EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 524/2013
af 21. maj 2013
om onlinetvistbilæggelse i forbindelse med tvister på forbrugerområdet og om ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004 og direktiv 2009/22/EF (forordning om OTB på forbrugerområdet)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 169, stk. 1, og artikel 169, stk. 2, litra a), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) skal Unionen bidrage til virkeliggørelsen af et højt forbrugerbeskyttelsesniveau ved foranstaltninger, som den vedtager i henhold til artikel 114 i TEUF. I henhold til artikel 38 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder skal der sikres et højt forbrugerbeskyttelsesniveau i Unionens politikker.
(2)
I henhold til artikel 26, stk. 2, i TEUF indebærer det indre marked et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer og tjenesteydelser. For at forbrugerne kan have tillid til og få udbytte af det indre markeds digitale dimension, er det nødvendigt, at de har adgang til enkle, effektive, hurtige og billige metoder til bilæggelse af tvister, der opstår ved salg af varer eller levering af tjeneste-ydelser online. Det er særlig vigtigt, når forbrugerne handler på tværs af grænserne.
(3)
I sin meddelelse af 13. april 2011 med titlen »Akten for det indre marked - Tolv løftestænger til at skabe vækst og øget tillid - »Sammen om fornyet vækst« pegede Kommissionen på lovgivning om alternativ tvistbilæggelse (ATB), som også omfatter e-handels-aspektet, som en af de tolv løftestænger til at skabe vækst og styrke tilliden til det indre marked.
(4)
Opsplitningen af det indre marked hindrer bestræbelser på at sætte gang i Unionens konkurrenceevne og vækst. Desuden udgør den ulige adgang til, kvalitet af og bevidsthed om enkle, effektive, hurtige og billige metoder til løsning af tvister, der opstår i forbindelse med salg af varer eller levering af tjenesteydelser i hele Unionen, en hindring på det indre marked, som underminerer forbrugernes og de erhvervsdrivendes tiltro til indkøb og salg på tværs af grænserne.
(5)
I sine konklusioner af 24.-25. marts og 23. oktober 2011 opfordrede Det Europæiske Råd Europa-Parlamentet og Rådet til inden udgangen af 2012 at vedtage et første sæt prioriterede foranstaltninger med henblik på at give ny fremdrift til det indre marked.
(6)
Det indre marked er en realitet i forbrugernes dagligdag, når de rejser, handler og foretager betalinger. Forbrugerne er vigtige aktører i det indre marked og bør derfor være i centrum. Det indre markeds digitale dimension er ved at få altafgørende betydning både for forbrugerne og for de erhvervsdrivende. Forbrugerne foretager stadig flere indkøb online, og et stigende antal erhvervsdrivende sælger online. Forbrugerne og de erhvervsdrivende bør nære tillid til onlinetransaktioner, så det er afgørende at nedbryde de nuværende hindringer og styrke forbrugernes tillid. Det kunne bidrage betydeligt til at nå dette mål, hvis en pålidelig og effektiv onlinetvistbilæggelse (OTB) var tilgængelig.
(7)
Adgang til let og billig tvistbilæggelse kan øge forbrugernes og de erhvervsdrivendes tillid til det digitale indre marked. Forbrugerne og de erhvervsdrivende støder dog stadig på hindringer, når de søger udenretslige løsninger, særlig på tvister, som opstår i forbindelse med grænseoverskridende onlinetransaktioner. Derfor sker det ofte, at sådanne tvister ikke bilægges.
(8)
OTB byder på enkle, effektive, hurtige og billige udenretslige løsninger på tvister, som opstår i forbindelse med onlinetransaktioner. På indeværende tidspunkt er der imidlertid mangel på mekanismer, som gør det muligt for forbrugerne og de erhvervsdrivende at bilægge sådanne tvister ad elektronisk vej. Dette er til skade for forbrugerne, er en hindring for navnlig grænseoverskridende onlinetransaktioner og skaber ulige vilkår for de erhvervsdrivende og hæmmer derfor onlinehandelens overordnede udvikling.
(9)
Denne forordning bør finde anvendelse på udenretslig bilæggelse af tvister, der indledes af forbrugere, der er bosiddende i Unionen, mod erhvervsdrivende, der er etableret i Unionen, som er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/11/EU af 21. maj 2013 om alternativ tvistbilæggelse i forbindelse med tvister på forbrugerområdet (direktiv om ATB på forbrugerområdet) (3).
(10)
For at sikre, at OTB-platformen også kan bruges til ATB-procedurer, som gør det muligt for de erhvervsdrivende at indgive klager mod forbrugerne, bør denne forordning også finde anvendelse på den udenretslige bilæggelse af tvister, der indledes af erhvervsdrivende mod forbrugere, såfremt de relevante ATB-procedurer tilbydes af de ATB-instanser, som er opført på en liste i overensstemmelse med artikel 20, stk. 2, i direktiv 2013/11/EU. Anvendelsen af denne forordning på sådanne tvister bør ikke udgøre en forpligtelse for medlemsstaterne til at sikre, at ATB-instanserne tilbyder sådanne procedurer.
(11)
Selv om det især er de forbrugere og de erhvervsdrivende, som foretager grænseoverskridende onlinetransaktioner, der vil få gavn af OTB-platformen, bør denne forordning ligeledes finde anvendelse på nationale onlinetransaktioner for at sikre, at der virkelig er lige vilkår i forbindelse med onlinehandel.
(12)
Denne forordning bør ikke berøre Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/52/EF af 21. maj 2008 om visse aspekter af mægling på det civil- og handelsretlige område (4).
(13)
Definitionen af »forbruger« bør dække fysiske personer, der ikke handler som led i deres erhverv. Hvis aftalen indgås delvis inden for og delvis uden for personens erhverv (aftaler med dobbelt formål), og det erhvervsmæssige formål er begrænset således, at det ikke er fremherskende i den samlede ydelse, bør den pågældende person imidlertid også anses for at være en forbruger.
(14)
Definitionen af »købs- eller tjenesteydelsesaftale online« bør dække købs- eller tjenesteydelsesaftaler, hvor den erhvervsdrivende eller den erhvervsdrivendes mellemled har udbudt varer eller tjenesteydelser på et websted eller med andre elektroniske midler, og forbrugeren har bestilt de pågældende varer eller tjenesteydelser på webstedet eller med andre elektroniske midler. Dette bør også dække situationer, hvor forbrugeren har fået adgang til webstedet eller anden informationssamfundstjeneste med en mobil elektronisk enhed, f.eks. en mobiltelefon.
(15)
Denne forordning bør ikke finde anvendelse på tvister mellem forbrugere og erhvervsdrivende, som opstår i forbindelse med købs- eller tjenesteydelsesaftaler, der er indgået offline, og tvister mellem erhvervsdrivende.
(16)
Denne forordning bør sammenholdes med direktiv 2013/11/EU, som pålægger medlemsstaterne at sikre, at alle tvister mellem forbrugere, der er bosiddende i Unionen, og erhvervsdrivende, der er etableret i Unionen, som opstår i forbindelse med salg af varer eller levering af tjenesteydelser, kan indbringes for en ATB-instans.
(17)
Før forbrugerne indgiver deres klage til en ATB-instans via OTB-platformen, bør medlemsstaterne opfordre dem til ved hjælp af alle relevante midler at få kontakt til den erhvervsdrivende med henblik på at løse tvisten i mindelighed.
(18)
Denne forordning tager sigte på at oprette en OTB-platform på EU-plan. OTB-platformen bør være et interaktivt websted med en fælles indgangsportal for forbrugere og erhvervsdrivende, som ønsker udenretslig bilæggelse af tvister, der er opstået i forbindelse med onlinetransaktioner. OTB-platformen bør give generelle oplysninger om udenretslig bilæggelse af aftaleretlige tvister mellem forbrugere og erhvervsdrivende, som opstår i forbindelse med købs- eller tjenesteydelsesaftaler online. Den bør give forbrugerne og de erhvervsdrivende mulighed for at indgive klager ved at udfylde en elektronisk klageformular, som findes på alle EU-institutionernes officielle sprog, og vedlægge relevante dokumenter. Den bør videresende klager til en ATB-instans, som har kompetence til at behandle den pågældende tvist. OTB-platformen bør vederlagsfrit tilbyde et elektronisk sagsbehandlingsredskab, der gør det muligt for ATB-instanserne at gennemføre tvistbilæggelsesproceduren med parterne via OTB-platformen. ATB-instanserne bør ikke være forpligtet til at bruge sagsbehandlingsredskabet.
(19)
Kommissionen bør være ansvarlig for OTB-platformens udvikling, drift og vedligeholdelse og sørge for alle nødvendige tekniske faciliteter til platformens drift. OTB-platformen bør tilbyde en elektronisk oversættelsesfunktion, der gør det muligt for parterne og ATB-instansen at få oplysninger, der udveksles gennem OTB-platformen og er nødvendige for tvistbilæggelsen, oversat, såfremt det er relevant. Denne funktion bør kunne håndtere alle nødvendige oversættelser og bør om nødvendigt suppleres af menneskelig medvirken. Kommissionen bør på OTB-platformen også give klagere oplysninger om muligheden for at anmode om bistand fra OTB-kontaktpunkterne.
(20)
OTB-platformen bør muliggøre sikker udveksling af data med ATB-instanserne og overholde de underliggende principper i den europæiske interoperabilitetsramme, der er vedtaget i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse 2004/387/EF af 21. april 2004 om interoperabel levering af paneuropæiske e-forvaltningstjenester til offentlige myndigheder, virksomheder og borgere (Idabc) (5).
(21)
OTB-platformen bør gøres tilgængelig navnlig gennem portalen »Dit Europa«, der er oprettet i medfør af bilag II til afgørelse 2004/387/EF, og som giver adgang til paneuropæiske, flersprogede onlineoplysninger og interaktive tjenester til virksomheder og borgere i Unionen. OTB-platformen bør gives en fremtrædende plads på portalen »Dit Europa«.
(22)
En OTB-platform på EU-plan bør bygge på de eksisterende ATB-instanser i medlemsstaterne og tage hensyn til medlemsstaternes retstraditioner. ATB-instanser, som har modtaget en klage via OTB-platformen, bør derfor anvende deres egne procedureregler, herunder regler om udgifter. Denne forordning sigter dog mod at indføre visse fælles regler for de pågældende procedurer, som sikrer, at de er effektive. Dette bør omfatte regler, som sikrer, at en sådan tvistbilæggelse ikke kræver parternes eller deres repræsentanters fysiske tilstedeværelse ved ATB-instansen, med mindre muligheden herfor er fastsat i dens procedureregler, og parterne er enige. Parterne bør imidlertid kunne være enige om, at fysisk tilstedeværelse er nødvendig.
(23)
Ved at sikre, at alle ATB-instanser, som er opført på en liste i overensstemmelse med artikel 20, stk. 2, i direktiv 2013/11/EU, er registreret på OTB-platformen, bør der være fuld dækning for udenretslig bilæggelse online af tvister, som opstår i forbindelse med købs- eller tjenesteydelsesaftaler online.
(24)
Denne forordning bør ikke forhindre eksisterende instanser for tvistbilæggelse, der opererer online, eller OTB-mekanismer i Unionen i at fungere. Den bør ikke forhindre tvistbilæggelsesinstanser eller -mekanismer i at behandle onlinetvister, som er indbragt direkte for dem.
