EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 248/2014
af 26. februar 2014
om ændring af forordning (EU) nr. 260/2012 for så vidt angår omstillingen til EU-dækkende kreditoverførsler og direkte debiteringer
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 260/2012 (3) udgør sammen med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 924/2009 (4) et vigtigt element i gennemførelsen af et fælles eurobetalingsområde (SEPA), hvor der ikke må sondres mellem grænseoverskridende og indenlandske betalinger i euro. Hovedformålet med forordning (EU) nr. 260/2012 er omstillingen fra indenlandske ordninger for kreditoverførsler og direkte debiteringer til harmoniserede SEPA-ordninger for kreditoverførsler (SCT) og direkte debiteringer (SDD), bl.a. ved at forsyne EU's borgere med et unikt internationalt bankkontonummer (IBAN), der kan anvendes til alle SCT'er og SDD'er.
(2)
I henhold til forordning (EU) nr. 260/2012 skal omstillingen til SEPA finde sted inden den 1. februar 2014 for at give betalingstjenesteudbydere og -brugere tilstrækkelig tid til at tilpasse deres processer til de tekniske krav, der følger af omstillingen til SCT og SDD.
(3)
Siden vedtagelsen af forordning (EU) nr. 260/2012 har Kommissionen og Den Europæiske Centralbank nøje overvåget fremskridtene med omstillingen til SEPA. Der er blevet afholdt en række møder med medlemsstaterne, de nationale offentlige myndigheder og markedsdeltagerne. Den Europæiske Centralbank har regelmæssigt offentliggjort statusrapporter om omstillingen til SEPA på grundlag af betalingsdata indsamlet af de nationale centralbanker. Det fremgår af disse rapporter, at en række medlemsstater i euroområdet er på rette spor med tal for omstilling til SCT, der nærmer sig de 100 %. Det store flertal af betalingstjenesteudbyderne har meddelt, at de allerede opfylder SEPA-kravene. I en række andre medlemsstater lever omstillingstallene dog ikke op til forventningerne. Dette gælder først og fremmest for SDD.
(4)
Den 14. maj 2013 understregede Økofinrådet i sine konklusioner endnu en gang betydningen af omstillingen til SEPA. Det blev bemærket, at omstillingen til SEPA langt fra var fuldført, og at samtlige markedsdeltagere omgående skulle bestræbe sig på at gennemføre omstillingen til SEPA rettidigt. Der blev vedtaget en handlingsplan, hvori man opfordrede forretningsdrivende, virksomheder, SMV'er og offentlige forvaltninger til omgående at tage de nødvendige konkrete, interne skridt til at tilpasse deres processer og meddele deres kunder disses IBAN-oplysninger.
(5)
Trods den store indsats, der er gjort af Den Europæiske Centralbank, medlemsstaterne, deres nationale offentlige myndigheder og markedsdeltagere igennem de seneste måneder, viser de nyeste omstillingsstatistikker, at omstillingen i euroområdet til SCT'er samlet set kun er steget fra 40 % i juni 2013 til ca. 64 % i november 2013, mens omstillingen til SDD'er samlet set kun er nået op på 26 %. Mens de nationale tal viser store fremskridt i en række medlemsstater, halter en betydelig gruppe af medlemsstater meget bagefter de forventede omstillingsresultater. Det er derfor meget usandsynligt, at alle markedsdeltagere vil leve op til SEPA-kravene inden den 1. februar 2014.
(6)
Fra den 1. februar 2014 vil banker og andre betalingstjenesteudbydere på grund af deres retlige forpligtelser være nødt til at nægte at behandle kreditoverførsler og direkte debiteringer, som ikke opfylder SEPA-kravene, selv om de, som det allerede er tilfældet i øjeblikket, teknisk set vil kunne behandle disse betalinger ved at fortsætte med at anvende de eksisterende traditionelle betalingsordninger sideløbende med SCT og SDD. Hvis omstillingen til SCT og SDD ikke er fuldstændig, kan det derfor ikke udelukkes, at der forekommer forsinkelser af disse betalinger. Alle betalingstjenestebrugere og navnlig SMV'er og forbrugere kan blive berørt.
