RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 461/2013
af 21. maj 2013
om indførelse af en endelig udligningstold på importen af visse typer polyethylenterephthalat (PET) med oprindelse i Indien efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 18 i forordning (EF) nr. 597/2009
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) ("grundforordningen"), særlig artikel 18,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. SAGSFORLØB
1. Gældende foranstaltninger
(1)
Ved forordning (EF) nr. 2603/2000 (2) indførte Rådet en endelig udligningstold på importen af visse typer polyethylenterephthalat ("PET") med oprindelse i bl.a. Indien. Ved forordning (EF) nr. 1645/2005 (3) ændrede Rådet niveauet for de gældende udligningsforanstaltninger over for importen af PET med oprindelse i Indien. Ændringerne var resultatet af en fremskyndet fornyet undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 20. Efter en udløbsundersøgelse indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 193/2007 (4) en endelig udligningstold for en periode på yderligere fem år. Udligningsforanstaltningerne blev efterfølgende ændret ved forordning (EF) nr. 1286/2008 (5) og gennemførelsesforordning (EU) nr. 906/2011 (6) efter en delvis interimsundersøgelse. Med gennemførelsesforordning (EU) nr. 559/2012 (7) blev en senere delvis interimsundersøgelse afsluttet uden en ændring af de gældende foranstaltninger. Ved afgørelse 2000/745/EF (8) godtog Kommissionen tilsagn om en mindsteimportpris fra tre eksporterende producenter i Indien.
(2)
Udligningsforanstaltningerne består i en specifik told. Tolden er mellem 0 og 106,5 EUR/ton på importen fra individuelt nævnte indiske producenter med en resttold på 69,4 EUR/ton på importen fra alle andre producenter.
2. Gældende antidumpingforanstaltninger
(3)
Ved forordning (EF) nr. 2604/2000 (9) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen af PET med oprindelse i bl.a. Indien. Efter en udløbsundersøgelse indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 192/2007 (10) en endelig antidumpingtold for en periode på yderligere fem år.
3. Anmodning om en udløbsundersøgelse
(4)
Efter offentliggørelsen af en meddelelse om det forestående udløb (11) af de gældende endelige udligningsforanstaltninger modtog Kommissionen den 25. november 2011 en anmodning om indledning af en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 18 ("udløbsundersøgelsen"). Anmodningen blev indgivet af Committee of Polyethylene Terephthalate Manufacturers in Europe ("ansøgeren") på vegne af producenter, der tegner sig for næsten 95 % af produktionen af visse typer polyethylenterephthalat i Unionen.
(5)
Anmodningen var begrundet med, at foranstaltningernes udløb sandsynligvis vil medføre fortsat eller fornyet subsidiering og skade for EU-erhvervsgrenen.
(6)
Forud for indledningen af udløbsundersøgelsen underrettede Kommissionen i overensstemmelse med grundforordningens artikel 22, stk. 1, og artikel 10, stk. 7, de indiske myndigheder om, at den havde modtaget en behørigt dokumenteret anmodning om en fornyet undersøgelse, og inviterede de indiske myndigheder til konsultationer med henblik på at klarlægge situationen med hensyn til indholdet af anmodningen om en fornyet undersøgelse og nå frem til en gensidigt acceptabel løsning. Kommissionen modtog imidlertid ikke noget svar fra den indiske regering på dens tilbud om høringer.
4. Indledning af en udløbsundersøgelse
(7)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en udløbsundersøgelse og offentliggjorde den 24. februar 2012 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (12) ("indledningsmeddelelsen") om indledning af en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 18.
5. Sideløbende undersøgelse
(8)
Den 24. februar 2012 indledte Kommissionen også en fornyet undersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009 om de gældende antidumpingforanstaltninger over for importen af PET med oprindelse i Indien, Indonesien, Malaysia, Thailand og Taiwan (13).
6. Undersøgelsen
6.1. Nuværende undersøgelsesperiode og betragtet periode
(9)
Undersøgelsen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet subsidiering omfattede perioden fra 1. januar 2011 til 31. december 2011 ("den nuværende undersøgelsesperiode" eller "NUP"). Undersøgelsen af tendenser, der er relevante for vurderingen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet skade, omfattede perioden fra den 1. januar 2008 til udløbet af den nuværende undersøgelsesperiode ("den betragtede periode").
6.2. Parter, som er berørt af undersøgelsen
(10)
Kommissionen underrettede officielt ansøgeren, de eksporterende producenter i det pågældende land, importørerne, de brugere, som den vidste, var berørt af sagen, samt repræsentanterne for det pågældende land om indledningen af udløbsundersøgelsen.
(11)
Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(12)
På baggrund af det tilsyneladende store antal eksporterende producenter fra Indien, EU-producenter og importører blev det i overensstemmelse med grundforordningens artikel 27 anset for hensigtsmæssigt at undersøge, om der burde udtages stikprøver. For at sætte Kommissionen i stand til at afgøre, om det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i bekræftende fald at udtage stikprøver, blev de eksporterende producenter og ikke forretningsmæssigt forbundne importører anmodet om at give sig til kende senest 15 dage efter indledningen af undersøgelsen og forelægge Kommissionen de oplysninger, der blev anmodet om i indledningsmeddelelsen.
(13)
Syv eksporterende producenter besvarede stikprøveundersøgelsen og meddelte, at de var villige til at samarbejde i forbindelse med den nuværende undersøgelse. På dette grundlag blev der udtaget en stikprøve på tre eksporterende producenter baseret på eksportmængden til Unionen. Der blev ikke modtaget indvendinger mod stikprøven, hverken fra producenterne i stikprøven, producenter, som ikke indgår i stikprøven, eller fra de relevante myndigheder i Indien.
(14)
De tre eksporterende producenter i stikprøven fik tilsendt spørgeskemaer, og Kommissionen modtog besvarelser fra dem alle tre. Spørgeskemabesvarelsen fra en indisk producent i stikprøven viste dog, at producenten kun eksporterede ubetydelige mængder af den pågældende vare i NUP, og det blev derfor ikke fundet hensigtsmæssigt at beregne subsidieringssatsen for denne virksomhed. Der blev derfor aflagt kontrolbesøg hos de to resterende eksporterende producenter, som tegnede sig for 99 % af den samlede import fra Indien til Unionen i NUP.
(15)
Efter fremlæggelsen af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger ("fremlæggelsen af oplysninger") anmodede en indisk samarbejdsvillig producent om beregning af en subsidiemargen. Det blev i den forbindelse på ny bekræftet, at eksporten fra denne virksomhed var ubetydelig og således ikke havde nogen indvirkning på fastlæggelsen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet subsidiering i den nuværende udløbsundersøgelse. Denne anmodning blev derfor afvist.
(16)
Kommissionen meddelte i indledningsmeddelelsen, at den havde udtaget en midlertidig stikprøve af EU-producenter. Denne stikprøve bestod af fire virksomheder ud af de 13 EU-producenter, der var kendte inden indledningen af undersøgelsen, som blev udvalgt på grundlag af den største repræsentative produktions- og salgsmængde, som med rimelighed kan undersøges inden for den tid, der er til rådighed. Stikprøven tegnede sig for over 50 % af den samlede anslåede EU-produktion og det anslåede salg i NUP. Interesserede parter blev opfordret til at gennemse sagsakterne og fremsætte bemærkninger til det hensigtsmæssige i dette valg senest 15 dage efter datoen for offentliggørelsen af indledningsmeddelelsen. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(17)
Visse interesserede parter rejste indvendinger vedrørende stikprøven af EU-producenter. De påstod, at: i) Kommissionen ikke bør anvende stikprøver, navnlig da der ikke blev anvendt stikprøver i den tidligere undersøgelse; ii) den metode, der anvendtes til udtagning, blev anfægtet med den begrundelse, at den "blander tre etaper", nemlig gennemgangen af repræsentativiteten, definitionen af EU-erhvervsgrenen og stikprøveundersøgelsen; iii) den midlertidige stikprøve blev udtaget på grundlag af ukorrekte og ufuldstændige oplysninger; iv) den udtagne midlertidige stikprøve ikke er repræsentativ, da den omfatter virksomheder og ikke grupper; det blev desuden påstået, at man ved at inkludere en virksomhed, der i et tilfælde for nylig havde afhændet aktiviteter, eller i et andet tilfælde en virksomhed, som havde forretningsmæssigt forbundet salg, reducerede repræsentativiteten af stikprøven.
(18)
Parternes påstande blev besvaret på følgende måde:
-
Beslutningen om at udtage en stikprøve af EU-producenter træffes i hver enkelt undersøgelse på grundlag af de særlige omstændigheder, der gør sig gældende i sagen, og grundforordningens artikel 22, stk. 6, vedrører ikke brugen af en sådan stikprøve med henblik på fastsættelse af skaden som led i en udløbsundersøgelse. I modsætning til de tidligere udløbsundersøgelser, hvor det v ar muligt at undersøge alle virksomheder, der gav sig til kende og samarbejdede, skønnede Kommissionen i den nuværende undersøgelse, at det på grund af det store antal virksomheder ikke var muligt med rimelighed at undersøge alle EU-producenter inden for den tid, der var til rådighed, og at betingelserne i artikel 27 således var opfyldt.
-
Kommissionen "forvekslede" ikke fastsættelsen af repræsentativitet, definitionen af EU-erhvervsgrenen og udtagelsen af den midlertidige stikprøve, da disse etaper er uafhængige af hinanden, og der blev truffet separate beslutninger herom. Det blev ikke godtgjort, i hvilket omfang brugen af de produktions- og salgsdata, som EU-producenterne fremlagde i forbindelse med gennemgangen, havde påvirket stikprøvens repræsentativitet.
-
Stikprøven blev udtaget på grundlag af de oplysninger, der forelå på udvælgelsestidspunktet, i henhold til grundforordningens artikel 27. Stikprøvens repræsentativitet blev evalueret som følge af parternes bemærkninger vedrørende specifikke virksomhedsdata. Ingen af bemærkningerne blev fundet berettigede.
-
Stikprøven blev i henhold til grundforordningens artikel 27 udtaget med henblik på at afspejle den største repræsentative produktions- og salgsmængde, der med rimelighed kan undersøges inden for den tid, der er til rådighed. Det blev konkluderet, at de virksomheder, der indgår i større grupper, som ifølge undersøgelserne opererer uafhængigt af andre datterselskaber i samme gruppe, var repræsentative for EU-erhvervsgrenen, og der var således ingen grund til at undersøge hele gruppen på et konsolideret grundlag. Samtidig blev virksomhederne udtaget til stikprøven som økonomiske enheder, hvorved det sikres, at alle relevante data kunne verificeres. Desuden indgik afhændelse af aktiviteter og forretningsmæssigt forbundet salg i karakteristikkerne for sektoren i den betragtede periode, og ingen af disse elementer kunne derfor gøre stikprøven mindre repræsentativ.
(19)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gentog parterne ovennævnte argumenter, som allerede var blevet behandlet.
(20)
Det påtænktes allerede i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver af ikke forretningsmæssigt forbundne importører. Ingen af de 24 ikke forretningsmæssigt forbundne importører, som blev kontaktet, samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
(21)
Alle fem kendte råvareleverandører blev kontaktet i forbindelse med indledningen af undersøgelsen og fik tilsendt det relevante spørgeskema. To leverandører gav sig til kende og besvarede spørgeskemaet.
(22)
Alle kendte brugere og brugersammenslutninger blev kontaktet efter indledningen. 17 brugere indsendte en spørgeskemabesvarelse. Tyve sammenslutninger af brugere fra 16 medlemsstater gav sig selv til kende og indsendte bemærkninger.
7. Efterprøvning af modtagne oplysninger
(23)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at fastslå, om der var sandsynlighed for fortsat eller fornyet subsidiering og deraf følgende skade, og på at fastslå Unionens interesser. Der blev gennemført kontrolbesøg hos de indiske myndigheder i Delhi og hos følgende interesserede parter:
a)
Eksporterende producenter
-
Dhunseri Petrochem and Tea Limited, Kolkata, Indien
-
Reliance Industries Limited, Navi Mumbai, Indien
b)
EU-producenter
-
Indorama Polymers Europe, UAB, Nederlandene
-
Equipolymers, Italien, Tyskland
-
Neo Group, UAB, Litauen
-
Novapet SA, Spanien,
c)
Brugere i Unionen
-
Coca-Cola Europe, Belgien
-
Nestle Waters France, Frankrig.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(24)
Den pågældende vare i den nuværende undersøgelse er den samme som i den oprindelige undersøgelse, dvs. PET med viskositetsindeks på 78 ml/g og derover ifølge ISO-standard 1628-5 med oprindelse i Indien. Den klassificeres i øjeblikket under KN-kode 3907 60 20.
2. Samme vare
(25)
Som i forbindelse med den oprindelige undersøgelse og den fornyede undersøgelse kunne det konstateres, at den pågældende vare, nemlig PET, der fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i det pågældende land, og PET, der fremstilles og sælges af EU-producenterne, har de samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber og anvendelsesformål. De anses derfor for at være samme vare, jf. grundforordningens artikel 2, litra c).
C. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORTSAT ELLER FORNYET SUBSIDIERING
1. Indledning
(26)
På grundlag af de oplysninger, der var indeholdt i anmodningen om en fornyet undersøgelse, og besvarelserne af Kommissionens spørgeskema, undersøgte Kommissionen følgende ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes subsidier:
Landsdækkende ordninger
a)
Duty Entitlement Passbook Scheme ("DEPBS") (toldgodtgørelsesordning)
b)
Duty Drawback Scheme ("DDS") (toldgodtgørelsesordning)
c)
Focus Market Scheme ("FMS") (fokusmarkedsordning)
d)
Focus Product Scheme ("FPS-ordning")
e)
Status Holder Incentive Scrip ("SHIS")
f)
Advance Authorisation Scheme ("AAS") (forhåndstilladelsesordning)
g)
Export Promotion Capital Goods Scheme ("EPCGS") (eksportfremmeordning for investeringsgoder)
h)
Special Economic Zones/Export Oriented Units ("SEZ/EOU") (ordningen for særlige økonomiske områder og eksportorienterede virksomheder)
i)
Export Credit Scheme ("ECS") (eksportkreditordning)
j)
Income Tax Exemption Scheme ("ITES") (indkomstskattefritagelsesordning)
Regionale ordninger
k)
West Bengal Incentive Scheme ("WBIS") (vestbengalsk incitamentsordning)
l)
Capital Investment Incentive Scheme (Delstaten Gujarats incitamentsordning for kapitalinvestering)
m)
Gujarat Sales Tax Incentive Scheme ("GSTIS") (incitamentsordning vedrørende omsætningsafgift i Gujarat)
n)
Gujarat Electricity Duty Exemption Scheme ("GEDES") (toldfritagelsesordning for elektricitet i Gujarat)
o)
Package Scheme of Incentives ("PSI") of the Government of Maharashtra (incitamentsordning fra delstaten Maharashtra).
(27)
De nævnte ordninger i litra a), c) og h) er baseret på Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992 (nr. 22 af 1992) ("loven om udenrigshandel"), der trådte i kraft den 7. august 1992. Ved loven om udenrigshandel bemyndiges den indiske regering til at udstede bekendtgørelser om eksport- og importpolitikken. Disse bekendtgørelser gengives kort i "Foreign Trade Policy"-dokumenter, der udstedes af handelsministeriet hvert femte år og ajourføres regelmæssigt. Foreign Trade Policy-dokumentet, som vedrører NUP i denne undersøgelse, er "Foreign Trade Policy 09-14" ("FTP 09-14"). Desuden fastlægger den indiske regering også de procedurer, der styrer FTP-policy 09-14 i "Handbook of Procedures, Volume I" ("Procedurehåndbogen I 09-14"). Procedurehåndbogen ajourføres også regelmæssigt.
(28)
Ordningen under litra b) er baseret på afsnit 75 i Customs Act fra 1962, afsnit 37 i Central Excise Act fra 1944, afsnit 93A og 94 i Financial Act fra 1994 og på Customs, Central Excise Duties and Service Tax Drawback Rules fra 1995. Godtgørelsessatserne offentliggøres regelmæssigt; satserne vedrørende NUP var All Industry Rates (AIR) i toldgodtgørelsesordningen 2011-2012, som blev offentliggjort i bekendtgørelse nr. 68/2011-Customs (N.T.) af 22. september 2011. Toldgodtgørelsesordningen omtales også som en ordning for afgiftsfritagelse i kapitel 4 i FTP 09-14.
(29)
Ordningen under litra i) er baseret på afsnit 21 og 35A i Banking Regulation Act of 1949 (bankloven), der tillader Reserve Bank of India ("RBI") at vejlede forretningsbanker på eksportkreditområdet.
(30)
Ordningen under litra j) er baseret på Income Tax Act of 1961 (indkomstskatteloven fra 1961), som ændres årligt ved Finance Act (finansloven).
(31)
Ordningen under litra k) administreres af regeringen i Vestbengalen og er beskrevet i bekendtgørelse fra det vestbengalske handels- og industriministerium nr. 580-CI/H af 22. juni 1999, senest erstattet af bekendtgørelse nr. 134-CI/O/Incentive/17/03/I af 24. marts 2004.
(32)
Ordningen under litra l) forvaltes af regeringen i delstaten Gujarat og er baseret på delstaten Gujarats industrifremmepolitik.
(33)
Ordningen under litra m) forvaltes af regeringen i delstaten Gujarat og er baseret på delstatens industrifremmepolitik.
(34)
Ordningen under litra n) er baseret på Bombay Electricity Duty Act of 1958 (loven fra 1958 om elektricitetsafgifter i Bombay).
(35)
Ordningen under litra o) forvaltes af delstaten Maharashtra og er baseret på beslutninger, som er truffet af ministeriet for industri, energi og arbejde i delstaten Maharashtra.
(36)
Undersøgelsen viste, at de eksporterende producenter i stikprøven opnåede fordele ved følgende ordninger i NUP i forbindelse med den pågældende vare:
Landsdækkende ordninger
a)
Duty Entitlement Passbook Scheme ("DEPBS") (toldgodtgørelsesordning)
b)
Duty Drawback Scheme ("DDS") (toldgodtgørelsesordning)
c)
Focus Market Scheme ("FMS") (fokusmarkedsordning)
d)
Status Holder Incentive Scrip ("SHIS")
e)
Advance Authorisation Scheme ("AAS") (forhåndstilladelsesordning)
Regionale ordninger
f)
West Bengal Incentive Scheme ("WBIS") (vestbengalsk incitamentordning).
2. Duty Entitlement Passbook Scheme ("DEPBS") (toldgodtgørelsesordning)
a) Retsgrundlag
(37)
Der findes en detaljeret beskrivelse af DEPBS-ordningen i kapitel 4.3 i FTP 09-14 og i kapitel 4 i Procedurehåndbogen I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(38)
Alle producent-eksportører og forhandler-eksportører kan benytte denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse
(39)
En eksportør kan anmode om DEPBS-kreditter, der beregnes som en procentdel af værdien af de varer, der eksporteres under denne ordning. De indiske myndigheder har fastsat sådanne DEPBS-satser for de fleste varer, herunder den pågældende vare. De fastsættes på grundlag af Standard Input/Output-normer (SION-normer) under hensyntagen til det formodede indhold af importerede råvarer i eksportvaren og tolden på de formodede importerede råvarer, uanset om der rent faktisk er betalt importafgift eller ej. DEPBS-satsen for den pågældende vare i NUP i den aktuelle undersøgelse var 8 % med en værdi på 58 INR/kg.
(40)
For at være berettiget til fordelene under denne ordning skal virksomheden foretage eksport. På tidspunktet for eksporttransaktionen skal eksportøren udfærdige en erklæring til de indiske myndigheder, hvoraf det fremgår, at eksporten finder sted inden for rammerne af DEPBS-ordningen. For at varerne kan eksporteres, udsteder de indiske toldmyndigheder et eksportforsendelsesdokument som led i forsendelsesproceduren. Af dette dokument fremgår bl.a. størrelsen af den DEPBS-kredit, der skal indrømmes for den pågældende eksporttransaktion. Eksportøren kender på dette tidspunkt den fordel, den pågældende vil opnå. Når først toldmyndighederne har udstedt et eksportforsendelsesdokument, har den indiske regering ingen beføjelser med hensyn til indrømmelse af en kredit, der er udstedt under DEPBS. Den DEPBS-sats, der benyttes til at beregne fordelen, er den sats, der var gældende på tidspunktet for eksportangivelsen.
(41)
Det konstateredes, at efter opfyldelsen af eksportforpligtelsen kan kreditter, der er udstedt under DEPBS, bogføres som indtægter i regnskaberne på et periodiseringsgrundlag, hvilket er i overensstemmelse med indiske regnskabsstandarder. Sådanne kreditter kan benyttes til at betale told på senere import af enhver vare, undtagen kapitalgoder og varer, som er underlagt importrestriktioner. Varer, der er importeret ved anvendelse af sådanne kreditter, kan sælges på hjemmemarkedet (og pålægges omsætningsafgift) eller anvendes på anden måde. DEPBS-kreditter er frit omsættelige og gyldige i en periode på 24 måneder fra udstedelsesdatoen.
(42)
Ansøgninger om DEPBS-kreditter registreres elektronisk og kan dække et ubegrænset antal eksporttransaktioner. Fristen for indsendelse af ansøgninger er tre måneder efter eksporten, men som anført i punkt 9.3 i HOP I 09-14 kan ansøgninger, der modtages efter udløbet af fristerne for indsendelse, altid kan tages i betragtning ved pålæggelse af en mindre bøde (f.eks. 10 % af godtgørelsen).
(43)
Det blev konstateret, at begge virksomheder i stikprøven brugte denne ordning i de første tre kvartaler af NUP.
d) Konklusion om DEPBS
(44)
Ved DEPBS ydes der subsidier, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. En DEPBS-kredit er et finansielt bidrag fra den indiske regering, da kreditten senere vil blive benyttet til at udligne importafgifter, hvorved den indiske regering giver afkald på toldindtægter, den ellers ville have fået. Desuden medfører DEPBS-kreditten en fordel for eksportøren, da virksomhedens likviditet forbedres.
(45)
Endvidere er DEPBS retligt betinget af eksportresultater, og ordningen anses derfor for specifik og udligningsberettiget, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).
(46)
Denne ordning kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke de strenge regler, der er fastsat i litra i) i bilag I, bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse) til grundforordningen. En eksportør er ikke forpligtet til rent faktisk at forbruge de toldfrit importerede varer i produktionsprocessen, og kreditbeløbet beregnes ikke i forhold til de faktisk anvendte råvarer. Desuden findes der ingen ordning eller procedure med henblik på at fastslå, hvilke råvarer der forbruges ved fremstillingen af den eksporterede vare, eller om der har været tale om for stor betaling af importafgifter, jf. litra i) i bilag I, og bilag II og III til grundforordningen. Endelig er en eksportør berettiget til DEPBS-fordelene, uanset om den pågældende overhovedet importerer råvarer. For at opnå fordelen er det tilstrækkeligt for en eksportør blot at eksportere varer uden at påvise import af noget råmateriale. Selv eksportører, der køber alle deres råmaterialer lokalt og ikke importerer varer, der kan benyttes som råmaterialer, er således stadig berettiget til fordelene ved DEPBS-ordningen.
e) Ophævelse af DEPBS-ordningen og overgang til DDS
(47)
Ved offentlig bekendtgørelse nr. 54 (RE-2010)/09-14 af 17. juni 2011 blev DEPBS forlænget med 3 måneder indtil den 30. september 2011. Da der ikke er blevet offentliggjort yderligere forlængelser efterfølgende, er DEPBS endeligt ophævet fra og med den 30. september 2011. Det var således nødvendigt at undersøge, hvilke foranstaltninger der kunne indføres med henblik på grundforordningens artikel 15, stk. 1.
(48)
Den indiske regering forklarede Kommissionen, at virksomhederne efter ophævelsen af DEPBS-ordningen kunne vælge at bruge andre toldgodtgørelsesordninger i kapitel 4 i FTP 09-14, nemlig Advance Authorisation Scheme (AAS) og Duty Drawback Scheme (DDS).
(49)
Undersøgelsen viste, at begge virksomheder i stikprøven begyndte at bruge DDS-ordningen straks efter ophævelsen af DEPBS. Det skal bemærkes, at DDS blev indført i 1995 og anvendtes samtidig med DEPBS i de første tre kvartaler af NUP og i en årrække før NUP. Det var dog ikke muligt for eksportørerne at anvende DDS og DEPBS samtidig på den samme eksport. I de tre første kvartaler af NUP var DDS-satsen på 2,2 % med et loft på 1,5 INR/kg, hvilket gjorde DDS mindre generøs og dermed mindre attraktiv end DEPBS. Det skal bemærkes, at den indiske regering bestræbte sig på en smidig overgang fra DEPBS til DDS, hvilket fremgår af cirkulære nr. - 42/2011-Customs af 22. september 2011. Det forklares i cirkulæret, at "toldgodtgørelsesordningen i år omfatter områder, der hidtil indgik i DEPB[S]-ordningen". Det fremgår af samme cirkulære, at det for sektorer under DEPBS er blevet besluttet at anvende en smidig overgang for varer i disse sektorer, samtidig med at de indarbejdes i toldgodtgørelsesordningen. I en overgangsperiode vil disse varer pålægges en mindre reduktion af deres DEPB[S]-satser på mellem 1 % og 3 % for de fleste varer. Med andre ord antyder dette cirkulære, at de gældende toldgodtgørelsessatser med virkning fra 1. oktober 2011 blev fastlagt, således at de kunne give samme type fordel som den tilbagetrukne DEPBS.
(50)
Pr. 1. oktober 2011 blev DDS-satsen for den pågældende vare hævet fra 2,2 % til 5,5 % af fob-værdien, og det tilhørende loft blev hævet fra 1,5 INR/kg til 5,5 INR/kg. Det blev konstateret, at denne nye sats gav samme subsidieringsniveauer som DEPBS indtil 30. september 2011 med en sats på 8 % og et loft på 58 INR/kg. Afhængigt af priserne på PET i NUP resulterede DEPBS generelt i en teoretisk fordel på 4,64 INR/kg eller 5,8 %. I DDS-ordningen blev loftet ikke anvendt, så den teoretiske fordel udgjorde 5,5 %.
(51)
Undersøgelsen bekræftede argumentationen i foregående betragtning. De gennemsnitlige subsidiemargener udregnet på årsbasis for virksomhederne i stikprøven var 5,5 % og 6 % for henholdsvis DEPBS og DDS.
(52)
En sammenligning af de to ordninger viser desuden et stort sammenfald mellem gennemførelsesbestemmelserne.
(53)
Det fremgår dog af betragtning 47 og 48-51, at selv om DEPBS-ordningen var blevet ophævet, blev fordele i ordningen fortsat udbetalt uden ophør og på næsten samme niveau, hvilket gav en gnidningsløs overgang til toldgodtgørelsesordningen. Det konkluderes derfor, at subsidierne ikke er blevet trukket tilbage, jf. grundforordningens artikel 15, stk. 1, og at DEPBS er udligningsberettiget.
(54)
Efter fremlæggelsen af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger påstod en eksporterende producent, at DEPBS var blevet trukket tilbage og derfor ikke skulle udlignes. Det skal som svar herpå bemærkes, hvilket også fremgår af betragtning 47, at DEPBS-ordningen ophørte den 30. september 2011. Subsidieringen fortsatte imidlertid, og eksportørerne har mulighed for som alternativ til DEPBS at anmode om og modtage fordele under f.eks. DDS eller AAS. Dette argument afvistes følgelig.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(55)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 2, og artikel 5 blev det udligningsberettigede subsidiebeløb beregnet som den fordel, som det konstateredes, at modtageren havde opnået i NUP. I den forbindelse var det opfattelsen, at modtageren opnår fordelen på det tidspunkt, hvor der foretages en eksporttransaktion under denne ordning. På dette tidspunkt skal de indiske myndigheder giver afkald på tolden, hvilket udgør et finansielt bidrag, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Når først toldmyndighederne har udstedt et eksportforsendelsesdokument, der bl.a. viser størrelsen af den DEPBS-kredit, som ydes for den pågældende eksporttransaktion, har GOI ingen beføjelser med hensyn til indrømmelse af subsidiet. I betragtning af ovenstående anses det for passende at betragte fordelen ved DEPBS-ordningen som summen af de kreditter, der er opnået for alle eksporttransaktioner, der har fundet sted i henhold til denne ordning i NUP.
(56)
Når der blev fremsat berettigede krav herom, blev gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket kreditterne for at nå frem til subsidiebeløbene som tæller, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a). Disse subsidiebeløb blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, fordelt i forhold til den samlede eksportomsætning af den pågældende vare i NUP som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(57)
På denne baggrund er den subsidiemargen, der blev konstateret under denne ordning for virksomhederne i stikprøven, på henholdsvis 3,78 % og 4,42 %.
3. Duty Drawback Scheme ("DDS") (toldgodtgørelsesordning)
a) Retsgrundlag
(58)
De nærmere regler for DDS findes i Custom & Central Excise Duties Drawback Rules, 1995 med efterfølgende ændringer.
b) Støtteberettigelse
(59)
Alle producent-eksportører og forhandler-eksportører kan benytte denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse
(60)
En støtteberettiget eksportør kan anmode om godtgørelsesbeløb, der beregnes som en procentdel af fob-værdien af de varer, der eksporteres i henhold til denne ordning. De indiske myndigheder har fastsat sådanne godtgørelsessatser for en række varer, herunder den pågældende vare. De fastlægges på grundlag af den gennemsnitlige mængde eller værdi af materialer, der anvendes som input til fremstilling af en vare, og det gennemsnitlige toldbeløb, der betales på inputs. De anvendes, uanset om der rent faktisk er betalt importtold eller ej. DDS-satsen for den pågældende vare i NUP var 5,5 % af fob-værdien med et loft på 5,5 INR/kg.
(61)
For at være berettiget til fordelene under denne ordning skal virksomheden foretage eksport. Når forsendelsesoplysningerne indtastes i toldserveren (ICEGATE), anføres det, at eksporten finder sted som led i DDS, og DDS-beløbet fastsættes uigenkaldeligt. Efter rederiet har udfyldt Export General Manifest (EGM), og toldmyndighederne har i tilstrækkelig grad har sammenlignet dokumentet med forsendelsesdokumentet, er alle betingelser opfyldt for at tillade udbetalingen af godtgørelsesbeløbet, enten direkte til eksportørens bankkonto eller pr. bankanvisning.
(62)
Eksportøren skal desuden fremlægge bevis for, at de eksporterede varer er blevet betalt ved hjælp af en bankbekræftelse (bank realisation certificate). Denne bekræftelse kan udfærdiges, når godtgørelsesbeløbet er blevet udbetalt, men de indiske myndigheder kræver beløbet tilbagebetalt, hvis eksportøren ikke fremlægger en bankbekræftelse inden fristens udløb.
(63)
Godtgørelsesbeløbet kan anvendes til ethvert formål.
(64)
Det konkluderedes, at toldgodtgørelsesbeløbet efter opfyldelsen af eksportforpligtelsen kan bogføres som indtægter i regnskaberne på et periodiseringsgrundlag, hvilket er i overensstemmelse med de indiske regnskabsstandarder.
(65)
Det blev konkluderet, at virksomhederne i stikprøven brugte DDS i det sidste kvartal af NUP.
d) Konklusion om DDS
(66)
Ved DDS ydes der subsidier, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. Et toldgodtgørelsesbeløb er et finansielt bidrag fra de indiske myndigheder. Desuden medfører toldgodtgørelsesbeløbet en fordel for eksportøren, idet virksomhedens likviditet forbedres.
(67)
Endvidere er DDS retligt betinget af eksportresultater, og ordningen anses derfor for specifik og udligningsberettiget, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).
(68)
Denne ordning kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke de strenge regler, der er fastsat i litra i) i bilag I, bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse) til grundforordningen.
(69)
Der findes ingen ordning eller procedure med henblik på at fastslå, hvilke råvarer der forbruges ved fremstillingen af den eksporterede vare, eller om der har været tale om for stor betaling af importafgifter, jf. litra i) i bilag I, og bilag II og III til grundforordningen. Endelig er en eksportør berettiget til DDS-fordelene, uanset om den pågældende overhovedet importerer råvarer. For at opnå fordelen er det tilstrækkeligt for en eksportør blot at eksportere varer uden at påvise import af noget råmateriale. Selv eksportører, der køber alle deres råmaterialer lokalt og ikke importerer varer, der kan benyttes som råmaterialer, er således stadig berettiget til fordelene ved DDS-ordningen.
(70)
Dette bekræftes i de indiske myndigheders cirkulære nr. 24/2001, hvoraf det klart fremgår, at [toldgodtgørelsessatser] ikke har nogen relation til det faktiske inputforbrugsmønster og den faktiske indvirkning på en bestemt eksportørs inputs eller individuelle forsendelser […], og de regionale myndigheder instrueres om, at de lokale kontorer ikke skal forlange bevis for den faktiske told, der er betalt på importerede eller hjemlige input […], når eksportørerne indsender deres [anmodninger om godtgørelser].
(71)
Ud fra ovenstående konkluderes det, at DDS er udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(72)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 2, og artikel 5 blev det udligningsberettigede subsidiebeløb beregnet som den fordel, som det konstateredes, at modtageren havde opnået i NUP. I den forbindelse var det opfattelsen, at modtageren opnår fordelen på det tidspunkt, hvor der foretages en eksporttransaktion under denne ordning. På dette tidspunkt skal den indiske regering giver afkald på godtgørelsesbeløbet, hvilket udgør et finansielt bidrag i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Når først toldmyndighederne har udstedt et eksportforsendelsesdokument, der bl.a. viser størrelsen på det godtgørelsesbeløb, der ydes for den pågældende eksporttransaktion, har den indiske regering ingen beføjelser med hensyn til at indrømme subsidiet. I betragtning af ovenstående anses det for passende at betragte fordelen ved DDS-ordningen som summen af de godtgørelsesbeløb, der er opnået for alle eksporttransaktioner, der har fundet sted under denne ordning i NUP.
