika industrije Unije smanjio se za 2 postotna boda 2011., za dodatna 4 postotna boda 2012. te za još 5 postotnih bodova u razdoblju ispitnog postupka, što jasno pokazuje tendenciju pada. Racionalizacija broja zaposlenika mogla bi se pripisati provedbi različitih planova učinkovitosti koju su poduzeli proizvođači Unije te smanjenju obujma proizvodnje.
(131)
Industrija hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika općenito se smatra kapitalno intenzivnom industrijom. Unatoč tomu, industrija Unije u znatnoj mjeri pridonosi zapošljavanju. Osim toga, troškovi radne snage drugi su najvažniji čimbenik troška nakon sirovina, čineći u prosjeku približno 10 % do 15 % ukupnih troškova. Stoga je zaposlenost bitan pokazatelj štete za ovu industriju.
(132)
Produktivnost industrije Unije neznatno se smanjila 2011. za 3 postotna boda, zatim se 2012. povećala za 10 postotnih bodova, da bi se tijekom razdoblja ispitnog postupka opet smanjila za 1 postotni bod. Općenito se povećala za 6 postotnih bodova, sa 242 tone po zaposleniku na 257 tona po zaposleniku u predmetnom razdoblju unatoč manjem broju zaposlenika, što je odrazilo veću učinkovitost.
4.4.2.5. Visina dampinške marže i oporavak od prethodnog dampinga
(133)
Sve su dampinške marže bile znatno iznad razine de minimis. Utjecaj visine stvarnih dampinških marži na industriju Unije znatan je s obzirom na obujam i cijene uvoza iz predmetnih zemalja.
(134)
Ovo je drugi antidampinški ispitni postupak u pogledu predmetnog proizvoda. Uvoz istog proizvoda podrijetlom iz NRK-a, Južne Koreje i Tajvana već je bio predmet ispitnog postupka u razdoblju 2008. - 2009. (6) Iako taj ispitni postupak nije rezultirao uvođenjem antidampinških mjera, ispitnim se postupkom već u tom trenutku privremeno utvrdilo postojanje dampinga (7).
4.4.3. Mikroekonomski pokazatelji
4.4.3.1. Cijene i čimbenici koji utječu na cijene
(135)
Ponderirane prosječne jedinične prodajne cijene proizvođača iz Unije u uzorku nepovezanim kupcima u Uniji tijekom razmatranog razdoblja razvijale su se kako slijedi:
Tablica 11.
Prodajne cijene u Uniji
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Prosječna jedinična prodajna cijena u Uniji (EUR/tona)
2 428
2 572
2 358
2 159
Indeks
100
106
97
89
Jedinični trošak proizvodnje (EUR/tona)
2 247
2 345
2 149
1 939
Indeks
100
104
96
86
Izvor: Proizvođači iz Unije u uzorku
(136)
Prodajne cijene proizvođača iz Unije u uzorku naplaćene nepovezanim kupcima u Uniji tijekom razmatranog razdoblja smanjile su se za 11 %. Dok su se cijene 2011. povećale za 6 %, kasnije su do kraja razmatranog razdoblja pale za 17 postotnih bodova.
(137)
Jedinični trošak proizvodnje ukupne proizvodnje hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika (uključujući kasnije izvezenu robu) uvelike je slijedio kretanje prodajnih cijena, smanjivši se za 14 % tijekom razmatranog razdoblja. Međutim, prodajne cijene i jedinični trošak proizvodnje ne mogu se izravno usporediti jer postoji određena vremenska razlika između proizvodnje i prodaje. Budući da je prosječna razina zaliha industrije Unije činila približno 15 % prometa, prosječno postoji vremenski odmak od gotovo dva mjeseca između proizvodnje i prodaje.
(138)
Općenito, troškovi proizvodnje i prodajne cijene posljedica su razvoja troškova sirovina, uglavnom kroma i nikla. Doista, cijene koje naplaćuje industrija Unije prate takozvani mehanizam „dodatne naknade za slitine”. Prema tom mehanizmu cijene se sastoje od fiksne „osnovne cijene” te „dodatne naknade za slitine”, koja varira ovisno o kemijskom sastavu razreda čelika i kotacijama slitina na Londonskoj burzi metala (London Metal Exchange - LME). Stoga su cijene povezane s razredom čelika i odgovarajućim troškom sirovine.
(139)
Zainteresirane strane predložile su da bi kretanje prodajnih cijena industrije Unije trebalo analizirati bez dodatne naknade za slitine. Budući da industrija Unije ne utječe na cijenu nikla, zainteresirane strane tvrdile su da bi Komisija trebala razmotriti samo osnovnu cijenu.
(140)
Ukupna cijena doista se sastoji od osnovne cijene i dodatne naknade za slitine, a kupci su obično svjesni te podjele. Međutim, ispitnim postupkom pokazalo se da se tijekom razdoblja ispitnog postupka ta dva elementa cijene obično nisu na fakturi iskazivala odvojeno. U takvim slučajevima na trgovačkim ispravama izdanima prije fakture, poput narudžbenice ili potvrde narudžbe, ta se dva elementa obično ne navode odvojeno.
(141)
Stoga se razvoj osnovne cijene analizirao na temelju javno dostupnih podataka koje su dostavile zainteresirane strane. Ti podaci pokazuju detaljnu raščlambu ukupne cijene koja je naplaćena za proizvode široke potrošnje razreda 304 (8) u Njemačkoj (9) na osnovnu cijenu i dodatnu naknadu za slitine. Iako je dodatna naknada za slitine varirala ovisno o razvoju troškova sirovina, osnovna cijena stalno se smanjivala tijekom razmatranog razdoblja za približno 20 %, s približno 1 200 EUR/tona 2010. na približno 1 000 EUR/tona u razdoblju ispitnog postupka. Iako razina smanjenja možda nužno nije reprezentativna za sve proizvode i sve proizvođače iz Unije, veliki iznos smanjenja potkrepljuje zaključak da je silazno kretanje osim u pogledu razine dodatne naknade za slitine zabilježeno i u pogledu razine osnovne cijene.
4.4.3.2. Troškovi rada
(142)
Prosječni troškovi rada proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja razvijali su se kako slijedi:
Tablica 12.
Prosječni troškovi rada po zaposleniku
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Prosječni troškovi rada po zaposleniku (EUR)
57 071
58 068
59 684
61 826
Indeks
100
102
105
108
Izvor: Proizvođači iz Unije u uzorku
(143)
Prosječni troškovi rada po zaposleniku povećavali su se tijekom razmatranog razdoblja, a od 2010. do razdoblja ispitnog postupka općenito su se povećali za 8 %.
4.4.3.3. Zalihe
(144)
Razine zaliha proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja razvijale su se kako slijedi:
Tablica 13.
Zalihe
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Završne zalihe (u tonama)
242 166
238 818
208 021
225 418
Indeks
100
99
86
93
Završne zalihe kao postotak proizvodnje
15
16
14
15
Indeks
100
103
90
99
Izvor: proizvođači iz Unije u uzorku
(145)
Obujam zaliha ostao je prilično stabilan u razdoblju od 2010. do 2011., potom se 2012. smanjio za 13 postotnih bodova, a u razdoblju ispitnog postupka blago se povećao za 7 postotnih bodova. Tijekom razmatranog razdoblja općenito je smanjen za 7 %. Budući da se većina proizvodnje obavlja prema narudžbi, u toj industriji zalihe nisu važan pokazatelj.
