KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 152/2013
af 19. december 2012
om udbygning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder for kapitalkrav til CCP'er
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (1),
under henvisning Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 af 4. juli 2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre (2), særlig artikel 16, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Med forordning (EU) nr. 648/2012 indføres der bl.a. tilsynskrav for centrale modparter (CCP'er) for at sikre, at de er sikre og solide samt til enhver tid opfylder kapitalkravene. Da de risici, som stammer fra clearingaktiviteter, i stort omfang dækkes af specifikke finansielle ressourcer, bør kapitalkravene sikre, at CCP'er til enhver tid er tilstrækkeligt kapitaliseret mod kredit-, modpartskredit- og markedsrisici samt operationelle og juridiske risici og forretningsrisici, som ikke allerede er dækket af specifikke finansielle ressourcer, og at de er i stand til i givet fald at gennemføre en velordnet afvikling eller omstrukturering af aktiviteterne.
(2)
Der bør ved udarbejdelsen af tekniske standarder særligt tages hensyn til de kapitalkrav, der stilles til kreditinstitutter og investeringsselskaber, for når CCP'er gennemfører ikkedækkede aktiviteter, er de udsat for risici, som svarer til de risici, kreditinstitutter og investeringsselskaber udsættes for. Der bør også tages hensyn til relevante dele af principperne for den finansielle markedsinfrastruktur udstedt af Udvalget om betalings- og clearingsystemer og Den Internationale Børstilsynsorganisation (»CPSS-IOSCO's principper«). CCP'er bør råde over tilstrækkelige finansielle ressourcer til at dække driftsudgifterne i en passende periode for at sikre, at de er i stand til at tilrettelægge en velordnet afvikling eller omstrukturering af aktiviteterne. CCP'er bør i en sådan periode være i stand til at træffe enhver form for foranstaltninger med henblik på at omlægge kritiske aktiviteter, herunder rekapitalisering, udskiftning af ledelsen, revision af forretningsstrategier, omkostnings- eller gebyrstrukturer, omstrukturering af serviceydelser, afvikling af clearingporteføljen eller fusion med - eller overdragelse af clearingaktiviteterne til - en anden CCP. CCP'er er under afvikling eller omstrukturering fortsat nødt til at videreføre aktiviteterne. I dette tilfælde kan visse omkostninger, f.eks. til markedsføring, falde, mens andre omkostninger, f.eks. til juridisk bistand, stiger. Derfor anses brug af de årlige bruttodriftsudgifter for at være en passende tilnærmelse til de faktiske udgifter under afvikling eller omstrukturering af en CCP's aktiviteter. For at tage hensyn til de mangfoldige regnskabspraksisser, som CCP'er anvender, bør driftsudgifterne anses for at være i overensstemmelse med International Financial Reporting Standards (IFRS) vedtaget i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 af 19. juli 2002 om anvendelse af internationale regnskabsstandarder (3) eller i overensstemmelse med et begrænset antal andre regler inden for området, som anført i EU-lovgivningen.
(3)
Da kapitalen til enhver tid skal være tilstrækkelig til at sikre en velordnet afvikling og passende beskyttelse mod de relevante risici, jf. artikel 16, stk. 2, i forordning (EU) nr. 648/2012, er det nødvendigt at indføre et redskab til hurtig varsling for at give de kompetente myndigheder mulighed for tilstrækkeligt tidligt at få kendskab til situationer, hvor CCP'ers kapital er tæt på kapitalkravet, og det skal ske ved at indføre en meddelelsestærskel svarende til 110 % af kapitalkravet.
(4)
Selv om det er vanskeligt at kvantificere eksponeringen i forbindelse med operationelle risici, er Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF af 14. juni 2006 om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (4) det relevante benchmark ved fastlæggelse af kapitalkravene til CCP'er. I overensstemmelse med direktiv 2006/48/EF bør definitionen af operationelle risici omfatte juridiske risici i forbindelse med tekniske standarder for kapitalkrav til centrale modparter.
(5)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF og direktiv 2006/49/EF af 14. juni 2006 om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag (5) er et passende benchmark ved fastlæggelse af kapitalkrav til dækning af kredit-, modpartskredit- og markedsrisici, som ikke er dækket af specifikke finansielle ressourcer, for de svarer til dem, som kreditinstitutter og investeringsselskaber anvender.
(6)
CCP'er skal ikke besidde kapital til dækning af handelsrelaterede engagementer og bidrag til misligholdelsesfonde, som følger af en interoperabilitetsordning, hvis kravene i artikel 52 og 53 i forordning (EU) nr. 648/2012 er opfyldt. Men hvis disse krav ikke er opfyldt, kan forbindelser mellem CCP'er udsætte dem for yderligere risici, hvis den sikkerhed, de har stillet, ikke er beskyttet fuldt ud og konkursbeskyttet, eller hvis bidragene til misligholdelsesfonde bringes i fare på grund af et clearingmedlem i den modtagende CCP, som misligholder sine forpligtelser. I sådanne tilfælde bør der derfor stilles kapitalkrav i forbindelse med bidrag til misligholdelsesfonde og handelsrelaterede engagementer i forhold til andre CCP'er. For at undgå afsmittende virkninger bør bidrag til andre CCP'ers misligholdelsesfonde normalt behandles mere forsigtigt end kreditinstitutters engagementer i forhold til CCP'er. Der bør i forbindelse med artikel 16, stk. 2, i forordning (EU) nr. 648/2012 ikke tages hensyn til egne midler, som CCP'er anvender til at bidrage til andre CCP'ers misligholdelsesfonde, da midlerne ikke er investeret i overensstemmelse med CCP'ernes investeringspolitik. De bør heller ikke medregnes to gange i forbindelse med beregning af risikovægtede engagementer som følge af disse bidrag.