(73)
Når der blev fremsat berettigede krav herom, blev gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket kreditterne for at nå frem til subsidiebeløbene som tæller, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a). Dette subsidiebeløb er i henhold til grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over den samlede eksportomsætning af den pågældende vare i NUP som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(74)
På denne baggrund er den subsidiemargen, der blev konstateret under denne ordning for de pågældende virksomheder i stikprøven, på henholdsvis 1,65 % og 1,32 %.
4. Focus Market Scheme ("FMS") (fokusmarkedsordning)
a) Retsgrundlag
(75)
Der findes en detaljeret beskrivelse af FMS-ordningen i afsnit 3.14 i FTP 09-14 og i kapitel 3.8 i Procedurehåndbogen I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(76)
Alle producent-eksportører og forhandler-eksportører kan benytte denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse
(77)
Under denne ordning er eksporten af alle varer til lande, der er meddelt i henhold til tabel 1 og 2 i bilag 37(C) i Procedurehåndbogen I 09-14, berettiget til en toldkredit på 3 % af fob-værdien. Fra 1. april 2011 er eksporten af alle varer til lande, der er meddelt i henhold til tabel 3 i bilag 37(C) ("Special Fokus Markets"), berettiget til en toldkredit på 4 % af fob-værdien. Visse former for eksportaktiviteter er udelukket fra denne ordning, f.eks. eksport af importerede eller omladede varer, transaktioner ligestillet med eksport, eksport af tjenester og eksportomsætning fra enheder, der opererer i særlige økonomiske områder. Visse former for varer er også udelukket fra denne ordning, f.eks. diamanter, ædelmetaller, malme, korn, sukker og olieprodukter.
(78)
Toldkreditterne i forbindelse med FMS kan frit overføres og er gyldige i en periode på 24 måneder fra datoen for udstedelsen af det relevante toldgodtgørelsesdokument. De kan benyttes til at betale told på senere import af enhver råvare eller vare, herunder også kapitalgoder.
(79)
Toldgodtgørelsesdokumentet udstedes i eksporthavnen, når eksporten eller afsendelsen af varerne har fundet sted. Så længe ansøgeren tilvejebringer kopier af al relevant eksportdokumentation til myndighederne (f.eks. eksportordrer, fakturaer, forsendelsespapirer, bankbekræftelser), kan den indiske regering ikke frit bestemme, om der skal indrømmes toldkreditter.
(80)
Det blev konstateret, at virksomhederne i stikprøven brugte denne ordning i NUP.
d) Konklusion om FMS
(81)
Ved FMS ydes der subsidier, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. En FMS-toldkredit er et finansielt bidrag fra den indiske regering, da kreditten senere vil blive benyttet til at udligne importafgifter, hvorved den indiske regering giver afkald på toldindtægter, den ellers ville have fået. Desuden medfører FMS-kreditten en fordel for eksportøren, fordi virksomhedens likviditet forbedres.
(82)
Endvidere er FMS retligt betinget af eksportresultater, og ordningen anses derfor for specifik og dermed udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).
(83)
Ordningen kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke de strenge regler, der er fastsat i litra i) i bilag I, bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse) til grundforordningen. En eksportør er ikke forpligtet til rent faktisk at forbruge de toldfrit importerede varer i produktionsprocessen, og kreditbeløbet beregnes ikke i forhold til de faktisk anvendte råvarer. Der findes ingen ordning eller procedure med henblik på at fastslå, hvilke råvarer der forbruges ved fremstillingen af den eksporterede vare, eller om der har været tale om for stor betaling af importafgifter, jf. litra i) i bilag I, og bilag II og III til grundforordningen. Eksportører er berettiget til fordelene ved FMS, uanset om de importerer råvarer eller ikke. For at opnå fordelen er det tilstrækkeligt for en eksportør blot at eksportere varer uden at påvise import af noget råmateriale. Selv eksportører, der anskaffer alle deres råvarer lokalt og ikke importerer varer, der kan benyttes som råvarer, er således stadig berettigede til fordelene ved FMS. Desuden kan en eksportør anvende FMS-toldkreditter til at importere kapitalgoder, selv om disse ikke er omfattet af anvendelsesområdet for tilladelige toldgodtgørelsesordninger (jf. litra i) i bilag I til grundforordningen), da de ikke forbruges ved produktionen af de eksporterede varer.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(84)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet og udtrykt ved den fordel, som modtageren bevisligt havde opnået i NUP, og som den samarbejdsvillige eksporterende producent på tidspunktet for eksporttransaktionen har opført på et periodiseringsgrundlag som indtægt. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2 og 3, blevet fordelt over eksportomsætningen i NUP som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(85)
Den fastslåede subsidiesats med hensyn til denne ordning i NUP for de pågældende virksomheder i stikprøven udgør henholdsvis 0,19 % og 0,87 %.
5. Status Holder Incentive Scrip ("SHIS")
a) Retsgrundlag
(86)
Der findes en detaljeret beskrivelse af SHIS-ordningen i kapitel 3.16 i FTP 09-14 og i kapitel 3.10 i Procedurehåndbogen I 09-14. En detaljeret beskrivelse af Status-kategorier findes i kapitel 3.10.1-3.10.4 i FTP 09-14 og i kapitel 3.1-3.5 i Procedurehåndbogen I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(87)
Producent-eksportører og forhandler-eksportører, der er godkendt som såkaldte Status-indehavere, er berettigede under denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse
(88)
Producent-eksportører og forhandler-eksportører kan opnå Status. Afhængigt af deres eksportresultater i det indeværende år og en række tidligere år indrømmes ansøgerne en af følgende statusformer: Export House, Star Export House, Trading House, Star Trading House og Premier Trading House.
(89)
I SHIS-ordningen er statusindehavere berettiget til en toldkredit svarende til 1 % af fob-værdien af eksporten i de sektorer, der fremgår af kapitel 3.16.4 i FTP 09-14, dvs. læder (undtagen færdige lædervarer), tekstil- og jutesektoren, håndværk, teknologisektoren (undtagen enkelte underområder), plastik og basiskemikalier (undtagen farmaceutiske produkter). Da den pågældende vare er en type af plastik, er den omfattet af ordningen.
(90)
SHIS-toldkreditter kan ikke overføres og skal anvendes til at betale told på import af kapitalvarer, som anvendes til fremstilling af varer, der hører under en af de omfattede sektorer.
(91)
Hvis en ansøger har anvendt en nultolds-EPCG i løbet af et år, er virksomheden ikke berettiget til SHIS for eksport, der er foretaget samme år.
(92)
Ordningen blev indført i 2009 for eksport i perioden 2009-201 og 2010-2011 og er blevet forlænget hvert år siden da. Den seneste forlængelse (jf. bekendtgørelse nr. 07/2012 - Customs af 9. marts 2012) forlængede ordningens gyldighed indtil 31. marts 2013.
(93)
Det konstateredes, at efter opfyldelsen af eksportforpligtelsen kan toldkreditter, der er udstedt under SHIS, bogføres som indtægter i regnskaberne på et periodiseringsgrundlag, hvilket er i overensstemmelse med indiske regnskabsstandarder.
(94)
Undersøgelsen viste, at en virksomhed i stikprøven brugte denne ordning i NUP, mens den anden virksomhed ikke var berettiget til ordningen som følge af de bestemmelser, der er beskrevet i betragtning 90.
d) Konklusion om SHIS
(95)
Ved SHIS ydes der subsidier, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. En SHIS-toldkredit er et finansielt bidrag fra den indiske regering, da kreditten senere vil blive benyttet til at udligne importafgifter, hvorved den indiske regering giver afkald på toldindtægter, den ellers ville have fået. Desuden medfører SHIS-kreditten en fordel for eksportøren, fordi virksomhedens likviditet forbedres.
(96)
Endvidere er SHIS retligt betinget af eksportresultater, og ordningen anses derfor for specifik og dermed udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).
(97)
Ordningen kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke de strenge regler, der er fastsat i litra i) i bilag I, bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse) til grundforordningen. Toldkreditten bruges i sidste ende til at betale told på import af kapitalgoder, som ikke er omfattet af anvendelsesområdet for tilladelige toldgodtgørelsesordninger, jf. litra i), i bilag I til grundforordningen, da de ikke forbruges ved produktionen af de eksporterede varer.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(98)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet og udtrykt ved den fordel, som modtageren bevisligt havde opnået i NUP, og som den samarbejdsvillige eksporterende producent på tidspunktet for eksporttransaktionen har opført på et periodiseringsgrundlag som indtægt. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2 og 3, blevet fordelt over eksportomsætningen i NUP som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(99)
Den fastslåede subsidiesats med hensyn til denne ordning i NUP for den eneste virksomhed i stikprøven, der anvender ordningen, udgør 1 %.
6. Export Promotion Capital Goods Scheme ("EPCGS") (eksportfremmeordning for kapitalgoder)
a) Retsgrundlag
(100)
Der findes en detaljeret beskrivelse af EPCGS-ordningen i kapitel 5 i FTP 09-14 og i kapitel 5 i Procedurehåndbogen I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(101)
Denne ordning kan benyttes af producent-eksportører og forhandler-eksportører, som er knyttet til støtteproducenter, samt leverandører af tjenesteydelser.
c) Praktisk gennemførelse
(102)
Med forbehold af en eksportforpligtelse har en virksomhed lov til at importere (nye og indtil ti år gamle brugte) kapitalgoder til nedsat told. Med henblik herpå udsteder de indiske myndigheder efter anmodning og efter betaling af et gebyr en EPCGS-licens. Ordningen giver mulighed for en reduceret importtoldsats på 3 % på alle kapitalgoder, der indføres under ordningen. For at opfylde eksportforpligtelsen skal de importerede kapitalgoder anvendes til at fremstille en vis mængde eksportvarer inden for en bestemt periode. I henhold til FTP 09-14 kan der importeres kapitalgoder med en told på 0 % under EPCGS, men i sådanne tilfælde er perioden for indfrielse af eksportforpligtelsen kortere.
(103)
EPCGS-licensindehaveren kan også anskaffe kapitalgoderne i Indien. I så fald kan den lokale producent af kapitalgoder selv benytte fordelen ved toldfri import af dele, der er nødvendige til fremstilling af sådanne kapitalgoder. Alternativt kan den lokale producent gøre krav på fordelen ved transaktioner ligestillet med eksport, for så vidt angår levering af kapitalgoder til en EPCGS-licensindehaver.
d) Konklusion om EPCGS
(104)
Ved EPCGS ydes der subsidier, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. Toldnedsættelsen er et finansielt bidrag fra den indiske stat, da denne indrømmelse reducerer de toldindtægter, som den indiske stat ellers ville have haft. Desuden medfører toldnedsættelsen en fordel for eksportøren, fordi toldbesparelsen ved import forbedrer virksomhedens likviditet.
(105)
Endvidere er EPCGS retligt betinget af eksportresultater, da sådanne licenser ikke kan opnås uden en eksportforpligtelse. Den anses derfor for at være specifik og udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).
(106)
EPCGS kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelses- eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Kapitalgoder er ikke omfattet af anvendelsesområdet for sådanne tilladelige ordninger, jf. litra i) i bilag I til grundforordningen, da de ikke forbruges ved produktionen af de eksporterede varer.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(107)
Subsidiebeløbet blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 3, beregnet på grundlag af den ikke betalte told på importerede kapitalgoder, fordelt over en periode, der afspejler den normale afskrivningsperiode for sådanne kapitalgoder i den pågældende erhvervsgren. Det således beregnede beløb for NUP blevet justeret ved at tillægge renter i denne periode, således at det afspejler den fulde værdi af fordelen over tid. Markedsrenten i UP i Indien blev anset for passende til dette formål. Når der blev fremsat berettigede krav herom, blev de gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a).
(108)
Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2 og 3, blevet fordelt som behørig nævner over eksportomsætningen i NUP, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(109)
Den fastslåede subsidiesats med hensyn til denne ordning i NUP for de pågældende virksomheder i stikprøven udgør henholdsvis 0,55 % og 0,56 %.
7. Advance Authorisation Scheme ("AAS") (forhåndstilladelsesordning)
(110)
Det blev konstateret, at kun en af virksomhederne i stikprøven brugte denne ordning i NUP. Undersøgelsen viste dog, at virksomheden kun opnåede en ubetydelig fordel, og AAS blev derfor ikke yderligere analyseret.
8. West Bengal Incentive Scheme 1999 ("WBIS 1999") (den vestbengalske incitamentordning fra 1999)
a) Retsgrundlag
(111)
En detaljeret beskrivelse af denne ordning som anvendt af den vestbengalske regering kan findes i bekendtgørelse nr. 580-CI/H af 22. juni 1999 fra det vestbengalske handels- og industriministerium.
b) Støtteberettigelse
(112)
Virksomheder, der opretter en ny industrivirksomhed eller foretager en større udvidelse af en eksisterende industrivirksomhed i tilbagestående områder, er støtteberettigede i henhold til denne ordning. Der findes imidlertid en udtømmende liste over erhvervsgrene, der ikke er støtteberettigede (en negativliste over erhvervsgrene), og den forhindrer virksomheder i bestemte erhvervssektorer i at drage fordel af incitamenterne.
c) Praktisk gennemførelse
(113)
Vestbengalen yder incitamenter til berettigede industrivirksomheder i form af en række fordele, herunder fritagelse for omsætningsafgift og central omsætningsafgift ("CENVAT") på færdigvarer for at fremme den industrielle udvikling i de økonomisk tilbagestående områder i denne stat.
(114)
I henhold til denne ordning skal virksomhederne investere i tilbagestående områder. Disse områder - bestemte territoriale enheder i Vestbengalen - er inddelt i forskellige kategorier efter deres økonomiske udviklingsgrad, mens visse udviklede egne samtidig er udelukket fra incitamentsordningerne. Hovedkriteriet for fastsættelsen af incitamenternes omfang er investeringens størrelse og det område, hvori virksomheden befinder sig eller vil blive etableret.
(115)
Det blev konstateret, at en virksomhed i stikprøven brugte denne ordning i NUP.
d) Konklusion
(116)
Denne ordning yder subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. Den udgør et finansielt bidrag fra den vestbengalske regering, da de indrømmede incitamenter, i foreliggende tilfælde en fritagelse fra CST og eftergivelse af CENVAT på salg af færdigvarer, reducerer de skatteindtægter, der ellers ville være indgået. Desuden medfører disse incitamenter en fordel for virksomhederne i form af en forbedret finansiel situation, idet ellers skyldige skatter ikke betales.
(117)
Endvidere er ordningen regionalt specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), og artikel 4, stk. 3, da den kun kan benyttes af visse virksomheder, der har foretaget investeringer inden for bestemte angivne geografiske områder på den pågældende delstats retsområde. Den er ikke tilgængelig for virksomheder, der er beliggende uden for disse områder, og fordelens størrelse er desuden afhængig af det pågældende område.
(118)
WBIS 1999 er derfor udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(119)
Subsidiebeløbet blev beregnet på grundlag af den omsætningsafgift og CENVAT på salg af færdigvarer, som normalt skulle være betalt i den nuværende undersøgelsesperiode, men som forblev ubetalt i henhold til denne ordning. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over det samlede salg i den nuværende undersøgelsesperiode som behørig nævner, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder. Den herved opnåede subsidiesats var på 1,36 %.
9. Udligningsberettigede subsidiebeløb
(120)
For de eksporterende producenter i stikprøven var de udligningsberettigede subsidiebeløb, der blev fastsat i overensstemmelse med bestemmelserne i grundforordningen, på henholdsvis 7,53 % og 8,17 %, udtrykt i værdi.
ORDNING
DEPBS
DDS
FMS
SHIS
EPCG
WBIS
I alt
VIRKSOMHED
%
%
%
%
%
%
%
Dhunseri Petrochem & Tea Limited
3,78
1,65
0,19
nul
0,55
1,36
7,53
Reliance Industries Limited
4,42
1,32
0,87
1,0
0,56
Nul
8,17
10. Konklusion vedrørende sandsynligheden for fortsat eller fornyet subsidiering
(121)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 18, stk. 2, blev det undersøgt, om det var sandsynligt, at de gældende foranstaltningers udløb ville føre til, at der fortsat eller igen vil blive ydet subsidier.
(122)
Som beskrevet i betragtning 26 til 118 blev det fastslået, at indiske eksportører af den pågældende vare i den fornyede undersøgelsesperiode fortsat drog fordel af en betydelig udligningsberettiget subsidiering fra de indiske myndigheders side.
(123)
Subsidieordningerne medfører fortsat fordele, og der er ingen tegn på, at de vil blive afviklet inden for en overskuelig fremtid. Hver eksportør er desuden berettiget til støtte under flere af ordningerne.
(124)
Det blev også undersøgt, om eksporten til Unionen ville ske i væsentlige mængder, hvis foranstaltningerne skulle blive ophævet.
(125)
Indien er en stor producent af den pågældende vare. På grundlag af de data, der blev indhentet i løbet af undersøgelsen, havde Indien en produktionskapacitet på ca. 700 000-900 000 tons i NUP, og ekspansionsplaner bringer landets samlede kapacitet op på mellem 1 600 000 og 1 800 000 tons i 2014. Som et resultat heraf anslås den overskydende kapacitet i forhold til den hjemlige efterspørgsel til ca. 600 000-700 000 tons i 2014, hvilket udgør 21-25 % af det samlede EU-forbrug i NUP.
(126)
Under disse omstændigheder er de indiske producenter af den pågældende vare i høj grad afhængige af eksportsalg, og det er sandsynligt, at eksportmængden til Unionen, som allerede var betydelig i NUP, vil vokse yderligere, hvis foranstaltningerne ophæves.
(127)
En eksporterende producent påstod, at den overskydende kapacitet ville falde efter 2014, og at situationen med den overskydende kapacitet derfor kun var midlertidig. Det skal bemærkes, at det påståede fald i den overskydende kapacitet efter 2014 var i overensstemmelse med udsigterne i markedsanalyserne. Det blev derfor konkluderet, at denne påstand ikke kunne ændre analysen vedrørende udviklingen i den overskydende kapacitet.
(128)
Efter fremlæggelsen påstod en eksporterende producent, at det var umuligt at undgå midlertidig overskydende kapacitet, da stigninger i produktionskapaciteten generelt kun kan ske i store spring på grund af minimumsstørrelsen af moderne PET-fabrikker. Som svar herpå skal det bemærkes, at der i NUP og det efterfølgende år skete kapacitetsudvidelser på mellem mindst 150 000 og 200 000 ton. Den nævnte begrundelse kan således ikke alene begrunde den overskydende kapacitet til eksport, jf. betragtning 125. Under alle omstændigheder er grunden til den overskydende kapacitet til eksport irrelevant i denne sammenhæng. Påstanden blev derfor afvist.
(129)
Visse parter påstod, at den overskydende kapacitet til eksport i Indien kunne absorberes af andre tredjelande, og at den overskydende kapacitet til eksport, som Kommissionen havde beregnet, ikke var blevet vurderet korrekt. Det var ikke på nogen måde blevet antaget, at hele den overskydende kapacitet til eksport ville blive sendt til Unionen. Påstanden blev derfor afvist.
(130)
Ud fra ovenstående kan det konkluderes, at der er sandsynlighed for fortsat subsidiering.
D. DEFINITION AF EU-ERHVERVSGRENEN
(131)
Samme vare fremstilles af 13 kendte producenter i Unionen. De udgør EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 9, stk. 1, og betegnes herefter "EU-erhvervsgrenen".
(132)
Tolv kendte EU-producenter, repræsenteret ved klageren i denne sag, samarbejdede og støttede undersøgelsen. En anden kendt EU-producent samarbejdede ikke i den nuværende undersøgelse.
(133)
Alle foreliggende oplysninger om EU-erhvervsgrenen såsom spørgeskemabesvarelser, Eurostat og anmodningen om en fornyet undersøgelse blev anvendt til at fastlægge den samlede EU-produktion i NUP.
(134)
EU-markedet for PET er kendetegnet ved et forholdsvis stort antal producenter, der generelt tilhører større grupper med hovedsæde uden for Unionen. Mellem 2000 og 2012 gennemgik Unionens PET-industri en række omvæltninger. Der foregår på markedet en konsolidering, der indebærer en række nylige virksomhedsovertagelser og -lukninger. Der udvikles fortsat nye produkter, såsom genanvendt PET og bio-PET, med en forholdsvis ny afsmitning i genbrugsindustrien.
(135)
Efter fremlæggelsen påstod visse parter, at beskrivelsen af EU-erhvervsgrenens situation var ukorrekt, da fem producenter faktisk tilhørte en stor tværnational gruppe, og tre andre producenter var forretningsmæssigt forbundne med PET- emballagevirksomheder. Ingen af disse fakta modsiger beskrivelsen i betragtning 134, hvoraf det udtrykkeligt fremgår, at EU-producenterne normalt tilhører store grupper. Virkningen af denne koncentration er omtalt i betragtning 207. Analysen af det bundne markeds indvirkning fremgår af betragtning 202-204.
(136)
I betragtning af det relativt store antal samarbejdsvillige EU-producenter blev der, som anført ovenfor, udtaget en stikprøve på fire EU-producenter, der tegner sig for over 50 % af produktion og salg af den samlede EU-produktion af samme vare i NUP.
E. SITUATIONEN PÅ EU-MARKEDET
1. EU-forbruget
(137)
EU-forbruget blev beregnet ud fra EU-erhvervsgrenens salgsmængde på EU-markedet, Eurostats oplysninger om importmængden og for de ikke samarbejdsvillige EU-producenters vedkommende på basis af skøn foretaget ud fra oplysninger i anmodningen om en fornyet undersøgelse.
(138)
Efter en stigning i 2009 og 2010 viste forbruget et let fald på 2 % i NUP i forhold til 2008 og udgjorde i alt 2 802 mio. tons i NUP.
Tabel 1
Forbrug
2008
2009
2010
NUP
Mængde (ton)
Forbrug
2 868 775
2 934 283
2 919 404
2 802 066
Indeks (2008 = 100)
100
102
102
98
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser, Eurostat og anmodningen om en fornyet undersøgelse
2. Importmængde, markedsandel og priser på importen fra Indien
(139)
På trods af de gældende foranstaltninger steg importen fra Indien til mere end det dobbelte i den betragtede periode fra 46 313 tons i 2008 til 96 678 tons i NUP.
(140)
Indiens markedsandel steg tilsvarende fra 1,6 % i 2008 til 3,5 % i NUP og lå langt over den markedsandel, der blev fastslået i den sidste udløbsundersøgelse (0,3 %).
(141)
Gennemsnitsprisen var på 1 285 EUR/ton i NUP. Dette viser en prisstigning på 22 % i løbet af den betragtede periode, som blev opnået i NUP efter et fald på 21 % i 2009.
Tabel 2
Importen fra Indien
2008
2009
2010
NUP
Importmængde (ton)
46 313
44 482
83 691
96 678
Indeks (2008 = 100)
100
96
181
209
Gennemsnitspris
1 054
834
1 031
1 285
Indeks (2008 = 100)
100
79
98
122
Markedsandel for importen
1,6 %
1,5 %
2,9 %
3,5 %
Kilde:
Eurostat
3. Import fra andre tredjelande
a) Import fra Thailand, Taiwan, Malaysia og Indonesien
(142)
En antidumpingudløbsundersøgelse vedrørende importen fra Indien, Indonesien, Malaysia, Taiwan og Thailand blev, jf. ovenfor, gennemført sideløbende med denne undersøgelse.
(143)
Importen fra Indonesien, Malaysia, Taiwan og Thailand steg med 56 % i den betragtede periode til trods for et fald på 59 % indtil 2010. De samlede importmængder er dog alligevel under bagatelgrænsen.
(144)
Den respektive markedsandel steg tilsvarende fra 0,7 % i 2008 til 1,1 % i NUP.
(145)
Gennemsnitsprisen beløb sig til 1 310 EUR/ton i NUP, hvilket var 1,5 % under EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedspris. Dette viser en prisstigning på 27 % i løbet af den betragtede periode, som blev opnået i NUP efter et fald på 18 % i 2009.
Tabel 3
Import fra Indonesien, Malaysia, Taiwan og Thailand
2008
2009
2010
NUP
Importmængde fra Indonesien, Malaysia, Taiwan og Thailand (tons)
19 078
12 127
7 762
29 836
Indeks (2008 = 100)
100
64
41
156
Markedsandel for importen fra Indonesien, Malaysia, Taiwan og Thailand (%)
0,7
0,4
0,3
1,1
Indeks (2008 = 100)
100
62
40
160
Importpris (EUR/ton)
1 030
843
1 055
1 310
Indeks (2008 = 100)
100
82
102
127
Kilde:
Eurostat
b) Import fra Kina, De Forenede Arabiske Emirater (UAE), Iran og Pakistan
(146)
Importen fra andre tredjelande, for hvilke der er indført antidumpingforanstaltninger, faldt med 69 % i den betragtede periode efter en stigning på 49 % i 2009. Kun importen fra Kina var stabil.
(147)
Markedsandelen for de pågældende lande faldt fra 8,2 % i 2008 til 2,6 % i NUP, navnlig for UAE (1,7 % i NUP) og Kina (0,6 % i NUP).
(148)
Gennemsnitsprisen beløb sig til 1 258 EUR/ton i NUP, hvilket var 5,5 % under EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedspris. Dette viser en stigning på 24 % i løbet af den betragtede periode, som blev opnået i NUP efter et fald på 22 % i 2009.
Tabel 4
Import fra Kina, De Forenede Arabiske Emirater, Iran og Pakistan
2008
2009
2010
NUP
Importmængde fra Kina, UAE, Iran og Pakistan (ton)
235 913
351 798
188 776
72 054
Indeks (2008 = 100)
100
149
80
31
Markedsandel for importen fra Kina, UAE, Iran og Pakistan (%)
8,2
12,0
6,5
2,6
Indeks (2008 = 100)
100
146
79
31
Importpris (EUR/ton)
1 016
789
949
1 258
Indeks (2008 = 100)
100
78
93
124
Kilde:
Eurostat
c) Import fra andre tredjelande uden foranstaltninger
(149)
Mængden af import fra andre tredjelande uden foranstaltninger, herunder Oman, Sydkorea, Rusland, Mexico og Saudi-Arabien, steg med 59 % i den betragtede periode efter en stigning på 71 % i 2009. Mellem 2009 og NUP blev Oman det største eksportland i Unionen.
(150)
De pågældende landes markedsandele steg fra 9,7 % i 2008 til 15,8 % i NUP, hvilket hovedsagelig skyldtes, at importen fra Oman steg med 4,3 %. Sydkoreas markedsandel var på 4 % i NUP, 5 % under det højeste niveau, som var 2009.
(151)
Gennemsnitsprisen beløb sig til 1 273 EUR/ton i NUP, hvilket var 4,3 % under EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedspris. Dette viser en stigning på 10 % i løbet af den betragtede periode, som blev opnået i 2010 og NUP efter et fald på 24 % i 2009. Den gennemsnitlige pris på importen fra Oman var på 1 310 EUR/ton i NUP, hvilket var 1,5 % under EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedspris. Gennemsnitsprisen på importen fra Sydkorea var på 1 294 EUR/ton, hvilket var 2,7 % under EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedspris.
Tabel 5
Import fra andre tredjelande
2008
2009
2010
NUP
Importmængder fra andre tredjelande (ton)
279 188
478 570
469 753
442 692
Indeks (2008 = 100)
100
171
168
159
Markedsandel for importerede varer fra andre tredjelande (%)
9,7
16,3
16,1
15,8
Indeks (2008 = 100)
100
168
165
162
Importpris (EUR/ton)
1 156
879
997
1 273
Indeks (2008 = 100)
100
76
86
110
Vigtigste eksportører (ton)
Oman
0
52 632
95 646
120 286
Sydkorea
177 341
254 451
183 801
114 346
Rusland
546
546
3
50 427
Mexico
2 650
1 879
29 039
29 409
Saudi-Arabien
230
20 454
50 108
24 756
Andre fremgangsmåder
98 422
148 609
111 156
103 468
Kilde:
Eurostat
4. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
(152)
I henhold til grundforordningens artikel 8, stk. 4, blev alle økonomiske faktorer og forhold, der kunne have indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode, undersøgt.
(153)
Med henblik på skadesanalysen blev der fastsat skadesindikatorer på følgende to niveauer:
-
De makroøkonomiske indikatorer (produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet, subsidiemargenens størrelse og genrejsning efter virkningerne af tidligere subsidiering) blev evalueret for hele EU-produktionen fra alle EU-producenter på grundlag af de oplysninger, der blev indhentet fra EU-erhvervsgrenen, anmodningen om en fornyet undersøgelse og offentligt tilgængelige statistikker.
-
De mikroøkonomiske indikatorer (lagerbeholdninger, gennemsnitlige enhedspriser, lønninger, rentabilitet, investeringsafkast, likviditet, evnen til at rejse kapital og investeringer) blev gennemført for EU-producenterne i stikprøven på grundlag af deres oplysninger.
(154)
En EU-producent i stikprøven frasolgte et af sine produktionsanlæg i juni 2010. Produktionsanlægget blev opkøbt af en anden EU-producent. Da analysen af de makroøkonomiske indikatorer er baseret på data fra samtlige EU-producenter, havde dette frasalg ingen indvirkning på anvendelsesområdet for eller de individuelle indikatorer i skadesanalysen.
(155)
Indledningsvist skal det bemærkes, at visse globale økonomiske begivenheder sent i 2010 og tidligt i 2011 havde en indvirkning på situationen på EU-markedet, især på priserne på og salgsmængderne af samme vare. I denne periode faldt bomuldsforsyningen, hvilket resulterede i en øget efterspørgsel efter polyesterfibre på det asiatiske marked. PET og polyesterfibre er i produktionsleddet i høj grad afhængige af den samme råvare, nemlig ren terephthalatsyre (PTA). Den øgede efterspørgsel efter polyesterfibre medførte en utilstrækkelig forsyning af PTA, hvilket fik priserne på PET til at stige. Da producenterne af PET i Mellemøsten også er afhængige af PTA fra Asien, medførte dette et pludseligt fald i importen af PET til Unionen. Samtidig erklærede de vigtigste PTA-leverandører i Unionen "force majeure", hvilket medførte supplerende restriktioner for den hjemlige PET-produktion.
4.1. Parternes bemærkninger
(156)
Visse parter anfægtede gyldigheden af skadesanalysen med den begrundelse, at den var baseret på fejlagtige oplysninger, som også påvirkede de interesserede parters ret til at forsvare sig. Parterne anførte navnlig nedenstående argumenter.
(157)
Visse parter påstod, at de oplysninger, der blev indhentet fra EU-producenterne ikke var i overensstemmelse med instrukserne om udfyldelse af spørgeskemaet, hvoraf det fremgik, at data fra forskellige virksomheder ikke kan angives samlet. Det blev således påstået, at de indhentede oplysninger var unøjagtige og ufuldstændige, idet de anførte tal blev opgivet samlet pr. virksomhed i stikprøven. Det skal bemærkes, at oplysningerne blev behørigt indhentet og efterprøvet ved kontrolbesøg. Det blev konkluderet, at oplysningerne gav et tilstrækkeligt nøjagtigt billede at EU-erhvervsgrenen, og ovennævnte påstand måtte derfor afvises. Efter fremlæggelsen gentog parterne deres påstand. Der blev ikke fremlagt nye argumenter eller beviser. De samme parter gentog deres påstand om, at data fra en virksomhed i stikprøven var ufuldstændige, da de ikke vedrørte hele gruppen, men kun udvalgte enheder i gruppen. Denne bemærkning blev behandlet i forbindelse med stikprøveudtagningen, jf. betragtning 18.
(158)
Samme parter påstod, at Kommissionen søgte at udbedre de påståede mangler i de indhentede oplysninger ved at udsende supplerende spørgeskemaer. Det skal i den forbindelse forklares, at Kommissionen ganske rigtigt sendte supplerende spørgeskemaer, men kun sendte dem til EU-producenter uden for stikprøven med henblik på at indhente oplysninger om makroøkonomiske indikatorer af relevans for skadesanalysen, og dette skete således for at supplere oplysningerne fra EU-producenterne i stikprøven. Efter fremlæggelsen af oplysninger gentog visse parter påstanden uden dog at fremlægge nye argumenter eller beviser. Parternes påstand blev derfor afvist.
(159)
De samme parter påstod desuden, at oplysningerne fra producenterne i stikprøven var i strid med grundforordningens artikel 29, da ikke fortrolige oplysninger var blevet anført som fortrolige oplysninger og dermed udelukket fra det åbne dossier. Det skal i den forbindelse bemærkes, at disse oplysninger blev klassificeret som "begrænset adgang" efter ønske fra den part, som indgav oplysningerne. Efter anmodning fra parterne blev de indsendte oplysningers fortrolige status taget op til ny behandling, og oplysningerne blev, hvor det var muligt, omklassificeret, og de interesserede parter fik adgang hertil efter godkendelse fra de pågældende virksomheder. Denne påstand blev derfor også afvist.
4.2. Makroøkonomiske indikatorer
a) Produktion
(160)
I tråd med EU-erhvervsgrenens tab af markedsandele (jf. betragtning 164) faldt EU-produktionen med 11 % mellem 2008 og NUP. Faldet i EU-produktionen blev kun afbrudt i 2010, hvor den steg i forhold til 2009, men dog ikke desto mindre lå 4 % under niveauet i 2008. EU-produktionen faldt yderligere i NUP.