(7)
Det er meget vigtigt, at man undgår unødvendige forstyrrelser i betalinger som følge af, at omstillingen til SEPA ikke vil være fuldført den 1. februar 2014. Betalingstjenesteudbydere bør derfor i en begrænset periode fortsat kunne behandle betalingstransaktioner gennem deres traditionelle ordninger sideløbende med deres SCT- og SDD-ordninger, således som det er tilfældet nu. Der bør derfor indføres en overgangsperiode for at gøre det muligt at fortsætte denne parallelle behandling af betalinger på forskellige måder. I betragtning af de nuværende omstillingstal og det forventede omstillingstempo er en enkelt supplerende overgangsperiode på seks måneder passende. En sådan klausul vedrørende de traditionelle ordninger, der ikke opfylder SEPA-kravene, bør betragtes som værende en undtagelsesforanstaltning, og den bør derfor være så kortvarig som muligt, da hurtig og fuldstændig omstilling er nødvendig for at opnå de fulde fordele ved et integreret betalingsmarked. Det er også vigtigt, at omkostningerne for betalingstjenesteudbyderne ved fortsat at anvende de traditionelle betalingsordninger sideløbende med SEPA-ordningen begrænses tidsmæssigt. Betalingstjenesteudbydere, som allerede er gået helt over til SEPA, kan overveje at levere konverteringstjenester til betalingstjenestebrugere, som endnu ikke er gået over til SEPA, i denne overgangsperiode. I overgangsperioden bør medlemsstaterne undlade at sanktionere betalingstjenesteudbydere, der behandler betalinger, som ikke opfylder kravene, og betalingstjenestebrugere, der endnu ikke er gået over til SEPA.
(8)
En række store brugere af instrumenter for direkte debitering har allerede tilkendegivet, at de agter at gå over til SEPA umiddelbart inden slutdatoen. Enhver udsættelse af disse omstillingsplaner kan medføre et forbigående pres på indgående betalinger og pengestrømme og dermed på de berørte virksomheders likviditet. En sådan sen omstilling, der vedrører mange, kan også forårsage flaskehalse, særlig hos banker og softwareleverandører, der kan opleve visse kapacitetsbegrænsninger. Den supplerende periode til indfasning af den nye ordning vil efter alt at dømme muliggøre en mere gradvis tilgang. Markedsdeltagere, som endnu ikke har påbegyndt iværksættelsen af de tilpasninger, der er nødvendige for at opfylde SEPA-kravene, opfordres til at gøre dette hurtigst muligt. Markedsdeltagere, som allerede har påbegyndt tilpasningen af deres betalingsprocesser, bør ikke desto mindre fuldføre omstillingen så hurtigt som muligt.
(9)
I betragtning af det overordnede mål om at gennemføre koordineret og integreret omstilling bør overgangsperioden finde anvendelse på både SCT og SDD. Forskellige overgangsperioder for SCT og SDD ville skabe forvirring for forbrugerne, betalingstjenesteyderne, SMV'erne og andre betalingstjenestebrugere.
(10)
Af hensyn til retssikkerheden og for at sikre kontinuitet i anvendelsen af forordning (EU) nr. 260/2012 er det nødvendigt, at denne forordning træder i kraft hurtigst muligt og anvendes med tilbagevirkende kraft fra den 31. januar 2014.
(11)
I betragtning af sagens hastende karakter bør der gøres undtagelse fra den periode på otte uger, der er omhandlet i artikel 4 i protokol nr. 1 om de nationale parlamenters rolle i Den Europæiske Union vedføjet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union, til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab.
