KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 599/2013
af 24. juni 2013
om ændring af forordning (EU) nr. 578/2010 for så vidt angår de restitutionsbeløb, der ydes for udførsler uden licenser af visse landbrugsprodukter i form af varer, der ikke er omfattet af traktatens bilag I, og medlemsstaternes meddelelse af visse relaterede oplysninger
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1216/2009 af 30. november 2009 om en ordning for handelen med visse varer fremstillet af landbrugsprodukter (1), særlig artikel 8, stk. 3, første afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I Kommissionens forordning (EU) nr. 578/2010 af 29. juni 2010 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 1216/2009 for så vidt angår eksportrestitutionsordningen for visse landbrugsprodukter, der udføres i form af varer, der ikke er omfattet af traktatens bilag I, og kriterierne for fastsættelse af restitutionsbeløbet (2) er det fastsat, at mindre eksportører er fritaget for kravet om at forelægge en restitutionslicens op til samlede beløb, der fastsættes på individuelt og globalt niveau. Det er også fastsat i forordningen, at restitutionslicenser, som der ansøges om, og - i nogle tilfælde - restitutionslicenser, der er udstedt, skal meddeles til Kommissionen.
(2)
De seneste nedsættelser af eksportrestitutionssatserne som følge af dels reformen af den fælles landbrugspolitik og dels de ændrede verdensmarkedspriser for landbrugsprodukter har medført, at der indgives færre eller ingen ansøgninger om restitutionslicenser, hvilket letter presset på EU's budget for eksportrestitutioner for varer, der ikke er omfattet af traktatens bilag I. Da Unionen i denne situation ikke risikerer at misligholde sine internationale forpligtelser, bør eksportrestitutionsordningen for visse landbrugsprodukter, der udføres i form af varer, der ikke er omfattet af traktatens bilag I, forenkles, hvorved den administrative byrde lettes.
(3)
Den beløbsgrænse, under hvilken mindre eksportører er fritaget for kravet om at forelægge en restitutionslicens, bør derfor hæves på individuelt og globalt niveau. For så vidt angår forpligtelsen for medlemsstaternes kompetente myndigheder til at meddele de beløb, for hvilke der er ansøgt om restitutionslicenser, bør den suspenderes, hvis restitutionerne for alle basisprodukter er blevet suspenderet, ikke er fastsat eller er lig med nul, og forpligtelsen til at meddele visse restitutionslicenser, der er blevet udstedt, bør suspenderes, hvis der ikke er udstedt restitutionslicenser, og der ikke er noget beløb involveret, ligesom forpligtelsen til at meddele visse oplysninger for at sikre en velfungerende og velforvaltet ordning vedrørende restitutionslicenser og til at meddele Kommissionen, at der ikke er ydet noget beløb, bør suspenderes.
(4)
Forordning (EU) nr. 578/2010 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(5)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Horisontale Spørgsmål i Forbindelse med Handel med Forarbejdede Landbrugsprodukter uden for traktatens bilag I -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EU) nr. 578/2010 foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 42, stk. 1, affattes således:
»1. Der kræves ikke licenser for udførsler, for hvilke de ansøgninger, som den erhvervsdrivende i løbet af det pågældende regnskabsår har indgivet, højst vedrører et beløb på 200 000 EUR.«
2)
Artikel 43, stk. 1, affattes således:
»1. I hver regnskabsperiode kan der udbetales restitutioner inden for en samlet reserve på 80 mio. EUR pr. regnskabsår til de udførsler, der er omhandlet i artikel 42, stk. 1.«
3)
Følgende indsættes som artikel 53a:
»Artikel 53a
1. Hvis restitutionen for alle de basisprodukter, der er opført i bilag I, er blevet suspenderet, ikke er fastsat eller er lig med nul i en af de perioder, som er nævnt i artikel 29, stk. 1, litra a)-f), suspenderes forpligtelsen for medlemsstaterne til at meddele oplysninger for denne periode, jf. artikel 30 og 34, stk. 2.
2. Hvis der i de perioder, som er nævnt i artikel 51, stk. 1, litra c) og d), ikke er udstedt restitutionslicenser, suspenderes medlemsstaternes meddelelsespligt, jf. artikel 51, stk. 1, litra c) og d).
3. Hvis der ikke er noget beløb involveret, suspenderes medlemsstaternes meddelelsespligt, jf. artikel 51, stk. 1, litra a) og b), artikel 51, stk. 2, artikel 52 og artikel 53, første punktum, og deres forpligtelse til at meddele, at der ikke er ydet noget beløb, jf. artikel 53, andet punktum.«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 24. juni 2013.