Tabel 6
Den samlede EU-produktion
2008
2009
2010
NUP
Produktion (ton)
2 327 169
2 107 792
2 239 313
2 068 717
Indeks (2008 = 100)
100
91
96
89
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser og anmodningen om en fornyet undersøgelse
b) Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(161)
EU-erhvervsgrenens produktionskapacitet faldt med 23 % mellem 2008 og NUP. Denne tendens er relateret til lukningen af en række produktionsanlæg, som til dels blev opvejet af åbningen af nye fabrikker.
(162)
Kapacitetsudnyttelsen steg fra 75 % i 2008 til 86 % i NUP. Den øgede kapacitetsudnyttelse skal ses i lyset af omstruktureringsbestræbelserne i EU-erhvervsgrenen, jf. betragtning 134.
Tabel 7
Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
2008
2009
2010
NUP
Produktionskapacitet (i ton)
3 118 060
2 720 326
2 625 244
2 393 516
Indeks
100
87
84
77
Kapacitetsudnyttelse (%)
75
77
85
86
Indeks (2008 = 100)
100
104
114
116
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser og anmodningen om en fornyet undersøgelse
c) Salgsmængde
(163)
EU-erhvervsgrenens salgsmængde på EU-markedet fulgte den samme tendens som produktionen med et fald på 6 % i den betragtede periode.
Tabel 8
EU-erhvervsgrenens samlede salg i Unionen
2008
2009
2010
NUP
Salg (ton)
2 288 283
2 047 305
2 169 423
2 160 807
Indeks (2008 = 100)
100
89
95
94
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser og anmodningen om en fornyet undersøgelse
d) Markedsandel
(164)
Efter et fald på 13 % i 2009 genvandt EU-erhvervsgrenen en del af de markedsandele, den havde tabt til UAE, Sydkorea, Iran og Pakistan til trods for stigende importmængder fra Indien, Oman og andre tredjelande (Rusland, Mexico og Saudi-Arabien) i den samme periode. Samlet set faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel med 3 % i den betragtede periode.
Tabel 9
EU-erhvervsgrenens markedsandel
2008
2009
2010
NUP
EU-erhvervsgrenens markedsandel (%)
80
70
74
77
Indeks (2008 = 100)
100
87
93
97
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser, anmodningen om en fornyet undersøgelse og data fra Eurostat
e) Vækst
(165)
Markedet stagnerede i den betragtede periode. EU-erhvervsgrenen havde ingen fordel af vækst og tabte trods omstruktureringsindsatsen tværtimod yderligere markedsandele til den stigende import fra især landene uden foranstaltninger. Den lette nedgang i forbruget i NUP skal ses på baggrund af den midlertidige mangel på råvaren (PTA) i Unionen og på verdensmarkedet.
f) Beskæftigelse og produktivitet
(166)
EU-erhvervsgrenens beskæftigelse gik tilbage med 41 % mellem 2008 og NUP. Tilbagegangen var kontant i den betragtede periode, herunder også 2010, hvor produktionen steg (jf. betragtning 160). I lyset af den stigende produktivitet afspejler dette fald de omstruktureringsbestræbelser, som en række EU-producenter gennemførte.
(167)
EU-erhvervsgrenens produktivitet målt som årlig produktion (i ton) pr. ansat steg med 50 % i den betragtede periode. Dette skyldes, at produktionen faldt i et langsommere tempo end beskæftigelsesniveauet, og viser EU-producenternes øgede effektivitet. Dette ses især tydeligt i 2010, hvor produktionen steg, mens beskæftigelsesniveauet faldt, og produktiviteten var 37 % højere end i 2008.
Tabel 10
Beskæftigelse og produktivitet
2008
2009
2010
NUP
Antal ansatte
2 060
1 629
1 449
1 218
Indeks
100
79
70
59
Produktivitet (ton/ansat)
1 130
1 294
1 545
1 698
Indeks (2008 = 100)
100
115
137
150
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser og anmodningen om en fornyet undersøgelse
g) Den faktiske subsidiemargens størrelse
(168)
For så vidt angår virkningen på EU-erhvervsgrenen af størrelsen af den faktiske subsidiemargen i forbindelse med importen fra Indien, kan den ikke anses for ubetydelig i betragtning af markedets prisfølsomhed med hensyn til denne vare. Det bør bemærkes, at denne indikator er mere relevant i forbindelse med analysen af sandsynligheden for fornyet skade. Hvis foranstaltningerne udløber, er det sandsynligt, at den subsidierede import igen vil finde sted i sådanne mængder og til sådanne priser, at subsidiemargenens størrelse vil have betydelig indvirkning.
h) Genrejsning efter virkningerne af tidligere subsidiering
(169)
De ovenfor anførte indikatorer viser, at der er sket en forbedring af en række af EU-erhvervsgrenens økonomiske indikatorer efter indførelsen af endelige udligningsforanstaltninger i 2001, men de viser også, at EU-erhvervsgrenen stadig befinder sig i en sårbar situation.
4.3. Mikroøkonomiske indikatorer
a) Lagerbeholdninger
(170)
Lagerbeholdningerne var 24 % højere i NUP end i 2008. De lå dog på de tidligere fastlagte niveauer i forhold til produktionen, nemlig mellem 5 % og 6 %.
Tabel 11
Lagerbeholdninger
2008
2009
2010
NUP
Ultimolagre
51 495
54 808
54 314
64 069
Indeks (2008 = 100)
100
106
105
124
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
b) Prisudvikling
(171)
Hvad angår prisudviklingen, blev der registreret et fald i priserne i 2009 (- 16 %), som hovedsagelig skyldtes den økonomiske krise, men i 2010 var priserne tæt på niveauet fra 2008. Denne udvikling fulgtes af en voldsom stigning i den gennemsnitlige enhedspris i NUP, som medførte en stigning på 25 % i den betragtede periode.
(172)
Den pludselige stigning i NUP skal ses i lyset af den uventede udvikling på bomuldsmarkedet ved udgangen af 2010 og første kvartal 2011. Som nævnt i betragtning 155 medførte de rekordhøje bomuldspriser et skift til polyesterfibre, der konkurrerer om den samme råvare som PET. Den øgede efterspørgsel efter råvarer, især PTA, fik priserne på PET til at skyde i vejret i Asien og Mellemøsten med en afsmittende virkning på PET-priserne i Unionen. Prisstigningen i Unionen blev på det tidspunkt yderligere forværret af den kortvarige mangel på PTA i Unionen, som skyldtes, at en af PTA-producenterne i Unionen erklærede force majeure.
Tabel 12
Enhedssalgspriser i EU
2008
2009
2010
NUP
Enhedssalgspriser i EU (EUR/ton)
1 066
891
1 045
1 330
Indeks (2008 = 100)
100
84
98
125
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
c) Faktorer, der påvirker salgspriserne
(173)
Salgspriserne på PET følger normalt pristendensen på den vigtigste råvare (især PTA og monoethylenglykol - MEG), da den udgør op til 90 % af de samlede omkostninger til PET. PTA er afledt af olie, og oliepriserne svinger på basis af råoliepriserne. Dette medfører en høj volatilitet i PET-priserne.
(174)
Desuden konkurrerer PET om den samme råvare som polyesterfibre, idet produktionsprocessen for polyesterfibre i samme omfang som PET er afhængig af PTA. Da polyesterfibre er et alternativ til bomuld for tekstilindustrien, er prisen på PET derfor også følsom over for udviklinger på bomuldsmarkedet.
d) Lønninger
(175)
Lønningerne faldt med 7 % i den betragtede periode. Faldet skete i NUP og forstærkede produktivitetsstigningen (jf. betragtning 167).
Tabel 13
Lønninger
2008
2009
2010
NUP
Lønninger (gennemsnit/person)
54 512
56 014
54 876
50 784
Indeks (2008 = 100)
100
103
101
93
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
e) Rentabilitet og investeringsafkast
(176)
Rentabiliteten og investeringsafkastet blev væsentligt forbedret mellem 2008 og NUP. Fortjenesten på salget på EU-markedet steg fra - 7,9 % i 2008 til 5,3 % i NUP, mens investeringsafkastet forbedredes fra - 9,6 % til 10,6 %. 2008 blev påvirket af en EU-producents særdeles dårlige resultater. Forbedringen i EU-erhvervsgrenens finansielle situation i 2009 og 2010, hvor priserne lå under niveauet fra 2008, vidner om det løse forhold mellem priser og rentabilitet. Forbedringen af rentabiliteten synes tværtimod at være tæt forbundet med forbedringen i kapacitetsudnyttelsen og produktivitetsstigningen, jf. ovenfor.
(177)
Takket være udviklingen på det globale marked ved årsskiftet 2010/2011 og omstruktureringsbestræbelserne og de førnævnte effektivitetsstigninger var EU-erhvervsgrenen i stand til at forbedre sin rentabilitet i 2010 og nåede et niveau på 5,3 % i NUP.
(178)
En interesseret part påstod, at denne udvikling var uventet og ekstraordinær og ikke burde betragtes som repræsentativ for EU-erhvervsgrenens generelle situation.
(179)
Det skal i den forbindelse bemærkes, at EU-erhvervsgrenen var i stand til at drage fordel af PET-prisstigningen i slutningen af 2011 og starten af 2012, da den havde fastsat PTA-prisen, før de nævnte begivenheder på markedet fandt sted. På grundlag af de statistiske kilder om udviklingen efter NUP, som parterne indsendte, faldt PET-producenternes fortjenstmargener væsentligt i 2012. Dette bekræfter, at rentabiliteten i 2011 (NUP) i høj grad var påvirket af uventede og midlertidige globale økonomiske begivenheder (jf. betragtning 155), som sandsynligvis ikke vil vende tilbage og ikke kan betragtes som permanente og repræsentative for EU-erhvervsgrenens situation.
Tabel 14
Rentabilitet og investeringsafkast
2008
2009
2010
NUP
Rentabilitet - EU-salg (%)
-7,9
1,6
4,8
5,3
Indeks (2008 = 100)
100
221
261
267
Investeringsafkast (%)
-9,6
2,3
8,9
10,6
Indeks
100
224
292
310
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
f) Likviditet og evne til at rejse kapital
(180)
Likviditeten forbedredes betydeligt i den betragtede periode og afspejlede den nylige forbedring i EU-erhvervsgrenes rentabilitet.
Tabel 15
Likviditet
2008
2009
2010
NUP
Likviditet (i EUR)
-59 419 394
40 940 883
96 614 649
103 761 169
Indeks (2008 = 100)
100
269
363
375
I % af omsætning
-5,9
4,5
8,3
7,5
Indeks (2008 = 100)
100
176
242
229
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
(181)
Der var ingen særlige indikationer af, at EU-erhvervsgrenens skulle have vanskeligt ved at rejse kapital, især da EU-producenterne indgår i større grupper.
g) Investeringer
(182)
Investeringerne faldt samlet set med 35 % i den betragtede periode. De oprindelige investeringer i 2008 blev kraftigt reduceret i 2009 og er ikke siden kommet tilbage til samme niveau.
Tabel 16
Investeringer
2008
2009
2010
NUP
Investeringer (1 000 EUR)
72 341 598
5 404 705
15 994 659
47 217 003
Indeks (2008 = 100)
100
7
22
65
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
5. Konklusion om EU-erhvervsgrenens situation
(183)
Analysen af de makroøkonomiske data viser et fald i EU-erhvervsgrenens produktions- og salgsmængder i den betragtede periode. EU-erhvervsgrenen har ikke helt genvundet sin markedsandel siden faldet i 2009, og markedsandelen viste et generelt fald på 3 procentpoint i den betragtede periode (til 77 % i NUP). Faldet i beskæftigelsen og kapaciteten er et resultat af den igangværende omstrukturering og skal ses i lyset af den stigende kapacitetsudnyttelse og produktivitet.
(184)
Samtidig udviste hovedparten af de relevante mikroøkonomiske indikatorer tegn på forbedringer. Rentabiliteten, investeringsafkastet og likviditeten steg betydeligt, særlig i 2010 og NUP. Investeringerne derimod styrtdykkede i 2009 og er ikke siden kommet tilbage til det oprindelige niveau.
(185)
EU-erhvervsgrenens økonomiske situation er generelt forbedret. Disse forbedringer er dog forholdsvis nye og i et vist omfang baseret på uforudsete og midlertidige markedsudviklinger ved årsskiftet 2010/2011 (jf. betragtning 155). Dette understøttes tilsyneladende af de foreliggende oplysninger om udviklingen i EU-erhvervsgrenens margen i 2012 (jf. betragtning 179), som viser et fald i forhold til NUP.
(186)
Ud fra ovenstående analyse er EU-erhvervsgrenens situation blevet forbedret, og erhvervsgrenen påføres tilsyneladende ikke væsentlig skade. Til trods for de tilsyneladende positive tendenser og de omfattende omstruktureringsbestræbelser er EU-erhvervsgrenens situation ikke desto mindre stadig sårbar.
(187)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede visse parter konklusionen om, at EU-erhvervsgrenen stadig befinder sig i en sårbar situation, og påstod, at EU-erhvervsgrenen var sund og havde undergået en omfattende omstrukturering siden 1999. Det skal bemærkes, jf. betragtning 184, at ikke alle økonomiske indikatorer udviklede sig positivt i den betragtede periode til trods for en generel forbedring og konsolidering. Eksempelvis faldt både produktions- og salgsmængderne og markedsandelen. Desuden var forbedringerne forholdsvis nye og tilsyneladende kortvarige med et fald i rentabiliteten i 2012. På dette grundlag blev det konkluderet, at EU-erhvervsgrenen stadig befinder sig i en sårbar situation, selv om der ikke var bevis for skade i NUP. Argumentet afvistes derfor.
(188)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede visse parter brugen af data vedrørende perioden efter NUP til analysen af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation. Som svar på denne påstand bekræftes det, at EU-erhvervsgrenens situation blev analyseret for den betragtede periode, og at der på dette grundlag ikke blev konkluderet væsentlig skade. Udviklingen i EU-erhvervsgrenens rentabilitet efter NUP er dog i dette tilfælde især relevant i forbindelse med de ekstraordinære globale markedsudviklinger ved årsskiftet 2010/2011. Det illustrerer også den typiske volatilitet i denne sektor. Påstanden afvises derfor.
F. SANDSYNLIGHED FOR FORNYET SKADE
1. Konsekvenser af den forventede importmængde og de prismæssige virkninger, hvis foranstaltningerne ophæves
(189)
Undersøgelsen har vist, at importen fra Indien fortsat var subsidieret og at der ikke var antydninger af, at subsidierne ville blive reduceret eller ophævet i fremtiden.
(190)
En analyse af den sandsynlige udvikling i importmængderne i Unionen fra Indien viste, at importen fra Indien på grund af den overskydende kapacitet, som kan eksporteres, (jf. betragtning 125), prisniveauet i Unionen og EU-markedets tiltrækningskraft sandsynligvis vil stige til et niveau, der ligger over niveauet for NUP, hvis foranstaltningerne ophæves. Med de planlagte kapacitetsudvidelser anslås den overskydende kapacitet, som kan eksporteres, til ca. 600 000-700 000 tons i den nærmeste fremtid, hvilket udgør ca. 21-25 % af det samlede EU-forbrug i NUP.
(191)
Med den fortsatte subsidiering forventes importpriserne fra Indien at falde yderligere, hvis foranstaltningerne over for Indien ophæves. Eksportørerne vil desuden skulle konkurrere mod lavprisimport fra andre lande og vil derfor sandsynligvis sænke deres priser yderligere for at vinde flere markedsandele på EU-markedet.
(192)
På dette grundlag vil EU-erhvervsgrenen sandsynligvis blive udsat for væsentlige mængder af import fra Indien til subsidierede priser, der ligger under EU-erhvervsgrenens gennemsnitspriser, og de vil underminere den seneste forbedring i EU-erhvervsgrenens økonomiske situation. Det er således sandsynligt, at der igen vil forekomme skade, hvis foranstaltningerne over for Indien ophæves.
2. Produktionskapacitet og overskydende kapacitet, der kan eksporteres
(193)
Som anført i betragtning 125 har de eksporterende producenter i Indien potentiale til at øge deres eksportmængde til EU-markedet. Produktionskapaciteten i Indien er vokset markant i den betragtede periode (jf. betragtning 125). Ifølge de foreliggende oplysninger forventes Indien at øge kapaciteten yderligere, hvilket vil skabe en forskel mellem det hjemlige forbrug og den produktionskapacitet, der kan eksporteres, på 600 000-700 000 tons i den nærmeste fremtid. En sådan overskydende kapacitet til eksport må betragtes som væsentlig, da den udgør ca. 21-25 % af det nuværende EU-forbrug i NUP.
(194)
Selv om importen til Unionen var forholdsvis lav, blev den mere end fordoblet i den betragtede periode, og der er risiko for, at omfattende eksportmængder fra Indien kan omdirigeres til Unionen.
3. Tab af eksportmarkeder
(195)
Tyrkiet og Sydafrika har indført handelsbeskyttelsesforanstaltninger over for importen fra Indien. Det deraf følgende mulige tab af disse eksportmarkeder for Indien er endnu en indikator for, at EU-markedet sandsynligvis vil blive målet, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe.
(196)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede visse parter konklusionerne vedrørende Indiens tab af eksportmarkeder. Det blev påstået, at begge markeder var marginale eksportmarkeder, og at der derfor ikke kunne sendes væsentlige eksportmængder fra disse markeder til Unionen, hvis foranstaltningerne ophæves. Det skal bemærkes, at handelsbeskyttelsesforanstaltningerne på visse markeder udelukker enhver hensigtsmæssig sammenligning af markedernes relative betydning med og uden foranstaltninger for et givent land. Det blev i modsætning til påstanden ikke konkluderet, at eksportmængderne fra Indien på disse markeder ville blive sendt til EU-markedet. Det blev derimod konkluderet, at handelsbeskyttelsesforanstaltningerne på andre tredjelandsmarkeder begrænser disse markeders absorbtionskapacitet, hvad angår den forventede stigning i Indiens overskydende kapacitet til eksport. Dette argument blev derfor afvist.
(197)
Tilstedeværelsen af handelsbeskyttelsesforanstaltninger i tredjelande er også en indikation af, at de indiske eksportørers prispolitik sandsynligvis også vil blive anvendt på EU-markedet.
4. EU-markedets tiltrækningskraft
(198)
EU-markedet for PET er attraktivt i form af størrelse og priser, da det er det tredjestørste marked på verdensplan med et strukturelt behov for import og højere priser i forhold til andre markeder. I Indiens tilfælde er importpriserne i Unionen ofte højere end priserne til andre tredjelande, hvilket peger i retning af, at EU-markedet er attraktivt for den indiske eksport. Dette illustreres ved, at importen fra Indien er fordoblet i den betragtede periode til trods for de gældende foranstaltninger.
(199)
EU-markedets tiltrækningskraft for eksportører bekræftes også ved, at EU-erhvervsgrenen fortsat tabte markedsandele til den stigende import fra lande uden foranstaltninger. Dette er især tilfældet for Sydkorea, der øgede sin eksport markant til EU-markedet i 2012, da foranstaltningerne over for Sydkorea var udløbet.
5. Andre faktorer
(200)
Det blev konkluderet, at importen fra andre tredjelande med foranstaltninger ikke i væsentlig grad påvirkede EU-erhvervsgrenen, idet denne import var af begrænset omfang, og da markedsandelen for denne import faldt markant i NUP.
(201)
Mængden af import fra andre tredjelande uden foranstaltninger steg i den betragtede periode, men de respektive gennemsnitlige importpriser lå dog fortsat tæt på EU-erhvervsgrenens gennemsnitspris. Virkningen af importen fra disse lande på EU-erhvervsgrenens situation betragtes derfor som begrænset.
6. Det bundne marked
(202)
Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod enkelte parter, at en betydelig mængder af PET på grund af den vertikale integration mellem PET-producenter og konverteringsvirksomheder solgtes til bunden anvendelse, der ikke konkurrerede med importen. Det blev desuden påstået, at andelen af det bundne marked var betydelig og påvirkede analyseresultaterne.
(203)
På grundlag af de oplysninger, der blev indhentet fra EU-producenterne i stikprøven, blev andelen af bundet salg ikke fundet væsentlig (under 10 %). Det skal understreges, at de pågældende parter opgjorde PET-producenternes tilstedeværelse i emballagevirksomhederne i form af installeret PET-produktionskapacitet og ikke i form af deres markedsandel i emballagesektoren. Påstanden om, at den bundne anvendelse skulle udgøre en væsentlig andel, blev derfor fundet ubegrundet. Hvad angår prisniveauet, konstateredes det, at priserne ved salg til forretningsmæssigt forbundne parter og ikke forretningsmæssigt forbundne parter var ens.
(204)
På dette grundlag blev det konkluderet, at det ikke var nødvendigt at foretage en særskilt analyse af det bundne salgs indvirkning, og parternes påstande blev afvist.
7. Parternes bemærkninger
(205)
Visse parter påstod, at importen fra Indien ikke forvoldte skade i NUP, hvilket bevidnes af EU-erhvervsgrenens relativt gode økonomi og fortjeneste. Det skal bemærkes, at der i denne procedure ikke er konstateret fortsat skade, og at parternes påstand derfor svarer overens med undersøgelsesresultaterne.
(206)
Visse parter påstod, at andre faktorer såsom EU-erhvervsgrenens strukturelle skævhed og manglende investeringer samt sæson- og konjunkturbestemte faktorer (f.eks. dårlige vejrforhold, økonomisk krise) kunne have påvirket EU-erhvervsgrenens situation. Vedrørende det første punkt skal det bemærkes, at EU-erhvervsgrenens omstrukturering allerede finder sted, og de opnåede effektivitetsstigninger antyder, at parternes påstand er ubegrundet. Hvad angår de konjunkturbestemte faktorer, synes de relevante virkninger ikke at være tilstede mere, selv om den økonomiske krise havde en indvirkning på EU-erhvervsgrenens situation i 2009 (jf. betragtning 171). Hvad angår virkningen af de dårlige vejrforhold, kan dette delvist forklare det faldende forbrug i NUP, men den påståede indvirkning på EU-erhvervsgrenens situation er ikke blevet begrundet, og desuden er det lette fald i 2011 snarere forbundet med den midlertidige mangel på råvarer som følge af udviklingerne på det globale marked i 2011. Ingen af disse påstande er således begrundet i lyset af undersøgelsesresultaterne.
(207)
Derudover påstod visse parter, at der sandsynligvis ikke vil opstå fornyet skade, hvis foranstaltningerne udløber, idet EU-erhvervsgrenen grundet sin struktur (koncentration og vertikal integration) er beskyttet mod virkningerne af importen. Det blev endvidere påstået, at et skift til importeret PET hverken er ønsket eller muligt i den nærmeste fremtid, især da indkøbskontrakter og -politikker samt homologeringsprocessen for store indehavere af mærker (aftagerindustrier) gør det vanskeligt at skifte PET-leverandør. Det skal bemærkes, at undersøgelsesresultaterne viste, EU-erhvervsgrenen fortsat tabte markedsandele til de importerede varer i den betragtede periode; dette viser, at EU-erhvervsgrenen ikke er beskyttet mod virkningen af importen, og samtidig at skiftet til import ikke er hypotetisk, men faktisk allerede finder sted. Påstandene måtte derfor afvises.
(208)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gentog visse parter deres påstand om, at EU-erhvervsgrenen som følge af sin struktur var beskyttet mod den potentielle konkurrence fra importen. Hvad angår påstanden om, at en af de producerende grupper på EU-markedet har en dominerende stilling og kontrollerer fem producenter, skal det indledningsvis bemærkes, at EU-markedet er et åbent marked med otte andre producenter, der opererer uden for denne gruppe, og stigende konkurrence fra importen fra tredjelande - med og uden foranstaltninger. For det andet er koncentration normalt for denne type råvarebaserede virksomheder, der er afhængige af stordriftsfordele for at være konkurrencedygtige. For det tredje er der ingen prisførende virksomheder på EU-markedet. Endelig gentog parterne, at man ikke analyserede virkningen af importen fra de tre pågældende lande set i lyset af den vertikale integration mellem visse EU-producenter og emballagevirksomheder eller med producenter af PTA. Som det fremgår af betragtning 205 blev disse aspekter analyseret og fundet udokumenterede. Desuden bekræftede efterprøvningen af virksomhederne ud fra en vertikal integration med råvareproducenter, at der ikke var nogen komparativ fordel, da transaktionerne foregår til markedspris. Ud fra ovenstående afvises påstanden om, at EU-erhvervsgrenen skulle være beskyttet mod konkurrence.
(209)
Endelig påstod nogle parter, at der ikke var belæg for konklusionen om, at den indiske eksportkapacitet vil blive dirigeret til EU-markedet til "billige priser", idet i) den hjemlige efterspørgsel i Indien er stigende og forventes fortsat at vokse; ii) der produceres mere PET, end der forbruges, på hjemmemarkedet, men konkurrencen på eksportmarkederne har ikke ført til eksport til unormalt lave priser; iii) stigningerne i produktionskapaciteten i Asien modsvarer stigningen i den efterspørgsel, der forventes på verdensplan. Det skal bemærkes, at konklusionerne i denne undersøgelse viser, at den projekterede vækst i kapaciteten viser en stigende overskydende produktionskapacitet i forhold til den hjemlige efterspørgsel. Desuden var de indiske priser på tredjelandsmarkederne lavere end importpriserne i Unionen. Ud fra konklusionerne i betragtning 189-199 er det sandsynligt, at den subsidierede indiske import vil blive dirigeret til EU-markedet i væsentlige mængder og til priser under EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige priser, hvis udligningsforanstaltningerne udløber. Parternes påstande afvises derfor.
8. Konklusion vedrørende fornyet skade
(210)
Ud fra ovenstående konkluderes det, at omfattende mængder af subsidieret import fra Indien med sandsynlighed vil blive dirigeret til Unionen, hvis udligningsforanstaltningerne ophæves. Med den fortsatte subsidiering vil importpriserne højst sandsynligt underbyde EU-erhvervsgrenens priser. Disse importpriser vil sandsynligvis falde yderligere, hvis de indiske eksporterende producenter søger at øge deres markedsandele. Dette vil efter al sandsynlighed forstærke pristrykket på EU-erhvervsgrenen med en forventet negativ indvirkning på dens situation.
(211)
EU-erhvervsgrenens situation forbedredes i den betragtede periode, især hvad angår produktivitet og kapacitetsudnyttelse samt fortjenstmargener, der i NUP nåede et niveau tæt på den målfortjeneste, der blev fastlagt i den oprindelige undersøgelse. Det kan således konkluderes, at EU-erhvervsgrenen, selv om den stadig er i en vanskelig situation, ikke led væsentlig skade i NUP. Da den subsidierede import fra Indien sandsynligvis vil stige væsentligt og sandsynligvis underbyde EU-erhvervsgrenens salgspriser, konkluderes det dog, at situationen med stor sandsynlighed vil forværres, og at der vil opstå væsentlig fornyet skade, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe.
G. UNIONENS INTERESSER
(212)
Det blev i henhold til grundforordningens artikel 31 undersøgt, om det ville være imod Unionens interesser som helhed at opretholde de nuværende udligningsforanstaltninger. Fastlæggelsen af Unionens interesser var baseret på en vurdering af alle de involverede parters interesser. Alle interesserede parter fik, jf. grundforordningens artikel 31, stk. 2, mulighed for at fremsætte bemærkninger.
(213)
Det skal erindres, at vedtagelsen af foranstaltninger ikke blev betragtet som værende i strid med Unionens interesser, hverken i den oprindelige undersøgelse eller i den seneste udløbsundersøgelse. Desuden blev analysen i den seneste udløbsundersøgelse gennemført i en situation, hvor der allerede har været foranstaltninger gældende, og det blev derfor vurderet, om der findes uønskede negative virkninger af de gældende foranstaltninger for de berørte parter.
(214)
På dette grundlag blev det undersøgt, om der fandtes tvingende grunde til at konkludere, at det ikke er i Unionens interesse at opretholde foranstaltninger i denne bestemte sag trods konklusionerne om fortsat subsidiering og sandsynligheden for fornyet skade.
1. EU-erhvervsgrenens interesser
(215)
Videreførelsen af udligningsforanstaltningerne over for importen fra Indien vil hjælpe EU-erhvervsgrenen til at fortsætte den igangværende omstrukturering og styrke sin kun nyligt forbedrede økonomiske situation, da det vil bidrage til at undgå, at EU-erhvervsgrenen udsættes for betydelige mængder af subsidieret import fra Indien, som EU-erhvervsgrenen ikke vil kunne modstå. EU-erhvervsgrenen vil derfor fortsat drage fordel af en opretholdelse af de gældende udligningsforanstaltninger.
(216)
Det konkluderes således, at en opretholdelse af udligningsforanstaltningerne over for Indien vil være i EU-erhvervsgrenens interesse.
2. Ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importørers interesser
(217)
Ingen af de ikke forretningsmæssigt forbundne importører samarbejdede i forbindelse med den nuværende undersøgelse. Importen fra Indien fortsatte til trods for de gældende foranstaltninger og blev næsten fordoblet i den betragtede periode.
(218)
Der blev også importeret fra andre tredjelande uden foranstaltninger, og denne import opnåede en væsentlig markedsandel i NUP (jf. betragtning 149). Importørerne havde, selv med de gældende foranstaltninger, adgang til alternative kilder til forsyning.
(219)
Da der ikke foreligger oplysninger om, at de gældende foranstaltninger i væsentlig grad påvirkede importører, konkluderes det, at en opretholdelse af foranstaltningerne ikke vil være i strid med EU-importørernes interesser.
3. EU-råvareleverandørernes interesser
(220)
Råvaren til fremstilling af den pågældende vare er PTA/MEG. To ud af fem kendte råvareleverandører (en leverandør af PTA og en leverandør af MEG) samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen og besvarede spørgeskemaet. Begge råvareleverandører gik ind for en videreførelse af foranstaltningerne.
(221)
Undersøgelsen viste, at den samarbejdende PTA-producent i NUP tegnede sig for en væsentlig del af PTA-købet hos de EU-producenter, der indgik i stikprøven. Da PTA i Unionen kun anvendes til fremstilling af PET, kan det med rimelighed antages, at PTA-producenterne i vidt omfang er afhængige af PET-industrien.
(222)
Hvad angår MEG-leverandøren, udgjorde MEG en forholdsvis begrænset del af virksomhedens samlede omsætning i NUP. Hvad angår MEG, er PET ikke den eneste eller største mulige anvendelse, og MEG-producenter er mindre afhængige af PET-industriens situation. Det konkluderes derfor, at videreførelsen af foranstaltningerne over for den subsidierede import af PET fra Indien vil have en positiv, men dog sandsynligvis begrænset, indvirkning på MEG-leverandørerne.
(223)
Det blev påstået, at råvareleverandørerne ikke er afhængige af PET-producenterne i Unionen; det blev navnlig påstået, at to ud af fire EU-producenter i stikprøven faktisk importerede råvarerne.
(224)
Undersøgelsen viste i den forbindelse, at de importerede råvarer overvejende var MEG, der også kan anvendes til andre anvendelsesformål end PET. Der var ingen indikationer af omfattende import af PTA til Unionen. Denne påstand kan derfor ikke påvirke konklusionerne om, at PTA-producenterne er afhængige af PET-produktionen i Unionen.
(225)
Det konkluderes derfor, at videreførelsen af foranstaltningerne over for den subsidierede import af PET fra Indien vil være til fordel for PTA-producenterne og i mindre omfang MEG-leverandørerne. Videreførelsen af foranstaltningerne over for importen fra Indien vil således ikke være i strid med råvareleverandørernes interesser.
(226)
Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod visse parter, at der eksporteredes PTA, og PTA-producenterne påstod derfor, at de ikke var afhængige af EU-erhvervsgrenen. Der blev ikke fremlagt beviser til støtte for denne påstand. Parternes påstand blev derfor afvist som ubegrundet.
(227)
De samme parter påstod endvidere, at ophævelsen af foranstaltningerne ikke ville få nogen indvirkning på PTA-producenterne, da de samarbejdsvillige brugere angiveligt ikke ville skifte til importerede varer og fortsat ville købe PET fra EU-erhvervsgrenen. Forbruget af PTA vil derfor være uforandret. Det fremgik af undersøgelsesresultaterne, at EU-erhvervsgrenen fortsat tabte markedsandele til de importerede varer i den betragtede periode. Dette viser, at skiftet til importerede varer ikke er hypotetisk (jf. betragtning 164). Parternes påstand blev derfor afvist.
4. PET-genbrugsindustriens interesser
(228)
EU-erhvervsgrenen påstod, at situationen i genbrugsindustrien er afhængig af en bæredygtig pris på ny PET (ikke genbrugt PET) på EU-markedet. Denne påstand blev dokumenteret med en pressemeddelelse fra en sammenslutning af plasticgenbrugere i Europa, hvoraf det fremgik, at en eventuel ophævelse af foranstaltningerne over for ny PET ville forværre situationen i genbrugsindustrien yderligere.
(229)
Visse interesserede parter anfægtede, at situationen i genbrugsindustrien afhænger af den bæredygtige pris på ny PET på EU-markedet, og påstod, at der ikke var nogen relation mellem priserne på ny PET og genanvendt PET. Det blev påstået, at genanvendt PET især bruges til produktion af polyesterfibre og derfor ikke kan være forbundet med pris udviklingen for ny PET. Det blev desuden bemærket, at genanvendt PET er fuldt ud støttet af tapperier, og at industrien derfor ikke er afhængig af PET-producenterne. Endelig blev det også bemærket, at genbrugsindustrien ikke gav sig til kende som interesseret part i den nuværende undersøgelse.