4.4.3.4. Profitabilnost, novčani tok, ulaganja, povrat ulaganja i sposobnost prikupljanja kapitala
(146)
Profitabilnost, novčani tok, ulaganja i povrat ulaganja proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja razvijali su se kako slijedi:
Tablica 14.
Profitabilnost, novčani tok, ulaganja i povrat ulaganja
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Profitabilnost prodaje u Uniji nepovezanim kupcima (% prodajnog prometa)
- 0,6
- 1,3
- 2,1
- 1,6
Indeks
- 100
- 214
- 330
- 253
Novčani tok (milijuni EUR)
- 199
107
- 10
- 39
Indeks
- 100
54
- 5
- 20
Ulaganja (milijuni EUR)
1 504
1 375
1 279
1 244
Indeks
100
91
85
83
Povrat ulaganja (%)
- 1,2
- 2,9
- 4,3
- 3,1
Indeks
- 100
- 246
- 370
- 269
Izvor: Proizvođači iz Unije u uzorku
(147)
Komisija je utvrdila profitabilnost proizvođača iz Unije u uzorku iskazivanjem neto dobiti, prije oporezivanja, od prodaje istovjetnog proizvoda nepovezanim kupcima u Uniji kao postotak prometa od te prodaje. Tijekom cijelog razmatranog razdoblja profitabilnost proizvođača u uzorku bila je negativna - u razdoblju od 2010. do 2012. smanjila se za 1,5 postotnih bodova, a u razdoblju ispitnog postupka blago se oporavila za 0,5 postotnih bodova te je iznosila -1,6 %. Kako je objašnjeno u prethodnoj uvodnoj izjavi 141., negativna profitabilnost uglavnom je bila posljedica stalnog smanjenja osnovne cijene, a ne promjenjivih cijena sirovina poput nikla.
(148)
Neto novčani tok sposobnost je proizvođača iz Unije da samostalno financiraju svoje djelatnosti. U tri od četiri razmatrane godine novčani tok bio je negativan, poboljšao se 2011., ali potom se ponovno počeo smanjivati. Privremeno poboljšanje 2011. uvelike je bilo posljedica znatnog smanjenja zaliha poluproizvoda.
(149)
Ulaganja su pokazivala tendenciju smanjivanja: 2011. smanjila su se za 9 %, 2012. za daljnjih 6 % te daljnjih 2 % u razdoblju ispitnog postupka. Tijekom razmatranog razdoblja općenito su se smanjila za 17 postotnih bodova.
(150)
Povrat ulaganja jest dobit u postotku neto knjigovodstvene vrijednosti ulaganja. U sve četiri razmatrane godine taj je pokazatelj negativan. U 2011. smanjio se za 146 %, 2012. za daljnjih 124 % te je u razdoblju ispitnog postupka iznosio -3,1 %.
(151)
To je imalo negativan učinak na sposobnost prikupljanja kapitala svih četiriju proizvođača u uzorku jer zbog negativnih podataka o profitabilnosti nisu mogli dobiti bankovni kredit. Proizvođači su morali upotrijebiti financijska sredstva koja su osigurala druga društva iz grupacije.
4.4.4. Zaključak o šteti
(152)
Većina pokazatelja štete industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja pokazivala je negativno kretanje. Obujam proizvodnje smanjio se za 5 %, što je dovelo do smanjenja iskorištenosti kapaciteta od 8 %. Stabilan obujam prodaje na rastućem tržištu doveo je do smanjenja tržišnog udjela od 5 %. Zaposlenost se smanjila za 11 %, a trošak rada povećao za 8 %. Ulaganja su se smanjila za 17 %, a povrat ulaganja ostao je negativan tijekom razmatranog razdoblja i pokazivao je trend pogoršanja.
(153)
Jedini čimbenici štete koji su jasno pokazivali blago pozitivno kretanje jesu proizvodni kapacitet i produktivnost. U svakom slučaju, to povećanje proizvodnog kapaciteta u skladu je s povećanjem potrošnje tijekom razmatranog razdoblja. Porast produktivnosti bio je posljedica smanjenja broja zaposlenika.
(154)
Neki čimbenici štete, primjerice tržišni udjel, prodajne cijene i trošak proizvodnje, privremeno su se razvijali u pozitivnom smjeru 2011. odnosno 2012. u usporedbi s prethodnom godinom, a potom su se ponovno smanjili. Profitabilnost je bila negativna sve četiri godine, a novčani tok tri od četiri godine.
(155)
Na temelju prethodno navedenog Komisija je u ovoj fazi zaključila da je industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu u smislu članka 3. stavka 5. Osnovne uredbe.
5. UZROČNOST
(156)
Komisija je u skladu s člankom 3. stavkom 6. Osnovne uredbe ispitala je li dampinški uvoz iz predmetnih zemalja prouzročio materijalnu štetu industriji Unije. Komisija je u skladu s člankom 3. stavkom 7. Osnovne uredbe ispitala i postoje li drugi poznati čimbenici koji su mogli istodobno uzrokovati štetu industriji Unije. Komisija je osigurala da se sve moguće štete prouzročene drugim čimbenicima, a ne dampinškim uvozom iz predmetnih zemalja, ne pripisuju dampinškom uvozu. Ti su čimbenici sljedeći: uvoz iz trećih zemalja, izvozni rezultati industrije Unije, troškovi energenata, višak kapaciteta i tržišno natjecanje u Uniji.
5.1. Učinci dampinškog uvoza
(157)
Tijekom razmatranog razdoblja potrošnja u Uniji povećala se za 4 %, ali se istodobno obujam uvoza iz predmetnih zemalja povećao za 70 %, dok je tržišni udjel industrije Unije pokazivao silazno kretanje. Utvrđeno je da su se obrasci prema kojima se tržišni udjel uvoza povećao, a industrije Unije smanjio podudarali. Povećanje tržišnog udjela uvoza usporilo se 2012. i oporavilo u razdoblju ispitnog postupka, dok je smanjenje tržišta industrije Unije isto tako usporilo 2012. i ponovno palo u razdoblju ispitnog postupka. Stoga je jasno da je izgubljeni tržišni udjel industrije Unije povezan s povećanjem dampinškog uvoza.
(158)
Cijene uvoza iz predmetnih zemalja smanjile su se za 13 % tijekom razmatranog razdoblja. Cijene industrije Unije smanjile su se za 11 % tijekom istog razdoblja. Tijekom razdoblja ispitnog postupka dampinškim uvozom iz predmetnih zemalja obarane su cijene industrije Unije za 9,6 % - 11,3 %, čime je izvršen pritisak na cijene industrije Unije. Zbog kretanja cijena prouzročenog povećanim dampinškim uvozom iz predmetnih zemalja industrija Unije nije mogla zadržati svoj tržišni udjel ili postati profitabilna.
