KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 12. december 2014
om ækvivalensen af visse tredjelandes og territoriers tilsyns- og reguleringsmæssige krav med henblik på behandling af eksponeringer i henhold til forordning (EU) nr. 575/2013
(EØS-relevant tekst)
(2014/908/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (1), særlig artikel 107, stk. 4, artikel 114, stk. 7, artikel 115, stk. 4, artikel 116, stk. 5, og artikel 142, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Institutter skal opfylde kapitalkrav, der i tilstrækkelig grad afspejler de risici, herunder kreditrisici, som de pågældende institutter har påtaget sig, under hensyntagen til de forskellige geografiske kontekster, som de driver virksomhed i. Den kreditrisiko, som institutter, der har eksponeringer mod enheder uden for Unionen, er udsat for, er alt andet lige bestemt af kvaliteten af de relevante reguleringsmæssige rammer og af det gennemførte tilsyn i det relevante tredjeland.
(2)
I henhold til artikel 107, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013 må institutter kun behandle eksponeringer mod investeringsselskaber, kreditinstitutter og børser i tredjelande som eksponeringer mod institutter, hvis tredjelandet anvender tilsynsmæssige krav til sådanne enheder, der som minimum svarer til de krav, der anvendes i Unionen.
(3)
Ved artikel 114, stk. 7, artikel 115, stk. 4, og artikel 116, stk. 5, i forordning (EU) nr. 575/2013 fastsættes der særlige risikovægte for eksponeringer mod centralregeringer, centralbanker, regionale myndigheder, lokale myndigheder og offentlige enheder i tredjelande, der anvender tilsyns- og lovregler, der som minimum svarer til dem, der anvendes i Unionen.
(4)
Ved artikel 153 i forordning (EU) nr. 575/2013 fastsættes formlerne for beregning af de risikovægtede eksponeringsbeløb for erhvervseksponeringer og eksponeringer mod institutter, centralregeringer og centralbanker efter IRB-metoden, og de parametre, der skal anvendes ved beregningen, herunder korrelationskoefficienten, fastsættes ligeledes. Ved artikel 153, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013 fastsættes korrelationskoefficienten for store enheder i den finansielle sektor. I henhold til artikel 142, stk. 1, nr. 4), litra b), i nævnte forordning skal den pågældende enhed i den finansielle sektor eller et af dens datterselskaber for at falde ind under definitionen på en »stor enhed i den finansielle sektor« være omfattet af lovgivningen i et tredjeland, der anvender tilsyns- og reguleringskrav, der som minimum svarer til de krav, der anvendes i Unionen.
(5)
For at bestemme de passende risikovægtede eksponeringer med henblik på beregningen af kapitalkrav for kreditrisiko i tilknytning til eksponeringer mod visse kategorier af enheder i tredjelande har Kommissionen vurderet ækvivalensen af tilsyns- og lovreglerne i tredjelande i forhold til de tilsvarende tilsyns- og lovregler i Unionen.
(6)
Ækvivalensen er blevet fastslået ved en resultatbaseret analyse af tredjelandets tilsyns- og lovregler, ved hvilken deres evne til at opnå de samme generelle mål som Unionens tilsyns- og lovregler testes. Målene vedrører navnlig stabiliteten og integriteten af både det indenlandske og det globale finansielle system i dets helhed, effektiviteten og tilstrækkeligheden af beskyttelsen af investorer og andre forbrugere af finansielle tjenesteydelser, samarbejdet mellem forskellige aktører i det finansielle system, herunder regulerings- og tilsynsmyndigheder, tilsynets uafhængighed og effektivitet og den effektive gennemførelse og håndhævelse af relevante internationalt vedtagne standarder. For at opnå samme generelle mål som Unionens tilsyns- og lovregler bør tredjelandets tilsyns- og lovregler leve op til en række operationelle, organisatoriske og tilsynsmæssige standarder, der afspejler de væsentlige elementer i Unionens tilsyns- og reguleringsmæssige krav, der gælder for de relevante kategorier af finansielle institutioner. Under hensyntagen til uafhængige vurderinger foretaget af internationale organisationer, bl.a. Baselkomitéen for Banktilsyn, Den Internationale Valutafond og Den Internationale Børstilsynsorganisation, har Kommissionen vurderet visse tredjelandes tilsyns- og lovregler for kreditinstitutter, investeringsselskaber og børser. På baggrund af denne analyse har Kommissionen kunnet foretage en evaluering af ækvivalensen af tredjelandes regler med henblik på at vurdere behandlingen af de relevante kategorier af eksponeringer, der er nævnt i artikel 107, 114, 115, 116 og 142 i forordning (EU) nr. 575/2013.