(12)
Forordning (EU) nr. 260/2012 bør derfor ændres -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Artikel 16, stk. 1, i forordning (EU) nr. 260/2012 affattes således:
»1. Uanset artikel 6, stk. 1 og 2, kan betalingstjenesteudbydere fortsat, indtil den 1. august 2014, behandle betalingstransaktioner i euro på andre måder end dem, der skal anvendes i forbindelse med kreditoverførsler og direkte debiteringer i henhold til denne forordning.
Medlemsstaterne anvender først de regler om sanktioner for overtrædelse af artikel 6, stk. 1 og 2, der er fastsat i henhold til artikel 11, fra den 2. august 2014.
Uanset artikel 6, stk. 1 og 2, kan medlemsstaterne tillade betalingstjenesteudbydere indtil den 1. februar 2016 at yde brugere konverteringstjenester i forbindelse med indenlandske betalingstransaktioner, således at brugere, der er forbrugere, fortsat vil kunne anvende BBAN-nummer i stedet for den betalingskontoidentifikationskode, der er fastsat i bilagets punkt 1, litra a), på betingelse af, at interoperabiliteten sikres ved, at betalerens og betalingsmodtagerens BBAN-numre teknisk og sikkert konverteres til de tilsvarende betalingskontoidentifikationskoder, der er fastsat i bilagets punkt 1, litra a). Denne betalingskontoidentifikationskode leveres til den initierende bruger, om nødvendigt før betalingen gennemføres. I et sådant tilfælde må betalingstjenesteudbyderne ikke pålægge brugeren gebyrer eller andre afgifter, der er direkte eller indirekte forbundet med disses konverteringstjenester.«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes med tilbagevirkende kraft fra den 31. januar 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 26. februar 2014.
UREDBA (EU) br. 248/2014 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 26. veljače 2014.
o izmjeni Uredbe (EU) br. 260/2012 s obzirom na prijelaz na kreditne transfere i izravna terećenja na razini cijele Unije
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke (1),
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
djelujući u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Zajedno s Uredbom (EZ) br. 924/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (3) Uredba (EU) br. 260/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (4) važna je sastavnica uspostave jedinstvenog područja platnog prometa u eurima (SEPA) u okviru kojeg ne treba razlikovati prekogranična i nacionalna plaćanja u eurima. Glavni je cilj Uredbe (EU) br. 260/2012 prijelaz s nacionalnih shema za kreditne transfera i izravna terećenja na sheme za usklađene kreditne transfere unutar SEPA-e (SCT) i izravna terećenja unutar SEPA-e (SDD), među ostalim osiguravajući građanima Unije jedinstveni međunarodni broj bankovnog računa (IBAN) koji se može koristiti za sve SCT-ove i SDD-ove u eurima.
(2)
Uredbom (EU) br. 260/2012 predviđena je provedba prijelaza na SEPA-u do 1. veljače 2014. kako bi se pružateljima platnih usluga i korisnicima platnih usluga osiguralo dovoljno vremena za prilagodbu njihovih postupaka tehničkim zahtjevima koje podrazumijeva prijelaz na kreditne transfere unutar SEPA-e i izravna terećenja unutar SEPA-e.
(3)
Nakon donošenja Uredbe (EU) br. 260/2012, Komisija i Europska središnja banka pomno prate napredak prijelaza na SEPA-u. Održano je nekoliko sastanaka s državama članicama, nacionalnim javnim tijelima i sudionicima na tržištu. Europska središnja banka redovito je objavljivala izvješća o napretku prijelaza na SEPA-u na temelju podataka o plaćanjima koje su prikupile nacionalne središnje banke. U tim se izvješćima navodi da u određenom broju država članica u europodručju stope prijelaza za kreditne transfere unutar SEPA-e trenutačno iznose gotovo 100 %. Velika većina pružatelja platnih usluga izvijestila je da su se već uskladili sa SEPA-om. Međutim, u nekim drugim državama članicama stope prijelaza manje su od očekivanih. To se posebice odnosi na izravna terećenja unutar SEPA-e.