32013R0599
L 172/11
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
24.06.2013.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 599/2013
od 24. lipnja 2013.
o izmjeni Uredbe (EU) br. 578/2010 u pogledu iznosa subvencija za izvoz, koji nije obuhvaćen certifikatima, određenih poljoprivrednih proizvoda u obliku robe koja nije obuhvaćena Prilogom I. Ugovoru i dostavljanja određenih, s tim povezanih podataka od strane država članica
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1216/2009 od 30. studenoga 2009. o utvrđivanju trgovinskih aranžmana primjenljivih na određenu robu dobivenu preradom poljoprivrednih proizvoda (1), a posebno prvi podstavak njezinog članka 8. stavka 3.,
budući da:
(1)
Uredbom Komisije (EU) br. 578/2010 od 29. lipnja 2010. o provedbi Uredbe Vijeća (EZ) br. 1216/2009 u vezi sa sustavom odobravanja izvoznih subvencija za određene poljoprivredne proizvode koji se izvoze u obliku robe koja nije obuhvaćena Prilogom I. Ugovoru te kriterijima za utvrđivanje iznosa takvih subvencija (2) predviđa se da su mali izvoznici izuzeti od zahtjeva za podnošenjem potvrde o subvenciji do ukupnog iznosa utvrđenog na pojedinačnoj i globalnoj razini. Njome se također predviđa da se Komisija mora obavijestiti o potvrdama o subvenciji za koje je podnesen zahtjev i, u nekim slučajevima, o izdanim potvrdama o subvenciji.
(2)
Nedavna smanjenja stopa izvozne subvencije, koja su bila posljedica kombiniranog učinka reforme zajedničke poljoprivredne politike i kretanja cijena poljoprivrednih proizvoda na svjetskom tržištu, dovela su do toga da je bilo podneseno manje zahtjeva za izdavanje potvrda o subvenciji ili nisu uopće bili podneseni, čime je smanjen pritisak na proračun Unije za izvozne subvencije za robu koja nije obuhvaćena Prilogom I. Ugovoru. U tim okolnostima, kad Unija nije u opasnosti od kršenja svojih međunarodnih obveza, primjereno je pojednostavniti sustav dodjeljivanja izvoznih subvencija za određene poljoprivredne proizvode u obliku robe koja nije obuhvaćena Prilogom I. Ugovoru, čime se smanjuje administrativno opterećenje.
(3)
Primjereno je stoga povećati prag za plaćanja ispod kojeg se mali izvoznici izuzimaju od obveze podnošenja potvrde o subvenciji na pojedinačnoj i globalnoj razini. Također je primjereno obustaviti obveze nadležnih tijela država članica da prijavljuju iznose potvrda o subvenciji za koje je podnesen zahtjev, ako su subvencije za sve osnovne proizvode obustavljene, nisu utvrđene ili su jednake nuli, obvezu prijavljivanja određenih izdanih potvrda o subvenciji ako nije izdana nijedna potvrda te, ako se ne radi o nikakvom iznosu, obvezu dostavljanja određenih informacija u svrhu osiguranja funkcioniranja i upravljanja sustavom potvrda o subvencijama te obavješćivanja Komisije da nisu dodijeljeni nikakvi iznosi.
(4)
Uredbu (EU) br. 578/2010 trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti.
(5)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Upravljačkog odbora o horizontalnim pitanjima u vezi s trgovinom prerađenim poljoprivrednim proizvodima koji nisu navedeni u Prilogu I. Ugovoru,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Uredba (EU) br. 578/2010 mijenja se kako slijedi:
1.
Članak 42. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Potvrde nisu potrebne za izvoze za koje zahtjevi koje je subjekt podnio tijekom proračunske godine ne dovode do isplate veće od 200 000 EUR.”
2.
Članak 43. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Za svako proračunsko razdoblje, izvoz iz članka 42. stavka 1. prihvatljiv je za isplatu subvencije u granici ukupne rezerve od 80 milijuna EUR za svaku proračunsku godinu.”
3.
Umeće se sljedeći članak 53.a:
„Članak 53.a
1. Ako se tijekom jednog od razdoblja navedenih u članku 29. stavku 1. točkama od (a) do (f) subvencija za sve osnovne proizvode navedene u Prilogu I. obustavi, ne utvrdi ili je jednaka nuli, obustavlja se obveza obavješćivanja od strane država članica koja je povezana s tim razdobljem i predviđena je člankom 30. i člankom 34. stavkom 2.
2. Ako tijekom razdoblja iz članka 51. stavka 1. točaka (c) i (d) nije izdana nijedna potvrda o subvenciji, obustavlja se obveza obavješćivanja od strane država članica predviđena člankom 51. stavkom 1. točkama (c) i (d).
3. Ako se ne radi o nikakvim iznosima, obustavlja se obveza obavješćivanja od strane država članica predviđena člankom 51. stavkom 1. točkama (a) i (b), člankom 51. stavkom 2., člankom 52. i prvom rečenicom članka 53. te obveza obavješćivanja da nikakvi iznosi nisu bili odobreni predviđena drugom rečenicom članka 53.”
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 24. lipnja 2013.