(7)
For så vidt angår artikel 114, 115 og 116 i forordning (EU) nr. 575/2013 bør ækvivalensen vurderes i forhold til de tilsyns- og lovregler, der gælder for kreditinstitutter, idet disse regler almindeligvis fastsætter risikovægtene til brug ved beregningen af kapitalkrav i tilknytning til kreditrisiko.
(8)
For så vidt angår artikel 142, stk. 1, nr. 4), litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013 er ækvivalensvurderingen begrænset til de tilsyns- og lovregler, der gælder for tredjelandsvirksomheder, hvis hovedvirksomhed svarer til et kreditinstituts eller et investeringsselskabs virksomhed, jf. definitionen i artikel 4, stk. 1, nr. 27), i nævnte forordning.
(9)
På baggrund af vurderingen kan det konkluderes, at Australien, Brasilien, Canada, Guernsey, Hongkong, Indien, Isle of Man, Japan, Jersey, Kina, Mexico, Monaco, Saudi-Arabien, Schweiz, Singapore, Sydafrika og USA har tilsyns- og lovregler, der opfylder en række operationelle, organisatoriske og tilsynsmæssige standarder, der afspejler de væsentlige elementer i Unionens tilsyns- og lovregler, der gælder for kreditinstitutter. Derfor bør de tilsyns- og reguleringsmæssige krav vedrørende kreditinstitutter i disse tredjelande og territorier anses for som minimum at svare til dem, der anvendes i Unionen, for så vidt angår artikel 107, stk. 4, og artikel 142, stk. 1, nr. 4), litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013.
(10)
På baggrund af vurderingen kan det konkluderes, at Australien, Brasilien, Canada, Kina, Mexico, Saudi-Arabien, Singapore, Sydafrika og USA har tilsyns- og lovregler, der opfylder en række operationelle, organisatoriske og tilsynsmæssige standarder, der afspejler de væsentlige elementer i Unionens tilsyns- og lovregler, der gælder for investeringsselskaber. Derfor bør de tilsyns- og reguleringsmæssige krav vedrørende investeringsselskaber i disse tredjelande anses for som minimum at svare til dem, der anvendes i Unionen, for så vidt angår artikel 107, stk. 4, og artikel 142, stk. 1, nr. 4), litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013.
(11)
På baggrund af vurderingen kan det konkluderes, at Brasilien, Canada, Indien, Japan, Kina, Mexico, Saudi-Arabien, Singapore, Sydafrika og USA har tilsyns- og lovregler, der opfylder en række operationelle standarder, der afspejler de væsentlige elementer i Unionens tilsyns- og lovregler, der gælder for børser. Derfor bør disse tredjelandes tilsyns- og reguleringsmæssige krav vedrørende børser anses for som minimum at svare til dem, der anvendes i Unionen, for så vidt angår artikel 107, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013, men kun i det omfang, der er tale om eksponeringer mod børser, der er hjemmehørende i disse tredjelande.
(12)
Denne afgørelse har alene til formål at fastslå ækvivalens med henblik på tildeling af risikovægte i henhold til artikel 107, 114, 115, 116 og 142 i forordning (EU) nr. 575/2013.
(13)
Listen over tredjelande og territorier, for hvilke der anses at være ækvivalens med henblik på denne afgørelse, er ikke definitiv. Kommissionen vil med bistand af Den Europæiske Banktilsynsmyndighed fortsat løbende overvåge udviklingen i tredjelandes og territoriers tilsyns- og lovregler med henblik på efter behov og mindst hvert femte år at ajourføre de i denne afgørelse fastsatte lister over tredjelande og territorier, navnlig i lyset af den konstante udvikling i tilsyns- og lovreglerne, i Unionen og på globalt plan, idet der tages hensyn til nye tilgængelige kilder til relevant information.