(230)
Da genbrugsindustrien ikke gav sig til kende i denne undersøgelse, kunne ingen af ovennævnte påstande verificeres med faktiske tal. Det menes derfor, at de gældende foranstaltninger generelt ikke vil være i strid med den europæiske genbrugsindustris interesser.
5. Brugernes interesser
(231)
Den pågældende vare anvendes hovedsagelig til at fremstille flasker til vand og andre læskedrikke. Anvendelsen til produktion af anden emballage (fødevarer, plader mv.) er forholdsvis begrænset. PET-flasker produceres i to faser: i) der fremstilles først en præform ved hjælp af indsprøjtning af PET i forme, og ii) senere opvarmes denne præform og blæses til en flaske. Flaskeproduktionen kan være en integreret proces (dvs. den samme virksomhed køber PET, producerer en præform og blæser den i form til en flaske) eller være begrænset til anden fase (blæse præformen til en flaske). Præforme kan relativt let transporteres, da de er små og tætte, mens tomme flasker er ustabile og på grund af deres størrelse meget dyre at transportere.
(232)
På dette grundlag er der udskilt to store grupper af aftagerindustrier med henblik på en analyse af de gældende foranstaltningers virkninger: i) konverteringsvirksomheder og/eller flaskeproducenter, der konverterer PET-spåner til præforme (eller flasker) og sælger dem med henblik på yderligere forarbejdning; og ii) aftappere, der fylder (og blæser) flaskerne ud af præformen; denne gruppe repræsenterer især producenter af mineralvand og læskedrikke. Aftapningsvirksomhederne er ofte involveret i PET-industrien enten via integrerede flaskeproduktionsaktiviteter eller via forarbejdningsaftaler med konverteringsvirksomheder, der har fået opgaven i underentreprise, og/eller flaskeproducenter, på hvis vegne de forhandler om PET-prisen med producenten ("soft tolling") eller endog køber PET til deres egne flasker ("hard tolling").
(233)
Sytten brugere (fem konverteringsvirksomheder og tolv aftappere) samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen og indsendte de ønskede oplysninger i spørgeskemaet. De samarbejdsvillige konverteringsvirksomheder tegnede sig for 22,7 %, og aftapperne for 13 % af det samlede forbrug af PET i Unionen. Aftappernes besvarelser kom fra forskellige dele af de multinationale virksomheder (kendt som ejere af mærkevarer).
(234)
Det blev konstateret, at de samarbejdsvillige brugere hovedsagelig købte PET fra EU-producenterne, og kun en lille andel blev importeret. Importen fra Indien udgjorde ca. halvdelen af denne import og altså en minimal andel af det indkøbte PET. Der blev dog også importeret fra andre tredjelande uden foranstaltninger, og denne import opnåede en væsentlig markedsandel i NUP (jf. betragtning 149). Brugerne havde, selv med de gældende foranstaltninger, adgang til alternative kilder til forsyning.
6. Påstande fra brugerindustrien
(235)
Brugerne påstod, at de i vidt omfang var påvirket af de markante stigninger i PET-priserne i de senere år, da de ikke kan overvælte dem til detailhandlere og forbrugere i den aktuelle økonomiske situation. Det påstås, at disse prisstigninger skyldes en akkumulering af mange års brug af handelsforsvarsforanstaltninger, som har beskyttet EU-producenterne mod konkurrencen fra importen i en tid, hvor PET-industrien i EU blev stadig mere koncentreret og integreret. Brugerne påstod derfor, at de gældende foranstaltninger på grund af deres påståede virkning på PET-prisen er årsagen til forværringen i aftagerindustriens beskæftigelse, FoU og konkurrenceevne på eksportmarkederne, med en mere udtalt indvirkning på små og mellemstore virksomheder. Det blev desuden påstået, at jobtabet som følge af de gældende foranstaltninger var større end det antal medarbejdere, der i øjeblikket beskæftiges i PET-industrien i EU.
6.1. Brugernes prisfølsomhed og omkostningsstruktur
(236)
Hvad angår konverteringsvirksomhedernes PET-prisfølsomhed, blev det konstateret, at PET udgjorde ca. 80 % af de samlede omkostninger. PET betragtes derfor som en væsentlig omkostningskomponent for denne type aktivitet. Desuden blev det konstateret, at konverteringsindustrien var forholdsvis fragmenteret med en relativ svag forhandlingsposition i forhold til de store aftapningsvirksomheder, og at de havde grundlæggende strukturelle problemer, som er typiske for den råvarebaserede industri. Sektoren udviste derfor en stigende tendens til vertikal integration med aftapningsvirksomheder og brug af forarbejdningsaftaler, hvori forarbejdningsgebyrerne er garanterede og PET-prisen i sidste ende forhandles og betales af aftapperne. Det anslås, at den største del af PET-købene på EU-markedet kontrolleres direkte af de store aftapningsvirksomheder. Da kontrakter om præforme ofte omfatter en mekanisme, der afspejler udsvingene i PET-priserne, er konverteringsvirksomhederne i stigende grad upåvirkede af udviklingen i PET-priserne.
(237)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede enkelte brugere konklusionen om øget brug af forarbejdningsaftaler og prisformler. Sagsakterne bekræftede denne tendens. Påstanden blev derfor afvist.
(238)
Det blev påstået, at de gældende foranstaltninger ikke ville påføre konverteringsvirksomhederne skade, hvis der indføres lignende foranstaltninger over for importen af præforme til Unionen. Det blev påstået, at der i områder tæt på EU-grænsen til tredjelande, hvor der ikke er indført foranstaltninger over for importen af PET fra Indien, findes incitamenter til at flytte produktionen af præforme og importere dem uden udligningsforanstaltninger over for PET til Unionen. Det erkendes, at der i et vist omfang er en økonomisk begrundelse for at gennemføre denne udflytningsproces. På grund af transportomkostningerne vil udflytningen dog sandsynligvis kun finde sted inden for begrænsede afstande. Samlet set betragtes de påståede negative virkninger af de pågældende foranstaltninger for visse konverteringsvirksomheder derfor at være minimale.
(239)
Hvad angår PET-prisens indvirkning på aftapningsvirksomhederne, anslås det ud fra de angivne data, at PET på grundlag af et vejet gennemsnit udgør 9 % af de samlede omkostninger til læskedrikke på flasker og 12 % af de samlede omkostninger til mineralvand på flasker. Dette viser, at PET ikke er den væsentligste omkostningskomponent i aftapningsindustrien.
(240)
Desuden har undersøgelsen vist, at PET var det foretrukne, men dog ikke det eneste, emballagemateriale i aftapningsindustrien. PET-produkter udgør 75 % af omsætningen hos aftappere af mineralvand og 50 % af omsætningen hos producenter af læskedrikke. Desuden viste undersøgelsen, at kontrakter mellem mange store aftapningsvirksomheder (indehavere af mærker) og PET-producenter var baseret på en formel, hvor prisen blev justeret for at afspejle prisudsving på råvarerne til fremstilling af PET. Dette bekræfter, at de store og dermed mest repræsentative aftapningsvirksomheder har en god forhandlingsposition over for PET-producenternes forarbejdningsmargen.
(241)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gentog enkelte brugere deres påstand om, at PET er en grundlæggende omkostningskomponent for konverteringsvirksomheder og producenter af læskedrikke og mineralvand på flasker, og at konklusionerne i denne henseende ikke var korrekte og ikke var baserede på de indsendte data. Det skal bemærkes, at konverteringsvirksomhedernes situation blev analyseret særskilt, og denne bemærkning er ubegrundet (jf. betragtning 236). Hvad angår analysen af aftappernes situation, bekræftes det, at de omkostningstal, der blev fastlagt i undersøgelsen, er baseret på de tal, der blev indsendt af de samarbejdsvillige aftappere i henhold til en metode, som var tilgængelig for alle parter. De fastlagte omkostningstal var i tråd med konklusionerne i de tidligere undersøgelser vedrørende den pågældende vare (14). Parternes påstand blev derfor afvist som ubegrundet.
(242)
Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod visse brugere, at essensen af de virksomhedsspecifikke data og oplysninger, som de havde indsendt, ikke blev afspejlet i analysen af Unionens interesser. Det bekræftes, at disse data blev anvendt i den form, som brugerne havde angivet dem i spørgeskemabesvarelsen. Beregningsmetoden var tilgængelig for alle berørte parter. Påstanden blev derfor afvist.
(243)
Undersøgelsen fastslog desuden, at hvis foranstaltningerne blev ophævet, ville dette føre til en ubetydelig omkostningsreduktion for aftapperne, baseret på det forventede og/eller ønskede fald i PET-priserne som anslået af de kontrollerede aftappere selv. På grundlag af disse skøn over faldet i PET-priserne og de beregnede omkostningstal blev de respektive omkostningsreduktioner beregnet til at udgøre mellem 0,3-0,7 % af aftappernes samlede omkostninger til deres PET-relaterede aktiviteter.
(244)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede visse brugere denne konklusion og påstod, at eventuelle omkostningsbesparelser ville være betydelige. Enkelte brugere fremsatte nye skøn i deres indlæg uden dog at fremlægge nye beviser herfor. Det blev understreget at de potentielle besparelser er hypotetiske, hvilket enkelte brugere også selv erkendte. Hvad angår konverteringsvirksomhederne, blev der ikke fremlagt beregninger af de potentielle besparelser for dette segment. Hvad angår aftapperne, blev det konkluderet, at hvis det påståede fald i PET-priserne skulle forekomme, ville besparelserne på mellem 0,3 -0,7 % af de samlede omkostningerne ikke kunne betragtes som "betydelige" i betragtning af aftappernes omkostningsstruktur. Da der ikke blev fremlagt nye beviser, afvistes påstanden som ubegrundet.
(245)
Det blev påstået, at visse producenter af vand på flaske har grundlæggende sårbarheder, der stammer fra de lovmæssige krav om, at kildevand skal tappes ved kilden, og krav om begrænsede aftapningsmængder. Sektoren domineres af små og mellemstore virksomheder, hvilket har en indvirkning på omkostningsstrukturen i de pågældende virksomheder. Der er desuden observeret variationer i prisniveauet for de endelige produkter i medlemsstaterne afhængigt af den lokale befolknings købekraft. På dette grundlag konkluderes det, at virkningen af et eventuelt fald i PET-priserne, hvis foranstaltningerne ophæves, vil blive mere markant for denne del af aftapningsindustrien.
6.2. Påstand om EU-erhvervsgrenens højere priser og fortjeneste
(246)
Enkelte parter påstod, at PET-producenterne i Unionen praktiserede højere priser og margener, som angiveligt skulle ligge til grund for prisstigningerne i 2011. Denne påstand blev desuden understøttet af en sammenligning mellem PET-priserne fordelt over råvarerne i Unionen og situationen på det asiatiske marked og i USA. Det blev påstået, at denne situation skyldes brugen af forskellige handelsforanstaltninger.
(247)
Det skal bemærkes, at stigningen i PET-priserne i 2011 og prisfaldet i 2009 var et internationalt fænomen, som skyldtes udviklingen i råvareomkostningerne (jf. betragtning 155). De data, som parterne har indsendt, viser systematisk en meget tæt forbindelse mellem udviklingen i PET-priserne i Europa, Asien og USA. Der er dog forskelle i PET-priserne på verdensplan, som har forskellige årsager, navnlig den specifikke omkostningsstruktur i hver region. Hvad angår påstanden om højere prismargener i Unionen, skal det bemærkes, at EU-erhvervsgrenen selv under exceptionelle omstændigheder ved udgangen af 2010 og starten af 2011 blot nåede en rentabilitet, der kan betragtes som rimelig for denne type industri. Der foreligger ingen beviser for højere fortjeneste. Påstanden om "højere priser" og "højere margener" på PET i Unionen på grund af de gældende foranstaltninger må derfor afvises.
(248)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gentog visse parter deres påstand om, at priserne i Unionen var unødigt høje og afspejlede virkningen af en akkumulering af antidumpingtold på et marked med koncentration mellem EU-producenter, vertikal integration og begrænset produktion, som ikke kan tilfredsstille forbruget. Det blev også påstået, at prisoplysningerne viste, at de højere priser i Unionen ikke afspejler de højere omkostninger til råvarer. Det skal bemærkes, at påstandene om EU-erhvervsgrenens koncentration, vertikal integration og produktionskapacitet blev behandlet i henholdsvis betragtning 207 og 259. Hvad angår den påståede virkning af disse faktorer på PET-prisen i Unionen, skal det erindres, at udviklingen i PET-prisen er styret af råvarepriserne, som udgør indtil 90 % af omkostningerne til PET (jf. betragtning 173). Stigningen i PET-priserne i 2010/2011 var desuden et globalt fænomen (jf. betragtning 172). Parternes påstande blev derfor afvist som ubegrundede.
(249)
Hvad angår påstanden om forskellen mellem PET-prisen i Unionen og priserne i Asien og USA, og i tillæg til konklusionerne i betragtning 244, blev det konstateret, at forskellen i priserne mellem markederne i USA og Unionen var volatil, men dog begrænset. EU-priserne var ikke som påstået systematisk højere. Det konkluderes, at EU-markedet og markedet i Asien var meget forskellige, hvad angår omkostningsstrukturer i forbindelse med især markedets størrelse og stordriftsfordele, adgang til råvarer og kapacitet. Det var således ikke hensigtsmæssigt at sammenligne de gennemsnitlige priser på disse to markeder. Parternes påstand blev derfor fundet ubegrundet.
(250)
Enkelte parter påstod desuden, at priserne i Unionen var højere i forhold til råvareomkostningerne end i USA og Asien. Sammenligningen af denne prisforskel følger samme logik som sammenligningen af priserne på forskellige regionale markeder, dog med den forskel, at der tages højde for prisudsving for råvarer mellem de forskellige regionale markeder. De eksisterende strukturelle forskelle mellem markederne kan dog berettige en forskel i forarbejdningsgebyrer. EU-erhvervsgrenens ekstraordinære fortjeneste ved årsskiftet 2010/2011 blev forklaret i betragtning 179. I begge tilfælde konstateredes det, at foranstaltningerne ikke spillede nogen rolle. Parternes påstand blev derfor afvist.
(251)
Samme parter påstod desuden, at den største producent i Unionen forlangte højere priser i Unionen end på andre markeder og registrerede højere indtægter i 2010 i Unionen end på andre markeder. Det skal i den forbindelse bemærkes, at det er økonomisk forsvarligt for en international virksomhed at have forskellige omkostningsstrukturer og dermed forskellige priser på forskellige regionale markeder. EU-erhvervsgrenens rentabilitetsniveau ved årsskiftet 2010/2011 blev forklaret i betragtning 179. Argumentet blev derfor afvist.
6.3. Brugernes økonomiske situation og foranstaltningernes påståede virkning
(252)
Der blev desuden fremsat påstande om forværringen i brugerindustriens økonomiske situation såsom lukning af produktionsanlæg og nedskæringer i beskæftigelsen. Det blev påstået, at dette skyldtes stigningen i PET-priserne. Det blev desuden påstået, at konkurrenceevnen i EU's førende mærker var blevet undergravet, da deres eksport til tredjelande var i direkte konkurrence med flaskeprodukter, som har fordel af PET til internationale priser.
(253)
Det skal bemærkes, at det på grundlag af oplysningerne fra de samarbejdsvillige brugere blev konstateret, at brugersegmentet ikke var tabsgivende, selv om der var et fald i den generelle rentabilitet i NUP. Fortjenstmargenen i brugerindustrien, som blev fastlagt på grundlag af spørgeskemabesvarelserne ud fra den metode, der blev lagt frem for alle parter, var på samme niveau som EU-erhvervsgrenens fortjeneste i NUP. De to virksomheder, der blev efterprøvet (aftapningsvirksomheder), rapporterede om yderligere ekspansion i produktionsmængderne og øget rentabilitet i den betragtede periode. Det blev konstateret, at visse konverteringsvirksomheder opererede med stramme margener og i visse tilfælde oplevede strukturelle og finansielle vanskeligheder. Der blev dog ikke fundet nogen direkte forbindelse mellem de gældende foranstaltninger og denne situation. En vis nedgang i aftapningsvirksomhedernes økonomiske situation var ligeledes forbundet med den stramning, der forekom i 2011 efter en pludselig stigning i PET-prisen, som man kunne have væltet over på detailhandlerne i den nuværende økonomiske afmatning. Selv om det konkluderedes, at situationen i brugerindustrien i et vist omfang forværredes i 2011, blev forbindelsen mellem tilbagegangen og de gældende foranstaltninger dog ikke godtgjort, især idet foranstaltningerne har været indført siden 2000.
(254)
Efter fremlæggelsen af oplysninger var enkelte parter uenige i konklusionen om, at brugerindustrien ikke var tabsgivende. Parterne påstod også, at brugernes fortjenstmargener var lavere end EU-erhvervsgrenens. For så vidt angår analysen af brugerindustriens rentabilitet, modsiger oplysningerne fra de samarbejdsvillige brugere denne påstand. Metoden blev lagt frem for alle parter. Selv om visse samarbejdsvillige brugere kunne have haft tab, var brugerindustrien overordnet set rentabel. Stigningen i PET-priserne blev under alle omstændigheder betragtet som et element, der påvirkede brugernes fortjeneste, men der kunne ikke påvises en sammenhæng mellem foranstaltningerne og de pågældende virksomheders fortjeneste. Hvad angår sammenligningen af brugernes og EU-erhvervsgrenens fortjenstmargener, var denne påstand ikke begrundet. Som følge af volatiliteten i EU-erhvervsgrenens fortjeneste (jf. betragtning 176-179) blev sammenligningen mellem de to segmenter ikke betragtet som afgørende. Begge segmenter havde næsten ens fortjenstniveauer i NUP (jf. betragtning 253). På dette grundlag blev parternes bemærkninger afvist som ubegrundede.
(255)
Hvad angår den påståede udvanding af konkurrenceevnen for eksporten af EU-producenternes mineralvand på flakser/læskedrikke, blev denne påstået ikke underbygget, og der blev heller ikke skabt en forbindelse til de gældende foranstaltninger i denne sammenhæng.
(256)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gentog parterne deres påstand om, at de øgede PET-priser har en negativ indvirkning på konkurrenceevnen for eksporten af mineralvand på flasker. Det erkendes, at stigningen i PET-priserne, bl.a., kan have en negativ indvirkning på konkurrenceevnen for eksporten af mineralvand på flaske. Da der dog ikke blev konstateret en sammenhæng mellem stigningen i PET-prisen og de pågældende foranstaltninger, idet PET-priserne hovedsagelig er baseret på råvarepriserne, blev foranstaltningernes påståede indvirkning på den udhulede konkurrenceevne afvist.
(257)
Hvad angår foranstaltningernes påståede virkning på beskæftigelsen, viste undersøgelsen endeligt, at de efterprøvede tab af arbejdspladser i brugerindustrien overvejende hang sammen med produktivitets- og effektivitetsstigninger, og en del vedrørte en mindre brug af midlertidigt personale.
(258)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede visse parter denne konklusion, da den ikke afspejler situationen i hele sektoren. I tillæg til konklusionerne i betragtning 254 skal det bemærkes, at den samlede beskæftigelse, som angivet af konverteringsvirksomhederne, steg betydeligt, og ingen af virksomhederne rapporterede om tab af arbejdspladser. Aftapperne påstod, at de havde tabt arbejdspladser på grund af de øgede PET-priser. Stigningen i PET-prisen er dog et globalt fænomen, og der kunne ikke etableres en sammenhæng mellem jobtabene og foranstaltningerne. 90 % af de jobtab, der blev rapporteret i brugernes spørgeskemabesvarelser, var desuden koncentreret om tre virksomheder. En af dem, en kontrolleret virksomhed, der tegner sig for en væsentlig del af de rapporterede jobtab, øgede sine mængder væsentligt i den betragtede periode, og disse tab er således knyttet til produktivitetsstigningen. Hvad angår de to andre virksomheder, blev det konstateret, at de havde nogle af de højeste fortjenstmargener blandt de samarbejdsvillige virksomheder i deres segment, og margenerne lå over EU-erhvervsgrenens målfortjeneste i denne sag. Disse påstande blev derfor afvist.
6.4. Andre påstande
(259)
Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod enkelte parter, at EU-producenterne ikke havde tilstrækkelig kapacitet til at dække den aktuelle efterspørgsel. Det skal bemærkes, at EU-erhvervsgrenen opererede på 86 % af sin produktionskapacitet i NUP og har tilstrækkelig overskydende kapacitet til at dække det samlede hjemlige forbrug af PET. Desuden importeres der fortsat i stigende grad fra andre lande med og uden foranstaltninger. De gældende foranstaltninger udløb for så vidt angår Korea og ophæves for importen af den pågældende vare fra Malaysia og Indonesien. Desuden kan industrien for genanvendt PET udgøre et alternativ til køb af PET med henblik på at dække efterspørgslen i Unionen. De påståede problemer, som brugerne står over for som følge af den påståede utilstrækkelige produktion i Unionen, blev derfor ikke betragtet som begrundede.
(260)
Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod visse brugere, at analysen ikke behandlede den påståede negative virkning af de akkumulerede foranstaltninger på den pågældende vare i den nuværende undersøgelse. Som svar på denne påstand skal det bemærkes, at udligningsforanstaltningerne blot afhjælper de skadevoldende virkninger af den konstaterede subsidiering. Eksistensen af de påståede "akkumulerede" virkninger blev ikke påvist. Til trods for de gældende foranstaltninger fortsætter importen fra lande med foranstaltninger tværtimod, og mængderne steg endda i den betragtede periode. Der importeres også i stigende grad betydelige mængder fra lande uden foranstaltninger. Parternes påstand blev derfor afvist.
7. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(261)
Det kan som konklusion forventes, at opretholdelsen af udligningsforanstaltningerne på importen fra Indien vil give EU-erhvervsgrenen en mulighed for at forbedre og stabilisere sin økonomiske situation efter de investeringer og konsolideringer, der er foretaget i de senere år.
(262)
Det konkluderes også, at en forbedring af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation vil være i PTA-producenternes interesse, og i mindre omfang MEG-producenternes interesse.
(263)
Visse brugeres økonomiske situation er forværret siden den seneste undersøgelse, og undersøgelsen viste, at navnlig de mindre producenter af mineralvand på flasker påvirkes negativt af især den nylige PET-prisstigning, idet de ikke er i stand til at vælte omkostningerne over på detailhandlere i den nuværende økonomiske situation. Det blev dog konkluderet, at de exceptionelle udviklinger i EU-erhvervsgrenens priser og margener i 2011 var et globalt fænomen, som hovedsagelig skyldtes de øgede råvarepriser. Påstandene om "højere priser" og "højere margener" som følge af de gældende foranstaltninger blev derfor fundet ubegrundede. Samtidig er EU-markedet fortsat et åbent marked med alternative kilder til forsyning fra andre tredjelande uden foranstaltninger.
(264)
På denne baggrund blev det ikke godtgjort, at der var en sammenhæng mellem stigningen i PET-priserne og de gældende foranstaltninger. Konverteringsvirksomhedernes økonomiske situation blev fundet stabil til trods for de gældende foranstaltninger. Andelen af PET i aftappernes samlede omkostningerne blev fundet begrænset. Der kunne desuden ikke påvises en sammenhæng mellem udsving i PET-priserne og foranstaltningerne. Det konstateredes derfor, at foranstaltningerne ikke havde uforholdsmæssige virkninger for brugerne.
(265)
På baggrund af alle disse faktorer kan det ikke klart konkluderes, at det ikke er i Unionens interesser at opretholde de gældende udligningsforanstaltninger.
H. UDLIGNINGSFORANSTALTNINGER
(266)
Alle parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for at anbefale, at de gældende foranstaltninger opretholdes. De fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til fremlæggelsen af oplysninger. Indlæg og bemærkninger blev, hvor det var berettiget, taget i betragtning.
(267)
Ud fra ovenstående analyse bør udligningsforanstaltningerne vedrørende importen af PET med oprindelse i Indien opretholdes i henhold til grundforordningens artikel 18, stk. 1. Der mindes om, at disse foranstaltninger består af specifikke toldsatser.
(268)
Den individuelle udligningstold for de virksomheder, der er nævnt i denne forordning, gælder udelukkende for importen af den pågældende vare, som er fremstillet af disse virksomheder og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Import af den pågældende vare, som er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i denne forordnings artikel 1, stk. 2, med navn og adresse, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med den specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af denne sats, men er omfattet af toldsatsen for "alle andre virksomheder".
(269)
Alle anmodninger om anvendelse af denne individuelle udligningstold (f.eks. efter den pågældende virksomheds navneforandring eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) indgives omgående til Kommissionen sammen med alle relevante oplysninger, herunder især ændringer i virksomhedens aktiviteter vedrørende produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneforandring eller ændringen i produktions- og salgsenheder. Forordningen vil i givet fald blive ændret i overensstemmelse hermed gennem en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuelle toldsatser.
(270)
For at sikre en korrekt håndhævelse af udligningstolden bør resttoldsatsen ikke blot anvendes på de ikke-samarbejdende eksportører, men også på de virksomheder, der ikke foretog eksport i undersøgelsesperioden. Hvis de sidstnævnte selskaber opfylder kravene i grundforordningens artikel 20, opfordres de imidlertid til at fremsætte anmodning om en fornyet undersøgelse i henhold til nævnte artikel, så deres situation kan blive undersøgt individuelt -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig udligningstold på importen af polyethylenterephthalat med viskositetsindeks på 78 ml/g og derover ifølge ISO-standard 1628-5, som for øjeblikket tariferes under KN-kode 3907 60 20, og med oprindelse i Indien.
2. Den endelige udligningstold for den pågældende vare som beskrevet i stk. 1, fastsættes til følgende for varer fremstillet af følgende virksomheder:
Land
Virksomhed
Udligningstold
(EUR/ton)
Tarictillægskode
Indien
Reliance Industries Ltd.
90,4
A181
Indien
Pearl Engineering Polymers Ltd.
74,6
A182
Indien
Senpet Ltd.
22,0
A183
Indien
Futura Polyesters Ltd.
0
A184
Indien
Dhunseri Petrochem & Tea Limited
106,5
A585
Indien
Alle andre virksomheder
69,4
A999
3. I tilfælde, hvor varer er blevet beskadiget før overgangen til fri omsætning, og hvor den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, derfor fordeles med henblik på fastsættelse af toldværdien i henhold til artikel 145 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF- toldkodeks (15), reduceres den udligningstold, der er beregnet på grundlag af de ovenfor anførte beløb, med en procentsats svarende til fordelingen af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales.
4. Uanset bestemmelserne i stk. 1 og 2, finder den endelige udligningstold ikke anvendelse på import, der er overgået til fri omsætning i overensstemmelse med artikel 2.
5. De gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
1. Importerede varer undtages fra den ved artikel 1 indførte udligningstold, forudsat at de er fremstillet og direkte eksporteret (dvs. faktureret og sendt) til en virksomhed, der handler som importør i Unionen, af de virksomheder, hvis navne er nævnt i afgørelse 2000/745/EF med efterfølgende ændringer, samt at de er angivet under den relevante Tarictillægskode, og at betingelserne i stk. 2 er opfyldt.
2. Når der fremsættes anmodning om overgang til fri omsætning, er toldfritagelsen betinget af, at der over for den relevante medlemsstats toldmyndigheder fremlægges en gyldig "tilsagnsfaktura", som er udstedt af de eksporterende virksomheder, og som indeholder de oplysninger, der er anført i bilaget. Toldfritagelsen er yderligere betinget af, at de varer, der er angivet og frembudt for toldmyndighederne, svarer nøjagtigt til beskrivelsen i tilsagnsfakturaen.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. maj 2013.
32013R0461
L 137/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 461/2013
od 21. svibnja 2013.
o uvođenju konačne kompenzacijske pristojbe na uvoz polietilen tereftalata (PET) podrijetlom iz Indije nakon revizije po isteku mjere prema članku 18. Uredbe (EZ) br. 597/2009
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1) („Osnovna uredba”), a posebno njezin članak 18.,
uzimajući u obzir prijedlog koji je podnijela Komisija nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom,
budući da:
A. POSTUPAK
1. Mjere na snazi
(1)
Vijeće je Uredbom (EZ) br. 2603/2000 (2) uvelo konačnu kompenzacijsku pristojbu na uvoz polietilen tereftalatskih (PET) folija podrijetlom, inter alia, iz Indije. Uredbom (EZ) br. 1645/2005 (3) Vijeće je izmijenilo razinu kompenzacijskih mjera koje su na snazi protiv uvoza PET-a iz Indije. Izmjene su rezultat ubrzanom ispitnog postupka prema članku 20. Osnovne uredbe. Vijeće je, slijedom revizije nakon isteka mjere, Uredbom (EZ) br. 193/2007 (4) uvelo konačnu kompenzacijsku pristojbu na daljnje razdoblje od pet godina. Kompenzacijske su mjere naknadno izmijenjene Uredbom (EZ) br. 1286/2008 (5) i Provedbenom uredbom (EU) br. 906/2011 (6), nakon provedenih djelomičnih privremenih revizija. Zadnja djelomična privremena revizija završila je bez uvođenja izmijenjenih mjera koje su na snazi putem Provedbene uredbe (EU) br. 559/2012 (7). Odlukom 2000/745/EZ (8) Komisija je prihvatila preuzimanje obvezne minimalne uvozne cijene koju su ponudila tri indijska proizvođača.
(2)
Kompenzacijske se mjere sastoje od specifične carine. Stopa carine kreće se od 0 do 106,5 eura/toni za poimence navedene indijske proizvođače s preostalom stopom carine od 69,4 eura/toni uvedene na uvoz od svih ostalih proizvođača.
2. Postojeće antidampinške mjere
(3)
Vijeće je Uredbom (EZ) br. 2604/2000 (9) uvelo konačnu kompenzacijsku pristojbu na uvoz PET-a podrijetlom, inter alia, iz Indije. Vijeće je, slijedom revizije nakon isteka mjere, Uredbom (EZ) br. 192/2007 (10), uvelo konačnu antidampinšku pristojbu na daljnje razdoblje od pet godina.
3. Revizijski zahtjev
(4)
Nakon objave obavijesti o skorom isteku (11) konačnih kompenzacijskih mjera koje su na snazi, Komisija je 25. studenog 2011. primila zahtjev za pokretanjem revizije prema članku 18. Osnovne uredbe („revizija nakon isteka mjera”). Zahtjev je podnio Odbor europskih proizvođača polietilen tereftalata („podnositelj zahtjeva”) u ime proizvođača koji predstavljaju gotovo 95 % proizvodnje Unije polietilen tereftalata.
(5)
Zahtjev se temeljio na pretpostavci da bi istekom mjere vjerojatno došlo do nastavka ili ponovnog subvencioniranja i štete za industriju Zajednice.
(6)
Prije pokretanja revizije nakon isteka mjere i u skladu s člankom 22. stavkom 1. i člankom 10. stavkom 7. Osnovne uredbe, Komisija je obavijestila Vladu Indije (VI) da je primila ispravno dokumentirani zahtjev za revizijom te je Vladu Indije pozvala na konzultacije s ciljem razjašnjavanja stanja s obzirom na sadržaj zahtjeva za revizijom i radi pronalaženja uzajamno prihvatljivog rješenja. Međutim, Komisija nije primila nikakav odgovor Vlade Indije s obzirom na ovu ponudu za konzultacijama.
4. Pokretanje revizije nakon isteka mjere
(7)
Nakon što je utvrdila, nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom, da postoje dostatni dokazi koji opravdavaju pokretanja revizije nakon isteka mjera, Komisija je 24. veljače 2012. putem obavijesti objavljene u Službenom listi Europske unije (12) („obavijest o pokretanju postupka”), najavila pokretanje revizije nakon isteka mjera u skladu s člankom 18. Osnovne uredbe.
5. Usporedni ispitni postupak
(8)
Dana 24. veljače 2012. Komisija je također otvorila reviziju antidampinških mjera koje su na snazi za uvoz PET-a podrijetlom iz Indije, Indonezije, Malezije, Republike Koreje, Tajlanda i Tajvana (13) prema članku 11. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 1225/2009.
6. Ispitni postupak
6.1 Razdoblje ispitnog postupka i razmatrano razdoblje
(9)
Ispitni vjerojatnosti nastavka ili ponovnog subvencioniranja odnosio se na razdoblje od 1. siječnja 2011. do 31. prosinca 2011. („razdoblje revizije ispitnog postupka” ili „RRIP”). Ispitivanje relevantnih trendova za ocjenu vjerojatnosti nastavka ili ponovne štete trajalo je od 1. siječnja 2008. do kraja RRIP-a (u daljnjem tekstu: „razmatrano razdoblje”).
6.2. Dotične stranke u ispitnom postupku
(10)
Komisija je službeno obavijestila podnositelja zahtjeva, proizvođače izvoznike u dotičnoj zemlji, uvoznike, poznate dotične korisnike i predstavnike dotične zemlje o pokretanju revizije nakon isteka mjera.
(11)
Zainteresirane stranke dobile su priliku izraziti svoja stajališta u pisanom obliku i zahtijevati saslušanje u roku određenom u Obavijesti o pokretanju postupka. Svim zainteresiranim strankama koje su to zatražile i pokazale da postoje posebni razlozi za njihovo saslušanje, saslušanje je odobreno.
(12)
S obzirom na očigledno velik broj proizvođača izvoznika u Indiji kao i proizvođača i uvoznika u Uniji smatralo se prikladnim ispitati mogućnost korištenja uzorka u skladu s člankom 27. Osnovne uredbe. Kako bi Komisija mogla odlučiti hoće li uzorak biti potreban i, ako je potreban, odabrati uzorak, zatraženo je da se proizvođači izvoznici i nepovezani uvoznici jave u roku od 15 dana od pokretanja djelomične revizije i da Komisiji dostave potrebne podatke iz Obavijesti o pokretanju postupka.