(25)
Der bør udpeges OTB-kontaktpunkter med mindst to OTB-rådgivere i hver medlemsstat. OTB-kontaktpunkterne bør støtte de parter, der er involveret i en tvist, som er indgivet via OTB-platformen, uden at være forpligtet til at oversætte dokumenter vedrørende den pågældende tvist. Medlemsstaterne bør have mulighed for at overdrage ansvaret for OTB-kontaktpunkterne til deres centre i Det Europæiske Netværk af Forbrugercentre. Medlemsstaterne bør gøre brug af denne mulighed for fuldt ud at lade OTB-kontaktpunkterne drage fordel af den erfaring, som centre i Det Europæiske Netværk af Forbrugercentre har med at lette bilæggelsen af tvister mellem forbrugere og erhvervsdrivende. Kommissionen bør oprette et netværk af OTB-kontaktpunkter for at lette deres samarbejde og arbejde samt sørge for relevant uddannelse for OTB-kontaktpunkterne i samarbejde med medlemsstaterne.
(26)
Adgang til et effektivt retsmiddel og til en retfærdig rettergang er grundlæggende rettigheder, som er sikret ved artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. OTB er ikke beregnet på og må ikke udformes således, at den erstatter domstolsprøvelse, og OTB bør heller ikke fratage forbrugere eller erhvervsdrivende deres ret til at indbringe en sag for domstolene. Denne forordning bør derfor ikke forhindre parter i at udøve deres ret til adgang til retssystemet.
(27)
Behandlingen af oplysninger i henhold til denne forordning bør efterleve strenge garantier for fortrolighed og bør overholde reglerne om beskyttelse af personoplysninger i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (6) og i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (7). Disse regler bør finde anvendelse på den behandling af personoplysninger, som diverse af platformens aktører foretager i henhold til denne forordning, uanset om de handler alene eller i fællesskab med andre sådanne aktører.
(28)
De registrerede bør underrettes om og give deres samtykke til behandlingen af deres personoplysninger på OTB-platformen og bør underrettes om deres rettigheder i forbindelse med den pågældende behandling ved hjælp af en fyldestgørende meddelelse om databeskyttelse, som Kommissionen offentliggør, og hvori den behandling, som platformens diverse aktører er ansvarlige for, præciseres i klare og enkle vendinger i overensstemmelse med artikel 11 og 12 i forordning (EF) nr. 45/2001 og national lovgivning vedtaget i henhold til artikel 10 og 11 i direktiv 95/46/EF.
(29)
Denne forordning bør ikke berøre bestemmelserne om fortrolighed i national lovgivning i forbindelse med ATB.
(30)
For at sikre bred bevidsthed blandt forbrugerne om OTB-platformens eksistens bør de erhvervsdrivende, der er etableret i Unionen, og som indgår købs- eller tjenesteydelsesaftaler online, indsætte et elektronisk link til OTB-platformen på deres websteder. De erhvervsdrivende bør ligeledes oplyse deres e-mail-adresse, så forbrugerne har et første kontaktpunkt. En betydelig del af købs- og tjenesteydelsesaftaler online indgås ved hjælp af de onlinemarkedspladser, der bringer forbrugere og erhvervsdrivende sammen eller letter onlinetransaktioner mellem dem. Onlinemarkedspladser er onlineplatforme, som giver de erhvervsdrivende mulighed for at gøre deres produkter og tjenesteydelser tilgængelige for forbrugerne. Sådanne onlinemarkedspladser bør derfor på samme måde være forpligtede til at indsætte et elektronisk link til OTB-platformen. Denne forpligtelse bør ikke berøre artikel 13 i direktiv 2013/11/EU vedrørende kravet om, at erhvervsdrivende oplyser forbrugere om de ATB-procedurer, som de pågældende erhvervsdrivende er omfattet af, og om hvorvidt de forpligter sig til at anvende ADR-procedurer for at bilægge tvister med forbrugere. Desuden bør denne forpligtelse ikke berøre artikel 6, stk. 1, litra t), og artikel 8 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/83/EU af 25. oktober 2011 om forbrugerrettigheder (8). I henhold til artikel 6, stk. 1, litra t), i direktiv 2011/83/EU skal den erhvervsdrivende, inden forbrugeren bindes af en aftale om fjernsalg eller en aftale indgået uden for fast forretningssted, give forbrugeren oplysninger om muligheden for adgang til en udenretslig procedure for klageadgang og bilæggelse af tvister, som den erhvervsdrivende er omfattet af, og forudsætningerne for denne adgang. Med henblik på forbrugerbevidsthed bør medlemsstaterne af samme grund opfordre forbrugerorganisationer og erhvervsorganisationer til at indsætte et elektronisk link til OTB-platformens websted.
(31)
For at tage højde for de kriterier, som ATB-instanserne bruger til at fastlægge deres respektive anvendelsesområde, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår at tilpasse de oplysninger, som en klager skal opgive i den elektroniske klageformular, som der er adgang til på OTB-platformen. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder også på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og til Rådet.
(32)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med hensyn til OTB-platformens drift og de nærmere vilkår for indgivelsen af en klage og samarbejdet inden for netværket af OTB-kontaktpunkter. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (9). Rådgivningsproceduren bør anvendes ved vedtagelsen af gennemførelsesretsakter vedrørende den elektroniske klageformular i betragtning af dens rent tekniske karakter. Undersøgelsesproceduren bør anvendes ved vedtagelsen af bestemmelserne om de nærmere vilkår for samarbejdet mellem OTB-rådgiverne i netværket af OTB-kontaktpunkter.
(33)
Ved anvendelsen af denne forordning bør Kommissionen høre Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, hvis det er relevant.
(34)
Målet for denne forordning, nemlig at oprette en europæisk OTB-platform til onlinetvister reguleret af fælles regler, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af deres omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(35)
Denne forordning respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, som navnlig er anerkendt i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, særlig artikel 7, 8, 38 og 47.
(36)
Den europæiske tilsynsførende for databeskyttelse er blevet hørt i overensstemmelse med artikel 28, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 og afgav en udtalelse den 12. januar 2012 (10) -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
GENERELLE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
Formålet med denne forordning er gennem virkeliggørelsen af et højt forbrugerbeskyttelsesniveau at bidrage til det indre markeds korrekte funktion, særlig for så vidt angår dets digitale dimension, ved oprettelse af en europæisk OTB-platform (»OTB-platform«), som letter en uafhængig, uvildig, gennemsigtig, effektiv, hurtig og rimelig udenretslig bilæggelse af tvister mellem forbrugere og erhvervsdrivende online.
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. Denne forordning finder anvendelse på udenretslig bilæggelse af tvister, som vedrører aftaleretlige forpligtelser som følge af købs- eller tjenesteydelsesaftaler online mellem en forbruger, der er bosiddende i Unionen, og en erhvervsdrivende, der er etableret i Unionen, ved mellemkomst af en ADR-instans, der er opført på en liste i overensstemmelse med artikel 20, stk. 2, i direktiv 2013/11/EU, og som indebærer brug af OTB-platformen.
2. Denne forordning finder anvendelse på udenretslig bilæggelse af tvister som omhandlet i stk. 1, der indledes af en erhvervsdrivende mod en forbruger, i det omfang lovgivningen i den medlemsstat, hvor forbrugeren har sædvanlig bopæl, giver mulighed for at bilægge sådanne tvister ved mellemkomst af en ATB-instans.
3. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, hvorvidt deres lovgivning giver mulighed eller ej for at bilægge tvister som omhandlet i stk. 1, der indledes af en erhvervsdrivende mod en forbruger, ved mellemkomst af en ATB-instans. Når de kompetente myndigheder fremsender den liste, der henvises til i artikel 20, stk. 2, i direktiv 2013/11/EU, underretter de Kommissionen om, hvilke ATB-instanser, der behandler sådanne tvister.
4. Anvendelsen af denne forordning på tvister som omhandlet i stk. 1, der indledes af en erhvervsdrivende mod en forbruger, udgør ikke en forpligtelse for medlemsstaterne til at sikre, at ATB-instanserne tilbyder procedurer for udenretslig bilæggelse af sådanne tvister.
Artikel 3
Sammenhæng med andre EU-retsakter
Denne forordning berører ikke direktiv 2008/52/EF.
Artikel 4
Definitioner
1. I denne forordning forstås ved:
a) »forbruger«: en forbruger som defineret i artikel 4, stk. 1, litra a), i direktiv 2013/11/EU
b) »erhvervsdrivende«: en erhvervsdrivende som defineret i artikel 4,stk. 1, litra b), i direktiv 2013/11/EU
c) »købsaftale«: en købsaftale som defineret i artikel 4, stk. 1, litra c), i direktiv 2013/11/EU
d) »tjenesteydelsesaftale«: en tjenesteydelsesaftale som defineret i artikel 4, stk. 1, litra d), i direktiv 2013/11/EU
e) »købs- eller tjenesteydelsesaftale online«: en købs- eller tjenesteydelsesaftale, hvor den erhvervsdrivende eller den erhvervsdrivendes mellemled har udbudt varer eller tjenesteydelser på et websted eller med andre elektroniske midler, og forbrugeren har bestilt de pågældende varer eller tjenesteydelser på webstedet eller med andre elektroniske midler
f) »onlinemarkedsplads«: en tjenesteyder som defineret i artikel 2, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8. juni 2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked (direktivet om elektronisk handel) (11), der gør det muligt for forbrugere og erhvervsdrivende at indgå købs- eller tjenesteydelsesaftaler på onlinemarkedspladsens websted
g) »elektroniske midler«: elektronisk udstyr til behandling (herunder digital kompression) og lagring af data, som udelukkende sendes, overføres og modtages via tråd, radio, optiske midler eller andre elektromagnetiske midler
h) »alternativ tvistbilæggelsesprocedure« (»ATB-procedure«): en procedure for udenretslig bilæggelse af tvister som omhandlet i denne forordnings artikel 2
i) »alternativ tvistbilæggelsesinstans« (»ATB-instans«): en ATB-instans som defineret i artikel 4, stk. 1, litra h), i direktiv 2013/11/EU
j) »klager«: den forbruger eller erhvervsdrivende, som har indgivet en klage via OTB-platformen
k) »respondent«: den forbruger eller erhvervsdrivende, som der er indgivet en klage imod via OTB-platformen
l) »kompetent myndighed«: en offentlig myndighed som defineret i artikel 4, stk. 1, litra i), i direktiv 2013/11/EU
m) »personoplysninger«: enhver form for information om en identificeret eller identificerbar fysisk person (»den registrerede«). Ved en identificerbar person forstås en person, der direkte eller indirekte kan identificeres, bl.a. ved et identifikationsnummer eller et eller flere elementer, der er særlige for denne persons fysiske, fysiologiske, psykiske, økonomiske, kulturelle eller sociale identitet.
2. ATB-instansens og den erhvervsdrivendes hjemsted fastsættes i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2 og 3, i direktiv 2013/11/EU.
KAPITEL II
OTB-PLATFORM
Artikel 5
Oprettelse af OTB-platformen
1. Kommissionen udvikler OTB-platformen og er ansvarlig for dens drift, herunder enhver oversættelsesfunktion, der er nødvendig med henblik på denne forordning, dens vedligeholdelse og finansiering samt databeskyttelse. OTB-platformen skal være brugervenlig. OTB-platformens udvikling, drift og vedligeholdelse skal sikre, at brugernes privatliv respekteres lige fra udformningen (»indbygget privatlivsbeskyttelse«), og at OTB-platformen er tilgængelig og kan bruges af alle, herunder sårbare brugere (»design for alle«) så vidt som muligt.
2. OTB-platformen er en fælles indgangsportal for forbrugere og erhvervsdrivende, som ønsker udenretslig bilæggelse af tvister, der er omfattet af denne forordning. Den er et interaktivt websted, hvortil der er elektronisk adgang, og som kan benyttes vederlagsfrit på alle EU-institutionernes officielle sprog.
3. Kommissionen skal, når det er hensigtsmæssigt, gøre OTB-platformen tilgængelig gennem sine websteder, der giver oplysninger til borgere og virksomheder i Unionen, navnlig gennem portalen »Dit Europa«, der er oprettet i henhold til afgørelse 2004/387/EF.