(14)
Den løbende gennemgang af de tilsynsmæssige krav, der gælder i de tredjelande og territorier, der er anført i bilagene, bør ikke berøre Kommissionens mulighed for at foretage en særlig gennemgang vedrørende et bestemt tredjeland eller territorium på et hvilket som helst tidspunkt uden for den generelle gennemgang, hvis den relevante udvikling nødvendiggør, at Kommissionen revurderer den anerkendelse, som er blevet tilkendt ved denne afgørelse. En sådan revurdering kan medføre, at anerkendelsen af ækvivalens trækkes tilbage.
(15)
Bestemmelserne i denne afgørelse hænger nøje sammen, idet de vedrører ækvivalensen af visse tredjelandes og territoriers tilsyns- og reguleringsmæssige krav med henblik på behandling af eksponeringer i henhold til forordning (EU) nr. 575/2013. Af hensyn til sammenhængen mellem disse bestemmelser, som bør træde i kraft samtidig, og for at de institutter, som er omfattet af disse forpligtelser, lettere kan få et samlet overblik over og samlet adgang til dem er det hensigtsmæssigt at samle visse af de i forordning (EU) nr. 575/2013 krævede gennemførelsesretsakter i én enkelt afgørelse.
(16)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Europæiske Bankudvalg.
(17)
For at undgå en pludselig forhøjelse af kapitalkravene for kreditinstitutter og investeringsselskaber i Unionen bør denne afgørelse træde i kraft den 1. januar 2015 -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Ækvivalens af krav, der anvendes på kreditinstitutter, for så vidt angår artikel 107, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013
For så vidt angår artikel 107, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013 anses de tredjelande og territorier, der er opført i bilag I til denne afgørelse, for på kreditinstitutter at anvende tilsyns- og lovregler, der svarer til dem, der anvendes i Unionen.
Artikel 2
Ækvivalens af krav, der anvendes på investeringsselskaber, for så vidt angår artikel 107, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013
For så vidt angår artikel 107, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013 anses de tredjelande, der er opført i bilag II til denne afgørelse, for på investeringsselskaber at anvende tilsyns- og lovregler, der svarer til dem, der anvendes i Unionen.
Artikel 3
Ækvivalens af krav, der anvendes på børser, for så vidt angår artikel 107, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013
For så vidt angår artikel 107, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013 anses de tredjelande, der er opført i bilag III til denne afgørelse, for på børser at anvende tilsyns- og lovregler, der svarer til dem, der anvendes i Unionen.
Artikel 4
Ækvivalens af krav, der anvendes på eksponeringer mod centralregeringer, centralbanker, regionale eller lokale myndigheder og offentlige enheder, for så vidt angår artikel 114, 115 og 116 i forordning (EU) nr. 575/2013
For så vidt angår artikel 114, stk. 7, artikel115, stk. 4, og artikel 116, stk. 5, i forordning (EU) nr. 575/2013 anses de tredjelande og territorier, der er opført i bilag IV til denne afgørelse, for at anvende tilsyns- og lovregler, der svarer til dem, der anvendes på kreditinstitutter i Unionen.
Artikel 5
Ækvivalens af krav, der anvendes på kreditinstitutter og investeringsselskaber, for så vidt angår artikel 142 i forordning (EU) nr. 575/2013
For så vidt angår artikel 142, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013 anses de tredjelande og territorier, der er opført i bilag V til denne afgørelse, for at anvende tilsyns- og lovregler, der svarer til dem, der anvendes i Unionen.
Artikel 6
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft den 1. januar 2015.
Udfærdiget i Bruxelles, den 12. december 2014.
PROVEDBENA ODLUKA KOMISIJE
оd 12. prosinca 2014.
o istovjetnosti nadzornih i regulatornih zahtjeva određenih trećih zemalja i državnih područja za potrebe tretmana izloženosti u skladu s Uredbom (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća
(Tekst značajan za EGP)
(2014/908/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (1), a posebno njezin članak 107. stavak 4., članak 114. stavak 7., članak 115. stavak 4., članak 116. stavak 5. i članak 142. stavak 2.,
budući da:
(1)
Institucije trebaju ispuniti kapitalne zahtjeve koji primjereno odražavaju rizike koje te institucije preuzimaju, uključujući kreditni rizik, uzimajući u obzir različita zemljopisna područja u kojima djeluju. Kreditni rizik koji nastane za institucije i koji je povezan s izloženostima prema subjektima koji se nalaze izvan Unije utvrđuje se, ako su svi drugi čimbenici jednaki, kvalitetom relevantnog regulatornog okvira i nadzora koji se primjenjuje u relevantnoj trećoj zemlji.