(13)
Sedam proizvođača izvoznika odgovorilo je na zahtjev u vezi s uzorkom i izrazilo spremnost surađivati u revizijskom ispitnom postupku. Na toj je osnovi odabran uzorak od triju proizvođača izvoznika na temelju obujma izvoza u Uniju. Na ovaj uzorak nije bilo primjedaba ni proizvođača iz uzorka, proizvođača koji nisu bili obuhvaćeni uzorkom niti nadležnih indijskih tijela.
(14)
Upitnici su poslani trima proizvođačima izvoznicima iz uzorka te su odgovori primljeni od svih. Međutim, putem odgovora na upitnik jednog indijskog proizvođača iz uzorka otkriveno je da je izvozio neznatne količine dotičnog proizvoda tijekom RRIP-a i da stoga nije relevantan za izračun stopa subvencioniranja za to trgovačko društvo. Obavljene su posjete radi provjere kod dvaju preostalih proizvođača izvoznika koja su predstavljala ukupno 99 % ukupnog uvoza prema obujmu iz Indije u Uniju tijekom RRIP-a.
(15)
Nakon objave osnovnih činjenica i razmatranja („objava”) jedan je indijski proizvođač koji je surađivao u ispitnom postupku zatražio izračun marže subvencioniranja. U tom je smislu potvrđeno da je uvoz tog trgovačkog društva beznačajan i da stoga nije imao utjecaja na utvrđivanje vjerojatnosti nastavka ili ponovnog subvencioniranja u ovoj reviziji nakon isteka mjera. Stoga je taj zahtjev odbačen.
(16)
U obavijesti o pokretanju ispitnog postupka Komisija je najavila da je privremeno odabrala uzorak proizvođača Unije. Uzorak se sastojao od četiriju trgovačkih društava od trinaest proizvođača Unije koji su bili poznati prije pokretanja ispitnog postupka, odabranih na temelju najvećeg reprezentativnoga obujma proizvodnje i prodaje koji se može razumno ispitati tijekom raspoloživog vremena. Uzorak je predstavljao više od 50 % ukupne procijenjene proizvodnje Unije i prodaja tijekom RRIP-a. Pozvane su zainteresirane stranke kako bi imale uvid u predmet i dale primjedbe na primjerenost tog odabira u roku od 15 dana od dana objave obavijesti o pokretanju postupka. Svim zainteresiranim strankama koje su to zatražile i pokazale da postoje posebni razlozi za njihovo saslušanje, saslušanje je odobreno.
(17)
Neke su zainteresirane stranke imale primjedbe u vezi odabira uzorka proizvođača Unije. Tvrdile su da: i. Komisija ne treba odabrati uzorkovanje, posebno jer se uzorkovanje nije koristilo u prethodnim ispitnim postupcima; ii. metoda korištena za odabir uzorka osporavana je na temelju činjenice da „brka tri različita koraka”, to jest standardni postupak, definiciju industrije Unije i uzorkovanje, iii. privremeni uzorak je utvrđen na temelju netočne i nepotpune informacije; iv. odabrani privremeni uzorak nije reprezentativan jer uključuje subjekte, a ne skupine; tvrdilo se također i da uključena trgovačka društva koja su u jednom slučaju išla putem nedavne prodaje imovine ili u drugom slučaju imaju povezane prodaje umanjuju reprezentativnost uzorka.
(18)
Argumenti stranaka razmotreni su na sljedeći način:
-
Odluka o korištenju uzorka proizvođača Unije donosi se za svaki pojedinačni slučaj, ovisno o posebnim okolnostima svakog slučaja, a članak 22. stavak 6. Osnovne uredbe ne uređuje korištenje uzorka za određivanje štete u kontekstu revizije nakon isteka mjere. Za razliku od prethodnih ispitnih postupaka kada je bilo moguće provesti ispitni postupak za sva trgovačka društva koja su istupila i surađivala Komisija je smatrala da u ovoj reviziji, s obzirom na velik broj trgovačkih društva svi proizvođač Unije ne mogu biti razumno ispitani u raspoloživom vremenu i da su stoga zadovoljeni uvjeti članka 27.
-
Komisija nije „pobrkala” standardni postupak, utvrđivanje industrije Unije i odabir privremenog uzorka jer su ti koraci ostali neovisni jedan o drugome i o svakom se posebno odlučivalo. Potvrđeno je u kojem je stupnju korištenje podataka o proizvodnji i prodaji koje su dostavili proizvođači Unije u kontekstu standardne procedure utjecalo na reprezentativnost uzorka.
-
Uzorak je utvrđen na temelju raspoloživih informacija u vrijeme odabira u skladu s člankom 27. Osnovne uredbe. Reprezentativnost uzorka je revidirana nakon primljenih primjedaba stranaka o podacima specifičnih trgovačkih društava. Nijedna od primljenih primjedaba nije se smatrala opravdanom.
-
Kako propisuje članak 27. Osnovne uredbe, uzorak je utvrđen da bi predstavljao najveći reprezentativni obujam proizvodnje i prodaje koja se može razumno ispitati u raspoloživom vremenu. Subjekti koji su pripadali većoj skupini i za koje je utvrđeno da posluju neovisno od drugih društava kćeri iste grupacije smatralo se da su reprezentativni za industriju Unije pa stoga nije postojala potreba za ispitivanjem cijele grupacije na konsolidiranoj osnovi. Istodobno trgovačka su društva bila u uzorku kao gospodarski subjekti, čime je osigurana provjera svih relevantnih podataka. Nadalje, prodaje imovine i postojanje povezanih prodaja bile su dio karakteristika sektora u razmatranom razdoblju i stoga se nijedan od tih elemenata nije razmatrao kako ne bi umanjio reprezentativnost sektora.
(19)
Nakon objave stranke su ponovile spomenute argumente koji su već obrazloženi.
(20)
U obavijesti o pokretanju postupka predviđeno je uzorkovanje nepovezanih uvoznika. Nijedan od dvadeset i četiri nepovezana uvoznika nije surađivao u ovom ispitnom postupku.
(21)
Stupilo se je u kontakt sa svih pet poznatih dobavljača sirovine nakon pokretanja postupka koji su primili odgovarajuće upitnike. Dva su dobavljača istupila i odgovorila na upitnik.
(22)
Stupilo se je u kontakt sa svim poznatim korisnicima i udruženjima korisnika nakon pokretanja postupka. Sedamnaest korisnika dostavilo je odgovore na upitnik. Javilo se dvadeset udruženja korisnika iz 16 država članica i dostavilo podatke.
7. Provjera primljenih informacija
(23)
Komisija je zatražila i provjerila sve informacije koje je smatrala neophodnima za određivanje vjerojatnosti nastavka ili ponovnog subvencioniranja te nastale štete i interesa Unije. Posjete radi provjere obavljene su u prostorima Vlade Indije u Delhiju i sljedećih zainteresiranih stranaka:
(a)
Proizvođača izvoznika
-
Dhunseri Petrochem and Tea Limited, Kolkata, Indija;
-
Reliance Industries Limited, Navi Mumbai, Indija;
(b)
proizvođača Unije
-
Indorama Polymers Europe, UAB, Nizozemska;
-
Equipolymers, Italija, Njemačka;
-
Neo Group, UAB, Litva;
-
Novapet SA, Španjolska;
(c)
Korisnika u Uniji
-
Coca-Cola Europe, Belgija;
-
Nestle Waters France, Francuska.
B. DOTIČNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD
1. Dotični proizvod
(24)
Dotični proizvod u ovoj reviziji isti je kao i proizvod u početnom ispitnom postupku, to jest PET s viskoznim brojem 78 ml/g ili većim, prema ISO normi 1628-5, podrijetlom iz Indije. Trenutno se može razvrstati u CT u tarifni broj 3907 60 20.
2. Istovjetni proizvod
(25)
Kao u početnom ispitnom postupku i u revizijskim je ispitnim postupcima utvrđeno da dotični proizvod, tj. PET proizveden i stavljen na domaće tržište u dotičnoj zemlji i PET kojega su proizveli i prodali proizvođači Zajednice imaju ista osnovna fizička i kemijska svojstva i korisnike. Oni se stoga smatraju istovjetnim proizvodima u smislu članka 2. stavka c. Osnovne uredbe.
C. VJEROJATNOST NASTAVLJANJA ILI PONOVNOG SUBVENCIONIRANJA
1. Uvod
(26)
Na temelju podataka sadržanih u zahtjevu za revizijom i odgovora na upitnik Komisije, ispitani su sljedeći programi koji navodno uključuju odobravanje subvencija.
Programi na cijelom državnom području
(a)
Program prava na povrat carinskih pristojbi - Duty Entitlement Passbook Scheme (DEPBS)
(b)
Program povrata carine - Duty Drawback Scheme (DDS)
(c)
Program ciljanog tržišta - Focus Market Scheme (FMS)
(d)
Program ciljanog proizvoda - Focus Product Scheme (FPS)
(e)
Kredit za statusnog nositelja potpore (Status Holder Incentive Scrip - „SHIS”)
(f)
Program po prethodnom odobrenju - Advance Authorisation Scheme („AAS”)
(g)
Program za poticanje izvoza osnovnih sredstava - Export Promotion Capital Goods Scheme (EPCGS)
(h)
Posebne gospodarske zone - Special economic zones/Izvozno orijentirane jedinice - Export oriented units (SEZ/EOU)
(i)
Program izvoznoga kreditiranja - Export Credit Scheme - (ECS)
(j)
Program izuzeća od plaćanja poreza na dohodak - Income Tax Exemption Scheme (ITES)
Regionalni programi
(k)
Programi potpora Zapadnog Bengala - West Bengal Incentive Scheme (WBIS)
(l)
Program Vlade Gujarata za poticanje kapitalnih ulaganja - Capital investment incentive scheme of the Government of Gujarat
(m)
Program poticanja Gujarata na porez na promet (GSTIS)
(n)
Program izuzeća pristojbe na električnu energiju Gujarata (GEDES)
(o)
Paket programa poticaja (PSI) Vlade Maharaštra
(27)
Programi navedeni u točkama (a) i od (c) do (h) temelje se na Zakonu o vanjskoj trgovini (Razvoj i reguliranje) 1992. (br. 22. iz 1992.) koji je stupio na snagu 7. kolovoza 1992. („Zakon o vanjskoj trgovini”). Prema Zakonu o vanjskoj trgovini, Vlada Indije ovlaštena je za izdavanje obavijesti u vezi s izvoznom i uvoznom politikom. Te se obavijesti sažimaju u dokumentima „Vanjska trgovinska politika” koje Ministarstvo trgovine izdaje svakih pet godina i redovito unosi najnovije podatke. Dokument relevantan za vanjsku trgovinsku politiku tijekom RRIP-a ovog ispitnog postupka je „Vanjska trgovinska politika 2009.-2014.” (‚FTP 09-14’). Nadalje, Vlada Indije također je utvrdila postupke koji uređuju FTP 09-14 u Priručniku o postupcima, svezak I. (HOP I 09-14). Priručnik o postupcima također se redovito dopunjava.
(28)
Program koji je naveden u točki (b) gore temelji se na odjeljku 75. Carinskog zakona iz 1962., na odjeljku 37. Zakona o središnjem posebnom porezu iz 1944., na odjeljku 93A i 94 Financijskoga zakona iz 1994. i na carinskim stopama, središnjim stopama posebnih poreza i pravilima povrata carina iz 1995. Stope povrata carina objavljuju se redovito, stope koje se primjenjuju na RRIP su stope primjenljive na svu industriju (AIR) Povrata 2011-12. koje su objavljene u obavijesti br. 68/2011 carine (N.T.) od 22. rujna 2011. Program povrata carina također se naziva i program otpusta carina u poglavlju 4. FTP-a 2009-2014.
(29)
Program definiran u gornjoj točki i. temelji se na odjeljcima 21. i 35.A Zakona o reguliranju banaka iz 1949., koji dozvoljava banci Reserve Bank of India („RBI”) da daje komercijalnim bankama naloge u vezi s kreditiranjem izvoza.
(30)
Program naveden u gornjoj točki (j) temelji se na Zakonu o porezu na dohodak iz 1961. godine, koji se mijenja godišnje Zakonom o financijama.
(31)
Programom navedenim u gornjoj točki (k) upravlja Vlada Zapadnog Bengala i naveden je u obavijesti br. 580-CI/H od 22. lipnja 1999. Ministarstva trgovine i industrije Vlade Zapadnog Bengala i zamijenjen Obaviješću br. 134-CI/O/Incentive/17/03/I od 24. ožujka 2004.
(32)
Programom navedenim u gornjoj točki (l) upravlja Vlada Gujarata i on se temelji na politici poticanja industrije Gujarata.
(33)
Programom navedenim u gornjoj točki (m) upravlja Vlada Gujarata i on se temelji na politici poticanja industrije Gujarata.
(34)
Program naveden u gornjoj točki (n) temelji se na Zakonu o porezu na električnu energiju Bombaja iz 1958.
(35)
Programom navedenim u gornjoj točki (o) upravlja država Maharaštra i temelji se na rezolucijama Vlade Maharaštra, Odjelima za industrije, energetiku i rad.
(36)
Ispitni su postupci otkrili da su tijekom RRIP-a sljedeći programi donijeli korist proizvođačima izvoznicima iz uzorka s obzirom na dotični proizvod:
Programi na cijelom državnom području
(a)
Program prava na povrat carinskih pristojbi - Duty Entitlement Passbook Scheme (DEPBS)
(b)
Program povrata carine - Duty Drawback Scheme (DDS)
(c)
Program ciljanog tržišta - Focus Market Scheme (FMS)
(d)
Kredit za statusnog nositelja potpore (Status Holder Incentive Scrip - „SHIS”)
(e)
Program po prethodnom odobrenju - Advance Authorisation Scheme („AAS”)
Regionalni programi
(f)
Programi potpora Zapadnog Bengala - West Bengal Incentive Scheme (WBIS)
2. Program prava na povrat carinskih pristojbi - Duty Entitlement Passbook Scheme (DEPBS)
(a) Pravna osnova
(37)
Detaljan opis DEPBS-a sadržan je u stavku 4.3. FTP za 09-14kao i u poglavlju 4. HOP-a I. za 09.-14.
(b) Uvjeti za pristup
(38)
Svaki proizvođač izvoznik ili trgovac izvoznik ispunjava uvjete za ovaj program.
(c) Praktična primjena
(39)
Izvoznik se može prijaviti za kredite DEPBS-a koji se izračunavaju kao postotak vrijednosti izvezenih proizvoda prema ovom programu. Takve su stope DEPBS-a odredile indijske vlasti za većinu proizvoda, uključujući i dotični proizvod. One se određuju na temelju Standardnih ulazno-izlaznih normi (Standard Input Output Norms - SION-a), uzimajući u obzir predviđeni sadržaj uvoznih ulaznih materijala u izvoznom proizvodu i carine na takav predviđeni sadržaj uvoza, bez obzira na to jesu li uvozne carine bile doista plaćene ili nisu. Stopa DEPBS-a za dotični proizvod tijekom RRIP-a ovog ispitnog postupka iznosila je 8 % vrijednosti, podložno vrijednosti kapitala od 5,8 INR (indijskih rupija)/kg.
(40)
Da bi ispunjavalo uvjete za olakšice prema ovome programu, trgovačko društvo mora izvoziti. U doba izvozne transakcije, izvoznik mora indijskim vlastima dati deklaraciju u kojoj se navodi da se izvoz odvija prema DEPBS-u. Da bi se roba izvezla, indijska carinska tijela izdaju, tijekom postupka otpremanja, izvoznu otpremnicu. Taj dokument, inter alia, sadržava iznos kredita DEPBS-a koji će se dodijeliti za tu izvoznu transakciju. U to vrijeme, izvoznik zna koliku će olakšicu primiti. Kada carinska tijela jednom izdaju izvoznu otpremnicu, Vlada Indije ne može više odlučivati o dodjeljivanju kredita DEPBS-a. Relevantna stopa DEPBS-a za izračun olakšice je ona koja se primjenjivala u vrijeme kada je bila izdana izvozna deklaracija.
(41)
Utvrđeno je da je, u skladu s indijskim računovodstvenim standardima, kredite DEPBS-a moguće uknjižiti u komercijalne račune, na obračunskoj osnovi kao dohodak nakon ispunjenja izvozne obveze. Takvi se krediti mogu koristiti za plaćanje carina za naknadne uvoze bilo koje robe, osim osnovnih sredstava i roba s uvoznim ograničenjima. Roba koja se uveze uz takve kredite može se prodavati na domaćem tržištu (podliježe porezu na promet) ili se može drukčije koristiti. Krediti DEPBS-a mogu se slobodno prenositi i vrijede u razdoblju od 24 mjeseci od dana izdavanja.
(42)
Zahtjeve za kredite DEPBS-a popunjava se elektronski i mogu pokriti neograničeni broj izvoznih transakcija. Rok za podnošenje zahtjeva je 3 mjeseca nakon izvoza, ali kako je jasno predviđeno poglavljem 9.3. HOP-a I. za 2004.-2009., zahtjevi primljeni nakon isteka roka za dostavljanje uvijek se mogu razmatrati uz uvođenje manje novčane kazne (tj. 10 % prava).
(43)
Utvrđeno je da su oba trgovačka društva iz uzorka koristila ovaj program tijekom prva tri kvartala RRIP-a.
(d) Zaključci o DEPBS-u
(44)
DEPBS predviđa subvencije u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. Kredit DEPBS-a je financijski doprinos Vlade Indije, budući da će se kredit s vremenom iskoristiti za prebijanje uvoznih carina, smanjujući na taj način prihod Vlade Indije od pristojbi koji bi u suprotnom bio dospio na naplatu. Nadalje, kreditom DEPBS-a izvoznik ostvaruje korist, jer poboljšava likvidnost trgovačkog društva.
(45)
Nadalje, DEPBS de iure ovisi o realizaciji izvoza te se stoga se smatra specifičnim i programom protiv kojeg se mogu uvesti kompenzacijske mjere prema članku 4. stavku 4. prvom podstavku točki (a) Osnovne uredbe.
(46)
Ovaj se program ne može smatrati dozvoljenim sustavom povrata carina ili sustavom zamjenskog povrata u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. On nije u skladu sa strogim pravilima navedenim u Prilogu I. točki i., Prilogu II. (definicije i pravila za povrat) i Prilogu III. (definicije i pravila za zamjenski povrat) Osnovnoj uredbi. Izvoznik nema obvezu doista koristiti robu uvezenu bez carine u proizvodnom postupku, a iznos kredita ne računa se u odnosu na stvarno iskorištene ulazne materijale. Osim toga, nema sustava niti postupka na snazi koji bi potvrdili koji se ulazni materijali koriste u proizvodnom postupku izvoznog proizvoda ili je li došlo do prekomjernog plaćanja uvoznih carina u smislu točke i. Priloga I. te priloga II. i III. Osnovnoj uredbi. Naposljetku, izvoznik ispunjava uvjete za olakšice DEPBS-a bez obzira na to uvozi li uopće ikakve ulazne materijale. Da bi dobio olakšicu, dovoljno je da izvoznik jednostavno izvozi robu te nije potrebno da dokaže da su svi ulazni materijali bili uvezeni. Stoga, čak i izvoznici koji sve svoje ulazne materijale nabavljaju lokalno i ne uvoze robu koja bi se mogla koristiti kao ulazni materijali, ipak imaju pravo na olakšice od DEPBS-a.
(e) Ukidanje DEPBS-a i prelazak na DDS
(47)
Putem Javne obavijesti br. 54. (RE-2010)/2009.-2014. od 17. lipnja 2011., DEPBS je produžen posljednji puta za tri mjeseca čime je njegova primjenljivost produžena do 30. rujna 2011. Kako nakon toga nije objavljeno produženje, DEPBS je stvarno nakon 30. rujna 2011. povučen. Iz tog je razloga potrebno provjeriti jesu li mjere mogle biti uvedene s obzirom na članak 15. stavak 1. Osnovne uredbe.
(48)
Vlada Indija objasnila je Komisiji da nakon povlačenja programa DEPBS-a trgovačka društva mogu izabrati druge programe izuzimanja/odgode carina koji su definirani u poglavlju 4. FTP-a 09-14, to jest Programa po prethodnom odobrenju (AAS) i Programa povrata carine (DDS).
(49)
U ispitnom je postupku otkriveno da su oba trgovačka društva iz uzorka počela koristiti DDS odmah nakon što je DEPBS povučen. Potrebno je navesti da je DDS uveden 1995. i da je usporedno s DEPBS-om postojao tijekom tri prva kvartala RRIP-a i tijekom više godina prije RRIP-a. Izvoznici su međutim mogli koristiti DDS i DEPBY istodobno za iste izvoze. Tijekom prva tri kvartala RRIP-a, stopa DDS-a iznosila je 2,2 % podložno vrijednosti kapitala od 1,5 INR (indijskih rupija)/kg, što je DDS činilo manje izdašnim i stoga manje privlačnim od DEPBS-a. Mora se navesti da je Vlada Indije poduzela korake kako bi osigurala nesmetani prijelaz s DEPBS-a na DDS, a što je vidljivo iz cirkulara br. 42/2011 - carina od 22. rujna 2011. U tom je cirkularu objašnjeno da „program povrata [carina] za godinu uključuje stavke koje su do sada bile pod DEPB[S] programom”. Isti cirkular navodi da je za sektore koji posluju prema DEPBS-u „odlučeno da se provede nesmetani prelazak za stavke u tim sektorima dok se iste inkorporiraju u program povrata. U tranzicijskom razdoblju te će stavke u manjoj mjeri biti snižene u odnosu na stope DEPB[S]-a u iznosu od 1 % do 3 % za većinu stavaka”. Drugim riječima, cirkular navodi da su stope povrata carine na snazi s učinkom od 1. listopada 2011. utvrđene kako bi im se dodijelila slična korist kao povučeni DEPBS.
(50)
Od 1. listopada 2011. stopa DDS-a primjenljiva na dotični proizvod povećana je s 2,2 % na 5,5 % FOB vrijednosti i povezana vrijednost kapitala narasla je s 1,5 INR/kg na 5,5 INR/kg. Utvrđeno je da je ova nova stopa odobravala slične razine subvencioniranja kao i DEPBS do 30. rujna 2011. sa stopom od 8 % i kapitalnom vrijednošću od 58 INR/kg. U službi cijena PET-a koje su prevladavale tijekom RRIP-a, kapitalna vrijednost DEPBS-a općenito se primjenjivala i rezultirala teoretskom koristi od 4,64 INR/kg ili 5,8 %. U slučaju DDS-a kapitalna vrijednost nije bila primjenljiva tako da je teoretska korist iznosila 5,5 %.
(51)
U ispitnom je postupku potvrđeno obrazloženje iz prethodne uvodne izjave. Prosječna godišnja marža subvencioniranja trgovačkih društava iz uzorka iznosila je 5,5 % za DEPB i 6 % za DDS.
(52)
Usporedba oba programa pokazuje i da oni dijele brojna obilježja u provedbi.
(53)
Gornje uvodne izjave (47), (48) do (51) pokazuju da se korist od DEPBS-a nastavlja bez prekida i gotovo na istoj razini iako je program povučen što omogućava nesmetani prelazak na program oslobađanja od carina. Slijedom toga zaključuje se da subvencije nisu povučene u smislu članka 15. stavka 1. i da se protiv DEPBS-a predstavlja program protiv kojega se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(54)
Nakon objave osnovnih činjenica i razmatranja jedan je proizvođač izvoznik tvrdio da je DEPBS bio povučen i da se stoga protiv tog programa ne mogu uvesti kompenzacijske mjere. U odgovoru na ovu tvrdnju napominje se, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi (47), da je DEPBS prestao 30. rujna 2011. Međutim subvencioniranje je nastavljeno i izvoznici imaju mogućnost kao alternativu DEPBS-u podnijeti zahtjev i primiti korist prema npr. DDS-u ili AAS-u. Stoga je taj zahtjev odbačen.
(f) Izračun iznosa subvencije
(55)
U skladu s člankom 3. stavkom 2. i člankom 5. Osnovne uredbe, iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti mjere izračunan je u smislu koristi koju je ostvario primatelj, a za koju je utvrđeno da postoji tijekom razdoblja revizije ispitnog postupka. U tom smislu, smatralo se da je korist dodijeljena primatelju u vrijeme kada je obavljena izvozna transakcija prema ovom programu. U tom je trenutku Vlada Indije obvezna odustati od naplate carine, što predstavlja financijski doprinos u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. Kada carinska tijela izdaju izvoznu otpremnicu u kojoj je, inter alia, naveden iznos kredita DEPBS-a koji se treba odobriti za tu izvoznu transakciju, Vlada Indije ne može više odlučivati o dodjeljivanju subvencije. U smislu navedenog smatra se prikladnim ocijeniti korist od DEPBS-a kao zbroj kredita zarađenih na realiziranim izvoznim transakcijama prema ovom programu tijekom RRIP-a.
(56)
U slučajevima kada su bili predočeni opravdani zahtjevi, obvezne pristojbe za dobivanje subvencije odbijale su se, prema članku 7. stavku 1. točki (a) Osnovne uredbe, od tako utvrđenih kredita, čime je iznos subvencije postao brojnik. U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe, ovaj iznos subvencija dodijeljen je prema ukupnom izvoznom prometu od prodaje dotičnog proizvoda tijekom RRIP-a kao primjereni nazivnik, jer subvencija ovisi o realizaciji izvoza i nije dodijeljena u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili transportiranim količinama.
(57)
Na temelju navedenoga, stope subvencije utvrđene u pogledu ovog programa za trgovačka društva iznosila su 3,78 % i 4,42 %.
3. Program povrata carine - Duty Drawback Scheme (DDS)
(a) Pravna osnova
(58)
Detaljan opis DDS-a sadržan je u Carini & Središnjim stopama posebnih poreza i Pravilima povrata carina iz 1995. kako su izmijenjena naknadnim obavijestima.
(b) Uvjeti za pristup
(59)
Svaki proizvođač izvoznik ili trgovac izvoznik ispunjava uvjete za ovaj program.
(c) Praktična primjena
(60)
Prihvatljivi izvoznik može se prijaviti za iznos povrata koji se izračunava kao postotak FOB vrijednosti izvezenih proizvoda prema ovome programu. Takve je stope povrata odredila Vlada Indije za većinu proizvoda, uključujući i dotični proizvod. Određuju se na osnovi prosječne količine ili vrijednosti materijala koji se koriste kao ulazni materijali u proizvodnji proizvoda i prosječni iznos plaćene carine na ulazne materijale. Primjenjuju se bez obzira na to jesu li uvozne pristojbe stvarno bile plaćene ili nisu. Stopa DDS-a za dotični proizvod tijekom RRIP-a iznosila je 5,5 % vrijednosti FOB, podložno vrijednosti kapitala od INR (indijskih rupija)/5,5/kg.
(61)
Da bi ispunjavalo uvjete za olakšice prema ovome programu, trgovačko društvo mora izvoziti. U trenutku kada su podaci o isporuci uneseni u carinski server (ICEGATE), navodi se podatak da se izvoz vrši prema DDS-u i iznos DDS-a se neopozivo fiksira. Nakon što brodarsko društvo uspostavi opći izvozni manifest (Export General Manifest - EGM) i carinska služba uspješno usporede taj dokument s podacima iz popisa ukrcane robe, ispunjeni su svi uvjeti kojima se odobrava plaćanje iznosa povrata bilo izravnim plaćanjem na bankovni račun izvoznika ili mjenicom.
(62)
Izvoznik treba dostaviti i dokaz realizacije izvozni prihoda putem bankovnog certifikata o realizaciji (Bank Realisation Certificate - BRC). Taj se dokument može dostaviti nakon što je iznos povrata plaćen, a Vlada Indije pokrit će plaćeni iznos i ako izvoznik ne podnese BRC u zadanom roku.
(63)
Iznos povrata može se koristiti u bilo koju svrhu.
(64)
Utvrđeno je da je, u skladu s indijskim računovodstvenim standardima, iznos povrata carina moguće uknjižiti u komercijalne račune, na obračunskoj osnovi kao dohodak nakon ispunjenja izvozne obveze.
(65)
Utvrđeno je da su trgovačka društva iz uzorka koristila DDS tijekom zadnjeg kvartala RRIP-a.
(d) Zaključak o DDS-u
(66)
DDS predviđa subvencije u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. Iznos povrata carine predstavlja financijski doprinos Vlade Indije. Nadalje, iznosom povrata carine izvoznik ostvaruje korist jer to poboljšava njegovu likvidnost.
(67)
Nadalje, DDS de iure ovisi o realizaciji izvoza te se stoga se smatra specifičnim i programom protiv kojeg se mogu uvesti kompenzacijske mjere prema članku 4. stavku 4. prvom podstavku točki (a) Osnovne uredbe.
(68)
Ovaj se program ne može smatrati dozvoljenim sustavom povrata carina ili sustavom zamjenskog povrata u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. On nije u skladu sa strogim pravilima navedenim u Prilogu I. točki i., Prilogu II. (definicije i pravila za povrat) i Prilogu III. (definicije i pravila za zamjenski povrat) Osnovnoj uredbi.
(69)
Osim toga, nema sustava niti postupka na snazi koji bi potvrdili koji se ulazni materijali koriste u proizvodnom postupku izvoznog proizvoda ili je li došlo do prekomjernog plaćanja uvoznih carina u smislu točke i. Priloga I. te priloga II. i III. Osnovnoj uredbi. Naposljetku, izvoznik ispunjava uvjete za olakšice DDS-a bez obzira na to uvozi li uopće ikakve ulazne materijale. Da bi dobio olakšicu, dovoljno je da izvoznik jednostavno izvozi robu te nije potrebno da dokaže da su svi ulazni materijali bili uvezeni. Stoga, čak i izvoznici koji sve svoje ulazne materijale nabavljaju lokalno i ne uvoze robu koja bi se mogla koristiti kao ulazni materijali, ipak imaju pravo na olakšice od DDS-a.
(70)
To potvrđuje cirkular Vlade Indije br. 24/2001 koji jasno navodi da „[stope povrata carine] nisu u vezi sa stvarnom potrošnjom ulaznih materijala i stvarnom pojavom na ulaznim materijalima određenog izvoznika ili određenih pošiljaka […]” i savjetuje regionalna tijela da „ne trebaju inzistirati na dokazivanju stvarne carine za uvezene ili domaće ulazne materijale od strane lokalnih formacija zajedno s [zahtjevom za povratom] kojega podnesu izvoznici”.
(71)
S obzirom na navedeno, zaključuje se da se protiv programa DDS mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(e) Izračun iznosa subvencije
(72)
U skladu s člankom 3. stavkom 2. i člankom 5. Osnovne uredbe, iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti mjere izračunan je u smislu koristi koju je ostvario primatelj, a za koju je utvrđeno da postoji tijekom razdoblja revizije ispitnog postupka. U tom smislu, smatralo se da je korist dodijeljena primatelju u vrijeme kada je obavljena izvozna transakcija prema ovom programu. U tom trenutku, Vlada Indije obvezna je isplatiti iznos povrata, što predstavlja financijski doprinos u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. Kada carinska tijela izdaju izvoznu otpremnicu u kojoj je, inter alia, naveden iznos povrata koji se treba odobriti za tu izvoznu transakciju, Vlada Indije ne može više odlučivati o dodjeljivanju subvencije. U smislu navedenog smatra se prikladnim ocijeniti korist od DDS-a kao zbroj iznosa povrata zarađenih na realiziranim izvoznim transakcijama prema ovom programu tijekom RRIP-a.
(73)
U slučajevima kada su bili predočeni opravdani zahtjevi, obvezne pristojbe za dobivanje subvencije odbijale su se, prema članku 7. stavku 1. točki (a) Osnovne uredbe, od tako utvrđenih kredita, čime je iznos subvencije postao brojnik. U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe, ovaj iznos subvencija dodijeljen je prema ukupnom izvoznom prometu od prodaje predmetnog proizvoda tijekom razdoblja revizije ispitnog postupka kao primjereni nazivnik jer subvencija ovisi o realizaciji izvoza i nije dodijeljena u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili transportiranim količinama.
(74)
Na temelju navedenoga, stope subvencije utvrđene u pogledu ovog programa za trgovačka društva iz uzorka iznosile su 1,65 % i 1,32 %.
4. Program ciljanog tržišta - Focus Market Scheme (FMS)
(a) Pravna osnova
(75)
Detaljan opis FMS-a sadržan je u stavku 3.14 FTP za 09-14, kao i u poglavlju 3.8 HOP-a I. za 09.-14.
(b) Uvjeti za pristup
(76)
Svaki proizvođač izvoznik ili trgovac izvoznik ispunjava uvjete za ovaj program.
(c) Praktična primjena
(77)
Prema ovom programu, izvozi svih proizvoda u zemlje navedene u tablicama 1. i 2. Dodatka 37.(C) HOP-a I. 09-14 ostvaruju pravo na kredit za carinu u iznosu od 3 % FOB vrijednosti. Od 1. travnja 2011. izvozi svih proizvoda u zemlje navedene u tablici 3. Dodatka 37.(C) („Posebna ciljana tržišta”) ostvaruju pravo na kredit za carinu u iznosu od 4 % FOB vrijednosti. Određene vrste izvoznih poslova isključene su iz programa, na primjer izvozi uvezenih roba ili prekrcanih roba, procijenjeni izvozi, izvozi usluge i izvozni promet jedinica koje posluju u posebnim gospodarskim zonama/jedinicama koje posluju za izvoz. Iz programa su isključene i određene vrste proizvoda, na primjer dijamanti, plemenite kovine, rude, žitarice, šećer i naftni proizvodi.