(159)
Zainteresirane strane tvrdile su da se uvezeni proizvodi iz predmetnih zemalja nisu natjecali s proizvodima koje prodaje industrija Unije. Iz predmetnih zemalja navodno su u najvećoj mjeri uvezeni tanki proizvodi debljine manje od 2 mm, dok proizvode veće debljine uglavnom dobavlja industrija Unije. Ta tvrdnja nije bila potkrijepljena činjenicama utvrđenima ispitnim postupkom. Doista, proizvođači izvoznici i industrija Unije prodaju debele proizvode debljine veće od 2 mm te tanke proizvode manje debljine. Isto tako, prosječan omjer debelih i tankih proizvoda sličan je te iznosi približno 30 % - 35 % kako za industriju Unije, tako i za proizvođače izvoznike u uzorku iz predmetnih zemalja.
(160)
Zainteresirane strane tvrdile su da ne postoji povezanost između razine i cijene uvoza iz NRK-a te profitabilnosti industrije Unije. Posebno su uputile na smanjenje uvoza i stabilne cijene iz NRK-a u razdoblju 2011. - 2012., što navodno nije moglo prouzročiti smanjenje prosječnih cijena na tržištu Unije. Istodobno su se povećali gubitci industrije Unije, a obujam prodaje bio je prilično stabilan.
(161)
Međutim, u ovoj se analizi selektivno usredotočuje samo na te dvije godine umjesto na cijelo razmatrano razdoblje. Kada se analizira cijelo razdoblje, jasno je da je snažno povećanje dampinškog uvoza dovelo ne samo do smanjenja profitabilnosti već i do gubitka tržišnog udjela industrije Unije te pada proizvodnje, iskorištenosti kapaciteta zaposlenosti, ulaganja i povrata ulaganja. Iako se u 2012. nisu strogo slijedila opća kretanja, ona su ostala negativna. Naime, svrha procjene pokazatelja štete tijekom duljeg razdoblja od četiri godine jest izbjegavanje zaključivanja na temelju izoliranih događaja ako takvi postoje. U svakom slučaju, učinci dampinškog uvoza iz obiju predmetnih zemalja procijenjeni su kumulativno zbog razloga objašnjenih u prethodnim uvodnim izjavama 97. do 102. Stoga nije bilo opravdano procijeniti samo neovisne učinke dampinškog uvoza iz NRK-a.
(162)
Zainteresirane strane tvrdile su da je tržišni udjel koji je industrija Unije izgubila zbog uvoza iz Tajvana neznatan. Prema podatcima dostavljenima u pritužbi tajvanski uvoz imao je tržišni udjel od 4,98 % u razdoblju ispitnog postupka, a povećao se za 1,09 % od 2010. do razdoblja ispitnog postupka. Zainteresirane strane tvrdile su da je stoga nemoguće da je tajvanski izvoz prouzročio štetu za koju su podnositelji pritužbe tvrdili da su je pretrpjeli.
(163)
Prema nalazima ispitnog postupka tržišni udjel tajvanskog uvoza općenito se povećao tijekom razmatranog razdoblja i iznosio je 5,1 % tijekom razdoblja ispitnog postupka. U ispitnom postupku isto se tako jasno utvrdilo da je taj dampinški uvoz znatno obarao prodajne cijene industrije Unije. Stoga, suprotno tvrdnji zainteresirane strane, dampinški uvoz iz Tajvana vršio je pritisak na cijene te je zajedno s kineskim dampinškim uvozom prouzročio štetu industriji Unije kako je prethodno izneseno. Podsjeća se da su učinci dampinškog uvoza iz obiju predmetnih zemalja ocijenjeni kumulativno zbog razloga objašnjenih u uvodnim izjavama 97. do 102. Stoga učinci dampinškog uvoza samo iz Tajvana nisu ocijenjeni samostalno.
(164)
Zainteresirane strane tvrdile su da je obujam tajvanskog uvoza preuveličan jer je navodno uključivao znatne količine hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Kine ili Koreje koje su pogrešno deklarirane kao tajvanske. Međutim, ta tvrdnja nije bila potkrijepljena dokazima.
(165)
Međutim, tajvanska društva koja surađuju (proizvođači i ostale strane koje surađuju) prijavila su izvoz koji čini veliku većinu ukupnog uvoza iz Tajvana. Stoga je pitanje navodno pogrešno deklariranih proizvoda koji nisu podrijetlom iz Tajvana moglo imati vrlo ograničen utjecaj ako je taj utjecaj uopće postojao.
(166)
Zainteresirane strane tvrdile su da su cijene kineskih i tajvanskih proizvođača izvoznika, kao i cijene industrije Unije, slijedile cijenu nikla. Iako je doista moguće da je tijekom vremena kretanje cijena proizvođača izvoznika slijedilo kretanje cijena sirovina, time se ne rješava pitanje apsolutne razine cijene. U tom pogledu, ispitnim je postupkom utvrđeno da su i kineske i tajvanske cijene obarale cijenu industrije Unije za 9,6 % - 11,3 %. Ako je valjan, argument da su se kineske i tajvanske cijene i cijene industrije Unije razvijale slično tijekom razmatranog razdoblja samo bi doveo do zaključka da je kineski i tajvanski izvoz obarao cijene industrije Unije za sličnu maržu tijekom cijelog razmatranog razdoblja.
(167)
Zainteresirane strane tvrdile su da navodna smanjena ulaganja ne dokazuju da je industrija Unije trpjela materijalnu štetu. Međutim, ta tvrdnja nije potkrijepljena ispitnim postupkom. Ulaganja su se zaista nastavila smanjivati za 17 % tijekom razmatranog razdoblja kako je navedeno u prethodnoj uvodnoj izjavi 149.
(168)
Komisija je u ovoj fazi zaključila da je povećani jeftini dampinški uvoz iz predmetnih zemalja prouzročio materijalnu štetu koju je pretrpjela industrija Unije.
5.2. Učinci drugih čimbenika
5.2.1. Uvoz iz trećih zemalja
(169)
Obujam uvoza iz ostalih trećih zemalja tijekom razmatranog razdoblja razvijao se kako slijedi:
Tablica 15.
Uvoz iz trećih zemalja
Zemlja
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Indija
Obujam (u tonama)
17 568
29 437
33 763
61 855
Indeks
100
168
192
352
Tržišni udjel (%)
0,6
0,9
1,0
1,9
Prosječna cijena (EUR/tone)
1 912
2 421
2 218
2 098
Indeks
100
127
116
110
Južna Koreja
Obujam (u tonama)
72 256
70 297
62 047
92 189
Indeks
100
97
86
128
Tržišni udjel (%)
2,3
2,2
1,9
2,8
Prosječna cijena (EUR/tone)
1 932
2 112
1 891
1 839
Indeks
100
109
98
95
Južna Afrika
Obujam (u tonama)
66 142
51 788
50 718
51 907
Indeks
100
78
77
78
Tržišni udjel (%)
2,1
1,6
1,6
1,6
Prosječna cijena (EUR/tone)
2 302
2 355
2 102
1 943
Indeks
100
102
91
84
SAD
Obujam (u tonama)
94 923
82 387
82 624
90 947
Indeks
100
87
87
96
Tržišni udjel (%)
3,0
2,5
2,5
2,8
Prosječna cijena (EUR/tone)
2 695
2 943
2 646
2 304
Indeks
100
109
98
85
Ostale treće zemlje
Obujam (u tonama)
85 674
109 406
74 897
59 204
Indeks
100
128
87
69
Tržišni udjel (%)
2,7
3,4
2,3
1,8
Prosječna cijena (EUR/tone)
2 450
2 659
2 715
2 669
Indeks
100
109
111
109
Ukupno sve treće zemlje, osim predmetnih zemalja
Obujam (u tonama)
336 564
343 313
304 049
356 102
Indeks
100
102
90
106
Tržišni udjel (%)
10,6
10,6
9,3
10,8
Prosječna cijena (EUR/tone)
2 351
2 549
2 371
2 156
Indeks
100
108
101
92
Izvor: Eurostat
(170)
Treće zemlje s najvećim obujmima uvoza bile su Indija, Južna Koreja, Južna Afrika i SAD s tržišnim udjelima koji su se kretali između 1,6 % i 2,8 % tijekom razdoblja ispitnog postupka. Tržišni udjel svih ostalih trećih zemalja iznosio je 10,8 %.