(2)
Člankom 107. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 575/2013 omogućuje se institucijama da tretiraju izloženosti prema investicijskim društvima, kreditnim institucijama i burzama iz trećih zemalja samo ako se u trećoj zemlji na predmetni subjekt primjenjuju bonitetni i nadzorni zahtjevi koji su barem istovjetni onima koji se primjenjuju u Uniji.
(3)
Člankom 114. stavkom 7., člankom 115. stavkom 4. i člankom 116. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 575/2013 utvrđuju se posebni ponderi rizika koji se primjenjuju na izloženosti prema središnjim državama, središnjim bankama, područnoj (regionalnoj) samoupravi, lokalnoj samoupravi i subjektima javnog sektora koji se nalaze u trećim zemljama u kojima se primjenjuje nadzorni i pravni okvir koji je barem istovjetan onome koji se primjenjuje u Uniji.
(4)
Člankom 153. Uredbe (EU) br. 575/2013 utvrđuje se formula za izračun iznosa izloženosti ponderiranih rizikom za izloženosti prema trgovačkim društvima, institucijama, središnjim državama i središnjim bankama u okviru pristupa zasnovanog na internim rejting-sustavima (IRB) i pojedinosti parametara koji će se upotrebljavati u izračunu, uključujući koeficijent korelacije. Člankom 153. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 575/2013 utvrđuje se koeficijent korelacije koji se primjenjuje na izloženosti prema velikim subjektima financijskog sektora. Kako bi se kvalificirao za definiciju „velikog subjekta financijskog sektora” u skladu s člankom 142. stavkom 1. točkom 4. podtočkom (b) te Uredbe, na subjekt financijskog sektora ili jedno od njegovih društava kćeri moraju se primjenjivati zahtjevi bonitetnog nadzora barem istovjetni onima koji se primjenjuju u Uniji.
(5)
U cilju utvrđivanja odgovarajućih izloženosti ponderiranih rizikom za izračun kapitalnih zahtjeva za kreditni rizik povezan s izloženosti određenih kategorija subjekata koji se nalaze u trećim zemljama, Komisija je procijenila istovjetnost nadzornog i regulatornog okvira trećih zemalja koji odgovara nadzornom i regulatornom okviru u Uniji.
(6)
Istovjetnost je utvrđena analizom temeljenom na rezultatima nadzornog i regulatornog okvira treće zemlje kojom se ispituje njihova sposobnost da postignu iste opće ciljeve kao i nadzorni i regulatorni okvir Unije. Ciljevi se posebno odnose na stabilnost i integritet domaćeg i svjetskog financijskog sustava u cijelosti; učinkovitost i prikladnost zaštite ulagača i ostalih korisnika financijskih usluga; suradnju između različitih sudionika financijskog sustava, uključujući regulatorna i nadzorna tijela; neovisnost i učinkovitost nadzora; učinkovitu primjenu i provedbu relevantnih međunarodno dogovorenih standarda. U cilju postizanja istih općih ciljeva kao u nadzornom i regulatornom okviru Unije, nadzorni i regulatorni okvir treće zemlje trebao bi biti u skladu s nizom operativnih, organizacijskih i nadzornih standarda koji odražavaju ključne elemente Unijinih nadzornih i regulatornih zahtjeva koji se primjenjuju na relevantne kategorije financijskih institucija. Uzimajući u obzir neovisne procjene međunarodnih organizacija, npr. one Bazelskog odbora za nadzor banaka, Međunarodnog monetarnog fonda i Međunarodne organizacije nadzornih tijela za vrijednosne papire, Komisija je ocijenila nadzorni i regulatorni okvir koji se primjenjuje na kreditne institucije, investicijska društva i burze u određenim trećim zemljama. Analiza je Komisiji omogućila ocjenu istovjetnosti okvira trećih zemalja za potrebe utvrđivanja tretmana relevantnih kategorija izloženosti iz članaka 107., 114., 115., 116. i 142. Uredbe (EU) br. 575/2013.