(78)
Krediti za carine FMS-a mogu se slobodno prenositi i vrijede u razdoblju od 24 mjeseca od dana izdavanja odgovarajućeg potvrda za pravo na kredit. Mogu se koristiti za plaćanje carina na kasnije uvoze svih ulaznih materijala ili roba uključujući i osnovna sredstva.
(79)
Potvrdu za pravo na kredit izdaje luka iz koje su se izvozi obavili i nakon realizacije izvoza ili otpremanja robe. Sve dok podnositelj zahtjeva nadležnim tijelima dostavlja svu odgovarajuću izvoznu dokumentaciju (kao na primjer izvozni nalog, račune, otpremnice, potvrde banke o realizaciji) Vlada Indije ne može odlučivati o dodjeljivanju kredita za carine.
(80)
Ustanovljeno je da su trgovačka društva iz uzorka koristila ovaj program tijekom RRIP-a.
(d) Zaključak o FMS-u
(81)
FMS predviđa subvencije u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. Kredit FMS-a je financijski doprinos Vlade Indije, budući da će se kredit s vremenom iskoristiti za prebijanje uvoznih carina, smanjujući na taj način prihod Vlade Indije od pristojbi koji bi u suprotnom bio dospio na naplatu. Nadalje, kreditom FMS-a izvoznik ostvaruje korist jer poboljšava njegovu likvidnost.
(82)
Nadalje, FMS de iure ovisi o realizaciji izvoza te se stoga se smatra specifičnim i programom protiv kojeg se mogu uvesti kompenzacijske mjere prema članku 4. stavku 4. prvom podstavku točki (a) Osnovne uredbe.
(83)
Ovaj se program ne može smatrati dozvoljenim sustavom povrata carina ili sustavom zamjenskog povrata u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. On nije u skladu sa strogim pravilima navedenim u Prilogu I. točki i., Prilogu II. (definicije i pravila za povrat) i Prilogu III. (definicije i pravila za zamjenski povrat) Osnovnoj uredbi. Izvoznik nema obvezu doista koristiti robu uvezenu bez carine u proizvodnom postupku, a iznos kredita ne računa se u odnosu na stvarno iskorištene ulazne materijale. Osim toga, nema sustava niti postupka na snazi koji bi potvrdili koji se ulazni materijali koriste u proizvodnom postupku izvoznog proizvoda ili je li došlo do prekomjernog plaćanja uvoznih carina u smislu točke i. Priloga I. i priloga II. i III. Osnovnoj uredbi. Izvoznik ispunjava uvjete za olakšice FMS-a bez obzira na to uvozi li uopće ikakve ulazne materijale. Da bi dobio olakšicu, dovoljno je da izvoznik jednostavno izvozi robu te nije potrebno da dokaže da su svi ulazni materijali bili uvezeni. Stoga, čak i izvoznici koji sve svoje ulazne materijale nabavljaju lokalno i ne uvoze robu koja bi se mogla koristiti kao ulazni materijali, ipak imaju pravo na olakšice od FMS-a. Nadalje, izvoznik može koristiti kredite za carine FMS-a kako bi uveza osnovan sredstva iako u djelokrugu ovih dozvoljenih sustava povrata ne nalaze se osnovna sredstva, a kako je navedeno u Prilogu I., točki (i) Osnovne uredbe jer se ona ne troše za proizvodnju izvoznog proizvoda.
(e) Izračun iznosa subvencije
(84)
Iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunan je kao korist koja je bila dodijeljena primatelju, za koju je utvrđeno da postoji tijekom RRIP-a, a kako ju je uknjižio proizvođač izvoznik koji je surađivao, na obračunskoj osnovi kao dohodak u vrijeme izvozne transakcije. U skladu s člankom 7. stavkom 2. i člankom 7. stavkom 3. Osnovne uredbe, ovaj iznos subvencije (brojnik) dodjeljivao se prema izvoznom prometu tijekom RIP-a kao primjereni nazivnik, jer subvencija ovisi o realizaciji izvoza i nije dodijeljena u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili transportiranim količinama.
(85)
Stopa subvencije utvrđene u pogledu ovog programa tijekom RRIP-a za trgovačka društva iz uzorka iznosi 0,19 % i 0,87 %.
5. Kredit za statusnog nositelja potpore (Status Holder Incentive Scrip - „SHIS”)
(a) Pravna osnova
(86)
Detaljan opis SHIS-a sadržan je u stavku 3.16 FTP za 09-14 kao i u poglavlju 3.10 HOP-a I. za 09.-14. Detaljni opis statusnih kategorija sadržan je u stavcima 3.10.1 do 3.10.4 FTP-a 09-14 i stavcima od 3.1 do 3.5 HOP-a I 09-14.
(b) Uvjeti za pristup
(87)
Proizvođači izvoznici ili trgovci izvoznici kojima je priznat takozvani status nositelja imaju uvjete za pristup ovom programu.
(c) Praktična primjena
(88)
Uvjete za pristup zadovoljava trgovac kao i izvoznici proizvođači. Ovisno o realizaciji izvoza tijekom tekuće godine i broj prethodnih godina podnositeljima zahtjeva dodjeljuje se jedan od sljedećih statusa: Export House, Star Export House, Trading House, Star Trading House, Premier Trading House.
(89)
Prema SHIS-u, nositelji statusa imaju pravo na kredit iznosu koji je jednak 1 % FOB vrijednosti izvoza u sektorima koji su navedeni u stavku 3.16.4 FTP-a 09-14., tj. sektor kože (isključujući gotovu kožu), tekstila i jute, ručni radovi, sektor inženjerstva (isključujući neke podsektore), plastika i osnovne kemikalije (isključujući farmaceutske proizvode). Te proizvode, koji su neka vrsta plastike, pokriva program.
(90)
SHIS krediti nisu prenosivi i moraju se koristiti za plaćanje uvozne carine za osnovna sredstva koja se koriste za proizvodnju proizvoda koji ulaze u neki od pokrivenih sektora.
(91)
U slučaju da je podnositelj zahtjeva koristio EPCG program nulte stope carine tijekom godine, on ne ispunjava uvjete za pristup SHIS-u za izvoz iste godine.
(92)
Program je uveden 2009. godine za izvoze realizirane tijekom 2009.-2010. i 2010.-2011. te je produživao na godišnjoj osnovi od tada. Zadnjim produženjem (cfr. notifikacija br. 07/2012 - Carina od 9. ožujka 2012.) valjanost programa produžena je do 31. ožujka 2013.
(93)
Utvrđeno je da je, u skladu s indijskim računovodstvenim standardima, iznos SHIS kredita moguće uknjižiti u komercijalne račune, na obračunskoj osnovi kao dohodak nakon ispunjenja izvozne obveze.
(94)
U ispitnom je postupku otkriveno da je jedno trgovačko društvo iz uzorka koristilo ovaj program tijekom RRIP-a dok drugo nije zadovoljavalo uvjete zbog odredbi koje su opisane u uvodnoj izjavi (90).
(d) Zaključak o SHIS-u
(95)
SHIS predviđa subvencije u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. Kredit SHIS-a je financijski doprinos Vlade Indije, budući da će se kredit s vremenom iskoristiti za prebijanje uvoznih carina, smanjujući na taj način prihod Vlade Indije od pristojbi koji bi u suprotnom bio dospio na naplatu. Nadalje, kreditom SHIS-a izvoznik ostvaruje korist, jer poboljšava njegovu likvidnost.
(96)
Nadalje, SHIS de iure ovisi o realizaciji izvoza te se stoga se smatra specifičnim i programom protiv kojeg se mogu uvesti kompenzacijske mjere prema članku 4. stavku 4. prvom podstavku točki (a) Osnovne uredbe.
(97)
Ovaj se program ne može smatrati dozvoljenim sustavom povrata carina ili sustavom zamjenskog povrata u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. On nije u skladu sa strogim pravilima navedenim u Prilogu I. točki i., Prilogu II. (definicije i pravila za povrat) i Prilogu III. (definicije i pravila za zamjenski povrat) Osnovnoj uredbi. Kredit se može eventualno koristiti za plaćanje uvoznih carina za osnovna sredstva koja ne ulaze u djelokrug dozvoljenih sustava povrata, a kako je navedeno u Prilogu I. točki i. Osnovne uredbe jer se ona ne troše za proizvodnju izvoznog proizvoda.
(e) Izračun iznosa subvencije
(98)
Iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunan je kao korist koja je bila dodijeljena primatelju, za koju je utvrđeno da postoji tijekom RRIP-a, a kako ju je uknjižio proizvođač izvoznik koji je surađivao, na obračunskoj osnovi kao dohodak u vrijeme izvozne transakcije. U skladu s člankom 7. stavkom 2. i člankom 7. stavkom 3. Osnovne uredbe, ovaj iznos subvencije (brojnik) dodjeljivao se prema izvoznom prometu tijekom RIP-a kao primjereni nazivnik, jer subvencija ovisi o realizaciji izvoza i nije dodijeljena u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili transportiranim količinama.
(99)
Stopa subvencije utvrđene u pogledu ovog programa tijekom RRIP-a za jedinog proizvođača koji je koristio taj program iznosi 1 %.
6. Program za poticanje izvoza osnovnih sredstava - Export Promotion Capital Goods Scheme (EPCGS)
(a) Pravna osnova
(100)
Detaljan opis EPCGS-a sadržan je u poglavlju 5. FTP za 09-14 kao i u poglavlju 5. HOP-a I. za 09.-14.
(b) Uvjeti za pristup
(101)
Proizvođači izvoznici, trgovci izvoznici „povezani s” pomoćnim proizvođačima i pružateljima usluga stekli su uvjete za ovaj program.
(c) Praktična primjena
(102)
Pod uvjetom da ima obvezu izvoza, trgovačko društvo smije uvoziti osnovna sredstva (nova i rabljena osnovna sredstva do 10 godina starosti) po sniženoj stopi carine. Radi toga Vlada Indije izdaje dozvolu EPCGS nakon podnošenja zahtjeva i plaćanja pristojbe. Programi predviđaju sniženu carinsku stopu za uvoz od 3 %, koja se primjenjuje na sva osnovna sredstva koja se uvoze prema tom programu. Kako bi se ispunila obveza izvoza, uvezena osnovna sredstva moraju se iskoristiti za proizvodnju određene količine izvozne robe tijekom određenog razdoblja. Prema FTP-u 09-14 osnovna se sredstva mogu uvesti po stopi carine od 0 % prema EPCGS-u, ali u tom slučaju vrijeme za realizaciju izvozne obveze je kraće.
(103)
Nositelj dozvole EPCGS također može nabavljati osnovna sredstva na domaćem tržištu. U tom slučaju domaći proizvođač osnovnih sredstava može iskoristiti uvoz komponenata oslobođen od carine, koje su potrebne za proizvodnju takvih osnovnih sredstava. Alternativno, domaći proizvođač može zahtijevati olakšicu u obliku procijenjenog izvoza u pogledu opskrbe osnovnim sredstvima nositelju dozvole EPCGS.
(d) Zaključak o EPCGS-u
(104)
EPCGS predviđa subvencije u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. Sniženje pristojbe predstavlja financijski doprinos Vlade Indije budući da ta koncesija snižava prihode Vlade Indije od pristojbi koje bi inače bile naplaćene. Osim toga, smanjenjem carine izvoznik ostvaruje korist jer ušteđene carine pri uvozu poboljšavaju likvidnost trgovačkog društva.
(105)
Osim toga, EPCGS de iure ovisi o realiziranom izvozu budući da se takve dozvole ne mogu dobiti bez preuzimanja obveze izvoza. Stoga se smatra specifičnim i subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere prema članku 4. stavku 4. prvom podstavku točki (a) Osnovne uredbe.
(106)
EPCGS se ne može smatrati dozvoljenim sustavom povrata carina ili sustavom zamjenskog povrata u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. Osnovna sredstva nisu uključena u područje tih dozvoljenih sustava, kao što se navodi u Prilogu I. točki i. Osnovne uredbe, jer se ne koriste u proizvodnji izvoznih proizvoda.
(e) Izračun iznosa subvencije
(107)
Iznos subvencije bio je izračunan, u skladu s člankom 7. stavkom 3. Osnovne uredbe, na temelju neplaćenih carina na uvezena osnovna sredstva tijekom vremenskog razdoblja koje odražava uobičajeno vrijeme amortizacije takvih osnovnih sredstava u predmetnoj industriji. Tako izračunani iznos, koji vrijedi za RRIP, prilagođen je dodavanjem kamata za to razdoblje kako bi se odrazila puna vrijednost olakšice kroz vrijeme. Komercijalna kamatna stopa tijekom razdoblja ispitnog postupka u Indiji smatrala se prikladnom za ovu svrhu. Kada su dostavljeni opravdani zahtjevi, pristojbe koje se obvezno plaćaju za dobivanje subvencije odbijene su u skladu s člankom 7. stavkom 1. točkom (a) Osnovne uredbe.
(108)
U skladu s člankom 7. stavkom 2. i člankom 7. stavkom 3. Osnovne uredbe, ovaj iznos subvencije dodjeljuje se prema izvoznom prometu tijekom RRIP-a kao primjereni nazivnik, jer subvencija ovisi o realizaciji izvoza i nije dodijeljena u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili transportiranim količinama.
(109)
Stopa subvencije utvrđene u pogledu ovog programa tijekom RRIP-a za trgovačka društva iz uzorka iznosi 0,55 % i 0,56 %.
7. Program po prethodnom odobrenju - Advance Authorisation Scheme („AAS”)
(110)
Ustanovljeno je da je samo jedno trgovačko društvo iz uzorka koristilo ovaj program tijekom RRIP-a. Međutim, u ispitnom je postupku utvrđeno da je korist koju je koristilo trgovačko društvo neznatna pa stoga AAS nije više analiziran.
8. Program Zapadnog Bengala 1999. - West Bengal Incentive Scheme 1999. (WBIS 1999)
(a) Pravna osnova
(111)
Detaljan opis ovog programa kojega primjenjuje vlada Zapadnog Bengala (GOWB) naveden je u Obavijesti br. 580-CI/H od 22. lipnja 1999. Ministarstva trgovine i industrije GOWB-a.
(b) Uvjeti za pristup
(112)
Trgovačka društva koja uspostavljaju nova industrijska postrojenja ili znatno proširuju postojeća industrijska postrojenja u zaostalim područjima ispunjavaju uvjete za dobivanje olakšica prema ovom programu. Međutim, postoji iscrpan popis industrija koje ne ispunjavaju uvjete (negativan popis industrija) koji sprečava da trgovačka društva u nekim područjima poslovanja koriste poticaje.
(c) Praktična primjena
(113)
Država Zapadnog Bengala industrijskim poduzećima koja ispunjavaju uvjete odobrava poticaje u obliku brojnih povlastica, uključujući otpust središnjeg poreza na promet (CST) i središnjeg poreza na promet (CENVAT) gotovih proizvoda kako bi potaknula industrijski razvitak gospodarski zaostalih državnih područja.
(114)
Prema ovom programu, trgovačka društva moraju ulagati u zaostala područja. Ta su područja, koja predstavljaju određene teritorijalne jedinice Zapadnog Bengala, raspoređena prema gospodarskom razvitku u različite kategorije, a razvijena su područja istodobno isključena iz primjene programa poticaja. Glavni kriterij za utvrđivanje iznosa poticaja je veličina ulaganja i područje u kojem je poduzeće smješteno ili će biti smješteno.
(115)
Ustanovljeno je da je jedno trgovačko društvo iz uzorka koristilo ovaj program tijekom RRIP-a.
(d) Zaključak
(116)
Ovaj program predviđa subvencije u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. On predstavlja financijski doprinos GOWB-a budući da dodijeljeni poticaji, u ovom slučaju CST izuzeće i CENVAT otpust, smanjuju prihod od poreza koji bi u protivnom dospio. Nadalje, ti poticaji trgovačkom društvu dodjeljuju korist jer poboljšavaju njegovu financijsku situaciju budući da porezi koji bi u protivnom dospjeli nisu plaćeni.
(117)
Nadalje, ovaj je program regionalno specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) i članak 4. stavka (3) Osnovne uredbe budući da je na raspolaganju samo određenim trgovačkim društvima koja su investirala u okviru određenih zemljopisnih područja u nadležnosti dotične države. On nije dostupan trgovačkim društvima smještenim izvan tih područja i osim toga, razina koristi je različita ovisno o dotičnom području.
(118)
Protiv WBIS-a 1999 mogu se stoga uvesti kompenzacijske mjere.
(e) Izračun iznosa subvencije
(119)
Iznos subvencije izračunan je na temelju iznosa poreza na promet i CENVAT na gotove robe koji bi uobičajeno dospio tijekom razdoblja revizije ispitnog postupka, ali koji je ostao nenaplaćen prema ovom programu. Prema članku 7. stavku 2. Osnovne uredbe, iznos subvencije (brojnik) zatim je dodijeljen prema ukupnom izvozu i domaćoj prodaji tijekom razdoblja revizije ispitnog postupka kao primjereni nazivnik, jer subvencija ne ovisi o izvozu i nije dodijeljena u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili transportiranim količinama. Stopa primljene subvencije iznosila je 1,36 %.
9. Iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti mjere
(120)
Iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere u skladu s odredbama Osnovne uredbe, izražen ad valorem, za proizvođače izvoznike iz uzorka iznosi od 7,53 % i 8,17 %.
PROGRAM
DEPB
DDS
FMS
SHIS
EPCGS
PPZB
Ukupno
TRGOVAČKO DRUŠTVO
%
%
%
%
%
%
%
Dhunseri Petrochem & Tea Ltd
3,78
1,65
0,19
ništa
0,55
1,36
7,53
Reliance Industries Limited
4,42
1,32
0,87
1,0
0,56
ništa
8,17
10. Zaključci o vjerojatnosti nastavljanja ili ponovnog subvencioniranja
(121)
U skladu s člankom 18. stavkom 2. Osnovne uredbe ispitano je bi li istekom postojećih mjera dovelo do nastavljanja ili ponovnog subvencioniranja.
(122)
Kako je navedeno u gornjim uvodnim izjavama (26) do (118), utvrđeno je da su indijskih izvoznici dotičnog proizvoda nastavili tijekom RRIP-a koristiti subvencije indijskih vlasti protiv kojih se modu uvesti mjere.
(123)
Programi subvencija dodjeljuju stalne povlastice i ne postoji naznaka da bi te koristi mogle biti postupno ukinute u skoroj budućnosti. Osim toga, svaki izvoznik zadovoljava uvjete za pristup nekoliko programa subvencioniranja.
(124)
Ispitano je i bi li izvoz u Uniju, u slučaju da se mjere ukinu, bio značajan.
(125)
Indija je veliki proizvođač dotičnog proizvoda. Na temelje prikupljenih podataka tijekom ispitnog postupka, indijski proizvodni kapacitet od oko 700 000 - 900 000 tona tijekom RRIP-a i planovi proširenja narast će na ukupni kapacitet zemlje od 1 600 000-1 800 000 do 2014. Kao posljedica toga procjenjuje se da će kapacitet veći od domaćih potreba dostići oko 600 000-700 000 tona u 2014. što bi predstavljalo 21 - 25 % ukupne potrošnje Unije tijekom RRIP-a.
(126)
U tim okolnostima indijski proizvođači dotičnog proizvoda u velikoj mjeri ovise o izvoznim prodajama te postoji vjerojatnost da će se obujam izvoza u Uniju koji je već sada tijekom RRIP-a značajan povećati ako se mjere ukinu.
(127)
Jedan je proizvođač izvoznik izjavio da bi se dodatni kapaciteti trebali smanjiti nakon 2014. i da bi stoga situacija s dodatnim kapacitetima trebala biti samo privremena. Napominje se da navodno smanjenje dodatnih kapaciteta nakon 2014. u skladu s projekcijama izvješća tržišne inteligencije. Zaključeno je stoga da izjava nije takve naravi da bi izmijenila analizu s obzirom na razvoj dodatnih kapaciteta.
(128)
Nakon objave, proizvođač izvoznik tvrdio je da su značajni privremeni dodatni kapaciteti nastali zbog činjenice da općenito gledano rast proizvodnih kapaciteta može biti jedino velik zbog minimalne veličine modernih tvornica PET-a. Potrebno je napomenuti u odgovoru da su tijekom RRIP-a i godina koje su slijedile proširenja proizvodnih kapaciteta varirala od najmanje 150 000 do 200 000 tona. Zaključak je da pozivanje na ove razloge ne može jedino opravdati dodatne kapacitete raspoložive za izvoz kako je navedeno u uvodnoj izjavi (125). U svakom slučaju, u ovom kontekstu je razlog dodatnih raspoloživih kapaciteta za izvoz nebitan. Stoga je taj zahtjev odbačen.
(129)
Neke su stranke tvrdile da treće zemlje mogu apsorbirati dodatne raspoložive kapaciteti za izvoz koji se razvijaju u Indiji i da stoga Komisija nije ispravno procijenila dodatne raspoložive kapacitete za izvoz. Pretpostavka da bi bilo koji raspoloživi dodatni kapaciteti za izvoz biti usmjereni prema Europi nije ni na koji način uzeta u obzir. Stoga je taj zahtjev odbačen.
(130)
S obzirom na gore navedeno može se zaključiti da postoji vjerojatnost nastavka subvencioniranja.
D. DEFINICIJA INDUSTRIJE ZAJEDNICE
(131)
Istovjetan proizvod proizvodi 13 poznatih proizvođača u Uniji. Oni predstavljaju industriju Unije u smislu članka 9. stavka 1. Osnovne uredbe, u daljnjem tekstu „industrija Unije”.
(132)
Dvanaest poznatih proizvođača Unije, koje predstavlja podnositelj zahtjeva u ovom slučaju, surađivalo je i dalo potporu ispitnom postupku. Jedan poznati proizvođač Unije nije surađivao u ovoj reviziji.
(133)
Sve raspoložive informacije o industriji Unije, kao što su odgovori na upitnik, Eurostat i zahtjev za reviziju, korišteni su kako bi se utvrdila ukupna proizvodnja Unije za RRIP.
(134)
Tržište PET-a u Uniji obilježeno je relativno velikim brojem proizvođača koji obično pripadaju većoj skupini uprava izvan Unije. Od 2000. do 2012. industrija PET-a u Uniji prošla je kroz nekoliko tranzicija. Tržište je u postupku konsolidacije s nekoliko nedavnih preuzimanja i zatvaranja. Novi proizvodi kao što je reciklirani PET i bio PET i dalje se razvijaju zajedno s relativno novim razvojem industrije recikliranja.
(135)
Nakon objave neke su stranke tvrdile da opis stanja industrije Unije nije točan jer je pet proizvođača činjenično pripadalo jednoj velikoj transnacionalnoj grupaciji, a druga su tri proizvođača bila povezana s trgovačkim društvima za ambalažu od PET-a. Nijedna od ovih činjenica nije u suprotnosti s opisom iz uvodne izjave (134) koja eksplicitno navodi da proizvođači Unije uobičajeno pripadaju većim grupacijama kako je objavljeno. Utjecaj ove koncentracije obrazložen je u nižoj uvodnoj izjavi (207) Procjena utjecaja vezanog tržišta analizirana je u uvodnim izjavama (202) do (204) niže.
(136)
Kako je navedeno gore, s obzirom na relativno velik broj proizvođača Unije koji su surađivali u ispitnom postupku odabran je uzorak od četiri proizvođača Unije koji predstavljaju 50 % proizvodnje i prodaje ukupne proizvodnje Unije istovjetnog proizvoda tijekom RRIP-a.
E. STANJE TRŽIŠTA UNIJE
1. Potrošnja u Uniji
(137)
Potrošnja u Uniji utvrđena je na temelju obujma prodaje industrije Unije na tržištu Unije, podacima o obuzmu uvoza koje je dostavio Eurostat i u vezi proizvođača Unije koji nisu surađivali u ispitnom postupku, procjena temeljem zahtjeva za revizijom.
(138)
Nakon početnog rasta u 2009. i 2010. potrošnja pokazuje lagani pad od 2 % tijekom RRIP-a u usporedbi s 2008., u ukupnom iznosu od 2.802 milijuna tona tijekom RRIP-a.
Tablica 1.
Potrošnja
2008.
2009.
2010.
RRIP
Obujam (tone)
Potrošnja
2 868 775
2 934 283
2 919 404
2 802 066
Indeks (2008. = 100)
100
102
102
98
Izvor:
Odgovori na upitnik, Eurostat i revizijski zahtjev
2. Obujam, tržišni udio i cijene uvoza iz Indije
(139)
Usprkos mjerama koje se provode uvoz iz Indije se više nego udvostručio tijekom promatranog razdoblja, s 46 313 tona u 2008. na 96 678 tona tijekom RRIP-a.
(140)
Indijski tržišni udio narastao je stoga s 1,6 % u 2008. na 3,5 % tijekom RRIP-a te postigao znatno višu razinu od tržišnog udjela utvrđenog tijekom zadnje revizije nakon isteka mjera (0,3 %).
(141)
Prosječna cijena tijekom RRIP-a iznosila je 1 285 EUR/toni. To pokazuje rast cijene od 22 % tijekom promatranog razdoblja koji je stečen tijekom RRIP-a nakon početnog pada od 21 % u 2009.
Tablica 2.
Uvozi iz Indije
2008.
2009.
2010.
RRIP
Obujam uvoza (tone) |
46 313
44 482
83 691
96 678
Indeks (2008. = 100)
100
96
181
209
Prosječna cijena
1 054
834
1 031
1 285
Indeks (2008. = 100)
100
79
98
122
Tržišni udio uvoza (%)
1,6
1,5
2,9
3,5
Izvor:
Eurostat
3. Uvoz iz ostalih trećih zemalja
(a) Uvoz iz Tajlanda, Tajvana, Malezije, Indonezije
(142)
Kako je navedeno gore usporedno uz ovaj ispitni postupak provedena je revizija antidampinških mjera nakon isteka u vezi uvoza iz Indije, Indonezije, Malezija, Tajvana i Tajlanda.
(143)
Uvoz iz Indonezije, Malezija, Tajvana i Tajlanda narastao je za 56 % tijekom promatranog razdoblja usprkos padu od 59 % do 2010. Ipak ukupni obujam uvoza ostao je ispod de minimis razine.
(144)
Odgovarajući tržišni udio rastao je sukladno tome s 0,7 % u 2008. na 1,1 % tijekom RRIP-a.
(145)
Prosječna cijena iznosila je 1 310/EUR/toni tijekom RRIP-a, 1,5 % ispod prosječne jedinične cijene industrije Unije. To pokazuje rast cijene od 27 % tijekom promatranog razdoblja koji je stečen tijekom RRIP-a nakon početnog pada od 18 % u 2009.
Tablica 3.
Uvozi iz Indonezije, Malezije, Tajvana i Tajlanda
2008.
2009.
2010.
RRIP
Obujam uvoza iz Indonezije, Malezije, Tajvana i Tajlanda (u tonama)
19 078
12 127
7 762
29 836
Indeks (2008. = 100)
100
64
41
156
Obujam uvoza iz Indonezije, Malezije, Tajvana i Tajlanda (%)
0,7
0,4
0,3
1,1
Indeks (2008. = 100)
100
62
40
160
Cijena uvoza (EUR/tone)
1 030
843
1 055
1 310
Indeks (2008. = 100)
100
82
102
127
Izvor:
Eurostat
(b) Uvoz iz Kine, Ujedinjenih Arapskih Emirata (UAE), Irana i Pakistana
(146)
Uvoz iz ostalih trećih zemalja na koje se primjenjuju antidampinške mjere smanjio se za 69 % tijekom promatranog razdoblja nakon rasta od 49 % u 2009. Samo je uvoz iz Kine ostao stabilan.
(147)
Tržišni udio dotičnih zemalja smanjio se s 8,2 % u 2008. na 2,6 % tijekom RRIP-a, uključujući uglavnom UAE (1,7 % tijekom RRIP-a) i Kinu (0,6 % tijekom RRIP-a).
(148)
Prosječna cijena iznosila je 1258/EUR/toni tijekom RRIP-a, 5,5 % ispod prosječne jedinične cijene industrije Unije. To pokazuje rast od 24 % tijekom promatranog razdoblja koji je stečen tijekom RRIP-a nakon početnog pada od 22 % u 2009.
Tablica 4.
Uvoz iz Kine, UAE, Irana i Pakistana
2008.
2009.
2010.
RRIP
Obujam uvoza iz Kine, UAE, Irana i Pakistana (tone)
235 913
351 798
188 776
72 054
Indeks (2008. = 100)
100
149
80
31
Tržišni udio uvoza iz Kine, UAE, Irana i Pakistana (%)
8,2
12,0
6,5
2,6
Indeks (2008. = 100)
100
146
79
31
Cijena uvoza (EUR/tone)
1 016
789
949
1 258
Indeks (2008. = 100)
100
78
93
124
Izvor:
Eurostat
(c) Uvoz iz ostalih trećih zemalja bez mjera
(149)
Obujam uvoza iz ostalih trećih zemalja na koje se nisu primjenjivale mjere, uključujući Oman, Južnu Koreju, Rusiju, Meksiko i Saudijsku Arabiju porastao je za 59 % u promatranom razdoblju nakon rasta od 71 % u 2009. Od 2009. do RRIP-a Oman je postao najveća zemlja izvoznik u Uniju.
(150)
Tržišni udio dotičnih zemalja narastao je s 9,7 % u 2008. na 15,8 % tijekom RRIP-a, uglavnom zbog dobivanja 4,3 % uvoza iz Omana. Tržišni udio Južne Koreje iznosio je 4 % tijekom RRIP-a, 5 % manje od najviše razine postignute 2009.
(151)
Prosječna cijena iznosila je 1 273/EUR/toni, 4,3 % ispod prosječne jedinične cijene industrije Unije. To pokazuje rast od 10 % tijekom promatranog razdoblja koji je stečen 2010. i tijekom RRIP-a nakon početnog pada od 24 % u 2009. Prosječna cijena za uvoz iz Omana iznosila je 1 310/EUR/toni tijekom RRIP-a, 1,5 % ispod prosječne jedinične cijene industrije Unije. Prosječna cijena za uvoz iz Južne Koreje iznosila je 1 294/EUR/toni, 2,7 % ispod prosječne jedinične cijene industrije Unije.
Tablica 5.
Uvoz iz ostalih trećih zemalja
2008.
2009.
2010.
RRIP
Obujam uvoza iz ostalih trećih zemalja (tone)
279 188
478 570
469 753
442 692
Indeks (2008 = 100)
100
171
168
159
Tržišni udio uvoza iz ostalih trećih zemalja (%)
9,7
16,3
16,1
15,8
Indeks (2008 = 100)
100
168
165
162
Cijena uvoza (EUR/tone)
1 156
879
997
1 273
Indeks (2008 = 100)
100
76
86
110
Glavni izvoznici (tone)
Oman
0
52 632
95 646
120 286
Južna Koreja
177 341
254 451
183 801
114 346
Rusija
546
546
3
50 427
Meksiko
2 650
1 879
29 039
29 409
Saudijska Arabija
230
20 454
50 108
24 756
Ostali
98 422
148 609
111 156
103 468
Izvor:
Eurostat
4. Ekonomsko stanje industrije Unije
(152)
Prema članku 8. stavku 4. Osnovne uredbe ispitani su svi gospodarski čimbenici i indikatori koji utječu na stanje industrije Unije tijekom promatranog razdoblja.
(153)
Za potrebe analize štete, izračunani su indikatori štete na sljedeće dvije razine
-
makroekonomski indikatori (proizvodnja, proizvodni kapacitet, iskorištenost kapaciteta, obujam prodaje, tržišni udio, rast, zaposlenost, produktivnost, veličina marži subvencioniranja i oporavka od učinka prethodnog subvencioniranja) ocijenjeni su na razini proizvodnje cijele Unije za sve proizvođače Unije, na temelji prikupljenih informacija industrije Unije, revizijskog zahtjeva kao i javno dostupne statistike;
-
mikroekonomski indikatori (zalihe, prosječne jedinične cijene, plaće, profitabilnost, povrat od ulaganja, tijekovi novca, mogućnost povećanja kapitala i ulaganja) su izračunani za proizvođače Unije iz uzorka na temelju informacija koje su oni dostavili.
(154)
Jedan proizvođač Unije iz uzorka je promijenio proizvodne pogone u lipnju 2010. Te je pogone kupio drugi proizvođač iz Unije. Budući da je analiza makroekonomskih indikatora utemeljena na podacima koji su prikupljeni od svih proizvođača Unije, prodaja nije imala utjecaja na djelokrug ili pojedine indikatore analize štete.
(155)
Kao preliminarno stajalište analize treba objasniti da su na stanje tržišta Unije utjecali neki globalni gospodarski događaji krajem 2010. i početkom 2011., posebno na cijene i obujam prodaje istovjetnog proizvoda. U tom je razdoblju ponuda pamuka pala tako da je porasla potražnju za poliesterskim vlaknom na azijskom tržištu. PET i poliestersko vlakno u velikoj mjeri ovise o dotoku iste sirovine, to jest pročišćene tereftalne kiseline (PTA). Povećana potražnja za poliesternim vlaknom rezultirala je nedovoljnom opskrbom PTA, a zbog čega su porasle cijene PET-a. Budući da i proizvođači PET-a na Srednjem Istoku ovise o PTA-u iz Azije došlo je do naglog pada uvoza PET-a u Uniju. Istodobno, glavni dobavljači PTA u Uniji proglasili su višu silu što je rezultiralo dodatnim ograničenjima domaće proizvodnje PET-a.