(4)
Dana 14. svibnja 2013. Vijeće Ecofina u svojim je zaključcima ponovno naglasilo važnost prijelaza na SEPA-u. Utvrđeno je da prijelaz na SEPA-u nije ni približno završen te da će svi sudionici na tržištu morati poduzeti neodgodive napore kako bi se navrijeme završio prijelaz na SEPA-u. Donesen je akcijski plan u kojem se trgovci, poduzeća, mala i srednja poduzeća i javne uprave pozivaju da bez odgode poduzmu potrebne konkretne interne mjere u cilju prilagodbe svojih postupaka te kako bi klijente obavijestili o njihovu IBAN-u.
(5)
Unatoč znatnim naporima koje su posljednjih mjeseci poduzeli Europska središnja banka, države članice, njihova nacionalna javna tijela i sudionici na tržištu, najnoviji statistički podaci o prijelazu pokazuju da se u europodručju ukupna stopa prijelaza na SCT povećala s 40 % u lipnju na oko 64 % u studenome 2013., dok je ukupna stopa prijelaza na SDD dosegnula tek 26 %. Iako nacionalni podaci upućuju na dobar napredak ostvaren u nekoliko država članica, znatan broj država članica još uvijek znatno zaostaje za očekivanim stopama prijelaza. Stoga je mala vjerojatnost da će se svi sudionici na tržištu uskladiti sa SEPA-om do 1. veljače 2014.
(6)
Od 1. veljače 2014. banke i ostali pružatelji platnih usluga morat će zbog pravnih obveza odbiti obradu kreditnih transfera ili izravnih terećenja koja nisu usklađena sa SEPA-om iako bi, kao što je trenutačno i slučaj, mogli tehnički nastaviti obradu tih plaćanja korištenjem postojećih naslijeđenih platnih shema zajedno SCT-om i SDD-om. Ako se ne ostvari potpuni prijelaz na SCT i SDD, ne mogu se isključiti kašnjenja s plaćanjima. To bi moglo imati utjecaj na sve korisnike platnih usluga, a posebno na mala i srednja poduzeća i potrošače.
(7)
Ključno je izbjeći nepotrebne poremećaje u plaćanjima uzrokovane činjenicom da se prijelaz na SEPA-u nije u potpunosti završio do 1. veljače 2014. Stoga bi se pružateljima platnih usluga trebalo u ograničenom razdoblju omogućiti nastavak obrade platnih transakcija korištenjem naslijeđenih shema zajedno sa shemama za SCT i SDD, kao što trenutačno i čine. Stoga treba uvesti prijelazno razdoblje radi omogućivanja nastavka istodobne obrade plaćanja u različitim oblicima. Uzimajući u obzir postojeće podatke o prijelazu i očekivanu brzinu prijelaza, primjereno je jednokratno dodatno šestomjesečno prijelazno razdoblje. Takav nastavak primjene naslijeđenih sustava koji nisu usklađeni sa SEPA-om trebalo bi smatrati iznimnom mjerom te bi stoga trebao trajati što kraće jer je potreban brz i sveobuhvatni prijelaz kako bi se iskoristile sve pogodnosti integriranog tržišta plaćanja. Važno je i vremenski ograničiti troškove istodobne primjene naslijeđenih platnih shema i sustava SEPA za pružatelje platnih usluga. Pružatelji platnih usluga koji su već potpuno prešli na SEPA-u mogli bi u prijelaznom razdoblju razmotriti pružanje usluga konverzije korisnicima platnih usluga koji još nisu migrirali. Tijekom prijelaznog razdoblja države članice trebale bi se suzdržati od primjene sankcija na pružatelje platnih usluga koji obrađuju neusklađena plaćanja i na korisnike platnih usluga koji još nisu migrirali.