4. OTB-platformen har følgende funktioner:
a)
at give adgang til en elektronisk klageformular, som klageren kan udfylde i henhold til artikel 8
b)
at oplyse respondenten om klagen
c)
at identificere den kompetente ATB-instans eller de kompetente ATB-instanser og overføre klagen til den ATB-instans, som parterne har aftalt at benytte, jf. artikel 9
d)
at tilbyde vederlagsfrit et elektronisk sagsbehandlingsredskab, der sætter parterne og ATB-instansen i stand til at gennemføre tvistbilæggelsesproceduren online via OTB-platformen
e)
at tilbyde parterne og ATB-instansen en oversættelse af oplysninger, der er nødvendige for tvistbilæggelsen, og som udveksles gennem OTB-platformen
f)
at give adgang til en elektronisk formular, som ATB-instanser benytter til at fremsende de oplysninger, der er omhandlet i artikel 10, litra c)
g)
at give adgang til et feedbacksystem, som giver parterne mulighed for at udtale sig om OTB-platformens virkemåde og om den ATB-instans, der har behandlet deres tvist
h)
at gøre følgende offentligt tilgængeligt:
i)
generelle oplysninger om ATB som et middel til udenretslig tvistbilæggelse
ii)
oplysninger om ATB-instanser, der er opført på en liste i overensstemmelse med artikel 20, stk. 2, i direktiv 2013/11/EU, og som er kompetente til at behandle tvister, der er omfattet af nærværende forordning
iii)
en onlinevejledning om, hvordan man indgiver klager via OTB-platformen
iv)
oplysninger, herunder kontaktoplysninger, om de OTB-kontaktpunkter, som medlemsstaterne har udpeget i overensstemmelse med nærværende forordnings artikel 7, stk. 1
v)
statistikker om resultatet af de tvister, der er overført til ATB-instanserne via OTB-platformen.
5. Kommissionen sikrer, at de oplysninger, der er omhandlet i stk. 4, litra h), er korrekte, ajourførte og præsenteret på en klar, forståelig og lettilgængelig måde.
6. ATB-instanser, der er opført på en liste i overensstemmelse med artikel 20, stk. 2, i direktiv 2013/11/EU, og som er kompetente til at behandle tvister, der er omfattet af nærværende forordning, skal registreres elektronisk af OTB-platformen.
7. Kommissionen vedtager foranstaltninger vedrørende de nærmere vilkår for udøvelsen af de funktioner, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 4, ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i nærværende forordnings artikel 16, stk. 3.
Artikel 6
Testning af OTB-platformen
1. Senest den 9. januar 2015 tester Kommissionen OTB-platformens og klageformularens tekniske funktionalitet og brugervenlighed, herunder med hensyn til oversættelsen. Testningen foretages og evalueres i samarbejde med eksperter i OTB fra medlemsstaterne og repræsentanter for forbrugere og erhvervsdrivende. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om resultatet af testningen og træffer passende foranstaltninger til at imødegå potentielle problemer for at sikre, at OTB-platformen fungerer effektivt.
2. I den i nærværende artikels stk. 1 omhandlede rapport beskriver Kommissionen også de tekniske og organisatoriske foranstaltninger, som den har til hensigt at træffe for at sikre, at OTB-platformen overholder de bestemmelser om beskyttelse af privatlivets fred, som er fastsat i forordning (EF) nr. 45/2001.
Artikel 7
Netværk af OTB-kontaktpunkter
1. Hver medlemsstat udpeger et OTB-kontaktpunkt og meddeler Kommissionen kontaktpunktets navn og kontaktoplysninger. Medlemsstaterne kan overdrage ansvaret for OTB-kontaktpunkterne til deres centre i Det Europæiske Netværk af Forbrugercentre, forbrugerorganisationer eller ethvert andet organ. Hvert OTB-kontaktpunkt råder over mindst to OTB-rådgivere.
2. OTB-kontaktpunkterne yder støtte til tvistbilæggelse i forbindelse med klager indgivet via OTB-platformen, ved at varetage følgende funktioner:
a)
efter anmodning at lette kommunikationen mellem parterne og den kompetente ATB-instans, hvilket navnlig kan omfatte:
i)
at hjælpe med indgivelse af en klage og om nødvendigt relevant dokumentation
ii)
at give parterne og ATB-instanserne generelle oplysninger om de forbrugerrettigheder i forbindelse med købs- og tjenesteydelsesaftaler, der gælder i medlemsstaten for det OTB-kontaktpunkt, hvor den pågældende OTB-rådgiver befinder sig
iii)
at give oplysninger om OTB-platformens virkemåde
iv)
at give parterne forklaringer om de procedureregler, som de udpegede ATB-instanser anvender
v)
at oplyse klageren om andre klagemuligheder, når en tvist ikke kan bilægges via OTB-platformen
b)
på grundlag af de praktiske erfaringer med varetagelsen af deres funktioner at indsende en aktivitetsrapport hvert andet år til Kommissionen og til medlemsstaterne.
3. OTB-kontaktpunktet er ikke forpligtet til at udføre de funktioner, der er nævnt i stk. 2, når der er tale om tvister, hvor parterne har sædvanlig bopæl i samme medlemsstat.
4. Uanset stk. 3 kan medlemsstaten under hensyn til nationale forhold beslutte, at OTB-kontaktpunktet skal udføre en eller flere af de funktioner, der er nævnt i stk. 2, når der er tale om tvister, hvor parterne har sædvanlig bopæl i samme medlemsstat.
5. Kommissionen opretter et netværk af kontaktpunkter (»netværket af OTB-kontaktpunkter«), som skaber mulighed for samarbejde mellem kontaktpunkter og bidrager til varetagelsen af de funktioner, der er nævnt i stk. 2.
6. Kommissionen indkalder mindst to gange om året medlemmerne af netværket af OTB-kontaktpunkter til et møde for at give dem mulighed for at udveksle bedste praksis og drøfte eventuelle tilbagevendende problemer i forbindelse med OTB-platformens drift.
7. Kommissionen vedtager bestemmelser om de nærmere vilkår for samarbejdet mellem OTB-kontaktpunkterne ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 16, stk. 3.
Artikel 8
Indgivelse af en klage
1. For at indgive en klage via OTB-platformen, udfylder klageren en elektronisk klageformular. Klageformularen skal være brugervenlig og let tilgængelig på OTB-platformen.
2. De oplysninger, som klageren skal indgive, skal være tilstrækkelige til at identificere den kompetente ATB-instans. Disse oplysninger er beskrevet i bilaget til nærværende forordning. Klageren kan vedlægge dokumentation til støtte for klagen.
3. For at tage højde for de kriterier som ATB-instanser, der er opført på listen i overensstemmelse med artikel 20, stk. 2, i direktiv 2013/11/EU, bruger til at fastlægge deres respektive anvendelsesområde tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med nærværende forordnings artikel 17 med henblik på at tilpasse de oplysninger, der er opført i bilaget til nærværende forordning.
4. Kommissionen fastsætter regler vedrørende de nærmere vilkår for den elektroniske klageformular ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 16, stk. 2.
5. Kun data, der er nøjagtige, relevante og ikke omfatter mere, end hvad der kræves til opfyldelse af de formål, hvortil de indsamles, behandles ved hjælp af den elektroniske klageformular og dertil knyttede dokumenter.
Artikel 9
Behandling og overførelse af en klage
1. Klager, der indgives via OTB-platformen, behandles, hvis alle relevante felter i den elektroniske klageformular er udfyldt korrekt.
2. Hvis klageformularen ikke er udfyldt korrekt, underrettes klageren om, at klagen ikke kan behandles videre, medmindre de manglende oplysninger tilvejebringes.
3. Ved modtagelse af en korrekt udfyldt klageformular sender OTB-platformen omgående på en let forståelig måde klagen til respondenten på et af EU-institutionernes officielle sprog, som denne har valgt, sammen med følgende oplysninger:
a)
oplysning om, at parterne skal blive enige om en ATB-instans, således at klagen kan overføres hertil, og om, at klagen ikke vil blive behandlet videre, hvis der ikke opnås enighed mellem parterne, eller der ikke identificeres nogen kompetent ATB-instans
b)
oplysning om, hvilken ATB-instans eller hvilke ATB-instanser, der er kompetente til at behandle klagen, hvis der er henvist til nogen sådan på den elektroniske klageformular, eller hvis OTB-platformen har identificeret nogen sådan på grundlag af oplysningerne på skemaet
c)
hvis respondenten er en erhvervsdrivende, en anmodning om inden ti kalenderdage at meddele:
-
om den erhvervsdrivende forpligter sig til eller er forpligtet til at benytte en bestemt ATB-instans til at bilægge tvister med forbrugere, og
-
om den erhvervsdrivende er indforstået med at benytte en hvilken som helst ATB-instans blandt dem, der er nævnt i litra b), medmindre den erhvervsdrivende er forpligtet til at benytte en bestemt ATB-instans
d)
såfremt respondenten er en forbruger, og den erhvervsdrivende er forpligtet til at benytte en bestemt ATB-instans, en anmodning om inden ti kalenderdage at acceptere den pågældende ATB-instans, eller såfremt den erhvervsdrivende ikke er forpligtet til at benytte en bestemt ATB-instans, en anmodning om at vælge en eller flere ATB-instanser blandt dem, der er nævnt i litra b)
e)
navn og kontaktoplysninger for OTB-kontaktpunktet i den medlemsstat, hvor respondenten er etableret eller er bosiddende, samt en kort beskrivelse af de funktioner, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, litra a).
4. Når OTB-platformen fra respondenten har modtaget de oplysninger, der er omhandlet i stk. 3, litra c) eller d), meddeler den omgående klageren følgende oplysninger på en let forståelig måde og på et af EU-institutionernes officielle sprog, som klageren har valgt:
a)
de oplysninger, der er nævnt i stk. 3, litra a)
b)
såfremt klageren er en forbruger, oplysninger om den ATB-instans eller de ATB-instanser, som den erhvervsdrivende har nævnt i overensstemmelse med stk. 3, litra c), og en anmodning om inden ti kalenderdage at acceptere en ATB-instans
c)
såfremt klageren er en erhvervsdrivende, og denne ikke er forpligtet til at benytte en bestemt ATB-instans, oplysninger om den ATB-instans eller de ATB-instanser, som forbrugeren har valgt i overensstemmelse med stk. 3, litra d), og en anmodning om inden ti kalenderdage at acceptere en ATB-instans
d)
navn og kontaktoplysninger for OTB-kontaktpunktet i den medlemsstat, hvor klageren er etableret eller er bosiddende, samt en kort beskrivelse af de funktioner, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, litra a).
5. De oplysninger, der er nævnt i stk. 3, litra b), og stk. 4, litra b) og c), omfatter en beskrivelse af følgende kendetegn ved de enkelte ATB-instanser:
a)
ATB-instansens navn, kontaktoplysninger og websted
b)
eventuelle gebyrer for ATB-proceduren
c)
det eller de sprog, som ATB-proceduren kan gennemføres på
d)
ATB-procedurens gennemsnitlige varighed
e)
hvorvidt resultatet af ATB-proceduren er bindende
f)
de kriterier, ud fra hvilke ATB-instansen kan afvise at behandle en given tvist i overensstemmelse med artikel 5, stk. 4, i direktiv 2013/11/EU.
6. OTB-platformen overfører automatisk og omgående klagen til den ATB-instans, som parterne er blevet enige om at benytte i overensstemmelse med stk. 3 og 4.
7. Den ATB-instans, som klagen er blevet overført til, underretter omgående parterne om, hvorvidt den påtager sig eller afviser at behandle tvisten i overensstemmelse med artikel 5, stk. 4, i direktiv 2013/11/EU. Den ATB-instans, der har påtaget sig at behandle tvisten, skal også underrette parterne om sine procedureregler og de eventuelle omkostninger, der er forbundet med den pågældende tvistbilæggelsesprocedure.