(7)
Za potrebe članaka 114., 115. i 116. Uredbe (EU) br. 575/2013 istovjetnost bi trebalo utvrditi upućivanjem na nadzorni i regulatorni okvir koji se primjenjuje na kreditne institucije jer se tim okvirom obično utvrđuju ponderi rizika za izračun kapitalnih zahtjeva za kreditni rizik.
(8)
Za potrebe članka 142. stavka 1. točke 4. podtočke (b) Uredbe (EU) br. 575/2013 procjena istovjetnosti ograničena je na nadzorni i regulatorni okvir koji se primjenjuje na poduzetnike iz treće zemlje kojima je glavna djelatnost usporediva s onom kreditne institucije ili investicijskog društva, u skladu s definicijom iz članka 4. stavka 1. točke 27. te Uredbe.
(9)
Nakon procjene čini se da Australija, Brazil, Kanada, Kina, Guernsey, Hong Kong, Indija, Otok Man, Japan, Jersey, Meksiko, Monako, Saudijska Arabija, Singapur, Južna Afrika, Švicarska i SAD imaju uspostavljen nadzorni i regulatorni okvir koji je u skladu s nizom operativnih, organizacijskih i nadzornih standarda kojima se odražavaju ključni elementi u Unijinu nadzornom i regulatornom okviru koji se primjenjuje na kreditne institucije. Stoga je primjereno nadzorne i regulatorne zahtjeve za kreditne institucije koje se nalaze u trećim zemljama i državnim područjima smatrati barem istovjetnima onima koji se primjenjuju u Uniji za potrebe članka 107. stavka 4. i članka 142. stavka 1. točke 4. podtočke (b) Uredbe (EU) br. 575/2013.
(10)
Nakon procjene čini se da Australija, Brazil, Kanada, Kina, Meksiko, Saudijska Arabija, Singapur, Južna Afrika i SAD imaju uspostavljen nadzorni i regulatorni okvir koji je u skladu s nizom operativnih, organizacijskih i nadzornih standarda kojima se odražavaju bitni elementi u Unijinu nadzornom i regulatornom okviru koji se primjenjuje na investicijska društva. Stoga je primjereno nadzorne i regulatorne zahtjeve za investicijska društva koja se nalaze u tim trećim zemljama smatrati barem istovjetnima onima koji se primjenjuju u Uniji za potrebe članka 107. stavka 4. i članka 142. stavka 1. točke 4. podtočke (b) Uredbe (EU) br. 575/2013.
(11)
Nakon procjene čini se da Brazil, Kanada, Kina, Indija, Japan, Meksiko, Saudijska Arabija, Singapur, Južna Afrika i SAD imaju uspostavljen nadzorni i regulatorni okvir koji je u skladu s nizom operativnih standarda kojima se odražavaju bitni elementi u Unijinu nadzornom i regulatornom okviru koji se primjenjuje na burze. Stoga je primjereno nadzorne i regulatorne zahtjeve tih trećih zemalja koji se primjenjuju na burze smatrati barem istovjetnima onima koji se primjenjuju u Uniji za potrebe članka 107. stavka 4. Uredbe (EU) br. 575/2013, s ograničenjem na izloženosti prema burzama koje se nalaze u tim trećim zemljama.
(12)
Jedina svrha ove Odluke jest utvrditi istovjetnost za potrebe raspoređivanja pondera rizika u skladu s člancima 107., 114., 115., 116. i 142. Uredbe (EU) br. 575/2013.
(13)
Popis trećih zemalja i državnih područja koji se smatraju istovjetnima za potrebe ove Odluke nije konačan. Komisija će uz pomoć Europskog nadzornog tijela za bankarstvo i dalje redovito pratiti razvoj nadzornog i regulatornog okvira trećih zemalja i državnih područja u cilju ažuriranja, prema potrebi i barem svakih pet godina, popisa trećih zemalja i državnih područja utvrđenih u ovoj Odluci, posebno u svjetlu stalnog razvoja nadzornog i regulatornog okvira u Uniji i na svjetskoj razini te uzimajući u obzir nove dostupne izvore relevantnih informacija.