4.1 Komentari stranaka
(156)
Neke su stranke osporile valjanost analize štete tvrdeći da se ona temeljila na nedovoljnim informacijama, a što je utjecalo sa svoje strane na prava obrane zainteresiranih stranaka. Posebno su izneseni niže spomenuti argumenti.
(157)
Neke su stranke tvrdile da prikupljanje informacija od proizvođača Unije nije bilo u skladu s uputama za ispunjavanje upitnika koji je zahtijevao da podaci različitih trgovačkih društava ne budu spojeni. Tvrdilo se, stoga, da su prikupljeni podaci netočni i nepotpuni s obzirom na činjenicu da su brojevi iz izvješća spojeni za subjekt iz uzorka. Potrebno je napomenuti da su informaciju uredno prikupljene i provjerene na licu mjesta. Utvrđeno je da prikupljene informacije pružaju dovoljno primjerenu sliku industrije Unije i da je stoga gornji zahtjev potrebno odbaciti. Nakon objave stranke su ponovile svoj zahtjev. Nisu predstavile nove argumente ili dokaze. Iste stranke ponovile su svoj zahtjev da dostavljeni podaci jednog trgovačkog društva iz uzorka nisu potpuni jer da se ne odnose na cijelu grupaciju već na odabrani subjekt unutar grupacije. Na taj je komentar odgovoreno u fazi uspostavljanja uzorka kako je objašnjeno u gornjoj uvodnoj izjavi (18).
(158)
Iste su stranke tvrdile da Komisija pokušava ispraviti nedostatke prikupljenih informacija slanjem novog dodatnog upitnika. U tom je pogledu potrebno razjasniti da je Komisija stvarno poslala dodatne upitnike, ali da ih je dostavila samo proizvođačima Unije koji nisu bili u uzorku kako bi prikupila informacije o makroekonomskim indikatorima relevantnim za ocjenu štete i to učinjeno kako bi se nadopunila informacija koju su dostavili proizvođači Unije iz uzorka. Nakon objave neke su stranke ponovile zahtjev bez da su iznijele nove argumente ili predstavile nove dokaze. Zahtjev stranaka potrebno je stoga odbiti.
(159)
Osim toga, iste su stranke tvrdile da su informacije koje su dostavili proizvođači iz uzorka suprotne obvezama iz članka 29. Osnovne uredbe jer da su informacije koje po naravi nisu povjerljive bile predstavljene kao povjerljive informacije i da su one na taj način izuzete iz otvorenih predmeta. U tom se pogledu napominje da je informacija klasificirana kao ograničena u skladu sa zahtjevom stranke koja ju je dostavila. Na zahtjev stranaka ponovo je razmotren status povjerljivosti dostavljene informacije i, na odgovarajući način, informacija je ponovo klasificirana kao otvorena za uvid zainteresiranim strankama nakon što je primljena suglasnost dotičnih trgovačkih društava. I ovaj je zahtjev zato odbijen.
4.2 Makroekonomski indikatori
(a) Proizvodnja
(160)
U skladu s gubitkom tržišnog udjela industrije Unije (objašnjeno u uvodnoj izjavi (164) niže) proizvodnja Unije smanjena je za 11 % od 2008. i RRIP-a. Pad proizvodnje Unije bio je prekinut jedino u 2010. kada je rastao u odnosu na 2009., ali je ipak ostao 4 % ispod razine iz 2008. Smanjivao se dalje tijekom RRIP-a.
Tablica 6.
Ukupna proizvodnja u Uniji
2008.
2009.
2010.
RRIP
Proizvodnja (tone)
2 327 169
2 107 792
2 239 313
2 068 717
Indeks (2008. = 100)
100
91
96
89
Izvor:
Odgovori na upitnik, revizijski zahtjev
(b) Proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta
(161)
Proizvodni kapacitet industrije Unije smanjio se za 23 % od 2008. do RRIP-a. Taj je trend vezan za zatvaranje nekoliko proizvodnih pogona koji je djelomično nadoknađen otvaranje novih tvornica.
(162)
Iskorištenost kapaciteta rasla je s 75 % u 2008. na 86 % tijekom RRIP-a. Povećanje iskorištenosti kapaciteta treba gledati u kontekstu pokušaja restrukturiranje industrije Unije što je objašnjeno u gornjoj uvodnoj izjavi (134).
Tablica 7.
Proizvodni kapaciteti i iskorištenost kapaciteta
2008.
2009.
2010.
RRIP
Proizvodni kapacitet (tone)
3 118 060
2 720 326
2 625 244
2 393 516
Indeks
100
87
84
77
Iskorištenost kapaciteta (%)
75
77
85
86
Indeks (2008. = 100)
100
104
114
116
Izvor:
Odgovori na upitnik, revizijski zahtjev
(c) Obujam prodaje
(163)
Obujam prodaje industrije Unije na tržištu Unije slijedio je iste trendove kao i proizvodnja uz smanjenje od 6 % tijekom promatranog razdoblja.
Tablica 8.
Ukupna prodaja industrije Uniju u Uniji
2008.
2009.
2010.
RRIP
Prodaja (tone)
2 288 283
2 047 305
2 169 423
2 160 807
Indeks (2008. = 100)
100
89
95
94
Izvor:
Odgovori na upitnik, revizijski zahtjev
(d) Tržišni udio
(164)
Nakon početnog pada od 13 % u 2009., industrija Unije povratila je dio tržišnoj udjela koji su izgubili UAE, Južna Koreja, Iran i Pakistan usprkos rastu obujma uvoza iz Indija, Omana i ostalih trećih zemalja (Rusija, Meksiko i Saudijska Arabija) tijekom istog razdoblja. Tržišni udio industrije Unije općenito gledajući pao je za 3 % tijekom promatranog razdoblja.
Tablica 9.
Tržišni udio industrije Unije
2008.
2009.
2010.
RRIP
Tržišni udio industrije Unije (%)
80
70
74
77
Indeks (2008. = 100)
100
87
93
97
Izvor:
Odgovori na upitnik, revizijski zahtjev i Eurostat
(e) Rast
(165)
Tržište je stagniralo tijekom promatranog razdoblja. Za industriju Unije nije došlo do rasta od kojeg bi mogla imati koristi, već naprotiv, usprkos naporima oko restrukturiranja, industrija Unije izgubila je daljnji udio na tržištu zbog rasta uvoza, posebno iz zemalja na koje se nisu primjenjivale nikakve mjere. Lagani pad potrošnje tijekom RRIP-a treba gledati u odnosu na privremeni nedostatak sirovine (PTA) u Uniji kao i na svjetskom tržištu.
(f) Zaposlenost i produktivnost
(166)
Razina zaposlenosti industrije Unije pokazuje pad od 41 % od 2008. do RRIP-a. Pad je bio stalan tijekom promatranog razdoblja uključujući 2010. kada je proizvodnja rasla (vidjeti gornju uvodnu izjavu 160.). U kontekstu rastuće produktivnosti ovaj je pad odraz pokušaja restrukturiranja velikog broja proizvođača Unije.
(167)
Proizvodnost radne snage industrije Unije, mjerena kao obujam proizvodnje (u tonama) po zaposleniku godišnje, rasla je za 50 % u promatranom razdoblju. To je odraz činjenice da je proizvodnja padala sporije od zaposlenosti i pokazatelj je veće učinkovitosti industrije Unije. To je posebno vidljivo u 2010. kada je proizvodnja rasla dok je razina zaposlenosti padala, a produktivnost je bila 37 % veća nego 2008.
Tablica 10.
Zaposlenost i produktivnost
2008.
2009.
2010.
RRIP
Broj zaposlenih
2 060
1 629
1 449
1 218
Indeks
100
79
70
59
Proizvodnost (tone/zaposleni)
1 130
1 294
1 545
1 698
Indeks (2008. = 100)
100
115
137
150
Izvor:
Odgovori na upitnik, revizijski zahtjev
(g) Veličina stvarne marže subvencioniranja
(168)
Što se tiče utjecaja industrije Unije na veličinu stvarne marže subvencioniranja indijskog uvoza, s obzirom na osjetljivost cijene na tržištu za taj proizvod, utjecaj se ne može smatrati zanemarivim. Potrebno je napomenuti da je indikator relevantniji u kontekstu vjerojatnosti ponavljanja analize štete. Ako bi se mjere ukinule, postoji vjerojatnost da bi se subvencionirani uvoz vratio u takvom obujmu i cijenama da bi utjecaj veličine marže subvencioniranja bio značajan.
(h) Oporavak od učinaka prethodnih subvencioniranja
(169)
Iako gornji indikatori pokazuju da se neki ekonomski indikatori za industriju Unije popravljaju od uvođenja konačnih kompenzacijskih mjera 2001., oni ipak potvrđuju da je industrija Unije još uvijek ranjiva.
4.3 Makroekonomski indikatori
(a) Zalihe
(170)
Razina zaliha bila je 24 % veća tijekom RRIP-a u odnosu na razinu iz 2008. Međutim, zalihe su ostale na ranije utvrđenim razinama u odnosu na proizvodnju, to jest između 5 % i 6 %.
Tablica 11.
Zalihe
2008.
2009.
2010.
RRIP
Završne zalihe
51 495
54 808
54 314
64 069
Indeks (2008. = 100)
100
106
105
124
Izvor:
Odgovori na upitnik
(b) Kretanje cijena
(171)
Što se tiče kretanja cijena, nakon početnog pada 2009. (- 16 %), do kojeg je došlo uglavnom zbog gospodarske krize, u 2010. cijene su se približile onima iz 2008. Uslijedio je nagli rast prosječne jedinične cijene tijekom RRIP-a, a što je dovelo do rasta tijekom promatranog razdoblja od 25 %.
(172)
Nagli porast cijene tijekom RRIP-a treba tumačiti u kontekstu neočekivanih kretanja na tržištu pamuka krajem 2010. i u prvom kvartalu 2011. Kako je navedeno (u gornjoj uvodnoj izjavi (155), rekordne cijene pamuka dovele su do prelaska na poliestersko vlakno koje koristi istu sirovinu kao PET. Povećana potražnja za sirovinom, posebno PTA-om izazvala je rast cijena PET-a u Aziji i na Srednjem Istoku s efektom prelijevanja cijene PET-a u Uniji. Porast cijena u Uniji u to vrijeme pojačan je kratkoročnim nedostatkom PTA-a u Uniji zbog prijavljene više sile jednog od proizvođača PTA-a u Uniji.
Tablica 12.
Jedinične prodajne cijene u Uniji
2008.
2009.
2010.
RRIP
Jedinične prodajne cijene u Uniji (EUR/tone)
1 066
891
1 045
1 330
Indeks (2008. = 100)
100
84
98
125
Izvor:
Odgovori na upitnik
(c) Čimbenici koji utječu na prodajne cijene
(173)
Prodajne cijene PET-a obično slijede trendove cijena glavne sirovine za njegovu proizvodnju (uglavnom PTA-a i monoetilen glikola - MEG) koji čine do 90 % ukupne cijene PET-a. PTA je derivat ulja cijena kojega fluktuira na temelju cijene sirove nafte. To je razlog velike volatilnosti cijena PET-a.
(174)
Osim toga, PET se natječe za istu sirovinu s poliesterskim vlaknom, proizvodnja kojega se oslanja u istoj mjeri kao i PET na raspoloživost PTA. Budući da je poliestersko vlakno alternativa pamuku za tekstilnu industriju, i cijena PET-a je osjetljiva na kretanja na tržištu pamuka.
(d) Plaće
(175)
Prosječne su plaće pale za 7 % tijekom promatranog razdoblja. To se sniženje dogodilo tijekom RRIP-a i pojačalo produktivnost kako je navedeno u gornjoj uvodnoj izjavi (167).
Tablica 13.
Plaće
2008.
2009.
2010.
RRIP
Plaće (prosječne po osobi)
54 512
56 014
54 876
50 784
Indeks (2008. = 100)
100
103
101
93
Izvor:
Odgovori na upitnik
(e) Profitabilnost i povrat od ulaganja
(176)
U razdoblju od 2008. do RRIP-a znatno su se popravili profitabilnost i povrati od ulaganja. Profit od prodaje na tržištu Unije porastao je s - 7,9 % u 2008. na 5,3 % tijekom RRIP-a dok je povrat od ulaganja porastao s 9,6 % na 10,6 %. Na 2008. utjecaj je imala posebno slaba realizacija jednog proizvođača Unije. Međutim, poboljšanje financijskog stanja industrije Unije 2009. i 2010. godine, kada su se cijene kretale ispod razine 2008., govori u prilog labavoj vezi između cijena i profitabilnosti. Nasuprot tome, poboljšana profitabilnost u tijesnoj je vezi s boljom iskoristivosti kapaciteta i boljom produktivnošću kako je gore pojašnjeno.
(177)
Zahvaljujući kretanjima na svjetskim tržištima na prelasku 2010./2011. zajedno s pokušajima restrukturiranja i boljom efikasnošću kako je opisano gore, industrija Unije bila je u stanju popraviti svoju profitabilnost 2010. i doseći razinu od 5,3 % tijekom RRIP-a.
(178)
Jedna zainteresirana strana tvrdila je da je to kretanje bilo neočekivano i izvanredno te da se ne može smatrati reprezentativnim za općenito stanje industrije Unije.
(179)
U tom je pogledu potrebno napomenuti da je industrija Unije mogla imati koristi od rasta cijena PET-a na kraju 2011. i početkom 2012. budući da je fiksirala cijene PTA-a prije opisanih događanja na tržištu. Na temelju statističkih izvora o događanjima nakon RRIP-a koje su dostavile stranke, profitna marža proizvođača PET-a drastično je pala u 2012. To potvrđuje da je profitabilnost u 2011. (RRIP) bila u velikoj mjeri pod utjecajem neočekivanih i privremenih svjetskih ekonomskih događanja (iz uvodne izjave (155)) koje se vjerojatno neće ponoviti i ne mogu se smatrati trajnima i reprezentativnima za stanje industrije Unije.
Tablica 14.
Profitabilnost i povrat od ulaganja
2008.
2009.
2010.
RRIP
Profitabilnost prodaje Unije (%)
-7,9
1,6
4,8
5,3
Indeks
100
221
261
267
Povrat od ulaganja (%)
-9,6
2,3
8,9
10,6
Indeks (2008. = 100)
100
224
292
310
Izvor:
Odgovori na upitnik
(f) Novčani tok i mogućnost povećanja kapitala
(180)
Novčani tokovi znatno su se popravili tijekom promatranog razdoblja te odražavaju poboljšanu profitabilnost industrije Unije.
Tablica 15.
Novčani tok
2008.
2009.
2010.
RRIP
Novčani tok (EUR)
-59 419 394
40 940 883
96 614 649
103 761 169
Indeks (2008. = 100)
100
269
363
375
U % od prometa
-5,9
4,5
8,3
7,5
Indeks (2008. = 100)
100
176
242
229
Izvor:
Odgovori na upitnik
(181)
Nisu postojale posebne naznake da bi industrija Unije imala poteškoće u podizanju kapitala, uglavnom zato što su proizvođači unije inkorporirani u većim grupacijama.
(g) Ulaganja
(182)
Razina ulaganja općenito je snižena za 35 % u razmatranom razdoblju. Početna ulaganja iz 2008. naglo su prestala 2009. i od tada se nisu u potpunosti oporavila.
Tablica 16.
Ulaganja
2008.
2009.
2010.
RRIP
Ulaganja (EUR ‚000)
72 341 598
5 404 705
15 994 659
47 217 003
Indeks (2008. = 100)
100
7
22
65
Izvor:
Odgovori na upitnik
5. Zaključak o stanju industrije Unije
(183)
Analiza makroekonomskih podataka pokazala je da je industrija Unije smanjila proizvodnju i obujam prodaje tijekom promatranog razdoblja. Tržišni udio industrije Unije nije se u potpunosti oporavio od početnog pada 2009. i pokazivao je općeniti pad od 3 postotna poena tijekom promatranog razdoblja (na 77 % tijekom RRIP-a). Pad zaposlenosti i kapaciteta rezultat je tekućeg restrukturiranja i treba ga gledati u kontekstu rasta iskoristivosti kapaciteta i produktivnosti.
(184)
Istodobno većina relevantnih mikroekonomskih indikatora pokazivala je znakove poboljšanja. Profitabilnost, povrat od ulaganja i novčani tok znatno su porasli, posebno u 2010. i tijekom RRIP-a. Ulaganja su s druge strane 2009. stagnirala i nisu se od tada oporavila.
(185)
Općenito ekonomsko stanje industrije se poboljšalo. Međutim, ta su poboljšanja relativno nova i temelje se u određenoj mjeri na nepredviđenim i privremenim događanjima na tržištu s prelaska 2010./2011. (vidjeti gornju uvodnu izjavu (155)) Izgleda da je to pokrepljeno raspoloživim informacijama o kretanjima marže industrije Unije 2012. (vidjeti gornju uvodnu izjavu (179) koja pokazuje pad u odnosu na RRIP.
(186)
S obzirom na gornju analizu stanje industrije Unije se popravilo i izgleda da nema materijalne štete. Međutim, usprkos očiglednim pozitivnim trendovima i znatnim naporima oko restrukturiranja stanje industrije Unije je još uvijek krhko.
(187)
Nakon objave neke su stranke osporavale zaključak da je industrija Unije još uvijek krhka tvrdeći da je industrija Unije zdrava te da se značajno transformirala od 1999. Napominje se da, kako je objašnjeno u gornjoj uvodnoj izjavi (184), usprkos poboljšanju i konsolidaciji, svi gospodarski indikatori ne pokazuju pozitivan trend u promatranom razdoblju. Na primjer, opali su proizvodnja i obujam prodaje kao i tržišni udio. Osim toga, poboljšanja su relativno recentna i s padom profitabilnosti u 2012. izgledaju kratkoročna. Na toj osnovi, iako tijekom RRIP-a nije dokazano postojanje materijalne štete, smatralo se da je industrija Unije još uvijek krhka. Ovaj argument je stoga odbijen.
(188)
Nakon objave neke su stranke osporavale korištenje podataka za razdoblje izvan RRIP-a za analizu gospodarskog stanja industrije Unije. U odgovoru na ovaj zahtjev potvrđuje se da je stanje industrije Unije ocijenjeno za promatrano razdoblje i da na tom temelju nije utvrđeno postojanje materijalne štete. Međutim, razvoj profitabilnosti industrije Unije izvan RRIP-a u ovom je slučaju relevantan jedino u kontekstu izvanredne naravi događanja na svjetskom tržištu na prelasku 2010./2011. To potvrđuje volatilnost tipičnu za ovaj sektor. Ovaj argument je stoga odbijen.
F. VJEROJATNOST PONAVLJANJA ŠTETE
1. Utjecaj projekcije obujma uvoza i učinaka na cijene u slučaju ukidanja mjera
(189)
Ispitni je postupak pokazao je da se uvoz iz Indije i dalje subvencionira i da ne postoje naznake da bi subvencioniranje moglo biti smanjeno ili prestati u budućnosti.
(190)
Buduća analiza mogućeg obujma uvoza u Uniju iz Indije pokazuje da, s obzirom na raspoložive dodatne kapacitete za izvoz (vidjeti gornju uvodnu izjavu (125)), razine cijene u Uniji i privlačnost tržišta Unije, postoji vjerojatnost uvoza iz Indije većih razina od one postignute tijekom RRIP-a ako se mjere ukinu. S planiranim proširenjem kapaciteta, procjenjuje se da dodatne količine raspoložive za izvoz mogu doseći oko 600 000-700 000 tona u bliskoj budućnosti, a što bi predstavljalo oko 21-25 % ukupne potrošnje Unije tijekom RRIP-a.
(191)
S obzirom na nastavak subvencioniranja, očekuje se daljnji pad cijena uvoza iz Indije ako se mjere protiv Indije ukinu. Nadalje, kako će se izvoznici trebati takmičiti protiv uvoza po niskim cijena iz drugih zemalja, vjerojatno će dalje sniziti svoje cijene kako bi povećali udio na tržištu Unije.
(192)
Na toj osnovi industrija Unije je izložena značajnom obujmu uvoza iz Indije po subvencioniranim cijenama ispod prosječnih cijena industrije Unije, čime se ugrožava nedavno poboljšana gospodarska situacija u Uniji. Slijedom toga, postoji vjerojatnost ponavljanja materijalne štete ako se mjere protiv Indije ukinu.
2. Proizvodni kapacitet i dodatni raspoloživi kapaciteti za izvoz
(193)
Kako je navedeno u gornjoj uvodnoj izjavi (125), proizvođači izvoznici u Indiji imaju potencijal za povećanje obujma izvoza na tržište Unije. Indijski proizvodni kapaciteti znatno su rasli tijekom promatranog razdoblja (vidjeti gornju uvodnu izjavu (125)). U skladu s raspoloživim informacijama očekuje se daljnji rast kapaciteta što će dovesti do raskoraka između domaće potrošnje i proizvodnih kapaciteta raspoloživih za izvoz od 600 000-700 000 tona u bliskoj budućnosti. Ti dodatni kapaciteti raspoloživi za izvoz trebaju se smatrati značajnima jer predstavljaju oko 21 -25 % tekuće potrošnje u Uniji tijekom RRIP-a.
(194)
Zato, iako je uvoz u Uniju bio relativno nizak, u promatranom razdoblju se uvoz više nego dvostruko povećao i stoga postoji rizik da bi značajan izvoz iz Indije mogao biti preusmjeren u Uniju.
3. Gubitak izvoznih tržišta
(195)
Na snazi su trenutno trgovinske zaštitne mjere protiv uvoza iz Indije u Tursku i Južnu Afriku. Posljedični mogući gubitak tih izvoznih tržišta za Indiju drugi je pokazatelj mogućnosti da tržište Unije postane ciljano tržište ako se dozvoli istjecanje mjera.
(196)
Nakon objave neke su stranke osporile zaključke u vezi gubitka izvoznih tržišta za Indiju. Tvrdile su da su oba tržišta rubna izvozna tržišta i da se stoga značajne izvozne količine ne mogu preusmjeriti u Uniju ako se ukinu mjere. Napominje se da samo postojanje trgovinskih zaštitnih mjera na nekim tržištima isključuje bilo kakvu smislenu usporedbu relativnog značaja tržišta s ili bez mjera u dotičnoj zemlji. Osim toga, suprotno tvrdnji, nije se smatralo da bi obujam izvoza iz Indije koji se plasirana na ta tržišta bio preusmjeren na tržište Unije. Umjesto toga, smatra se da postojanje trgovinskih zaštitnih mjera na trećim tržištima ograničava apsorpcijsku sposobnost trećih tržišta u pogledu predviđenog rasta dodatnih raspoloživih kapaciteta za izvoz iz Indije. Ovaj je argument stoga odbijen.
(197)
Postojanje trgovinskih zaštitnih mjera u trećim zemljama pokazatelj je i da postoji vjerojatnost da se ponašanje u vezi cijena indijskog izvoza replicira na tržište Unije.
4. Privlačnost tržišta Unije
(198)
Kao treće najveće svjetsko tržište sa strukturnim potrebama za uvozom i višim cijenama u usporedbi s drugim tržištima, tržište PET-a Unije privlačno je u smislu veličine i cijena. U slučaju Indije, uvozne cijene u Uniju imaju tendenciju biti više od cijena u ostalim trećim zemljama što potvrđuje privlačnost tržišta Unije za indijske izvoze. Činjenica da se uvoz iz Indije udvostručio tijekom promatranog razdoblja, usprkos mjerama koje su na snazi, dobro potvrđuje tu činjenicu.
(199)
Privlačnost tržišta Unije za izvoznike potvrđuje se i činjenicom da industrija Unije i dalje gubi tržišni udio u odnosu na sve veći uvoz iz zemalja na koje se ne primjenjuju mjere. Posebno je to točno u slučaju Južne Koreje koja je značajno povećala izvoz na tržište Unije u 2012. nakon što su istekle mjere protiv te zemlje.
5. Ostali čimbenici
(200)
Utjecaj uvoza iz ostalih trećih zemalja s mjerama na stanje industrije Unije nije se smatrao značajnim zbog relativno malog obujma uvoza i znatnog pada njihovog tržišnog udjela tijekom RRIP-a.
(201)
Obujam uvoza iz trećih zemalja bez mjera porastao je tijekom promatranog razdoblja, međutim prosječne uvozne cijene s tih tržišta ostale su slične prosječnim cijenama industrije Unije. Stoga se utjecaj uvoza iz tih zemalja na stanje industrije Unije smatra ograničenim.
6. Vezano tržište
(202)
Nakon objave neke su stranke tvrdile da se zbog okomite integracije proizvođača PET-a i konventora, znatan udio PET-a prodaje za vezano korištenje koje se ne natječe s uvozom. Tvrdili su i da je udio vezanog tržišta značajan i da utječe na rezultate analize.
(203)
Na temelju informacija prikupljenih na razini proizvođača Unije iz uzorka udio vezanih prodaja nije bio značajan (ispod 10 %). Potrebno je naglasiti da su dotične stranke izrazile prisutnost proizvođača PET-a u poslovanju s ambalažom u pogledu instaliranih proizvodnih kapaciteta za PET, a ne u smislu njihovog tržišnog udjela u pakiranju. Stoga je tvrdnja o značajnom udjelu vezanog korištenja neosnovana. U vezi razina cijena, cijene vezanih i nevezanih prodaja su na istoj razini.
(204)
Na temelju toga je zaključeno da zasebna analiza utjecaja vezanih prodaja nije nužna, a tvrdnje stranaka su odbačene.
7. Komentari stranaka
(205)
Neke su stranke tvrdile da šteta zbog uvoza iz Indije nije postojala tijekom RRIP-a što potvrđuju relativno dobro gospodarsko stanje i profit industrije Unije. Treba napomenuti dakako da nije utvrđena daljnja šteta u ovom slučaju i da stoga tvrdnja stranaka odgovara nalazima ispitnog postupka.
(206)
Neke su stranke tvrdile da bi drugi čimbenici, kao što su strukturni nedostaci industrije Unije i nedostatak ulaganja kao i sezonski i konjunkturni faktoru (npr. loši vremenski uvjeti, gospodarska kriza), mogli utjecati na stanje industrije Unije. U vezi s prvom tvrdnjom treba napomenuti da je već započelo restrukturiranje industrije Unije i da je postizanje veće učinkovitosti dokaz da je tvrdnja stranaka neosnovana. U vezi konjunkturnih čimbenika, iako je gospodarska kriza utjecala na stanje industrije Unije 2009., kako je navedeno u gornjoj uvodnoj izjavi (171), izgleda da relevantni učinci nisu više prisutni. U vezi učinaka loših vremenskih uvjeta, moguće djelomično obrazloženje je manja potrošnja tijekom RRIP-a, međutim s jedne strane, navodni utjecaj stanja na industriju Unije nije potkrijepljen i s druge strane, manji pad u 2011 izgleda povezan s privremenim nedostatkom sirovine zbog događanja na svjetskom tržištu u 2011. Nijedna od tih tvrdnji stoga nije opravdana u smislu nalaza ispitnog postupka.
(207)
Neke su stranke nadalje tvrdile da ponavljanje štete u ovom slučaju nije vjerojatno i kad bi mjere istekle s obzirom da je zbog svoje strukture (koncentracija i okomita integracija) industrija Unije zaštićena od učinaka uvoza. Osim toga, tvrdili su da prelazak na uvozni PET u bliskoj budućnosti nije njihova želja i da nije moguć posebno zato što ugovori i politike nabave te postupak homologacije otežavaju promjene dobavljača PET-a za vlasnika velikih marki (daljnjih korisnika). Treba napomenuti da, na temelju nalaza ispitnog postupka, industrija Unije i dalje je gubila udio na tržištu u korist uvoza tijekom promatranog razdoblja; to pokazuje, s jedne strane da industrija Unije nije zaštićena od učinaka uvoza i, s druge strane da prelazak na uvoz nije hipotetski već da se stvarno već događa. Argumente je stoga bilo potrebno odbaciti.
(208)
Nakon objave neke su stranke ponovile tvrdnju da je industrija Unije zaštićena od moguće konkurencija uvoza zbog svoje strukture. Prvo, u pogledu tvrdnje o prevladavajućem položaju jedne proizvodne grupacije na tržištu Unije koja kontrolira pet proizvođača, napominje se da je tržište Unije otvoreno s drugih osam proizvođača koji posluju izvan grupacije i rastućom konkurencijom iz uvoza iz trećih zemalja, s ili bez mjera. Drugo, koncentracija je tipična za ovu vrstu poslovanja na temelju robnog proizvoda koje se oslanja na ekonomiju razmjera radi konkurentnosti. Treće, na tržištu Unije nije pronađeno postojanje cjenovnog lidera. Konačno, stranke ponavljaju da utjecaj uvoza iz dotične tri zemlje u kontekstu okomite integracije nekih proizvođača Unije s industrijom ambalaže kao i s proizvođačima PTA nije analiziran. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi (205) ni analizirani su ti aspekti i utvrđeno je da oni nisu opravdani. Osim toga, provjera trgovačkih društava iz okomite integracije s proizvođačima sirovine potvrdila je da nema komparativne prednosti jer se prijenosi obavljaju po tržišnim cijenama. Na temelju navedenog tvrdnja da bi industrija Unije bila zaštićena od konkurencije je odbačena.
(209)
I na kraju, neke su stranke tvrdile da nema elemenata koji podupiru zaključak da indijski izvozni kapaciteti mogu ciljati na tržište Unije po „niskim cijenama” s obzirom da i. domaća potražnja u Indiji raste i očekuje se da će nastaviti rasti; ii. postoje veće količine PET-a od domaće potrošnje, ali konkurencija na izvoznim tržištima nije dovela do izvoza po neuobičajeno niskim cijenama; iii. rast proizvodnih kapaciteta u Aziji odgovara na rast očekivane svjetske potražnje. Treba napomenuti da nalazi u ovom ispitnom postupku pokazuju da očekivani rast kapaciteta pokazuje sve veći rast dodatnih proizvodnih kapaciteta u odnosu na domaću potražnju. Osim toga, indijske cijene na trećim tržištima bile su niže u usporedbi s indijskim izvoznim cijenama u Uniju. Na temelju nalaza opisanih u gornjim uvodnim izjavama od (189) do (199) vjerojatno je da će cilj subvencioniranog indijskog uvoza biti u znatnim količinama i ispod prosječne cijene industrije Unije ako se dozvoli da kompenzacijske mjere isteku. Iz tog je razloga argumente stranaka potrebno odbaciti.
8. Zaključak o ponavljanju štete
(210)
Na temelju navedenog zaključuje se kako je vjerojatno da bi znatne količine subvencioniranog uvoza iz Indije mogle biti preusmjerena u Uniju ako se ukinu kompenzacijske mjere. Zahvaljujući kontinuiranom subvencioniranju, cijene uvoza bi vjerojatno snizile cijene industrije Unije. Cijene tog uvoza bi isto tako vjerojatno dalje padale ako bi indijski proizvođači izvoznici pokušali povećati svoje tržišne udjele. To bi najvjerojatnije imalo za posljedicu jačanje pritiska na cijene industrije Unije s očekivanim negativnim učinkom na njezino stanje.
(211)
Tijekom promatranog razdoblja stanje industrije Unije se popravilo, posebno u smislu produktivnosti i iskorištenosti kapaciteta kao i marže profite što je postignuto tijekom RRIP na razini gotovo jednako ciljanom profitu utvrđenom u početnom ispitnom postupku. Može se stoga zaključiti da industrija Unije, iako je još uvijek krhka, nije pretrpjela materijalnu štetu tijekom RRIP-a. Međutim, s obzirom na moguć znatan rast subvencioniranog uvoza iz Indije, koji bi mogao sniziti prodajne cijene industrije Unije, zaključuje se da bi se situacija vrlo vjerojatno pogoršala i da bi se ponovila materijalna šteta da se dozvoli istjecanje mjera.
G. INTERES UNIJE
(212)
U skladu s člankom 31. Osnovne uredbe ispitano je bi li zadržavanje postojećih kompenzacijskih mjera bilo protivno interesu Unije u cjelini. Određivanje interesa Unije bilo je utemeljeno na procjeni različitih uključenih interesa. Sve zainteresirane stranke imale su mogućnost iznijeti svoje mišljenje u skladu s člankom 31. stavkom 2. Osnovne uredbe.
(213)
Potrebno je podsjetiti da se smatralo da donošenje mjera nije protivno interesu Unije kako u početnom ispitnom postupku tako i u zadnjoj reviziji nakon isteka mjera. Nadalje, zadnja revizija nakon isteka mjera analizirana je u situaciji kada su mjere već bile na snazi i stoga je ocjena uzela u obzir nepravovremeni negativan učinak mjera na dotične stranke.
(214)
Na toj je osnovi ispitano postoji li bilo kakav neispitan razlog, unatoč zaključcima o nastavku subvencioniranja i vjerojatnosti ponavljanja štete, koji bi doveo do zaključka da zadržavanje mjera nije u interesu Unije u ovom posebnom slučaju.
1. Interes industrije Unije
(215)
Nastavak kompenzacijskih mjera na uvoz iz Indije pomogao bi industriji Unije u nastavku tekućeg restrukturiranja i povećao bi ekonomsko stanje koje se tek nedavno popravilo, pomogao bi da industrija Unije ne bude izložena velikim količinama subvencioniranog uvoza iz Indije koji Industrija Unije ne bi mogla podnijeti. Industrija Unije nastavila bi stoga ostvarivati korist od zadržavanja sadašnjih kompenzacijskih mjera.
(216)
Sukladno tome, zaključeno je da bi zadržavanje kompenzacijskih mjera protiv Indije bilo u interesu industrije Unije.
2. Interes nepovezanih uvoznika u Uniji
(217)
Nijedan od nepovezanih uvoznika nije surađivao u ovom reviziji. Unatoč mjerama na snazi uvoz iz Indije se nastavio te je postao gotovo dvostruko veći tijekom promatranog razdoblja.