8. Hvis parterne ikke er nået til enighed om en ATB-instans inden 30 kalenderdage efter indgivelsen af klageformularen, eller hvis ATB-instansen afviser at behandle tvisten, behandles klagen ikke videre. Klageren underrettes om muligheden for at kontakte en OTB-rådgiver for at få generelle oplysninger om andre klagemuligheder.
Artikel 10
Tvistbilæggelsen
En ATB-instans, der har påtaget sig at behandle en tvist i overensstemmelse med nærværende forordnings artikel 9, skal:
a)
afslutte ATB-proceduren inden den frist, der er fastsat i artikel 8, litra e), i direktiv 2013/11/EU
b)
ikke kræve, at parterne eller deres repræsentanter skal være fysisk til stede, medmindre muligheden herfor er fastsat i dens procedureregler, og parterne er enige
c)
omgående overføre følgende oplysninger til OTB-platformen:
i)
datoen for modtagelsen af klagesagen
ii)
tvistens genstand
iii)
datoen for ATB-procedurens afslutning
iv)
resultatet af ATB-proceduren
d)
ikke være påkrævet at gennemføre ATB-proceduren via OTB-platformen.
Artikel 11
Database
Kommissionen træffer de nødvendige foranstaltninger til at oprette og vedligeholde en elektronisk database, hvor den lagrer de oplysninger, der behandles i overensstemmelse med artikel 5, stk. 4, og artikel 10, litra c), idet der tages behørigt hensyn til artikel 13, stk. 2.
Artikel 12
Behandling af personoplysninger
1. Der gives kun adgang til nødvendige oplysninger, herunder personoplysninger, der vedrører en tvist og er lagret i den database, der er omhandlet i artikel 11, med henblik på de formål, der er omhandlet i artikel 10, til den ATB-instans, som tvisten er overført til i overensstemmelse med artikel 9. Der gives desuden adgang til de samme oplysninger til OTB-kontaktpunkterne i det omfang, det er nødvendigt med henblik på de formål, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2 og 4.
2. Kommissionen har adgang til de oplysninger, som behandles i overensstemmelse med artikel 10 med henblik på overvågning af OTB-platformens brug og drift og udarbejdelse af de rapporter, der er omhandlet i artikel 21. Den behandler personoplysninger om OTB-platformens brugere, i det omfang det er nødvendigt for OTB-platformens drift og vedligeholdelse, herunder med henblik på overvågning af ATB-instansers og OTB-kontaktpunkters brug af OTB-platformen.
3. Personoplysninger vedrørende en tvist opbevares kun i den database, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, så længe det er nødvendigt for at opfylde de formål, med henblik på hvilke de er indsamlet, og for at sikre, at de registrerede kan få adgang til deres personoplysninger, således at de kan udøve deres rettigheder, og personoplysningerne slettes automatisk senest seks måneder efter datoen for tvistens afslutning, som er meddelt OTB-platformen i overensstemmelse med artikel 10, litra c), nr. iii). Nævnte opbevaringsperiode finder også anvendelse på personoplysninger, som opbevares i nationale akter af den ATB-instans eller det OTB-kontaktpunkt, som har behandlet den berørte tvist, medmindre ATB-instansens procedureregler eller eventuelle særlige bestemmelser i national lovgivning foreskriver en længere opbevaringsperiode.
4. Hver enkelt OTB-rådgiver betragtes som registeransvarlig med hensyn til sine databehandlingsaktiviteter i henhold til denne forordning, jf. artikel 2, litra d), i direktiv 95/46/EF, og sikrer, at disse aktiviteter er i overensstemmelse med national lovgivning vedtaget i henhold til direktiv 95/46/EF i medlemsstaten for det OTB-kontaktpunkt, hvortil OTB-rådgiveren er knyttet.
5. Hver enkelt ATB-instans betragtes som registeransvarlig med hensyn til sine databehandlingsaktiviteter i henhold til denne forordning, jf. artikel 2, litra d), i direktiv 95/46/EF, og sikrer, at disse aktiviteter er i overensstemmelse med national lovgivning vedtaget i henhold til direktiv 95/46/EF i den medlemsstat, hvor ATB-instansen er etableret.
6. Kommissionen betragtes som registeransvarlig, jf. artikel 2, litra d), i forordning (EF) nr. 45/2001, med hensyn til sine forpligtelser i henhold til denne forordning og behandlingen af personoplysninger i forbindelse hermed.
Artikel 13
Datafortrolighed og -sikkerhed
1. OTB-kontaktpunkter er omfattet af regler om tavshedspligt eller andre tilsvarende fortrolighedskrav i lovgivningen i den pågældende medlemsstat.
2. Kommissionen træffer passende tekniske og organisatoriske foranstaltninger for at tilvejebringe sikkerhed i forhold til de oplysninger, der behandles i henhold til denne forordning, herunder tilstrækkelig adgangskontrol, en sikkerhedsplan og håndtering af brud på it-sikkerheden, jf. artikel 22 i forordning (EF) nr. 45/2001.
Artikel 14
Forbrugeroplysninger
1. Erhvervsdrivende, der er etableret i Unionen og deltager i købs- eller tjenesteydelsesaftaler online, og onlinemarkedspladser, der er etableret i Unionen, indsætter et elektronisk link til OTB-platformen på deres websteder. Dette link skal være let tilgængeligt for forbrugerne. Erhvervsdrivende, der er etableret i Unionen og deltager i købs- eller tjenesteydelsesaftaler online, angiver også deres e-mail-adresse.
2. Erhvervsdrivende, der er etableret i Unionen og deltager i købs- eller tjenesteydelsesaftaler online, og som er forpligtet til eller har givet tilsagn om at benytte en eller flere ATB-instanser til at bilægge tvister med forbrugere, oplyser forbrugerne om, at OTB-platformen findes samt om muligheden for at benytte OTB-platformen til at løse deres tvister. De indsætter et elektronisk link til OTB-platformen på deres websteder og, hvis tilbuddet fremsættes i en e-mail, i denne e-mail. Hvis det er relevant, skal oplysningerne også være tilgængelige i de gældende generelle betingelser for købs- og tjenesteydelsesaftaler online.
3. Denne artikels stk. 1 og 2 berører ikke artikel 13 i direktiv 2013/11/EU+ og bestemmelserne vedrørende forbrugeroplysning om udenretslig klageadgang, som findes i andre EU-retsakter, og som anvendes ud over denne artikel.
4. Den liste over ATB-instanser, der er omhandlet i artikel 20, stk. 4, i direktiv 2013/11/EU og dens ajourføringer, offentliggøres på OTB-platformen.
5. Medlemsstaterne sikrer, at ATB-instanser, centrene i Det Europæiske Netværk af Forbrugercentre, de kompetente myndigheder som defineret i artikel 18, stk. 1, i direktiv 2013/11/EU og i givet fald de organer, der er udpeget i overensstemmelse med artikel 14, stk. 2, i direktiv 2013/11/EU indsætter et elektronisk link til OTB-platformen.
6. Medlemsstaterne opfordrer forbrugerorganisationer og erhvervsorganisationer til at indsætte et elektronisk link til OTB-platformen.
7. Når erhvervsdrivende er forpligtede til at give oplysninger i henhold til stk. 1 og 2 og de bestemmelser, der henvises til i stk. 3, skal de, når det er muligt, give oplysningerne samlet.
Artikel 15
De kompetente myndigheders rolle
Hver enkelt medlemsstats kompetente myndighed vurderer, om de ATB-instanser, der er etableret i den pågældende medlemsstat, overholder forpligtelserne i denne forordning.
KAPITEL III
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 16
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 i forordning (EU) nr. 182/2011.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
4. Når udvalgets udtalelse, i henhold til stk. 2 og 3, indhentes efter en skriftlig procedure, afsluttes proceduren uden noget resultat, hvis formanden for udvalget træffer beslutning herom, eller et simpelt flertal af udvalgsmedlemmerne anmoder herom, inden for tidsfristen for afgivelse af udtalelsen.
Artikel 17
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 8, stk. 3, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode fra den 8. juli 2013.
3. Den i artikel 8, stk. 3, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 8, stk. 3, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 18
Sanktioner
Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for overtrædelse af denne forordning og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre gennemførelsen heraf. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.
Artikel 19
Ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004
I bilaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (12) tilføjes følgende punkt:
»21.
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 524/2013 af 21. maj 2013 om onlinetvistbilæggelse i forbindelse med tvister på forbrugerområdet (forordning om OTB på forbrugerområdet) (EUT L 165 af 18.6.2013, s. 1): artikel 14.«
Artikel 20
Ændring af direktiv 2009/22/EF
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/22/EF (13) ændres således:
1)
I artikel 1, stk. 1 og 2, og artikel 6, stk. 2, litra b) erstattes ordene »direktiverne i bilag I« med ordene »EU-retsakterne i bilag I«.
2)
I overskriften til bilag 1 erstattes ordene »LISTE OVER DIREKTIVER« med ordene »LISTE OVER EU-RETSAKTER«.
3)
I bilag I tilføjes følgende punkt:
»15.
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 524/2013 af 21. maj 2013 om onlinetvistbilæggelse i forbindelse med tvister på forbrugerområdet (forordning om OTB på forbrugerområdet)(EUT L 165 af 18.6.2013, s. 1): artikel 14.«
Artikel 21
Rapporter
1. Kommissionen forelægger en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om OTB-platformens funktioner årligt og første gang et år efter, at OTB-platformen er blevet operationel.
2. Den 9. juli 2018 og derefter hvert tredje år forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af nærværende forordning, herunder navnlig om klageformularens brugervenlighed og et eventuelt behov for at tilpasse de oplysninger, der er opført i bilaget til denne forordning. Rapporten ledsages om nødvendigt af forslag med henblik på tilpasning af forordningen.
3. Hvis de rapporter, der er omhandlet i stk. 1 og 2, skal forelægges det samme år, forelægges kun én fælles rapport.
Artikel 22
Ikrafttræden
1. Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
2. Denne forordning finder anvendelse fra den 9. januar 2016, bortset fra følgende bestemmelser:
-
artikel 2, stk. 3, og artikel 7, stk. 1 og 5, der finder anvendelse fra den 9. juli 2015.
-
artikel 5, stk. 1, og 7, artikel 6, artikel 7, stk. 7, artikel 8, stk. 3 og 4, og artikel 11, 16 og 17, som finder anvendelse fra den 8. juli 2013.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 21. maj 2013.
32013R0524
L 165/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA (EU) br. 524/2013 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 21. svibnja 2013.
o online rješavanju potrošačkih sporova i izmjeni Uredbe (EZ) br. 2006/2004 i Direktive 2009/22/EZ (Uredba o online rješavanju potrošačkih sporova)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon dostave nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Člankom 169. stavkom 1. i člankom 169. stavkom 2. točkom (a) Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđa se da Unija mora doprinositi ostvarivanju visoke razine zaštite potrošača pomoću mjera usvojenih u skladu s člankom 114. UFEU-a. Člankom 38. Povelje Europske unije o temeljnim pravima predviđa se da politike Unije moraju osigurati visoku razine zaštite potrošača.
(2)
Prema članku 26. stavku 2. UFEU-a, unutarnje tržište obuhvaća područje bez unutarnjih granica u kojem je osigurano slobodno kretanje robe i usluga. Da bi potrošači imali povjerenja u i koristi od digitalne dimenzije unutarnjeg tržišta, neophodno je da imaju pristup jednostavnim, učinkovitim, brzim i jeftinim načinima rješavanja sporova koji proizlaze iz online prodaje robe ili pružanja usluga. Ovo je posebno važno kada potrošači kupuju prekogranično.
(3)
U svojoj Komunikaciji od 13. travnja 2011. pod naslovom „Zakon o jedinstvenom tržištu - Dvanaest poluga za poticanje rasta i jačanje povjerenja - ‚Zajedno za novi rast’”, Komisija je prepoznala zakonodavstvo o alternativnom načinu rješavanja sporova (ARS) koje uključuje elektroničku dimenziju trgovine kao jednu od dvanaest poluga za poticanje rasta i jačanje povjerenja na jedinstvenom tržištu.