(171)
Uvoz iz Indije bio je zanemariv i iznosio je 1 % ili manje tijekom većine razmatranog razdoblja. Prag od 1 % premašio je samo jednom, i to tijekom razdoblja ispitnog postupka, kada je imao tržišni udjel od 1,9 %.
(172)
Tržišni udjel Južne Koreje bio je prilično stabilan tijekom razmatranog razdoblja, od 2010. do 2012. smanjio se sa 2,3 % na 1,9 %, a na kraju se povećao na samo 2,8 % tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(173)
Uvoz iz Južne Afrike i SAD-a pokazuje silazno kretanje tijekom razmatranog razdoblja. Tržišni udjel uvoza iz Južne Afrike smanjio se sa 2,1 % na 1,6 %, dok se tržišni udjel uvoza iz SAD-a smanjio sa 3,0 % na 2,8 %.
(174)
U pogledu cijena na temelju podataka Eurostata, može se primijetiti da je samo cijena uvoza iz Južne Koreje bila niža od cijene uvoza iz NRK-a i Tajvana, dok je uvoz iz Južne Afrike imao slične cijene, a uvoz iz Indije i SAD-a više cijene. Potrebno je ipak napomenuti da se predmetni proizvod/istovjetan proizvod sastoji od različitih razreda čelika, što dovodi do razlika u cijeni koje nisu mogle biti uzete u obzir u prosječnoj cijeni koju je zabilježio Eurostat.
(175)
Zainteresirane strane uputile su na uvoz iz ostalih trećih zemalja, uključujući SAD, Južnu Koreju, Indiju i Južnu Afriku. Tvrdile su da je taj uvoz morao utjecati na stanje industrije Unije i s obzirom postojanje znatnog uvoza iz ostalih trećih zemalja koji ne podliježe ispitnom postupku Komisije, uvoz iz NRK-a i Tajvana ne bi trebalo smatrati odgovornim za bilo koju štetu koju je prouzročio uvoz iz ostalih zemalja.
(176)
Kako je prethodno opisano, među ostalim zemljama koje su bile ishodište uvoza hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika u Uniju u razdoblju ispitnog postupka, Tajvan i NRK imaju najveće tržišne udjele (5,1 % odnosno 4,3 %). Uvoz ni iz jedne druge zemlje tijekom razmatranog razdoblja nije premašivao tržišni udjel od 3 %. Isto tako, iako se tijekom razmatranog razdoblja tržišni udjel iz predmetnih zemalja povećao za 3,7 postotnih bodova, ukupno je tržišni udjel iz trećih zemalja koje nisu predmetne zemlje ostao stabilan uz povećanje od samo 0,2 postotnih bodova tijekom razmatranog razdoblja.
(177)
Zbog stabilnog kretanja obujam uvoza Komisija privremeno zaključuje da uvoz iz ostalih trećih zemalja nije u znatnoj mjeri pridonio šteti koju je pretrpjela industrija Unije.
5.2.2. Izvozni rezultati industrije Unije
(178)
Obujam izvoza proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja razvijala se kako slijedi:
Tablica 16.
Izvozni rezultati proizvođača iz Unije u uzorku
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Obujam izvoza (u tonama)
185 377
188 431
182 370
178 010
Indeks
100
102
98
96
Prosječna cijena (EUR/tona)
2 148
2 353
2 082
1 915
Indeks
100
110
97
89
Izvor: Proizvođači iz Unije u uzorku
(179)
Obujam izvoza proizvođača iz Unije u uzorku smanjuje se nakon jednokratnog povećanja obujma i prodajnih cijena u 2011. Obujam izvoza proizvođača u uzorku općenito je predstavljao približno 12 % njihove zajedničke proizvodnje. Iako je smanjeni izvoz možda pridonio padu proizvodnje, s obzirom na nisku razinu izvoza u odnosu na prodaju u Uniji, svaki doprinos izvoza šteti koju je pretrpjela industrija Unija bio bi vrlo ograničen.
5.2.3. Trošak energenata, višak kapaciteta
(180)
Zainteresirane strane tvrdile su da je šteta koju je pretrpjela industrija Unije bila posljedica visokih troškova energenata, koji su navodno bili 20 % viši nego u NRK-u. Međutim, energenti su tek mali čimbenik troška proizvodnje hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika i obično čini manje od 10 % ukupnih troškova. Ako zanemarimo pitanje odražavaju li troškovi energenata u NRK-u tržišne vrijednosti ili ne, razlika u cijenama energenata nije mogla prouzročiti štetu koju je pretrpjela industrija Unije.
(181)
Zainteresirane strane tvrdile su, suprotno podatcima dostavljenima u pritužbi, da je industrija Unija imala znatan višak kapaciteta. Komisija je primijetila smanjenje iskorištenosti kapaciteta industrije Unije sa 77 % u 2010. na 70 % u razmatranom razdoblju. Međutim, proizvodni kapacitet industrije Unije i potrošnja na tržištu Unije razvijali su se usporedno; oba su se pokazatelja tijekom razmatranog razdoblja povećala za 4 %. Gubitak iskorištenosti kapaciteta stoga je prouzročen nemogućnošću industrije Unije da iskoristi rastuće tržište jer je taj rast apsorbirao dampinški uvoz iz predmetnih zemalja. Posljedični navodni višak kapaciteta stoga je više posljedica dampinškog uvoza nego uzrok štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(182)
Komisija je zaključila da ni trošak energenata industrije Unije ni navodni višak kapaciteta nisu mogli prouzročiti pretrpljenu štetu.
5.3. Zabrinutost u pogledu tržišnog natjecanja
(183)
Zainteresirane strane tvrdile su da je uvoz hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika iz NRK-a narastao kao odgovor na koncentraciju kapaciteta u Uniji na mali broj dobavljača, pri čemu su korisnici u Uniji imali na raspolaganju ograničen broj proizvođača iz Unije. Međutim, u posljednjih deset godina na tržištu Unije uvijek su postojala četiri dobavljača srednje veličine i niz manjih dobavljača. Iako se vlasništvo nekih od tih društava promijenilo tijekom tog razdoblja, broj dobavljača ostao je stabilan. Stoga povećanje dampinškog kineskog uvoza nije moglo biti prouzročeno smanjenjem broja dobavljača u Uniji.
(184)
Zainteresirane strane tvrdile su da je tržište Unije bilo jako koncentrirano te da uvoz iz predmetnih zemalja nije mogao prouzročiti nikakvu štetu industriji Unije. Tvrdile su da obujam uvoza iz Azije nije bilo dostatan da ograniči tržišno natjecanje te da nije mogao spriječiti industriju Unije da poveća svoje cijene. U tom smislu, iste su strane uputile na Odluku Komisije o koncentraciji kojom je odobrena koncentracija (podložno preuzimanju obveza) društava Outokumpu i Inoxum (10) u studenome 2012. („Odluka o koncentraciji društva Outokumpu”).