(8)
Nekoliko većih korisnika instrumenata izravnog terećenja već su najavili da će migrirati neposredno prije krajnjeg roka. Svaka odgoda projekata prijelaza mogla bi uzrokovati privremeno opterećenje u pogledu uplata i novčanih tokova te stoga i razina riznice dotičnog poduzeća. Odgoda prijelaza koja bi imala tako veliki obuhvat mogla bi uzrokovati i određene zastoje, posebice na razini banaka i prodavatelja softvera koji bi se mogli suočiti s određenim ograničenjima u pogledu kapaciteta. Dodatno razdoblje za postupno uvođenje novog sustava omogućilo bi primjenu postupnog pristupa. Sudionici na tržištu koji još uvijek nisu počeli provoditi potrebne prilagodbe za usklađivanje sa SEPA-om pozivaju se da to učine čim prije. Sudionici na tržištu koji su već počeli prilagođavati svoje postupke plaćanja trebaju završiti prijelaz čim je prije moguće.
(9)
Uzimajući u obzir sveukupni cilj ostvarenja provedbe koordiniranog i integriranog prijelaza, primjereno je da se prijelazno razdoblje primjenjuje na kreditne transfere unutar SEPA-e i izravna terećenja unutar SEPA-e. Različita prijelazna razdoblja za SCT i SDD zbunjivala bi potrošače, pružatelje platnih usluga, mala i srednja poduzeća te ostale korisnike platnih usluga.
(10)
Radi pravne sigurnosti i u cilju izbjegavanja prekida primjene Uredbe (EU) br. 260/2012, potrebno je da ova Uredba hitno stupi na snagu te da se počne primjenjivati s retroaktivnim učinkom od 31. siječnja 2014.
(11)
Radi hitnosti se primjenjuje iznimka s obzirom na razdoblje od osam tjedana iz članka 4. Protokola br. 1 o ulozi nacionalnih parlamenata u Europskoj uniji koji je priložen Ugovoru o Europskoj uniji, Ugovoru o funkcioniranju Europske unije i Ugovoru o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju.
(12)
Uredbu (EU) br. 260/2012 stoga bi trebalo izmijeniti na odgovarajući način,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
U članku 16. Uredbe (EU) br. 260/2012 stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Odstupajući od članka 6. stavaka 1. i 2., pružatelji platnih usluga mogu do 1. kolovoza 2014. nastaviti obrađivati platne transakcije u eurima u oblicima koji se razlikuju od onih koji su potrebni za kreditne transfere i izravna terećenja na temelju ove Uredbe.
Države članice tek od 2. kolovoza 2014. primjenjuju pravila o sankcijama koje se primjenjuju na kršenje članka 6. stavaka 1. i 2., utvrđenima u skladu s člankom 11.
Odstupajući od odredaba članka 6. stavaka 1. i 2., države članice mogu dopustiti pružateljima platnih usluga da do 1. veljače 2016. korisnicima platnih usluga pružaju usluge konverzije za nacionalne platne transakcije, omogućujući korisnicima platnih usluga koji su potrošači da nastave koristiti BBAN umjesto identifikacijske oznake računa za plaćanje, navedene u točki 1. podtočki (a) Priloga, pod uvjetom da je osigurana interoperabilnost tehničkim pretvaranjem na siguran način platiteljevog BBAN-a i BBAN-a primatelja plaćanja u odgovarajuću identifikacijsku oznaku računa za plaćanje navedenu u točki 1. podtočki (a) Priloga. Ta identifikacijska oznaka računa za plaćanje dostavlja se korisniku platnih usluga koji izdaje nalog, po potrebi, prije izvršenja plaćanja. U takvom slučaju pružatelji platnih usluga ne zaračunavaju korisniku platnih usluga nikakve troškove ili druge naknade koje su izravno ili neizravno povezane s tim uslugama konverzije.”
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se s retroaktivnim učinkom od 31. siječnja 2014.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 26. veljače 2014.