(4)
Rascjepkanost unutarnjeg tržišta otežava nastojanja za poticanje konkurentnosti i rasta. Nadalje, nejednaka dostupnost, kvaliteta i svijest o jednostavnim, učinkovitim i jeftinim načinima za rješavanje sporova koji proizlaze iz prodaje robe ili pružanja usluga diljem Unije predstavlja prepreku unutar unutarnjeg tržišta koja narušava povjerenje potrošača i trgovaca u prekograničnu kupnju i prodaju.
(5)
U svojim zaključcima od 24.-25. ožujka i 23. listopada 2011., Europsko vijeće pozvalo je Europski parlament i Vijeće da do kraja 2012. donesu prvi paket prioritetnih mjera za davanje novog poticaja jedinstvenom tržištu.
(6)
Unutarnje tržište je stvarnost za potrošače u njihovom svakodnevnom životu, kada putuju, kupuju i plaćaju. Potrošači imaju ključnu ulogu na unutarnjem tržištu te bi se stoga trebali nalaziti u njegovom središtu. Digitalna dimenzija unutarnjeg tržišta postaje ključna za potrošače i trgovce. Potrošači sve više kupuju online i sve veći broj trgovaca prodaje online. Potrošači i trgovci bi se trebali osjećati pouzdano pri provođenju online transakcija tako da je ključno ukloniti postojeće prepreke i potaknuti povjerenje potrošača. Dostupnost pouzdanog i učinkovitog online rješavanja sporova (ORS) znatno bi pomoglo ostvarivanju ovog cilja.
(7)
Mogućnost traženja jednostavnog i jeftinog rješenja sporova može potaknuti povjerenje potrošača i trgovaca u jedinstveno digitalno tržište. Potrošači i trgovci, međutim, još uvijek se suočavaju s preprekama za pronalaženje izvansudskih rješenja svojih sporova nastalih iz prekograničnih online transakcija. Stoga takvi sporovi trenutačno često ostaju neriješeni.
(8)
ORS nudi jednostavno, učinkovito, brzo i jeftino izvansudsko rješenje njihovih sporova koji nastaju iz prekograničnih online transakcija. Međutim, trenutačno postoji nedostatak mehanizama koji potrošačima i trgovcima dozvoljavaju rješavanje takvih sporova elektroničkim sredstvima; ovo vodi do štete za potrošače, djeluje kao prepreka, posebno, za prekogranične online transakcije te stvara nejednake uvjete za trgovce pa stoga ometa cjelokupni razvoj online trgovine.
(9)
Ova bi se Uredba trebala primjenjivati na izvansudsko rješavanje sporova koje su pokrenuli potrošači s prebivalištem u Uniji protiv trgovaca s poslovnim nastanom u Uniji koji su obuhvaćeni Direktivom 2013/11/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2013. o alternativnom rješavanju potrošačkih sporova (Direktiva o alternativnom rješavanju potrošačkih sporova) (3).
(10)
Kako bi se osiguralo da se platforma za ORS također može koristiti za postupke ARS koji trgovcima omogućuju da podnose pritužbe protiv potrošača, ova bi se Uredba također trebala primjenjivati na izvansudsko rješavanje sporova koje pokreću trgovci protiv potrošača kada odgovarajuće postupke ARS nude subjekti za ARS navedeni u skladu s člankom 20. stavkom 2. Direktive 2013/11/EU. Primjena ove Uredbe na takve sporove ne bi smjela nametati državama članicama obvezu da osiguraju da subjekti za ARS nude takve postupke.
(11)
Premda koristi od platforme za ORS imaju posebno potrošači i trgovci koji obavljaju prekogranične online transakcije, ova bi se Uredba trebala primjenjivati i na domaće online transakcije radi omogućivanja istinski jednakih pravila u području online trgovine za sve.
(12)
Ova Uredba ne bi trebala dovoditi u pitanje Direktivu 2008/52/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2008. o nekim aspektima mirenja u građanskim i trgovačkim stvarima (4).
(13)
Definicija „potrošača” trebala bi obuhvaćati fizičke osobe koje djeluju izvan svoje trgovačke, poslovne, obrtničke ili profesionalne djelatnosti. Međutim, ako je ugovor sklopljen djelomično za namjene trgovačke djelatnosti osobe i djelomično izvan okvira te njezine djelatnosti (ugovori s dvojnom namjenom) pri čemu je namjena trgovačke djelatnosti tako ograničena da ne prevladava u cjelokupnom kontekstu ponude, tu bi osobu također trebalo smatrati potrošačem.
(14)
Definicija „ugovora o online prodaji ili uslugama” trebala bi obuhvaćati ugovor o prodaji ili ugovor o uslugama u kojem je trgovac, ili njegov posrednik, ponudio robu ili usluge putem internetskih stranica ili drugim elektroničkim sredstvima, a potrošač je naručio tu robu ili usluge na tim internetskim stranicama ili putem drugih elektroničkih sredstava. Ovo bi također trebalo obuhvaćati slučajeve kada je potrošač pristupio internetskim stranicama ili drugoj usluzi informacijskog društva putem mobilnog elektroničkog uređaja, npr. mobilnog telefona.
(15)
Ova se Uredba ne bi trebala odnositi na sporove između potrošača i trgovaca koji proizlaze iz ugovora o prodaji ili ugovora o uslugama koji nisu sklopljeni online i na sporove između trgovaca.
(16)
Ovu bi Uredbu trebalo promatrati u odnosu na Direktivu 2013/11/EU kojom se zahtjeva da države članice osiguraju da se svi sporovi između potrošača s prebivalištem i trgovaca s poslovnim nastanom u Uniji koji proizlaze iz prodaje robe ili pružanja usluga mogu podnijeti subjektu za ARS.
(17)
Države članice trebale bi poticati potrošače da prije podnošenja pritužbe subjektu za ARS putem platforme za ORS na bilo koji primjeren način kontaktiraju trgovca s ciljem prijateljskog rješavanja spora.
(18)
Ova Uredba ima za cilj stvoriti platformu za ORS na razini Unije. Platforma za ORS trebala bi imati oblik interaktivne internetske stranice koja potrošačima i trgovcima koji traže izvansudsko rješenje sporova proizašlih iz online transakcija nudi jedinstvenu početnu točku. Platforma za ORS trebala bi osiguravati opće informacije vezano uz izvansudsko rješavanje ugovornih sporova između trgovaca i potrošača koji proizlaze iz ugovora o online prodaji i uslugama. Trebala bi potrošačima i trgovcima omogućiti podnošenje pritužbi ispunjavanjem elektroničkog obrasca za pritužbe dostupnog na svim službenim jezicima institucija Unije te prilaganje odgovarajuće dokumentacije. Pritužbe bi se putem platforme trebale prenositi subjektu za ARS nadležnom za rješavanje predmetnog spora. Platforma za ORS trebala bi besplatno nuditi alat za elektroničko upravljanje predmetima koji subjektima za ARS omogućuje da vode postupke rješavanja sporova sa strankama posredstvom platforme za ORS. Subjekti za ARS ne bi trebali biti obvezni koristiti alat za upravljanje predmetima.
(19)
Komisija bi trebala biti odgovorna za izradu, upravljanje i održavanje platforme za ORS te osigurati sva tehnička sredstva neophodna za funkcioniranje platforme. Platforma za ORS trebala bi nuditi funkciju elektroničkog prijevoda koja omogućuje strankama i subjektu za ARS da informacije koje se razmjenjuju putem platforme za ORS i koje su nužne za rješavanje sporova, prema potrebi, dobiju u prijevodu. Ta bi funkcija trebala biti u stanju obraditi sve potrebne prijevode te bi prema potrebi trebala imati ljudsku podršku. Komisija bi također trebala osigurati, na platformi za ORS, informacije za podnositelje pritužbe o mogućnosti traženja pomoći od kontakt točaka za ORS.
(20)
Platforma za ORS trebala bi omogućiti sigurnu međusobnu razmjenu podataka sa subjektima za ARS i poštovati načela na kojima se temelji Europski okvir za interoperabilnost usvojen u skladu s Odlukom 2004/387/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o interoperabilnom pružanju paneuropskih elektroničkih usluga javne vlasti javnim upravama, poduzetnicima i građanima (IDABC) (5).
(21)
Platforma za ORS trebala bi biti dostupna, posebno putem portala „Tvoja Europa” usvojenog u skladu s Prilogom II. Odluci 2004/387/EZ, koji pruža pristup paneuropskim višejezičnim elektroničkim informacijskim i interaktivnim uslugama za poduzeća i građane u Uniji. Platformu za ORS trebalo bi posebno istaknuti na portalu „Tvoja Europa”.
(22)
Platforma za ORS na razini Unije trebala bi se graditi na postojećim subjektima za ARS u državama članicama i poštovati pravne tradicije država članica. Subjekti za ARS kojima se podnose pritužbe putem platforme za ORS trebali bi stoga primjenjivati vlastita pravila postupanja, uključujući pravila o troškovima. Međutim, ovom Uredbom namjerava se uspostaviti zajedničke propise primjenljive na postupke koji će zaštiti njihovu učinkovitost. Ovo uključuje pravila koja osiguravaju da rješavanje sporova ne zahtjeva fizičku prisutnost stranaka ni njihovih predstavnika pred subjektom za ARS, osim ako pravila postupanja predviđaju tu mogućnost i ako su stranke s tim suglasne.
(23)
Osiguravanjem da su na platformi za ORS registrirani svi subjekti za ARS navedeni u skladu s člankom 20. stavkom 2. Direktive 2013/11/EU trebalo bi omogućiti potpunu raspoloživost online izvansudskog rješavanja sporova proizašlih iz ugovora o online prodaji ili uslugama.
(24)
Ovom se Uredbom ne bi trebalo sprečavati funkcioniranje postojećih subjekata za rješavanje sporova koji u Uniji djeluju online ni mehanizama ORS-a. Njome se ne bi trebalo sprečavati subjekte ni mehanizme za rješavanje sporova da rješavaju sporove koji su im izravno podneseni.
(25)
U svakoj državi članici trebalo bi odrediti kontakt točke za ORS koje imaju najmanje dva savjetnika za ORS. Kontakt točke za ORS trebale bi pružati podršku strankama uključenima u spor koji se podnosi putem platforme za ORS bez obveze prevođenja dokumenata vezanih uz spor. Države članice trebale bi imati mogućnost prijenosa odgovornosti s kontakt točaka za ORS na centre europske mreže potrošačkih centara. Države članice trebale bi iskoristiti tu mogućnost radi omogućivanja da kontakt točke za ORS u potpunosti iskoriste iskustvo centara mreže europskih potrošačkih centara za lakše rješavanje sporova između potrošača i trgovaca. Komisija bi trebala uspostaviti mrežu kontakt točaka za ORS radi olakšavanja njihove suradnje i njihovog rada te u suradnji s državama članicama osigurati odgovarajuće osposobljavanje za kontakt točke za ORS.
(26)
Pravo na učinkoviti pravni lijek i pravo na pravedno suđenje temeljna su prava utvrđena u članku 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima. ORS nije namijenjen i ne može biti ustanovljen tako da zamijeni sudske postupke, niti bi potrošače ili trgovce trebao lišiti njihovih prava da pravnu zaštitu traže sudskim putem. Ovom se Uredbom stoga ne bi trebalo sprečavati stranke da ostvare svoja prava pristupa pravosudnom sustavu.