(185)
Međutim, analiza u postupku koncentracije i antidampinški ispitni postupak odnose se na različite pravne okvire koji imaju različite ciljeve. Dok se u postupku koncentracije analizira hoće li predložena koncentracija izazvati zabrinutost u pogledu s tržišnog natjecanja, u antidampinškom ispitnom postupku analizira se je li industrija Unije izložena štetnom dampingu.
(186)
U svakom slučaju, u okviru Odluke o koncentraciji društva Outokumpu ispitalo se hoće li stjecanje društva Inoxum od strane društva Outokumpu dovesti do nastanka dominantnog sudionika na tržištu Unije. Zajednički subjekt društava Outokumpu i Inoxum imao bi zajednički tržišni udjel veći od 50 % te bi se broj glavnih proizvođača smanjio s četiri na tri. Tom se odlukom društvo Outokumpu obvezuje prodati dio društva Inoxum, uključujući društvo za proizvodnju Acciai Speciali Terni („AST”). Cilj te prodaje bilo je upravo održavanje tržišnog natjecanja na tržištu hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika u Uniji, a tržišni udjel planiranog subjekta nakon spajanja (društvo Outokumpu i sva imovina društva Inoxum, uključujući društvo AST) veći od 50 % na tržištu Unije nikada se nije ostvario. Umjesto toga, još uvijek postoje četiri sudionika srednje veličine i niz manjih sudionika koji se međusobno natječu, a pritom nijedna od tih strana nema razinu snage na tržištu koju bi imao predloženi subjekt nakon koncentracije koji je analiziran u predmetu koncentracije.
(187)
Zainteresirane strane uputile su i na raspravu u Odluci o koncentraciji društva Outokumpu o činjenici da proizvođači iz Unije nisu bili ograničeni azijskim uvozom tijekom razdoblja kada je zbog promjena cijena nikla, tečajne stope i niskih cijena nikla na Londonskoj burzi metala azijski uvoz bio manje konkurentan. U Odluci o koncentraciji društva Outokumpu navedeno je da „čak i ako ograničenje koje predstavlja uvoz trenutačno možda nije jako, moguće je da će se povećati u budućnosti” (11), što je potom dovelo do procjene vjerojatnog razvoja tržišta. Trenutačnim ispitnim postupkom pokazalo se sljedeće: dampinški uvoz iz predmetnih zemalja u razdoblju ispitnog postupka dosegao je tržišni udjel od 9,5 % i povećao se za 70 % u usporedbi s 2010. Utvrđeno je i da je taj dampinški uvoz obarao cijene industrije Unije za 9,6 % - 11,3 %.
(188)
Osim toga, činjenica da je potražnja na tržištu Unije relativno stabilna čak i u slučaju znatnih promjena cijene ne znači da kupci nisu osjetljivi na cijenu. Iako niže cijene koje nude izvoznici ne dovode do povećane potrošnje na tržištu Unije, ispitnim postupkom jasno se pokazalo da su kupci spremni kupiti veće količine jeftinog uvoza. Budući da taj jeftini uvoz ne stvara nikakvu dodatnu potražnju, ta prodaja ide na štetu prodaje drugih sudionika na tržištu, uglavnom na štetu industrije Unije.
(189)
Ispitnim postupkom potvrđeno je da industrija Unije prodaje veći asortiman proizvoda od proizvođača izvoznika koji surađuju. Međutim, tijekom razdoblja ispitnog postupka približno 75 % prodaje industrije Unije odnosilo se na četiri najčešća razreda čelika (304, 304L, 316L i 430). Sve te razrede izvoznici iz predmetnih zemalja prodavali su u velikom rasponu širina, debljina i završne obrade. Osim toga, proizvodi koji ne pripadaju tim razredima široke potrošnje izravno se natječu jer su ih isto tako prodavali izvoznici iz predmetnih zemalja.
(190)
Nijedna zainteresirana strana u ovom ispitnom postupku nije navela nikakav problem povezan s kvalitetom proizvoda. Odlukom o koncentraciji društva Outokumpu utvrđeno je da, iako se u prosjeku kvaliteta koju proizvode neeuropski proizvođači može smatrati usporedivom s kvalitetom europskih proizvođača (12), kupci s posebnim zahtjevima ne mogu kupovati iz Azije (13). Međutim, kako je prethodno opisano, velika većina prodaje industrije Unije jesu proizvodi široke potrošnje usporedive kvalitete.
(191)
Ostala pitanja koja neke kupce sprječavaju u kupnji uvezenih hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika jesu dulje vrijeme između narudžbe i isporuke zbog dugog prijevoza iz predmetnih zemalja te manje povoljni uvjeti plaćanja koje nude proizvođači u predmetnim zemljama. Međutim, ta su pitanja uglavnom važna za kupce koji kupuju izravno od čeličana, što čini samo približno jednu trećinu tržišta Unije.
(192)
Istodobno, većina prodaje odvijala se preko servisnih centara za čelik, koji čine približno dvije trećine tržišta Unije. Gotovo cjelokupna prodaja iz predmetnih zemalja zaista se odvija preko neovisnih servisnih centara, koji isto tako kupuju od industrije čelika. U tom slučaju uvjeti plaćanja koje nudi distributer važni su za korisnika. Budući da se te prodaje obično obavljaju iz zaliha distributera, relevantno vrijeme između narudžbe i isporuke jest i vrijeme potrebno za slanje robe od distributera korisniku. Stoga ta pitanja ne utječu na većinu prodaje.
(193)
Na većinu prodaje industrije Unije stoga izravno utječe dampinški uvoz iz predmetnih zemalja.
(194)
Komisija je stoga zaključila da se uvjetima tržišnog natjecanja u Uniji nije moglo spriječiti da dampinški uvoz iz predmetnih zemalja prouzroči štetu industriji Unije.
5.4. Učinak cijena sirovina
(195)
Zainteresirane strane tvrdile su da je odluka o kupnji predmetnog proizvoda podrijetlom iz predmetnih zemalja ili istovjetnog proizvoda koji je proizvela industrija Unije ovisi o razvoju cijena sirovina, posebno nikla. Razlog tome jest činjenica da izvoznici naplaćuju jedinstvenu cijenu, dok industrija Unije naplaćuje osnovnu cijenu plus dodatnu naknadu za slitine.
(196)
Stoga bi uvoznicima navodno bilo isplativije kupovati od predmetnih zemalja kad se cijene sirovina povećaju (jer će se cijene industrije Unije povećati, dok će cijene izvoznika ostati stabilne). S druge strane, ako se cijene sirovina smanje, izvoznicima bi navodno bilo manje isplativo kupovati od predmetnih zemalja (jer će se cijene industrije Unije smanjiti, dok će cijene izvoznika ostati stabilne).