(14)
Redovito preispitivanje bonitetnih i nadzornih zahtjeva koji se primjenjuju u trećim zemljama i državnim područjima navedenima u prilozima ne bi smjelo dovesti u pitanje mogućnost Komisije da provede posebno preispitivanje u pogledu pojedine treće zemlje ili državnog područja, bilo kada izvan razdoblja općeg preispitivanja, u slučaju da Komisija zbog relevantnih događaja bude trebala ponovno procijeniti priznanje dodijeljeno ovom Odlukom. Posljedica tog ponovnog preispitivanja može biti povlačenje priznanja istovjetnosti.
(15)
Odredbe ove Odluke blisko su povezane, s obzirom na to da se odnose na istovjetnost nadzornih i regulatornih zahtjeva određenih trećih zemalja i državnih područja za potrebe tretmana izloženosti u skladu s Uredbom (EU) br. 575/2013. Kako bi se osigurala dosljednost među tim odredbama, koje bi trebale stupiti na snagu u isto vrijeme, te kako bi se institucijama koje podliježu tim obvezama omogućila široka preglednost i jednostavan pristup tim odredbama, poželjno je jednom odlukom obuhvatiti određene provedbene akte predviđene Uredbom (EU) br. 575/2013.
(16)
Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Europskog odbora za bankarstvo.
(17)
Kako bi se izbjeglo naglo povećanje kapitalnih zahtjeva za kreditne institucije i investicijska društva u Uniji, ova Odluka trebala bi stupiti na snagu 1. siječnja 2015.,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Istovjetnost zahtjeva koji se primjenjuju na kreditne institucije za potrebe članka 107. stavka 4. Uredbe (EU) br. 575/2013
Za potrebe članka 107. stavka 4. Uredbe (EU) br. 575/2013 smatra se da se na kreditne institucije u trećim zemljama i državnim područjima navedenima u Prilogu I. ovoj Odluci primjenjuje nadzorni i regulatorni okvir koji je istovjetan onome koji se primjenjuje u Uniji.
Članak 2.
Istovjetnost zahtjeva koji se primjenjuju na investicijska društva za potrebe članka 107. stavka 4. Uredbe (EU) br. 575/2013
Za potrebe članka 107. stavka 4. Uredbe (EU) br. 575/2013 smatra se da se na investicijska društva u trećim zemljama navedenima u Prilogu II. ovoj Odluci primjenjuje nadzorni i regulatorni okvir koji je istovjetan onome koji se primjenjuje u Uniji.
Članak 3.
Istovjetnost zahtjeva koji se primjenjuju na burze za potrebe članka 107. stavka 4. Uredbe (EU) br. 575/2013
Za potrebe članka 107. stavka 4. Uredbe (EU) br. 575/2013 smatra se da se na burze u trećim zemljama navedenima u Prilogu III. ovoj Odluci primjenjuje nadzorni i regulatorni okvir koji je istovjetan onome koji se primjenjuje u Uniji.
Članak 4.
Istovrijednost zahtjeva koji se primjenjuju na izloženosti prema središnjim državama, središnjim bankama, područnoj (regionalnoj) samoupravi, lokalnoj samoupravi i subjektima javnog sektora za potrebe članaka 114., 115. i 116. Uredbe (EU) br. 575/2013
Za potrebe članka 114. stavka 7., članka 115. stavka 4. i članka 116. stavka 5. Uredbe (EU) br. 575/2013, smatra se da se u trećim zemljama i državnim područjima navedenima u Prilogu IV. ovoj Odluci primjenjuje nadzorni i regulatorni okvir koji je istovjetan onome koji se primjenjuje na kreditne institucije u Uniji.
Članak 5.
Istovrijednost zahtjeva za kreditne institucije i investicijska društva za potrebe članka 142. Uredbe (EU) br. 575/2013
Za potrebe članka 142. stavka 2. Uredbe (EU) br. 575/2013 smatra se da se u trećim zemljama i državnim područjima navedenima u Prilogu V. ovoj Odluci primjenjuje nadzorni i regulatorni okvir koji je istovjetan onome koji se primjenjuje u Uniji.
Članak 6.
Stupanje na snagu
Ova Odluka stupa na snagu 1. siječnja 2015.
Sastavljeno u Bruxellesu 12. prosinca 2014.