(218)
Na raspolaganju su bili i uvozi iz ostalih trećih zemalja na koje se ne primjenjuju mjere a koji su postigli značajan udio na tržištu tijekom RRIP-a (vidjeti gornju uvodnu izjavu (149)) Iako su u primjeni bile mjere, uvoznici su imali pristup alternativnim izvorima nabave.
(219)
Uzimajući u obzir da ne postoje dokazi koji bi uvjerili da su mjere na snazi znatno utjecale na uvoznike zaključuje se da nastavak mjera neće biti protivan interesu uvoznika iz Unije.
3. Interes dobavljača sirovina u Uniji
(220)
Sirovina za proizvodnju dotičnog proizvoda je PTA/MEG. Dva od pet poznatih dobavljača sirovine (jedan dobavljač PTA i jedan dobavljač MEG) surađivali su u ispitnom postupku dostavljanjem odgovora na upitnik. Oba dobavljača sirovine izrazila su potporu nastavku primjene mjera.
(221)
Ispitni je postupak pokazao da proizvođač PTA predstavlja značajan dio kupovine PTA proizvođača Unije iz uzorka tijekom RRIP-a. S obzirom da se PTA ne koristi u Uniji osim za proizvodnju PET-a razumno je pretpostaviti da proizvođači PTA u velikoj mjeri ovise o industriji PET-a.
(222)
U vezi dobavljača MEG-a koji je surađivao, MEG je predstavljao relativno mali dio njegovog ukupnog prometa tijekom RRIP-a. MEG se ne primjenjuje jedino i najviše za PET i proizvođači MEG-a su manje ovisni o stanju industrije PET-a. Sukladno tomu smatra se da bi nastavak mjera protiv subvencioniranog uvoza PET-a iz Indije imao pozitivan, iako vjerojatno ograničen, utjecaj na dobavljače MEG-a.
(223)
Navodno da dobavljači sirovine ne ovise o proizvođačima PET-a iz Unije, posebno, kako su tvrdili da dva od četiri proizvođača Unije iz uzorka u stvari uvoze sirovine.
(224)
Ispitni je postupak pokazao u odnosu na ovu tvrdnju da je dominantni uvozni materijal MEG koji se može imati i ostale primjene osim PET-a. Nisu prikupljene indikacije koje bi pokazale da veći od zanemarivog uvoza PTA u Uniju. Stoga ova tvrdnja ne utječe na donesene zaključke u vezi ovisnosti proizvođača PTA na proizvodnju PET-a u Uniji.
(225)
Sukladno tomu, smatra se da bi se nastavkom mjera protiv subvencioniranog uvoza PET-a iz Indije okoristili proizvođači PTA i, iako u manjoj mjeri, dobavljači MEG-a. Zato nastavak mjera protiv uvoza iz Indije ne bi bio protivan interesu dobavljača sirovine.
(226)
Nakon objave neke su stranke tvrdile da se PTA izvozi i da stoga proizvođači PTA-a ne ovise, kako su tvrdili, o industriji Unije. Dokaz koji bi potkrijepio ovu tvrdnju nije dostavljen. Stoga je argument stranaka odbačen kao neutemeljen.
(227)
Osim toga, ista je stranka tvrdila da ukidanje mjera ne bi imalo utjecaja na proizvođače PTA budući da korisnici koji su surađivali navodne ne bi prelazili na uvoz i nastavili bi dobavljati PET od industrije Unije. Razina potrošnje PTA u Uniji stoga će ostati ista. Na temelju nalaza ispitnog postupka industrija Unije nastavila je gubiti tržišni udio u korist uvoza tijekom promatranog razdoblja. To potvrđuje da prelazak na uvoz nije hipotetski (vidjeti gornju uvodnu izjavu (164)). Argument stranaka stoga se odbija.
4. Interes industrije recikliranja PET-a u Uniji
(228)
Industrija Unije tvrdila je da stanje industrije recikliranja ovisi o održivoj cijeni nerecikliranog PET-a na tržištu Unije. Njihova je tvrdnja bila potkrijepljena novinskim člankom jednog udruženja za recikliranje plastike iz Europe prema kojem bi potencijalno ukidanje mjera na nereciklirani PET moglo pogoršati stanje industrije recikliranja.
(229)
Neke zainteresirane stranke osporile su da situacija industrije recikliranja ovisi o održivoj cijeni nerecikliranog PET-a na tržištu Unije tvrdeći da cijene nerecikliranog i recikliranog PET-a nisu vezane. Tvrdili su da se reciklirani PET koristi uglavnom za proizvodnju poliesterskog vlakna stoga se ne može biti povezan za kretanjem cijena nerecikliranog PET-a. Osim toga, primijećeno je da punjači boca koriste jedino reciklirani PET i da stoga industrija ne ovisi o proizvođačima PET-a. I konačno primijećeno je i da industrija recikliranja nije istupila kao zainteresirana stranka u ovom ispitnom postupku.
(230)
Budući da industrija recikliranja nije istupila u ovom ispitnom postupku nije bilo moguće provjeriti nijedan od gornjih navoda prema stvarnim podacima. Smatra se stoga da mjere koje su na snazi ne bi općenito trebale biti protivne interesu industrije recikliranja u Uniji.
5. Interes korisnika
(231)
Dotični proizvod uglavnom se koristi za proizvodnju boca za vodu i ostala negazirana pića. Upotreba za proizvodnju druge ambalaže (hrana, papir itd.) je relativno ograničena. Boce od PET-a proizvode se u dvije faze: i. prvo se izrađuje pripravak injekcijom PET-a u kalup i ii. nakon toga se pripravak zagrijava i puše u bocu. Izrada boca može biti integrirani postupak (to jest isto trgovačko društvo kupuje PET, proizvodi pripravak i puše boce) ili postupak može biti ograničen na drugu fazu (puhanje boce iz pripravka). Pripravci se mogu relativno lako prevoziti jer su mali i gusti dok su prazne boce nestabilne i vrlo skupe za prijevoz zbog veličine.
(232)
Na toj su se osnovi uspostavile dvije glavne grupacije daljnjih korisnika za ispitivanje utjecaja mjera koje su na snazi. i. konvertori i/ili proizvođači boca, koji konvertiraju granulate od PET-a u pripravke (ili boce) i prodaju ih za daljnji postupak; i ii. punionice, koje pune (i pušu) boce iz pripravka; ta grupacija predstavlja uglavnom proizvođače mineralne vode i bezalkoholnih pića. Punionice su obično uključene u poslovanje s PET-om bilo putem integrirane proizvodnje boca ili putem ugovora o preradi s konverterima podugovarateljima i/ili proizvođačima boca za koje pregovaraju cijenu PET-a s proizvođačem (soft tolling) ili čak kupuju PET za svoje vlastite boce (hard tolling).
(233)
Sedamnaest korisnika (pet konvertora i dvanaest punionica) surađivalo je u ispitnom postupku i dostavilo informacije prikupljene u upitniku. Konvertori koji su surađivali u ispitnom postupku predstavljaju 22,7 %, a punionice 13 % ukupne potrošnje PET-a u Uniji. Odgovori proizvođača boca dolaze iz različitih podružnica multinacionalnih kompanija (poznati kao vlasnici marki).
(234)
Utvrđeno je da su korisnici koji su surađivali u ispitnom postupku nabavljali PET uglavnom od proizvođača Unije, a samo mali dio je nabavljao iz uvoza. Uvoznici iz Indije predstavljali su oko polovicu tog uvoza, i stoga minimalni udio nabavljenog PET-a. Međutim, na raspolaganju su bili i uvozi iz ostalih trećih zemalja na koje se ne primjenjuju mjere, a koji su postigli značajan udio na tržištu tijekom RRIP-a (vidjeti gornju uvodnu izjavu (149)) Iako su u primjeni bile mjere, korisnici su imali pristup alternativnim izvorima nabave.
6. Argumenti korisnika industrije
(235)
Korisnici su tvrdili da su značajno pogođeni znatnim rastom cijene PET-a zadnjih godina što se nije moglo prenijeti na maloprodaju i potrošače u postojećeg gospodarskom okruženju. Tvrdilo se da je rast cijene bio rezultat akumulirane primjene trgovinskih zaštitnih mjera tijekom godina koje su štitile proizvođače Unije od konkurencije iz uvoza u vrijeme kada je industrija PET-a u Uniji postala više koncentrirana i integrirana. Zbog toga, korisnici su tvrdili da su mjere koje su na snazi, putem njihov navodnog učinka na cijenu PET-a, odgovorne za smanjenje zaposlenosti u daljnjoj preradi, ispitivanju i razvoju kao i konkurentnosti na izvoznim tržištima, a koji je imao još veći utjecaj na MSP. Tvrdili su također i da je gubitak zaposlenosti zbog mjera koje su na snazi bio veći od broja trenutno zaposlenih u industriji PET-a u Uniji.
6.1 Osjetljivost cijene i struktura troška korisnika
(236)
Što se tiče osjetljivosti konvertora na cijenu PET-a, utvrđeno je da PET predstavlja oko 80 % ukupnih troškova. PET se stoga smatra kritičnim dijelom troška za ovu vrstu djelatnosti. Osim toga, utvrđeno je da je industrija konvertora dosta fragmentirana s relativno slabom pregovaračkom pozicijom u odnosu na velike punionice i naslijeđene strukturne probleme tipične za industriju temeljenu na proizvodu. Zbog toga je taj sektor pokazivao sve veću tendenciju prema vertikalnoj integraciji s punionicama i korištenju ugovora o ustupanju na temelju kojih su im zagarantirane naknade za konvertiranje, a cijene PET-a se kasnije pregovaraju i plaćaju ih punionice. Procjenjuje se da značajan dio nabave PET-a na tržištu Unije izravno kontroliraju velike punionice. Budući da ugovori za pripravke često sadrže mehanizme kojima se kontrolira fluktuacija cijena PET-a, konvertori su sve češće neutralni u odnosu na kretanja cijena PET-a.
(237)
Nakon objave neki su korisnici osporili zaključak o većem korištenju ustupanja poslova i formula cijene. Informacije iz predmeta potvrdile su postojanje tih trendova. Tvrdnja je stoga odbijena.
(238)
Tvrdilo se da mjere koje su na snazi ne bi nanosile štetu konvertorima ako bi se slične mjere primjenjivale na uvoz pripravaka u Uniju. Tvrdili su da u područjima uz granicu Unije s trećim zemljama, u kojima nema mjera protiv uvoza PET-a iz Indije postoji trend preseljenja proizvodnje pripravaka i njihovog uvoza bez kompenzacijskih mjera na PET u Uniju. Priznaje se da u neku ruku postoji ekonomska opravdanost za ovaj proces. Međutim, s obzirom na troškove prijevoza, vjerojatnost za preseljenje bi mogla postojati samo u okvirima ograničenih udaljenosti. Općenito, tvrdnja o negativnom utjecaju dotičnih mjera na neke konvertore smatrala se stoga samo marginalnom.
(239)
Što se tiče utjecaja cijene PET-a na punionice, na temelju iznesenih podataka, procjenjuje se da PET predstavlja ponderiranu prosječnu osnovu od 9 % od ukupnih troškova bezalkoholnih pića u bocama i 12 % ukupnih troškova mineralne vode u bocama. To pokazuje da PET nije glavna komponenta troška za punionice.
(240)
Nadalje, u ispitnom je postupku utvrđeno da punionice preferiraju PET, ali ne i da on predstavlja isključivi materijal za ambalažu. Proizvodi od PET-a predstavljaju 75 % prometa punionica vode i 50 % prometa proizvođača bezalkoholnih pića. Nadalje, ispitni je postupak pokazao da se ugovori između velikih punionica (vlasnika marki) i proizvođača PET-a temelje na formuli kojom se cijena prilagođava kako bi odražavala kretanja cijena sirovina za PET. Time se potvrđuje da velike, i stoga najreprezentativnije punionice, imaju moć u pregovorima marže konverzije proizvođača PET-a.
(241)
Nakon objave neki su korisnici ponovili svoje argumente da je PET osnovna komponenta cijene za konvertore, bezalkoholna pića i industriju vode i da su nalazi o tome netočni te da se ne temelje na iznesenim podacima. Napominje se da je situacija u vezi konvertora zasebno analizirana i da ta primjedba u njihovom slučaju nije osnovana (vidjeti gornju uvodnu izjavu (236)) Što se tiče ocjene stanja punionica, potvrđuje se da su odnosi troškova utvrđeni u ispitnom postupku bazirani na podacima koje su dostavile punionice koje su surađivale, a prema metodologiji koja je bila na raspolaganju svim strankama. Utvrđene odnosi troškova u skladu su s nalazima prethodnih ispitnih postupaka u vezi istog dotičnog proizvoda (14). Tvrdnje stranaka smatrale su se stoga neopravdanima.
(242)
Nakon objave neki su korisnici tvrdili da se bit specifičnih podataka trgovačkog društva i informacija koje su ona dostavila ne odražava u analizi interesa Unije. Potvrđuje se da su podaci korišteni na način na koji su o njima izvijestili korisnici u odgovorima na upitnik. Metoda izračuna bila je na raspolaganju svim dotičnim strankama. Na toj je osnovi ova tvrdnja odbačena.
(243)
U ispitnom je postupku utvrđeno i da, na temelju očekivanog i/ili željenog pada cijena PET-a kako su ocijenile same punionice, ako bi mjere rezultirale zanemarivim sniženjem cijene za punionice. Na temelju tih procjena pada cijena PET-a i uspostavljenom odnosu troškova, izračunano je da je odgovarajuće sniženje troškova u rasponu od 0,3 % - 0,7 % ukupnih troškova za aktivnosti punionica vezane uz PET.
(244)
Nakon objave neki su korisnici osporili ovaj zaključak tvrdeći da bi sve uštede na troškovima bile značajne. Neki su korisnici dostavili nove procjene u podnescima bez da su dostavili nove dokaze. Naglašava se da su očekivane uštede hipotetske, a kako su i sami priznali neki od korisnika. Što se tiče konvertora, oni nisu dostavili za ovaj segment podatke o očekivanim uštedama. Što se tiče punionica, smatra se da, ako bi se stvarno došlo do smanjenja cijena PET-a, u smislu strukture troškova za punionice, uštede od 0,3 & - 0,7 % od ukupnih troškova ne mogu se smatrati „značajnima”. Kako nisu dostavljeni novi dokazi, tvrdnja je odbačena kao neosnovana.
(245)
Tvrdilo se i da neki proizvođači vode u bocama imaju svoje unutarnje osjetljivosti koje proizlaze iz zahtjeva propisa za izvorsku vodu koja se mora puniti na izvoru i s obzirom na ograničene količine vađenja. U tom sektoru uglavnom posluju MSP-a što ima utjecaj na strukturu cijene dotičnih trgovačkih društava. Uočene su i različite razine cijene finalnih proizvoda u državama članicama ovisno o kupovnoj moći domaćeg stanovništva. Na toj se osnovi smatralo da bi utjecaj mogućeg pada cijena PET-a, ako se mjere ukinu, bio izraženiji za taj dio industrije punjenja.
6.2 Navodne premije i profiti industrije Unije
(246)
Neke su stranke navodile postojanje premijskih cijena i premijskih marži koje su prakticirali proizvođači PET-a u Uniji, tvrdeći da bi to bio uzrok porasta cijena u 2011. Tvrdnju su potkrijepili i usporedbom cijena PET-a i marži za sirovine u Uniji sa stanjem na azijskom tržištu i tržištu SAD-a. Tvrdili su da je ta situacija rezultat akumulacije trgovinskih pravnih lijekova.
(247)
Treba napomenuti da je rast cijena PET-a 2011. kao i pad 2009. bio globalni fenomen koji je pokrenuo evoluciju cijene sirovina (vidjeti uvodnu izjavu (155)). Podaci koje su dostavile stranke sustavno pokazuju vrlo blisku korelaciju između evolucije cijena PET-a u Europi, Aziji i SAD-u. Međutim, nema stvarnih razlika u cijenama PET-a u svijetu što je vezano za različite razloge, posebno specifičnu strukturu troška u svakoj regiji. Što se tiče argumenta o postojanju premijske marže u Uniji napominje se da čak i u iznimnim okolnostima u kasnim 2010. i početkom 2011. industrija Unije je jedva dostigla profitabilnost koja se može smatrati razumnom za tu vrstu industrije. Nije utvrđeno postojanje premijskog profita. Argument o postojanju „premijskih” cijena i „premijskih” marži na PET u Uniji do kojih dolazi zbog postojanja ovih mjera stoga treba odbaciti.
(248)
Nakon objave neke su stranke ponovile svoj argument da su cijene u Uniji neopravdano visoke što odražava utjecaj akumulacije antidampinških mjera koje djeluju na tržištu uz koncentraciju među proizvođačima Unije, vertikalnu integraciju i ograničenu proizvodnju koja ne može zadovoljiti potrošnju. Tvrdilo se i da podaci o cijeni pokazuju da više cijene u Uniji ne odražavaju više troškove sirovine. Napominje se da su argumenti o koncentraciji, vertikalnoj integraciji i proizvodnim kapacitetima industrije Unije izneseni u uvodnim izjavama (207) i (259). Što se tiče utjecaja ovih čimbenika na cijenu PET-a u Uniji, podsjeća se da na kretanje cijena PET-a utječe cijena sirovine koja sudjeluje s gotovo 90 % troška PET-a (vidjeti gornju uvodnu izjavu (173). Rast cijena PET u 2010/2011 bio je svjetski fenomen (vidjeti gornju uvodnu izjavu (172). Tvrdnje stranaka stoga su neosnovane.
(249)
Što se tiče argumenta o razlici između cijene PET-a u Uniji i cijena u Aziji i SAD-u, i osim nalaza koji su već navedeni u gornjoj uvodnoj izjavi (244), utvrđeno je da je razlika u cijeni između tržišta SAD-a i Unije volatilna i gotovo umjerena. Cijene Unije nisu bile sustavno više kako se tvrdilo. Tržište Unije i Azije, utvrđeno je, znatno se razlikuju u smislu strukture troška povezane s posebno veličinom tržišta i ekonomije razmjera, pristupa sirovinama i kapacitetu. Zato usporedba prosječnih cijena na ta dva tržišta nije bila beznačajna. Argument stranaka stoga se smatrao neosnovanim.
(250)
Neke su stranke tvrdile i da cijene u Uniji odražavaju veće marže od troška sirovina u usporedbi s SAD-om ili Azijom. Usporedba marži slijedi istu logiku kao usporedba cijena na različitim regionalnim tržištima uz razliku da varijacije cijena sirovina na različitim regionalnim tržištima treba uzeti u obzir. Međutim, postojanje strukturnih razlika između tržišta može opravdati razliku u naknadi na konverziju. Izvanredni profiti industrije Unije na prelasku 2010./2011. objašnjeni su u gornjoj uvodnoj izjavi (179). U nijednoj od situacija nije utvrđeno da mjere imaju utjecaja. Argument stranaka stoga se odbija.
(251)
Iste su stranke tvrdile i da najveći proizvođač Unije naplaćuje više cijene u Uniji od ostalih tržišta i da je zabilježio više prihode 2010. u Uniji nego drugdje. U tom kontekstu smatra se ekonomski opravdanim da bi transnacionalna kompanija mogla imati različite strukture troškova i stoga različite cijene na različitim regionalnim tržištima. Izvanredni profiti industrije na prelasku 2010./2011. objašnjeni su u gornjoj uvodnoj izjavi (179). Na toj je osnovi argument odbačen.
6.3 Ekonomska situacija korisnika i utjecaj mjera
(252)
Daljnje su tvrdnje iznesene u vezi pogoršanja ekonomske situacije industrije korisnika kao što su zatvaranje pogona i smanjenje zaposlenosti. Navodno je to bio rezultat rasta cijene PET-a. Osim toga, tvrdilo se da konkurentnost vodećih europskih marki erodira jer je njihov izvoz u treće zemlje u izravnoj konkurenciji s proizvodima u bocama koje koriste PET po međunarodnim cijenama.
(253)
Treba napomenuti da na temelju informacija koje su dostavili korisnici koji su surađivali, segment korisnika nije proizvodio gubitke čak ni kad je padala opća razina profitabilnosti tijekom RRIP-a. Marža profita industrije korisnika utvrđena na temelju odgovora na upitnik prema metodi koja je bila na raspolaganju svim strankama, na sličnoj je razini kao profitabilnost utvrđena za industriju Unije tijekom RRIP-a. Dva provjerena trgovačka društva (punionice) obavijestila su o daljnjem proširenju obujma proizvodnje i rastu profitabilnosti tijekom promatranog razdoblja. Utvrđeno je da su neki konvertori poslovali s malim maržama, u nekim su se čak slučajevima suočavali sa strukturnim i financijskim poteškoćama. Međutim nije se mogla utvrditi izravna veza s mjerama koje su na snazi u tom pogledu. Slično tome, određeni pad ekonomske situacije punionica bio je u vezi s istiskivanjem niskom cijenom iz 2011. naglim rastom cijene PET-a koja se mogla prenijeti na maloprodaju u trenutnoj gospodarskoj recesiji. Međutim, iako je utvrđeno da se stanje industrije korisnika pogoršalo u određenoj mjeri 2011., nije utvrđena veza između pada i postojanja mjera, posebno s obzirom da su mjere bile na snazi od 2000.
(254)
Nakon objave neke se stranke nisu složile sa zaključkom da industrija korisnika ne proizvodi gubitke. Stranke su tvrdile i da su profitne marže korisnika niže od marži industrije Unije. Što se tiče procjene profitabilnosti industrije korisnika, informacije prikupljene od korisnika koji su surađivali u ispitnom postupku bile su protivne toj tvrdnju. Metoda izračuna bila je na raspolaganju svim strankama. Iako su neki korisnici koji su surađivali u ispitnom postupku mogli proizvoditi gubitke, utvrđeno je da je industrija korisnika općenito profitabilna. U svakom slučaju ako se utvrdi da je rast cijena PET-a faktor koji utječe na profitabilnost korisnika nije dokazana veza između mjera i profitabilnosti trgovačkih društava iz postupka. Što se tiče usporedbe marže profita korisnika i industrije Unije, ta tvrdnja nije potkrijepljena. Radi volatilne naravi profitabilnosti industrije Unije (vidjeti gornje uvodne izjave (176) do (179)), usporedba ovih dvaju segmenata nije se mogla smatrati relevantnom za zaključak. U svakom slučaju, oba su segmenta pokazala slične razine profitabilnosti tijekom RRIP-a (vidjeti uvodnu izjave (253)). U tom smislu odbačene su primjedbe stranaka kao nepotkrijepljene.
(255)
Što se tiče navodne erozije konkurentnosti izvoza proizvođača mineralne vode/bezalkoholnih pića u bocama u Uniji, ta tvrdnja nije bila potkrijepljena niti je dokazana veza s postojanjem mjera u tom kontekstu.
(256)
Nakon objave stranke su ponovile da je rast cijena PET-a imao negativan utjecaj na konkurentnost izvoza vode u bocama. Potvrđuje se da rast cijene PET-a, među ostalim, može imati negativan utjecaj na konkurentnost izvoza vode u bocama. Međutim, kako nije otkriveno postoji veze između rasta cijene PET-a i mjera, a kako cijene PET-a prije svega proizlaze iz cijena sirovine tvrdnja da utjecaj mjera na eroziju konkurentnosti je odbačena.
(257)
Konačno, što se tiče tvrdnje o utjecaju mjera na zaposlenost, ispitni je postupak pokazao da je provjereni gubitak zaposlenosti industrije korisnika povezan uglavnom s većom produktivnosti i učinkovitosti i da je dijelom vezan za privremeno smanjenje osoblja.
(258)
Nakon objave neke su stranke osporile ovaj nalaz na temelju toga da on ne odgovara situaciji u cijelom sektoru. Osim nalaza opisanih u gornjoj uvodnoj izjavi (254), napominje se je ukupni broj zaposlenih o kojem su izvijestili konvertori znatno porastao i nijedan od njih nije izvijestio o gubitku zaposlenosti. Punionice su tvrdile da je gubitak zaposlenosti rezultati rasta cijene PET-a. Međutim kako je rast cijene PET-a svjetski fenomen nije utvrđena veza između gubitka zaposlenosti i mjera. Nadalje, 90 % gubitka zaposlenosti o kojima su izvijestili korisnici u odgovorima na upitnik koncentrirano je na tri trgovačka društva. Jedan od njih, provjereni korisnik koji predstavlja značajan dio prijavljenih gubitaka zaposlenosti znatno je povisio obujam tijekom promatranog razdoblja i zato su ti gubici povezani s većom produktivnošću. Što se tiče preostalih dvaju trgovačkih društava, utvrđeno je da su njihove profitabilne marže među najvišima od stranaka koje su surađivale u ispitnom postupku u njihovom segmentu i iznad ciljanog profita industrije Unije u ovom slučaju. Tvrdnje su stoga odbačene.
6.4 Ostali argumenti
(259)
Nakon objave neke su stranke tvrdile da proizvođači Unije nemaju dovoljno kapaciteta kako bi zadovoljili postojeću potražnju. Napominje se da je industrija Unije poslovala na 86 % svojih proizvodnih kapaciteta tijekom RRIP-a i da ima dovoljnu rezervu kapaciteta kako bi pokrila ukupnu domaću potrošnju PET-a. Osim toga, uvozi iz drugih zemalja s ili bez mjera i dalje postoje i imaju sve veću tendenciju. Postojeće su mjere istekle u slučaju Južne Koreje te su ukinute na uvoze dotičnog proizvoda iz Malezije i Indonezije. Osim toga, industrija recikliranja PET-a može predstavljati daljnji izvoz PET-a koji bi mogao zadovoljiti potražnju Unije za PET-om. Iz tog razloga, navodni problemi s kojima se susreću korisnici zbog navodno nedovoljne proizvodnje u Uniji ne smatraju se potkrijepljenima.
(260)
Nakon objave neki su korisnici tvrdili da analiza nije obradila pitanje štetnog utjecaja akumulacije mjera na dotični proizvod u ovoj reviziji. U odgovoru na taj argument napominje se da kompenzacijske mjere jednostavno ispravljaju štetne učinke uspostavljenog subvencioniranja. Postojanje „akumuliranog” učinka nije potvrđeno. Nasuprot tome, usprkos mjerama koje su na snazi uvoz iz zemalja s mjerama se nastavlja, a obujam tog uvoza čak je i narastao tijekom promatranog razdoblja. Uvoz iz zemalja bez mjera na raspolaganju je s trendom rasta i u značajnim količinama. Argument stranaka stoga je odbijen.
7. Zaključak o interesu Unije
(261)
Zaključno, očekuje se da bi produženje kompenzacijskih mjera na uvoz iz Indije pružilo priliku industriji Unije za oporavak i stabilizaciju ekonomske situacije nakon ulaganja i konsolidacije do koje je došlo proteklih godina.
(262)
Smatra se i da bi bolja ekonomska situacija industrije Unije mogla biti u interesu proizvođača PTA-a i, u manjoj mjeri proizvođača MEG-a u Uniji.
(263)
Ekonomska situacija nekih korisnika se pogoršala od zadnje revizije, posebno je utvrđeno da bi proizvođači manjih boca za vodu bili pogođeni, čini se, nedavnim rastom cijena PET-a, budući da oni, u sadašnjim gospodarskim okolnostima nisu u mogućnosti prebaciti ih na maloprodaju. Međutim, utvrđeno je da su izvanredna kretanja cijene i marže industrije Unije 2011. bili svjetski fenomen, do kojeg je, prije svega, došlo zbog rasta cijena sirovina. Zato se navodi o postojanju „premijskih” cijena i „premijskih” marži u vezi postojanja dotičnih mjera smatraju neutemeljenima. Istodobno tržište Unije nastavlja biti otvoreno tržište s postojećim alternativnim izvorima nabave iz ostalih trećih zemalja na koje se ne primjenjuju mjere.
(264)
Na temelju ovoga nije utvrđena veza između rasta cijene PET-a i postojećih mjera. Utvrđeno je da je ekonomska situacija konvertora stabilna usprkos mjerama koje su na snazi. Utvrđeno je da je značaj PET-a u ukupnoj cijeni za punionice ograničen. Nadalje, nije utvrđena veza između fluktuacija cijene PET-a i mjera. Na tom je temelju utvrđeno da mjere nemaju nerazmjeran utjecaj na korisnike.
(265)
Uzimajući u obzir sve gore navedene čimbenike ne može se jasno zaključiti da zadržavanje postojećih kompenzacijskih mjera nije u interesu Unije
H. KOMPENZACIJSKE MJERE
(266)
Sve su stranke obaviještene o osnovnim činjenicama i razmatranjima na temelju kojih se namjeravalo savjetovati zadržavanje postojećih mjera. Odobreno im je i razdoblje tijekom kojega su mogle podnijeti prigovor slijedom ove objave. Podnesci i primjedbe su primjereno uzeti u obzir ako su bili opravdani.
(267)
Na temelju gornje analize kompenzacijske mjere koje se mogu primijeniti na uvoz PET-a podrijetlom iz Indije trebaju se zadržati u skladu s člankom 18. stavkom 1. Osnovne uredbe. Podsjeća se da se te mjere sastoje od specifičnih carina.
(268)
Stope kompenzacijskih pristojbi za pojedina trgovačka društva navedena u ovoj Uredbi primjenjuju se samo na uvoz dotičnog proizvoda koji su proizvela ta trgovačka društva i specifične u njemu navedene pravne osobe. Uvozi dotičnog proizvoda koje je proizvelo bilo koje drugo trgovačko društva koje nije izričito navedeno u članku 1. stavku 2. ove Uredbe s imenom i adresom, uključujući subjekte povezane s onima koja su izričito navedena, ne mogu koristiti te stope te se na njih primjenjuju stope pristojbe koje se primjenjuju na „sva druga trgovačka društva”.
(269)
Sve zahtjeve za primjenu ovih pojedinačnih stopa kompenzacijske pristojbe (na primjer nakon promjene imena subjekta ili nakon uspostavljanja nove proizvodnje ili prodajnih subjekata) treba odmah dostaviti Komisiji zajedno s cjelokupnom relevantnom informacijom, posebno sve promjene djelatnosti trgovačkog društva povezane s proizvodnjom, domaćom i izvoznom prodajom povezanom s, na primjer, promjenom imena ili promjenom proizvodnog ili prodajnog subjekta. Ako je potrebno, Uredba će nakon toga biti izmijenjena ažuriranjem popisa trgovačkih društava koja koriste pojedinačne stope carine.
(270)
Kako bi se osigurala ispravna primjena kompenzacijskih pristojbi, razina preostale carine ne treba se primjenjivati samo na izvoznike koji nisu surađivali već se treba primjenjivati i na trgovačka društva koja nisu imala nikakav izvoz tijekom RRIP-a. Međutim, potonja trgovačka društva su pozvana, ako zadovolje uvjete članka 20. Osnovne uredbe, podnijeti zahtjev za revizijom prema tom članku, kako bi se njihovo stanje pojedinačno ispitalo,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Ovim se uvodi konačna kompenzacijska pristojba na uvoz polietilen tereftatala s viskoznim brojem 78 ml/g ili većim, prema normi Međunarodne organizacije za normizaciju1628-5, trenutačno razvrstan u oznaku KN 39 076 020 podrijetlom iz Indije.
2. Stopa konačne kompenzacijske pristojbe koja se primjenjuje na proizvod opisan u stavku 1. koji proizvode dolje navedena trgovačka društva, jest sljedeća:
Zemlja
Trgovačko društvo
Kompenzacijska pristojba
(EUR/toni)
Dodatni TARIC broj
Indija
Reliance Industries Limited
90,4
A181
Indija
Pearl Engineering Polymers Ltd
74,6
A182
Indija
Senpet Ltd
22,0
A183
Indija
Futura Polyesters Ltd
0
A184
Indija
Dhunseri Petrochem & Tea Ltd
106,5
A585
Indija
Sva ostala trgovačka društva
69,4
A999
3. U slučajevima kada je roba oštećena prije stavljanja u slobodni promet i stoga je stvarno plaćena ili naplativa cijena određena za utvrđivanje carinske vrijednosti sukladno članku 145. Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993. koja propisuje odredbe za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice (15), iznos kompenzacijske pristojbe, izračunan na temelju gornjih iznosa, snižava se za postotak koji odgovara određenoj stvarno plaćenoj ili naplativoj cijeni.
4. Neovisno o stavcima 1. i 2., konačne kompenzacijske pristojbe ne primjenjuju se na uvoz pušten u slobodni promet u skladu s člankom 2.
5. Ako nije drukčije navedeno, primjenjuju se odredbe koje su na snazi o carinskim stopama.
Članak 2.
1. Uvoz je izuzet od kompenzacijske pristojbe člankom 1. pod uvjetom da je proizveden i izravni izvezen (to jest fakturiran i otpremljen) u trgovačko društvo koje posluje kao uvoznik u Uniji od strane trgovačkih društava čija se imena nalaze na popisu u Odluci 2000/745/EZ, s povremenim izmjenama, deklarirane u odgovarajući TARIC dodatni broj i da su zadovoljeni uvjeti iz stavka 2.
2. Nakon podnošenja zahtjeva za puštanje u slobodni promet, izuzimanje od pristojbi uvjetovano je podnošenjem valjanog računa o poslu carinskim tijelima dotične države članice koji izdaje trgovačko društvo izvoznik od kojeg se poslovi prihvaćaju i sadrži osnovne elemente navedene u Prilogu. Izuzeće od carine uvjetuje se, nadalje, činjenicom da robe, deklarirane i podnesene carinskim tijelima, točno odgovaraju opisu iz računa o preuzimanju obveze.
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 21. svibnja 2013.