(197)
U Odluci o koncentraciji društva Outokumpu analizirao se učinak očekivanog razvoja cijene nikla na odluke uvoznika povezane s kupnjom (14). U sadašnjoj istrazi analiziralo se je li razvoj uvoza doista slijedio razvoj stvarnih cijena nikla i prethodno opisani obrazac. Cijene nikla (15) pale su za 31 % sa 16 453 EUR/tona u 2010. na 11 327 EUR/tona tijekom razdoblja ispitnog postupka. Prema tvrdnji koju su iznijele zainteresirane strane, a koja je opisana u prethodnoj uvodnoj izjavi 196., to je smanjenje cijena nikla trebalo dovesti do smanjenja uvoza iz predmetnih zemalja. Međutim, ispitnim postupkom pokazalo se da se, unatoč znatnom smanjenju cijena nikla, tijekom istog razdoblja izvoz iz predmetnih zemalja povećao za 70 % kako je opisano u prethodnoj uvodnoj izjavi 104.
(198)
Iako je razvoj cijena sirovina možda imao određeni učinak na razvoj obujam uvoza, ostali čimbenici poput niske razine cijene proizvođača izvoznika jasno su bili jači od tog učinka. Stoga se smatra da razvoj cijena nikla nije imao trajni utjecaj na opće uzlazno kretanje dampinškog uvoza iz predmetnih zemalja tijekom razmatranog razdoblja.
5.5. Promjene obrazaca potrošnje
(199)
U Odluci o koncentraciji društva Outokumpu utvrđeno je da apsolutna razina cijene nikla i promjenjivost cijena nikla vjerojatno smanjuju privlačnost nehrđajućeg čelika kao materijala i usmjeruju potražnju na nehrđajući čelik koji ne sadržava nikal (16).
(200)
U pogledu privlačnosti nehrđajućeg čelika kao materijala tvrdilo se i da niz kretanja može imati utjecaj na zamjenu nehrđajućeg čelika ili prelazak na nehrđajući čelik, uključujući potrebu za upotrebom lakših materijala npr. u automobilima (negativan utjecaj na nehrđajući čelik; prijelaz s čelika na kompozitne materijale), kraći vijek trajanja proizvoda u potrošačkoj robi (negativan utjecaj na nehrđajući čelik; upotrebljavaju se jeftiniji materijali), povećanu potrebu za pročišćivanjem vode i proizvodnjom zelene energije (pozitivan utjecaj na nehrđajući čelik; teško ga je zamijeniti u brojnim primjenama) i razvoj cijena mogućih konkurentnih materijala (željezna ruda, aluminij, bakar) (17).
(201)
U tom pogledu u ovom su ispitnom postupku potvrđeni nalazi iz Odluke o koncentraciji društva Outokumpu (18) da je potražnja za nehrđajućim čelikom općenito, a posebno hladnovaljanim ravnim proizvodima od nehrđajućeg čelika, prilično neelastična. Glavnina rasta potrošnje zabilježena je od 2010. do 2011. kada su se cijene povećavale. Tijekom razdoblja smanjivanja cijena od 2011. do razdoblja ispitnog postupka potrošnja je ostala stabilna i porasla je za samo 1 %. Zamjena nehrđajućeg čelika ili prelazak na nehrđajući čelik, uključujući prethodno navedene čimbenike, stoga nisu imali mjerljiv utjecaj na ukupnu potrošnju hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika.
(202)
U pogledu preusmjeravanja potražnje na razrede nehrđajućeg čelika koje ne sadržavaju nikal i koje su osim toga istovjetni proizvod, u detaljnoj analizi prodajnih transakcija o kojoj su izvijestili proizvođači iz Unije u uzorku potvrđuju se nalazi Odluke o koncentraciji društva Outokumpu.
(203)
Međutim, kako je opisano u prethodnoj uvodnoj izjavi 138., cijene koje je naplaćivala industrija Unije izravno su povezane s razredom čelika i odgovarajućim troškovima sirovina. Stoga preusmjeravanje potražnje s jednog razreda čelika na drugi ima neutralan utjecaj na rezultate industrije Unije.
(204)
Stoga se u ovoj fazi zaključuje da promjene obrazaca potrošnje nisu imale negativan utjecaj na rezultate industrije Unije.
5.6. Zaključak o uzročnosti
(205)
Jeftini dampinški uvoz iz predmetnih zemalja povećao se apsolutno i relativno u smislu potrošnje u Uniji u trenutku kada se većina čimbenika štete industrije Unije (proizvodnja, iskorištenost kapaciteta, tržišni udjel, zaposlenost, prodajne cijene, trošak rada, profitabilnost, ulaganja, povrat ulaganja) pogoršala. Dampinški uvoz iz predmetnih zemalja obarao je cijene industrije Unije za 9,6 % - 11,3 % tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(206)
Ostali čimbenici, primjerice trošak energenata, kapacitet i uvjeti tržišnog natjecanja na tržištu Unije, nisu pridonijeli šteti koju je pretrpjela industrija Unije. Čimbenici kao što su uvoz iz ostalih trećih zemalja i izvoz industrije Unije možda su pridonijeli šteti, ali u vrlo ograničenoj mjeri.
(207)
Na temelju prethodno navedenog Komisija je u ovoj fazi privremeno zaključila da je materijalnu štetu industriji Unije prouzročio dampinški uvoz iz predmetnih zemalja te da drugi pojedinačno razmotreni čimbenici nisu prekinuli tu uzročno-posljedičnu vezu. Šteta se uglavnom odnosi na osjetljivo financijsko stanje industrije Unije i pad proizvodnje, iskorištenosti kapaciteta, zaposlenosti i tržišnog udjela.
(208)
Komisija je razlikovala i razdvojila učinke svih poznatih čimbenika na stanje industrije Unije od štetnih učinaka dampinškog uvoza. Učinak ostalog uvoza, izvoza industrije Unije, troška energenata, kapaciteta i uvjeta tržišnog natjecanja na negativan razvoj industrije Unije u smislu njezina financijskog stanja, proizvodnje i tržišnog udjela bio je vrlo ograničen ili nije postojao.
6. INTERES UNIJE
(209)
U skladu s člankom 21. Osnovne uredbe Komisija je ispitala može li jasno zaključiti da u ovom slučaju donošenje mjera nije u interesu Unije, iako je utvrđen štetni damping. Utvrđivanje interesa Unije temeljilo se na procjeni svih različitih uključenih interesa, uključujući interes industrije Unije, uvoznika i korisnika.
6.1. Interes industrije Unije
(210)
Većina industrije Unije podupire uvođenje mjera. Najveći proizvođač iz Unije nije surađivao u ispitnom postupku, iako se nije protivio pritužbi. Šest proizvođača iz Unije koji čine približno 55 % prodaje i proizvodnje u Uniji surađivalo je u ispitnom postupku i podržalo pritužbu.
(211)
Industrija Unije pretrpjela je materijalnu štetu. Svi financijski pokazatelji (profitabilnost, novčani tok, povrat ulaganja) tijekom razmatranog razdoblja bili su uglavnom negativni. Ostali pokazatelji primjerice proizvodnja, iskorištenost kapaciteta, zaposlenost i tržišni udjela, tijekom razmatranog razdoblja razvijali su se negativno. Industrija Unije jedva je uspjela održati mali obujam prodaje poslije krize te nije mogla iskoristiti rast tržišta.
(212)
Ako mjere izostanu, dampinški uvoz iz predmetnih zemalja nastavit će prisiljavati industriju Unije da prodaje po cijenama kojima ostvaruje gubitak. Takvo gomilanje dodatnih gubitaka dovest će do daljnjeg pogoršanja stanja industrije Unije. Stoga je u interesu industrije Unije da se uvedu mjere.