(27)
Obrada podataka u skladu s ovom Uredbom trebala bi biti podložna striktnim jamstvima povjerljivosti te bi trebala biti u skladu s pravilima za zaštitu osobnih podataka utvrđenima u Direktivi 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom prijenosu takvih podataka (6) te Uredbi (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (7).Ta bi se pravila trebala primjenjivati na obradu osobnih podataka koju različiti akteri platforme za ORS provode u skladu s ovom Uredbom, bilo da djeluju samostalno ili zajednički s drugim takvim akterima.
(28)
Subjekti na koje se odnose podaci trebali bi biti obaviješteni o obradi osobnih podataka na platformi za ORS i za to dati svoj pristanak, a trebali bi biti obaviješteni i o svojim pravima u pogledu te obrade, putem sveobuhvatne obavijesti o zaštiti privatnosti koju javno objavljuje Komisija i u kojoj se na čistom i jednostavnom jeziku objašnjavaju postupci obrade provedeni pod odgovornošću različitih aktera na platformi, u skladu s člancima 11. i 12. Uredbe (EZ) br. 45/2001 i s nacionalnim zakonodavstvom donesenim u skladu s člancima 10. i 11. Direktive 95/46/EZ.
(29)
Ovom se Uredbom ne bi smjelo dovoditi u pitanje potpunu primjenu odredaba o povjerljivosti u nacionalnom zakonodavstvu koje se odnosi na ARS.
(30)
Radi osiguranja šire svijesti potrošača o postojanju platformi za ORS, trgovci s nastanom u Uniji koji sudjeluju u ugovorima o elektroničkoj prodaji ili uslugama trebali bi osigurati na svojim internetskim stranicama elektroničku poveznicu s platformom za ORS. Trgovci bi također trebali objaviti svoje adrese elektroničke pošte tako da potrošači imaju prvu točku za kontakt. Značajan dio ugovora o online prodaji ili uslugama zaključuju se koristeći online mjesta trgovanja, koja spajaju ili olakšavaju online transakcije između potrošača i trgovaca. Online mjesta trgovanja su online platforme koje omogućuju trgovcima da svoje proizvode i usluge stave na raspolaganje potrošačima. Takva online mjesta trgovanja trebala bi stoga imati istu obvezu osiguranja elektroničke poveznice s platformom za ORS. Ova obveza ne bi trebala dovoditi u pitanje članak 13. Direktive 2013/11/EU o zahtjevu da trgovci obavijeste potrošače o postupcima za ARS kojima su ti trgovci obuhvaćeni te o tome jesu li se za rješavanje sporova s potrošačima obvezali na korištenje postupaka ARS. Nadalje, tom se obvezom ne bi trebalo dovesti u pitanje članak 6. stavak 1. točku (f) i članak 8. Direktive 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o pravima potrošača (8). Člankom 6. stavkom 1. točkom (t) Direktive 2011/83/EU za potrošačke ugovore koji su sklopljeni na daljinu ili izvan poslovnih prostora propisuje se da trgovac mora obavijestiti potrošača o mogućnosti korištenja mehanizma za izvansudsko rješavanje pritužbi i pravnu zaštitu kojem trgovac podliježe te načinima za pristup tom mehanizmu, prije nego li se potrošač obveže ugovorom. Iz istih razloga jačanja svijesti potrošača, države članice trebale bi poticati udruženja potrošača i poslovna udruženja da osiguraju elektroničku poveznicu s platformom za ORS.
(31)
Radi uvažavanja kriterija pomoću kojih subjekti za ARS utvrđuju svaki svoja područja primjene, ovlasti za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a trebalo bi prenijeti na Komisiju radi prilagodbe podatka koje podnositelj pritužbe mora dostaviti u elektroničkom obrascu za pritužbe koji je dostupan na platformi za ORS. Posebno je važno da Komisija obavi odgovarajuća savjetovanja tijekom pripremnog dijela posla, također i na stručnoj razini. Pri pripremi i sastavljanju delegiranih akata Komisija bi trebala osigurati istovremeni, pravovremeni i prikladan prijenos odgovarajućih dokumenata Europskom parlamentu i Vijeću.
(32)
Kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti provedbe ove Uredbe, Komisiji bi trebalo dodijeliti izvršne ovlasti vezano uz funkcioniranje platformi za ORS, načine podnošenja pritužbi i suradnju unutar mreže kontakt točaka za ORS. Te bi ovlasti trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela koja se odnose na mehanizme kojima države članice kontroliraju izvršavanje provedbenih ovlasti Komisije (9). Savjetodavni postupak trebalo bi koristiti za donošenje provedbenih akata vezanih uz elektronički obrazac za pritužbe s obzirom na njegove isključivo tehničke značajke. Ispitni postupak trebalo bi koristiti za donošenje pravila vezanih uz načine suradnje između savjetnikâ za ORS u mreži kontakt točaka za ORS.
(33)
U primjeni ove Uredbe, Komisija bi se, prema potrebi, trebala savjetovati s Europskim nadzornikom za sigurnost podataka.
(34)
S obzirom na to da cilj ove Uredbe, odnosno uspostavu europske platforme za ORS za online sporove uređenu zajedničkim pravilima ne mogu dostatno ostvariti države članice nego se zbog njegovog opsega i učinaka on na bolji način može ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.
(35)
Ovom se Uredbom poštuju temeljna prava i priznaju načela koja su posebno utvrđena Poveljom Europske unije o temeljnim pravima, i to prije svega njezinim člancima 7., 8., 38. i 47.
(36)
Provedeno je savjetovanje s Europskim nadzornikom za sigurnost podataka u skladu s člankom 28. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 45/2001, koji je svoje mišljenje dao 12. siječnja 2012. (10),
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet
Svrha ove Uredbe je, ostvarivanjem visoke razine zaštite potrošača, doprinositi pravilnom funkcioniranju unutarnjeg tržišta, a posebno njegovoj digitalnoj dimenziji osiguravajući europsku platformu za ORS („Platforma za ORS”) olakšavajući neovisno, nepristrano, transparentno, učinkovito, brzo i izvansudsko online rješavanje sporova između potrošača i trgovaca.
Članak 2.
Područje primjene
1. Ova se Uredba primjenjuje na izvansudsko rješavanje sporova vezanih uz ugovorne obveze koje proizlaze iz ugovora o online prodaji ili uslugama između potrošača s prebivalištem u Uniji i trgovaca s poslovnim nastanom u Uniji, posredstvom subjekta za ARS u skladu s člankom 20. stavkom 2. Direktive 2013/11/EU, a što uključuje i korištenje platforme za ORS.
2. Ova se Uredba na izvansudsko rješavanje sporova iz stavka 1., koje je pokrenuo trgovac protiv potrošača, primjenjuje u mjeri u kojoj zakonodavstvo države članice u kojoj potrošač ima uobičajeno prebivalište dozvoljava rješavanje sporova posredstvom subjekta za ARS.
3. Države članice obavještavaju Komisiju dopušta li njihovo zakonodavstvo da se sporovi iz stavka 1. koje trgovac pokreće protiv potrošača rješavaju posredstvom subjekta za ARS ili ne. Kada dostavljaju popis iz članka 20. stavka 2. Direktive 2013/11/EU, nadležna tijela obavještavaju Komisiju o subjektima za ORS koji rješavaju takve sporove.
4. Primjena ove Uredbe na sporove iz stavka 1. koje trgovac pokreće protiv potrošača ne bi smjela nametati državama članicama da moraju osigurati da subjekti za ARS nude takve postupke za izvansudsko rješavanje takvih sporova.
Članak 3.
Odnos prema drugim pravnim aktima Unije
Ova Uredba ne dovodi u pitanje Direktivu 2008/52/EZ.
Članak 4.
Definicije
1. Za potrebe ove Uredbe:
(a)
„potrošač” znači potrošač u smislu točke (a) članka 4. stavka 1. Direktive 2013/11/EU;
(b)
„trgovac” znači trgovac u smislu članka 4. stavka 1. točke (b) Direktive 2013/11/EU;
(c)
„ugovor o prodaji” znači ugovor o prodaji u smislu članka 4. stavka 1. točke (c) Direktive 2013/11/EU;
(d)
„ugovor o uslugama” znači ugovor o uslugama u smislu članka 4. stavka 1. točke (d) Direktive 2013/11/EU;
(e)
„ugovor o online prodaji ili uslugama” znači ugovor o prodaji ili ugovor o uslugama u kojem je trgovac ili njegov posrednik ponudio robu ili usluge putem internetskih stranica ili drugim elektroničkim sredstvima, a potrošač je tu robu ili usluge naručio na tim internetskim stranicama ili putem drugih elektroničkih sredstava.
(f)
„online tržište” znači pružatelj usluga, kako je utvrđeno u članku 2. točki (b) Direktive 2000/31/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2000. o određenim pravnim aspektima usluga informacijskog društva na unutarnjem tržištu, posebno elektroničke trgovine („Direktiva o elektroničkoj trgovini”) (11), kojom se potrošačima i trgovcima omogućuje da ugovor o online prodaji ili uslugama sklope na internetskoj adresi online tržišta.
(g)
„elektronička sredstva” znači korištenje elektroničke opreme za obradu (uključujući digitalnu kompresiju) i pohranu podataka koji se šalju, prenose i zaprimaju žičanom vezom, radiovezom, optičkim sredstvima ili drugim elektromagnetskim sredstvima;
(h)
„postupak alternativnog rješavanja sporova” („postupak ARS”) znači postupak izvansudskog rješavanja sporova iz članka 2. ove Uredbe;
(i)
„subjekt za alternativno rješavanja sporova” („subjekt za ARS”) znači subjekt za ARS u smislu članka 4. stavka 1. točke (h) Direktive 2013/11/EU;
(j)
„podnositelj pritužbe” znači potrošač ili trgovac koji je podnio pritužbu posredstvom platforme za ORS;
(k)
„tužena stranka” znači potrošač ili trgovac protiv kojeg je podnesena pritužba posredstvom platforme za ORS;
(l)
„nadležno tijelo” znači javno tijelo utvrđeno u članku 4. stavku 1. točki (i) Direktive 2013/11/EU;
(m)
„osobni podaci” znači svi podaci koji se odnose na identificiranu osobu ili osobu koju je moguće identificirati („subjekt na kojeg se odnose podaci”); osoba koju je moguće identificirati znači osobu čiji je identitet moguće utvrditi, izravno ili neizravno, a posebno navođenjem identifikacijskog broja ili jednog ili više čimbenika specifičnih za njegov fizički, fiziološki, mentalni, gospodarski, kulturni ili socijalni identitet.
2. Mjesto poslovnog nastana trgovca ili subjekta za ORS utvrđuje se u skladu s člankom 4. stavcima 2. odnosno 3. Direktive 2013/11/EU.
POGLAVLJE II.
PLATFORMA ZA ORS
Članak 5.
Uspostava platforme za ORS
1. Komisija razvija platformu za ORS (i odgovorna je za njezino funkcioniranje, uključujući funkcije prevođenja neophodne za potrebe ove Uredbe, njezino održavanje, financiranje i sigurnost podataka. Platforma za ORS prilagođena je korisnicima. Razvoj, upravljanje i održavanje platforme za ORS osigurava da se privatnost njezinih korisnika poštuje od faze izrade pa nadalje („integrirana zaštita privatnosti”) i da je platforma za ORS dostupna i upotrebljiva za sve, uključujući osjetljive korisnike („univerzalna izvedba”), koliko god je to moguće.
2. Platforma za ORS je jedinstvena početna točka za potrošače i trgovce koji traže izvansudsko rješavanje sporova obuhvaćenih ovom Uredbom. Ona je interaktivna internetska stranica kojoj se može pristupiti elektroničkim putem i besplatno na svim službenim jezicima institucija Unije.
3. Komisija bi trebala učiniti platformu za ORS dostupnom, prema potrebi, putem svoje internetske stranice koja informira građane i poslovne subjekte u Uniji, a posebno putem portala „Tvoja Europa” uspostavljenog u skladu s Odlukom 2004/387/EZ.