6.2. Interes nepovezanih uvoznika i distributera
(213)
Uvoznici i distributeri (uključujući servisne centre za čelik) bili su vrlo aktivni u ovom ispitnom postupku. Javio se trideset i jedan uvoznik i distributer te su izrazili protivljenje uvođenju mjera.
(214)
Uvoznici i distributeri tvrdili su da će se uvođenjem mjera ograničiti njihovi mogući izvori opskrbe. Tvrdili su da u slučaju uvođenja mjera više neće moći nabavljati hladnovaljane ravne proizvode od nehrđajućeg čelika iz NRK-a i Tajvana.
(215)
Međutim, ispitnim postupkom pokazalo se da svi uvoznici i distributeri kupuju od više izvora, uključujući industriju Unije, predmetne zemlje i ostale treće zemlje. Stoga samo u određenoj mjeri ovise o opskrbi iz predmetnih zemalja.
(216)
Te strane mogu nastaviti kupovati hladnovaljane ravne proizvode od nehrđajućeg čelika od industrije Unije i od ostalih zemalja koje ne podliježu ovom ispitnom postupku (npr. Indija, Južna Afrika, Južna Koreja ili SAD) i koje zajedno imaju tržišni udjel od 11 %. Stoga su i industrija Unije i uvoz iz ostalih trećih zemalja vjerodostojna alternativa kineskom i tajvanskom uvozu.
(217)
U ovoj se fazi stoga zaključuje da bi uvođenje mjera moglo imati mali negativan utjecaj na stanje nepovezanih uvoznika i distributera.
6.3. Interes korisnika
(218)
Niz je zainteresiranih strana, uključujući proizvođače izvoznike i distributere, izrazilo zabrinutost u pogledu mogućih negativnih učinaka mjera na korisnike. Sami korisnici ne dijele tu zabrinutost. Stupanj sudjelovanja korisnika u ovom predmetu bio je vrlo nizak. Šest korisnika (uključujući jednu grupaciju od četiriju društava) izrazilo je mišljenje, a samo se jedan od njih usprotivio uvođenju mjera. Ostali korisnici i njihova udruženja nisu sudjelovali ili su se izričito suzdržali od zauzimanja stava.
(219)
Stoga se privremeno zaključuje da uvođenje mjera nije protiv interesa korisnika.
6.4. Zabrinutost u pogledu tržišnog natjecanja
(220)
U Odluci o koncentraciji društva Outokumpu Komisija je utvrdila da bi predložena koncentraciji društava Outokumpu i Inoxum vjerojatno rezultirala znatnom preprekom učinkovitom tržišnom natjecanju u obliku nekoordiniranih učinaka jer bi se stvorio dominantan položaj na tržištu Europskoga gospodarskog prostora (EGP) za hladnovaljane ravne proizvode od nehrđajućeg čelika (19). Kako bi se izbjegla takva prepreka, Komisija je prihvatila da je paket za prodaju, koji uključuje društvo AST, dostatan za rješavanje zabrinutosti u pogledu tržišnog natjecanja. (20) Doista, popravnom mjera koju je Komisija prihvatila održala su se četiri proizvođača srednje veličine u Uniji.
(221)
Ta popravna mjera već je provedena i sada ima puni učinak. Osim toga, uvođenjem antidampinških mjera ne smanjuje se broj proizvođača srednje veličine u Uniji. Stoga se u ovoj fazi zaključuje da se uvođenjem mjera ne smanjuje ili uklanja učinak obveze koju je Komisija prihvatila u Odluci o koncentraciji društva Outokumpu.
6.5. Zaključak o interesu Unije
(222)
Na temelju prethodno navedenog Komisija je zaključila da ne postoje uvjerljivi razlozi za to da uvođenje mjera na uvoz predmetnog proizvoda podrijetlom iz NRK-a i Tajvana ne bi bilo u interesu Unije u ovoj fazi ispitnog postupka.
7. PRIVREMENE ANTIDAMPINŠKE MJERE
(223)
Na temelju zaključaka koje je Komisija donijela u pogledu dampinga, štete, uzročnosti i interesa Unije, trebalo bi uvesti privremene mjere kako bi se spriječilo da dampinški uvoz i dalje nanosi štetu industriji Unije.
7.1. Razina uklanjanja štete (marža štete)
(224)
Kako bi se utvrdila razina mjera, Komisija mora najprije ustanoviti iznos carinskih pristojbi koji je potreban kako bi se otklonila šteta koju je pretrpjela industrija Unije.
(225)
Šteta bi bila otklonjena ako bi industrija Unije bila u mogućnosti pokriti troškove proizvodnje i ostvariti dobit, prije oporezivanja, od prodaje istovjetnog proizvoda na tržištu Unije kakvu bi pod uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja razumno mogla ostvariti industrija te vrste u tom sektoru, tj. u izostanku dampinškog uvoza.
(226)
Profitabilnost industrije Unije bila je negativna tijekom cijelog razmatranog razdoblja, to jest od 2010. do 2013. Prethodne godine 2008. i 2009. bile su obilježene naglim padom potražnje tijekom svjetske gospodarske krize te se dobit ostvarenu u tim godinama stoga ne može smatrati ostvarenom u uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja. Dok je u prethodnom ispitnom postupku, kako je opisano u prethodnoj uvodnoj izjavi 134., privremeno utvrđeno postojanje dampinga za 2007., nije se mogla utvrditi materijalna povezanost između tog uvoza i stanja u industriji Unije. U tu je svrhu ciljna dobit određena na 8,1 %, što je bila dobit koju je industrija Unije ostvarila 2007. To je bila zadnja reprezentativna godina s uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja prije naglog pada potražnje u 2008. i 2009. Doista, veličina tržišta u 2013. gotovo je dosegla razne potrošnje iz 2007.
(227)
Na temelju toga Komisija je izračunala neštetnu cijenu istovjetnog proizvoda za industriju Unije oduzimanjem stvarnoga gubitka ostvarenog tijekom razdoblja ispitnog postupka od prodajnih cijena Unije i dodavanjem prethodno navedene profitne marže od 8,1 %.
(228)
Komisija je zatim utvrdila razinu uklanjanja štete na temelju usporedbe ponderirane prosječne uvozne cijene proizvođača izvoznika u uzorku koji surađuju u predmetnim zemljama, kako je utvrđena za izračun obaranja cijena, s ponderiranom prosječnom neštetnom cijenom istovjetnog proizvoda koji su tijekom razdoblja ispitnog postupka na tržištu Unije prodavali proizvođači iz Unije u uzorku. Sve razlike proizišle iz te usporedbe izražene su kao postotak ponderirane prosječne uvozne vrijednosti CIF.
(229)
Razina uklanjanja štete za „ostala društva koja surađuju” i „sva ostala društva” određena je na isti način kao i dampinška marža za ta društva (vidjeti prethodne uvodne izjave (57), (60), (85) i (88)).
7.2. Privremene mjere
(230)
Trebalo bi uvesti privremene antidampinške mjere na uvoz hladnovaljanih ravnih proizvoda od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz NRK-a i Tajvana u skladu s pravilom niže pristojbe prema članku 7. stavku 2. Osnovne uredbe. Komisija je usporedila marže štete i dampinške marže. Iznos stopa pristojbi potrebno je postaviti na razinu dampinga ili marži štete, ovisno o tome koja je niža.
(231)
Kako je navedeno u prethodnoj uvodnoj izjavi 4., Komisija je Provedbenom uredbom (EU) br. 1331/2014 uvoz predmetnog proizvoda podrijetlom iz NRK-a i Tajvana uvjetovala evidentiranjem s obzirom na moguću retroaktivnu primjenu svih antidampinških i kompenzacijskih mjera na temelju članka 10. stavka 4. Osnovne uredbe i članka 16. stavka 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (21) („Osnovna antisubvencijska uredba”).
(232)
U pogledu trenutačnog antidampinškog ispitnog postupka i s obzirom na prethodne nalaze trebalo bi prekinuti evidentiranje uvoza za potrebe antidampinškog ispitnog postupka u skladu s člankom 14. stavkom 5. Osnovne uredbe.
(233)
U pogledu usporednog antisubvencijskog ispitnog postupka (vidjeti prethodnu uvodnu izjavu 3.), trebalo bi nastaviti evidentiranje uvoza iz NRK-a na temelju članka 24. stavka 5. Osnovne antisubvencijske uredbe.
(234)
U ovoj fazi postupka ne može se donijeti odluka o mogućoj retroaktivnoj primjeni antidampinških mjera.
(235)
Na temelju prethodno navedenog privremene stope antidampinške pristojbe, izražene na razini cijene CIF na granici Unije, neocarinjeno, trebale bi iznositi:
Zemlja
Društvo
Dampinška marža
(%)
Marža štete
(%)
Privremena antidampinška pristojba
(%)
NRK
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.
29,2
24,3
24,3
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
24,3
24,3
Ostala društva koja surađuju
30,0
24,5
24,5
Sva ostala društva
34,9
25,2
25,2
Tajvan
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
23,9
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd.
10,9
22,9
10,9
Yieh United Steel Corporation
10,9
22,9
10,9
Ostala društva koja surađuju
10,9
22,9
10,9
Sva ostala društva
12,0
22,9
12,0
(236)
Pojedinačne stope antidampinške pristojbe za svako društvo određene u ovoj Uredbi utvrđene su na temelju nalaza ovog ispitnog postupka. One stoga odražavaju stanje utvrđeno tijekom tog ispitnog postupka u pogledu tih društava. Te stope pristojbi primjenjuju se isključivo na uvoz predmetnog proizvoda podrijetlom iz predmetnih zemalja koji proizvode navedeni pravni subjekti. Uvoz predmetnog proizvoda koji proizvodi bilo koje društvo koje nije posebno navedeno u izvršnom dijelu ove Uredbe, uključujući subjekte povezane s tim posebno navedenim subjektima, trebao bi podlijegati stopi pristojbe koja se primjenjuje na „sva ostala društva”. Ne bi trebao podlijegati nikakvoj drugoj pojedinačnoj stopi antidampinške pristojbe.
(237)
Društvo može zatražiti primjenu tih pojedinačnih stopa antidampinške pristojbe ako naknadno promijeni naziv subjekta. Zahtjev se mora poslati Komisiji (22). Zahtjev mora sadržavati sve bitne podatke kojima se dokazuje da promjena ne utječe na pravo društva na ostvarivanje koristi od stope pristojbe koja se na njega primjenjuje. Ako promjena naziva društva ne utječe na pravo društva na ostvarivanje koristi od stope pristojbe koja se na njega primjenjuje, obavijest o promjeni naziva objavit će se u Službenom listu Europske unije.
(238)
Kako bi se osigurala ispravna primjena antidampinških mjera, antidampinšku pristojbu za „sva ostala društva” trebala bi se primjenjivati ne samo na proizvođače izvoznike koji ne surađuju u ovom ispitnom postupku, nego i na proizvođače koji nisu izvozili u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(239)
Od 26. ožujka 2015. zaštita od dampinškog uvoza osigurava se privremenom antidampinškom pristojbom. Stoga više nije potrebno evidentirati uvoz za potrebe zaštite od dampinškog uvoza. Stoga je u skladu s time potrebno izmijeniti članak 1. stavak 1. Uredbe (EU) br. 1331/2014.
8. ZAVRŠNE ODREDBE
(240)
U interesu dobrog upravljanja Komisija će pozvati zainteresirane strane da u određenom roku dostave pismene primjedbe i/ili podnesu zahtjev za saslušanje Komisije i/ili službenika za saslušanje u trgovinskim postupcima.
(241)
Nalazi koji se odnose na uvođenje privremene pristojbe privremeni su i mogu se izmijeniti u konačnoj fazi ispitnog postupka,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Uvodi se privremena antidampinška pristojba na uvoz ravnovaljanih proizvoda od nehrđajućeg čelika, samo hladnovaljanih (hladnoreduciranih), koji su trenutačno razvrstani u oznake KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 i 7220 20 89 i podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Tajvana.
2. Stope privremene antidampinške pristojbe koje se primjenjuju na neto cijenu franko granica Unije, neocarinjeno, za proizvod opisan u stavku 1. koji proizvode društva navedena u nastavku jesu sljedeće:
Zemlja
Društvo
Privremena antidampinška pristojba
(%)
Dodatna oznaka TARIC
Narodna Republika Kina
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd., Šangaj
25,2
C022
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd., Ningbo
25,2
C023
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd., Taiyuan
24,3
C024
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd., Tianjin
24,3
C025
Ostala društva koja surađuju navedena u Prilogu I.
24,5
Sva ostala društva
25,2
C999
Tajvan
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei
12,0
C030
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung
10,9
C031
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung
10,9
C032
Ostala društva koja surađuju navedena u Prilogu II.
10,9
Sva ostala društva
12,0
C999
3. Puštanje u slobodan promet u Uniji proizvoda iz stavka 1. podliježe dostavi osiguranja na iznos jednak iznosu privremene pristojbe.
4. Osim ako je navedeno drukčije, primjenjuju se odredbe koje su na snazi u vezi s carinskim pristojbama.
Članak 2.
1. U roku od 25 kalendarskih dana od datuma stupanja na snagu ove Uredbe zainteresirane strane mogu:
(a)
zatražiti objavu bitnih činjenica i razmatranja na temelju kojih je donesena ova Uredba;
(b)
dostaviti pisane primjedbe Komisiji i
(c)
zatražiti saslušanje Komisije i/ili službenika za saslušanja u trgovinskim postupcima.
2. U roku od 25 kalendarskih dana od datuma stupanja na snagu ove Uredbe zainteresirane strane navedene u članku 21. stavku 4. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 mogu se očitovati o primjeni privremenih mjera.
Članak 3.
Članak 1. stavak 1. Provedbene uredbe (EU) br. 1331/2014 mijenja se kako slijedi:
„1. Carinska tijela ovime se upućuju, u skladu s člankom 24. stavkom 5. Uredbe (EZ) br. 597/2009, da poduzmu odgovarajuće mjere kako bi evidentirala uvoz u Uniju ravnovaljanih proizvoda od nehrđajućeg čelika, samo hladnovaljanih (hladnoreduciranih), trenutačno razvrstanih u oznake KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 i 7220 20 89 i podrijetlom iz Narodne Republike Kine.”
Članak 4.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 1. primjenjuje se u razdoblju od šest mjeseci.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 24. ožujka 2015.