4. Platforma za ORS ima sljedeće funkcije:
(a)
osigurava elektronički obrazac za pritužbe koji može podnijeti „podnositelj pritužbe” u skladu s člankom 8.;
(b)
obavješćuje tužene stranke o pritužbi;
(c)
identificira nadležni subjekt za ARS ili subjekte te prenosi pritužbu subjektu za ARS, koji su se stranke dogovorile koristiti, u skladu s člankom 9.;
(d)
besplatno nudi alat za elektroničko upravljanje predmetima, koji omogućuje strankama i subjektu za ARS da postupke rješavanja sporova provodi online putem platforme za ORS;
(e)
osigurava strankama i subjektu za ARS prijevod podataka koji su nužni za rješavanje spora i njegovu razmjenu putem platforme za ORS;
(f)
osigurava elektronički obrazac pomoću kojeg subjekti za ARS prenose podatke iz točke (c) članka 10.;
(g)
osigurava sustav za povratne informacije koji omogućuje strankama da izraze svoja stajališta o funkcioniranju platforme za ORS i subjektu za ARS koji je rješavao njihov spor;
(h)
objavljuje sljedeće:
i.
opće informacije o ARS-u kao sredstvu za izvansudsko rješavanje sporova;
ii.
informacije o subjektima za ARS navedenim u skladu s člankom 20. stavkom 2. Direktive 2013/11/EU koji su nadležni za rješavanje sporova obuhvaćenih ovom Uredbom;
iii.
elektronički vodič o tome kako podnositi pritužbe putem platforme za ORS;
iv.
informacije, uključujući kontakt podatke o točkama kontakta za ORS koje su odredile države članice u skladu s člankom 7. stavkom 1. ove Uredbe.
v.
statističke podatke o ishodu sporova koji su subjektima za ORS preneseni putem platforme za ORS.
5. Komisija osigurava da su svi podaci iz stavka 4. točke (h) točni, ažurirani i osigurani na jednostavan, razumljiv i lako dostupan način.
6. Subjekti za ARS navedeni u skladu s člankom 20. stavkom 2. Direktive 2013/11/EU koji su nadležni za rješavanje sporova obuhvaćenih ovom Uredbom registriraju se elektroničkim putem na platformi za ORS.
7. Komisija usvaja mjere vezane uz načine izvršenja funkcija predviđenih u stavku 4. ovog članka putem provedbenih akata. Ti se provedbeni akti donose u skladu postupkom ispitivanja iz članka 16. stavka 3. ove Uredbe.
Članak 6.
Ispitivanje platforme za ORS
1. Komisija do 9. siječnja 2015. ispituje tehničku funkcionalnost i prilagođenost korisnicima platforme za ORS te obrasca za pritužbe, što uključuje i prijevod. Ispitivanje se obavlja i vrednuje u suradnji sa stručnjacima za ORS iz država članica te predstavnika potrošača i trgovaca. Komisija dostavlja izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o rezultatima ispitivanja te poduzima odgovarajuće mjere za rješavanje mogućih problema radi osiguravanja učinkovitog funkcioniranja platforme za ORS.
2. U izvješću iz stavka 1. ovog članka Komisija također opisuje tehničke i organizacijske mjere koje namjerava poduzeti kako bi osigurala da platforma za ORS ispunjava zahtjeve privatnosti navedene u Uredbi (EZ) br. 45/2001.
Članak 7.
Mreža kontakt točaka za ORS
1. Svaka država članica imenuje kontaktnu točku za ORS, a njezin naziv i kontakt podatke dostavlja Komisiji. Države članice mogu prenijeti odgovornost za kontaktne točke za ORS na svoje centre mreže europskih potrošačkih centara te na udruženja potrošača ili bilo koje drugo tijelo. Svaka kontakt točka za ORS ima najmanje dva savjetnika za ORS.
2. Kontakt točke za ORS pružaju podršku za rješavanje sporova vezanih uz pritužbe podnesene putem platforme za ORS ispunjavajući sljedeće funkcije:
(a)
ako je potrebno, olakšavaju komunikaciju između stranaka i nadležnog subjekta za ARS, koji može uključivati, posebno:
i.
pomoć pri podnošenju, prema potrebi, odgovarajuće dokumentacije;
ii.
pružanje strankama i subjektima za ARS općih informacija o pravima potrošača u odnosu na ugovore o prodaji ili ugovore o uslugama koji se primjenjuju u državi članici kontakt točke za ORS koja ima predmetne savjetnike za ORS;
iii.
pružanje informacija o funkcioniranju platforme za ORS;
iv.
osiguravanje objašnjenja o pravilima postupanja koja primjenjuju identificirani subjekti za ARS;
v.
obavještavanje podnositelja pritužbe o drugim sredstvima pravne zaštite kada se spor ne može riješiti putem platforme za ORS;
(b)
podnošenje izvješća o aktivnostima Komisiji i državama članicama, na temelju praktičnog iskustva stečenog iz provođenja svojih funkcija, svake dvije godine.
3. Kontakt točka za ORS nije obvezna izvršavati funkcije navedene u stavku 2. u slučaju sporova u kojima stranke imaju uobičajeno prebivalište u istoj državi članici.
4. Neovisno o stavku 3., države članice mogu odlučiti, uzimajući u obzir nacionalne okolnosti, da kontakt točka za ORS izvršava jednu ili više funkcija navedenih u stavku 2. u slučaju sporova u kojima stranke imaju uobičajeno prebivalište u istoj državi članici.
5. Komisija uspostavlja mrežu kontaktnih točaka („mreža kontaktnih točaka za ORS”) koja omogućuje suradnju između kontaktnih točaka i doprinosi provođenju funkcija navedenih u stavku 2.
6. Komisija najmanje dva puta godišnje saziva sastanak članova mreže kontaktnih točaka za ORS s ciljem omogućivanja razmjene najboljih praksi i rasprave o eventualno ponavljajućim problemima u upravljanju platformom za ORS.
7. Komisija usvaja pravila o načinima suradnje između kontakt točaka za ORS putem provedbenih akata. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 16. stavka 3.
Članak 8.
Podnošenje pritužbe
1. Kako bi podnio pritužbu na platformi za ORS, podnositelj pritužbe ispunjava elektronički obrazac za pritužbu. Obrazac za pritužbu prilagođen je korisnicima i lako dostupan na platformi za ORS.
2. Podaci koje dostavlja podnositelj pritužbe moraju biti dovoljni da se utvrdi nadležni subjekt za ARS. Ti su podaci navedeni u Prilogu ovoj Uredbi. Podnositelj pritužbe može priložiti dokumente u prilog svojoj pritužbi.
3. Kako bi se uzeli u obzir kriteriji pomoću kojih subjekti za ARS, koji su navedeni u skladu s člankom 20. stavkom 2. Direktive 2013/11/EU i koji rješavaju sporove obuhvaćene ovom Uredbom, utvrđuju svoja područja primjene, Komisija ima pravo donositi delegirane akte u skladu s člankom 17. ove Uredbe radi prilagodbe podataka navedenih u Prilogu ovoj Uredbi.
4. Komisija utvrđuje pravila vezana uz načine za podnošenje elektroničkog obrasca za pritužbe putem provedbenih akata. Ti se provedbeni akti donose u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 16. stavka 2.
5. Samo podaci koji su dostatni, bitni i nepretjerani u odnosu na svrhe u koje se prikupljaju dalje se obrađuju putem elektroničkog obrasca za pritužbe i njegove priloge.
Članak 9.
Obrada i slanje pritužbe
1. Pritužba podnesena na platformi za ORS obrađuje se ako su svi potrebni odjeljci elektroničkog obrasca za pritužbe ispunjeni.
2. Ako obrazac za pritužbu nije u potpunosti ispunjen, podnositelj pritužbe obavještava se da se pritužba ne može dalje obraditi ako ne osigura podatke koji nedostaju.
3. Po primitku u potpunosti ispunjenog obrasca za pritužbu, platforma za ORS na jednostavan način i bez odlaganja šalje tuženoj stranci na jednom od službenih jezika institucija Unije koji je ta stranka odabrala, pritužbu zajedno sa sljedećim podacima:
(a)
podatak da se stranke moraju usuglasiti o subjektu za ARS da bi mu se pritužba mogla podnijeti te da se pritužba dalje ne obrađuje ako stranke ne postignu sporazum ili ako se ne utvrdi nadležni subjekt za ARS;
(b)
podatak o subjektu ili subjektima za ARS koji su nadležni za rješavanje pritužbe, ako su navedeni na elektroničkom obrascu za pritužbu ili ako su na platformi za ORS utvrđeni na temelju podataka podnesenih u tom obrascu;
(c)
u slučaju da je tužena strana trgovac, poziv da unutar 10 kalendarskih dana navede:
-
obvezuje li se trgovac za rješavanje sporova s potrošačima ili je obvezan koristiti posebni subjekt za ARS, i
-
osim ako je trgovac obvezan koristiti posebni subjekt za ARS, je li trgovac voljan koristiti neki subjekt ili subjekte za ARS od onih navedenih u točki (b);
(d)
u slučaju da je tužena strana potrošač, a trgovac je obvezan koristiti posebni subjekt za ARS, poziv za postizanje suglasnosti o tom subjektu za ARS unutar 10 kalendarskih dana ili, u slučaju da trgovac nije obvezan koristiti određeni subjekt za ARS, poziv da se odabere jedan ili više subjekata za ARS od onih iz točke (b);
(e)
naziv i kontakt detalji kontakt točke za ORS u državi članici u kojoj tužena stranka ima prebivalište ili poslovni nastan, kao i kratki opis funkcija iz točke (a) članka 7. stavka 2.
4. Kada od tužene stranke primi podatke iz stavka 3. točke (c) ili točke (d), platforma za ORS na lako razumljiv način i bez odlaganja šalje podnositelju pritužbe na jednom od službenih jezika institucija Unije koji je ta stranka odabrala, sljedeće podatke:
(a)
podatke iz stavka 3. točke (a);
(b)
u slučaju da je podnositelj pritužbe potrošač, podatke o subjektu ili subjektima za ARS koje je naveo trgovac u skladu sa stavkom 3. točkom (c) i poziv da u roku od 10 kalendarskih dana dâ suglasnost u pogledu subjekta za ARS;
(c)
u slučaju da je podnositelj pritužbe trgovac i trgovac nije obvezan koristiti posebni subjekt za ARS, podatke o subjektu ili subjektima za ARS koje je naveo potrošač u skladu sa stavkom 3. točkom (d) i poziv da u roku od 10 kalendarskih dana dâ suglasnost u pogledu subjekta za ARS;
(d)
naziv i kontakt detalje kontakt točke za ORS u državi članici u kojoj podnositelj pritužbe ima prebivalište ili poslovni nastan, kao i kratki opis funkcija iz članka 7. stavka 2. točke (a).
5. Podaci iz stavka 3. točke (b) i stavka 4. točaka (b) i (c) uključuju opis sljedećih značajki svakog subjekta za ARS:
(a)
naziv, kontakt detalje i internetsku adresu subjekta za ARS;
(b)
pristojbe za postupak ARS, prema potrebi;
(c)
jezik ili jezike na kojima se obavlja postupak ARS;
(d)
prosječnu duljinu postupka ARS;
(e)
obvezujuću ili neobvezujuću prirodu ishoda postupka ARS;
(f)
razloge zbog kojih subjekt za ARS može odbiti rješavanje određenog spora u skladu s člankom 5. stavkom 4. Direktive 2013/11/EU.
6. Platforma za ORS automatski i bez odlaganja prenosi pritužbu subjektu za ARS koji su usuglasile stranke u skladu sa stavcima 3. i 4.
7. Subjekt za ARS kojem je podnesena pritužba bez odlaganja obavještava stranke o tome pristaje li ili odbija rješavati spor u skladu s člankom 5. stavkom 4. Direktive 2013/11/EU. Subjekt za ARS koji je pristao rješavati spor obavješćuje stranke i o pravilima postupanja te, prema potrebi, o troškovima predmetnog postupka rješavanja spora.
8. Kada stranke ne postignu dogovor u roku od 30 kalendarskih dana nakon podnošenja obrasca za pritužbu subjektu za ARS ili subjekt za ARS odbije rješavati spor, pritužba se dalje ne obrađuje. Podnositelj pritužbe obavješćuje se o mogućnosti da za opće informacije o drugim sredstvima pravne zaštite kontaktira savjetnika za ORS.
Članak 10.
Rješavanje spora
Subjekt za ARS koji je pristao rješavati spor u skladu s člankom 9. ove Uredbe:
(a)
zaključuje postupak za ARS unutar roka iz članka 8. točke (e) Direktive 2013/11/EU;
(b)
ne zahtijeva fizičku prisutnost stranaka ili njihovih predstavnika, osim ako pravila postupka predviđaju tu mogućnost i ako su stranke s tim suglasne;
(c)
bez odlaganja prenosi sljedeće informacije o platformi za ORS:
i.
datum primitka spisa s pritužbom;
ii.
sadržaj spora;
iii.
datum zaključivanja postupka ARS;
iv.
rezultat postupka ARS;
(d)
nije dužan postupak ARS provesti putem platforme za ORS.
Članak 11.
Baza podataka
Komisija poduzima odgovarajuće mjere za uspostavu i održavanje elektroničke baze podataka u kojoj pohranjuje sve informacije obrađene u skladu s člankom 5. stavkom 4. i člankom 10. točkom (c) uzimajući u obzir članak 13. stavak 2.
Članak 12.
Obrada osobnih podataka
1. Pristup podacima, uključujući osobne podatke, vezano uz spor i pohranjene u bazi podataka iz članka 11. dodjeljuje se, za potrebe iz članka 10., samo subjektu za ORS kojem je podnesen spor u skladu s člankom 9. Pristup istim informacija dodjeljuje se kontakt točkama za ORS, u onoj mjeri u kojoj je to moguće, za potrebe iz članka 7. stavaka 2. i 4.
2. Komisija ima pristup podacima koji se obrađuju u skladu s člankom 10. za potrebe nadzora uporabe i funkcioniranja platforme za ORS i pripremu izvješća iz članka 21. Ona obrađuje osobne podatke o korisnicima platforme za ORS u mjeri u kojoj su oni potrebni za funkcioniranje i održavanje platforme za ORS, uključujući za potrebe nadzora uporabe platforme za ORS od strane subjekata za ARS i kontakt točaka za ORS.
3. Osobni podaci vezani uz spor čuvaju se u bazi podataka iz stavka 1. ovog članka samo za vrijeme potrebno za ostvarivanje namjena za koje su prikupljeni te da bi se osiguralo da subjekti na koje se osobni podaci odnose imaju pristup svojim osobnim podacima radi provođenja svojih prava te se automatski brišu najkasnije šest mjeseci nakon datuma zaključivanja spora koji je prenesen platformi za ORS u skladu s člankom 10. točkom (c) podtočkom iii. Razdoblje pohranjivanja primjenjuje se i na osobne podatke koje subjekt za ARS ili kontakt točka za ORS koji su rješavali dotični spor čuvaju u nacionalnim spisima, osim ako pravila postupanja koja primjenjuje subjekt za ARS ili posebne odredbe nacionalnog prava propisuju dulje razdoblje pohrane.
4. Svaki savjetnik za ORS smatra se kontrolorom u pogledu svojih aktivnosti obrade podatka na temelju ove Uredbe i u skladu s člankom 2. točkom (d) Direktive 95/46/EZ i osigurava da te aktivnosti poštuju nacionalno zakonodavstvo doneseno na temelju Direktive 95/46/EZ u državi članici kontakt točke za ORS u kojoj se nalazi savjetnik za ORS.
5. Svaki subjekt za ARS smatra se kontrolorom u pogledu svojih aktivnosti obrade podatka na temelju ove Uredbe i u skladu s člankom 2. točkom (d) Direktive 95/46/EZ i osigurava da te aktivnosti poštuju nacionalno zakonodavstvo doneseno na temelju Direktive 95/46/EZ u državi članici u kojoj subjekt za ARS ima poslovni nastan.
6. U odnosu na svoje odgovornosti na temelju ove Uredbe i obuhvaćenu obradu osobnih podataka, Komisija se smatra kontrolorom u skladu s odredbama članka 2. točke (d) Uredbe (EZ) br. 45/2001.
Članak 13.
Povjerljivost i sigurnost podataka
1. Kontakt točke za ORS podložne su pravilima čuvanja profesionalne tajne ili drugim jednakovrijednim obvezama povjerljivosti kako je utvrđeno u zakonodavstvu predmetne države članice.
2. Komisija poduzima odgovarajuće tehničke i organizacijske mjere za osiguranje zaštite podataka koji se obrađuju na temelju ove Uredbe, uključujući odgovarajući nadzor pristupa podacima, plan zaštite te upravljanje incidentima u vezi sa sigurnošću u skladu s člankom 22. Uredbe (EZ) br. 45/2001.
Članak 14.
Informiranje potrošača
1. Trgovci s poslovnim nastanom u Uniji koji sudjeluju u ugovorima o online prodaji ili uslugama te online tržišta uspostavljena u Uniji na svojim internetskim stranicama osiguravaju elektronsku poveznicu s platformom za ORS. Ta je poveznica lako dostupna za potrošače. Trgovci s poslovnim nastanom u Uniji koji sudjeluju u ugovorima o online prodaji ili uslugama također bi trebali navesti svoju internetsku adresu.
2. Trgovci s nastanom u Uniji koji sudjeluju u ugovorima o online prodaji ili uslugama, koji su obvezni koristiti jedan ili više subjekata za ARS za rješavanje sporova s potrošačima, obavješćuju potrošače o postojanju platforme za ORS i mogućnosti korištenja platforme za ORS za rješavanje njihovih sporova. Oni osiguravaju elektroničku poveznicu s platformom za ORS na svojim internetskim stranicama, ako je ta ponuda podnesena elektroničkom poštom, u toj elektroničkoj poruci. Informacije se osiguravaju, prema potrebi, i u općim uvjetima primjenljivim na ugovore o online prodaji ili uslugama.
3. Stavci 1. i 2. ovog članka ne dovode u pitanje članak 13. Direktive 2013/11/EU i osiguranje informacija za potrošače o postupcima izvansudske pravne zaštite sadržanima u pravnim aktima Unije koji se primjenjuju kao nadopuna ovom članku.
4. Popis subjekata za ARS iz članaka 20. stavka 4. Direktive 2013/11/EU i njegovih ažuriranih izdanja objavljuje se na platformi za ORS.
5. Države članice osiguravaju da subjekti za ARS, centri mreže europskih potrošačkih centara, nadležna tijela utvrđena u skladu s člankom 18. stavkom 1. Direktive 2013/11/EU te, prema potrebi, tijela utvrđena u skladu s člankom 14. stavkom 2. Direktive 2013/11/EU osiguravaju elektroničku poveznicu s platformom za ORS.
6. Države članice potiču udruženja potrošača i poslovna udruženja da osiguraju elektroničku poveznicu za platformu za ORS.
7. Kada su trgovci obvezni osigurati informacije u skladu sa stavcima 1. i 2. te odredbama iz stavka 3., oni, prema potrebi, te informacije osiguravaju zajedno.
Članak 15.
Uloga nadležnih tijela
Nadležno tijelo svake države članice procjenjuje ispunjavaju li subjekti za ARS uspostavljeni u toj državi članici obveze utvrđene u ovoj Uredbi.
POGLAVLJE III.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 16.
Postupak odbora
1. Komisiji pomaže odbor. Taj odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 4. Uredbe (EU) br. 182/2011.
3. Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
4. Kada se mišljenje odbora prema stavcima 2. i 3. dobiva pismenim postupkom, taj se postupak okončava bez rezultata kada, unutar vremenskog ograničenja za davanje mišljenja, predsjednik odbora tako odluči ili tako zahtijeva jednostavna većina članova odbora.
Članak 17.
Izvršavanje delegiranja
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.
2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 8. stavka 3. dodjeljuje se na neodređeno vrijeme od 8. srpnja 2013.
3. Europski parlament ili Vijeće može u bilo kojem trenutku opozvati delegaciju ovlasti iz članka 8. stavka 3. Odlukom o opozivu prestaje delegiranje ovlasti navedeno u toj odluci. Ona proizvodi pravne učinke dan nakon objave u Službenom listu Europske unije ili na kasniji datum naveden u spomenutoj odluci. Ona ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim donese delegirani akt, Komisija o tome istodobno obavještava Europski parlament i Vijeće.
5. Delegirani akt donesen u skladu s člankom 8. stavkom 3. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće na njega ne uloži nijedan prigovor u roku od dva mjeseca od obavještavanja Europskog parlamenta ili Vijeća o tom aktu ili, prije isteka tog razdoblja ako su Europski parlament ili Vijeće obavijestili Komisiju da neće podnijeti prigovor. Taj se rok produžava za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta i Vijeća.
Članak 18.
Sankcije
Države članice utvrđuju pravila o sankcijama koje se primjenjuju na povrede ove Uredbe i poduzimaju sve potrebne mjere kojima se osigurava njihova provedba. Predviđene sankcije moraju biti učinkovite, razmjerne i odvraćajuće.
Članak 19.
Izmjena Uredbe (EZ) br. 2006/2004
U Prilogu Uredbi (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (12) dodaje se sljedeća točka:
„21.
Uredba (EU) br. 524/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2013. o online rješavanju potrošačkih sporova (Uredba o online rješavanju potrošačkih sporova) (SL L 165, 18.6.2013., str. 1.): članak 14.”
Članak 20.
Izmjena Direktive 2009/22/EZ
Direktiva 2009/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (13) mijenja se kako slijedi:
1.
U članku 1. stavcima 1. i 2. i točki (b) članka 6. stavka 2., riječi „direktive navedene u Prilogu I.” zamjenjuju se riječima „akti Unije navedeni u Prilogu I.”
2.
U naslovu Priloga I., riječi „POPIS DIREKTIVA” zamjenjuju se s riječima „POPIS AKATA UNIJE”.
3.
U Prilogu I. dodaje se sljedeća točka:
„15.
Uredba (EZ) br. 524/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2013. o online rješavanju potrošačkih sporova (Uredba o online rješavanju potrošačkih sporova) (SL L 165, 18.6.2013., str. 1.): članak 14.”
Članak 21.
Izvješća
1. Komisija dostavlja izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o funkcioniranju platforme za ORS na godišnjoj osnovi, a prvi put godinu nakon što je platforma za ORS započela s radom.
2. Do 9. srpnja 2018. i svake tri godine nakon toga Komisija podnosi Europskom parlamentu i Vijeću izvješće o provedbi ove Uredbe, uključujući posebno prilagođenost obrasca za pritužbe korisniku i moguću potrebu za prilagođavanje podataka navedenih u Prilogu ovoj Uredbi. Uz to izvješće prema potrebi dostavljaju se prijedlozi za prilagodbe ovoj Uredbi.
3. Kada se izvješća iz stavaka 1. i 2. podnose iste godine, podnosi se samo jedno zajedničko izvješće.
Članak 22.
Stupanje na snagu
1. Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
2. Ova se Uredba primjenjuje od 9. siječnja 2016. osim sljedećih odredaba:
-
članak 2. stavak 3. i članak 7. stavci 1. i 5., koji se primjenjuju od 9. srpnja 2015.
-
članak 5. stavci 1. i 7., članak 6., članak 7. stavak 7., članak 8. stavci 3. i 4. i članci 11., 16. i 17., koji se primjenjuju se od 8. srpnja 2013.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 21. svibnja 2013.