(7)
Den tid, der er nødvendig for at sikre en velordnet afvikling, afhænger nøje af den enkelte CCP's clearingserviceydelser og af de markedsforhold, hvorunder den opererer, navnlig hvis en anden CCP kan overtage dens serviceydelser. Derfor bør det antal måneder, der er nødvendige for en afvikling, baseres på CCP'ens eget skøn, som skal godkendes af den kompetente myndighed. Det er nødvendigt at indføre en bestemmelse om mindst seks måneder for at sikre et forsvarligt kapitalkravsniveau.
(8)
Forretningsrisici henviser til de risici, CCP'er udsættes for på grund af deres effektivitet og eventuelle ændringer i de generelle markedsforhold, der sandsynligvis vil forringe deres finansielle stilling som følge af en nedgang i indtægterne eller en stigning i udgifterne, der medfører et tab, som skal finansieres over kapitalen. Da forretningsrisicienes omfang i høj grad afhænger af den enkelte CCP's egen situation og kan være bestemt af forskellige faktorer, f.eks. ineffektive procedurer, negative markedsforhold, ineffektive svar på den teknologiske udvikling eller ringe gennemførelse af forretningsstrategier, bør kapitalkravet baseres på CCP'ens eget skøn, som skal godkendes af den kompetente myndighed. Det er nødvendigt at indføre en bestemmelse om et minimum for at sikre et forsvarligt kapitalkravsniveau.
(9)
Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) har arbejdet tæt sammen med Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB) og hørt Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA) før forelæggelsen af dette udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, som denne forordning er baseret på. Den har også afholdt åbne offentlige høringer om udkastet til reguleringsmæssige tekniske standarder, analyseret de potentielle omkostninger og fordele samt indhentet en udtalelse fra interessentgruppen for værdipapirer og markeder, der er nedsat i henhold artikel 37 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 (6).
(10)
Denne forordning er baseret på det udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, som den europæiske tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed) har fremsendt til Europa-Kommissionen -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Kapitalkrav
1. CCP'ers kapital - herunder tilbageholdt overskud og reserver - skal til enhver tid mindst svare til summen af:
a)
CCP’ens kapitalkrav i forbindelse med afvikling eller omstrukturering af aktiviteterne beregnet i overensstemmelse med artikel 2
b)
CCP’ens kapitalkrav i forbindelse med operationelle og juridiske risici beregnet i overensstemmelse med artikel 3
c)
CCP’ens kapitalkrav i forbindelse med kredit-, modpartskredit- og markedsrisici beregnet i overensstemmelse med artikel 4
d)
CCP’ens kapitalkrav i forbindelse med forretningsrisici beregnet i overensstemmelse med artikel 5.
2. CCP'er skal råde over procedurer, der kan identificere alle kilder til risici, som kan få indvirkning på de løbende opgaver, og overveje sandsynligheden for eventuelt negative konsekvenser for indtægter eller udgifter og kapitalniveau.
3. Hvis CCP'ers kapital, jf. stk. 1, svarer til mindre end 110 % af kapitalkravene eller mindre end 110 % af 7,5 mio. EUR (»meddelelsestærskel«), skal CCP'en omgående underrette den kompetente myndighed herom og give myndigheden en opdatering mindst en gang om ugen, indtil CCP'ens kapital på ny ligger over meddelelsestærsklen.
4. Meddelelsen skal være skriftlig og indeholde følgende oplysninger:
a)
årsagerne til, at CCP’ens kapital ligger under meddelelsestærsklen, og en beskrivelse af perspektiverne for CCP’ens finansielle situation på kort sigt
b)
en overordnet beskrivelse af de foranstaltninger, CCP'en har til hensigt at træffe for at sikre, at kapitalkravene overholdes løbende.
Artikel 2
Kapitalkrav i forbindelse med afvikling eller omstrukturering
1. CCP'er dividerer de årlige bruttodriftsudgifter med tolv for at finde de månedlige bruttodriftsudgifter og ganger resultatet med perioden for afvikling eller omstrukturering af aktiviteterne, som fastlast i stk. 2. Resultatet af denne beregning svarer til den kapital, der kræves for at sikre en velordnet afvikling eller omstrukturering af CCP'ens aktiviteter.
2. For at fastlægge perioden for afvikling eller omstrukturering af aktiviteterne, jf. stk. 1, indgiver CCP'er selv et skøn over en passende periode for afvikling eller omstrukturering af aktiviteterne, som skal godkendes af den kompetente myndighed i overensstemmelse med myndighedens beføjelser i henhold til afsnit III i forordning (EU) nr. 648/2012. Den skønnede periode skal være tilstrækkelig til at sikre en velordnet afvikling eller omstrukturering af aktiviteterne, selv under stressede markedsforhold, omlægning af driften, afvikling af clearingporteføljen eller overdragelse af clearingaktiviteterne til en anden CCP. I forbindelse med skønnet tages der højde for likviditet, størrelse, løbetidsstruktur og eventuelle hindringer på tværs af grænser for så vidt angår CCP'ens positioner samt de clearede produkttyper. Den periode for afvikling eller omstrukturering af aktiviteterne, der anvendes til beregning af kapitalkravet, svarer mindst til seks måneder.
3. CCP'er opdaterer skøn over den passende periode for afvikling eller omstrukturering af aktiviteterne, når de forudsætninger, der ligger til grund for skønnet, ændres væsentligt, og indgiver det opdaterede skøn til den kompetente myndighed til godkendelse.
4. I denne artikel anses driftsomkostninger for at være i overensstemmelse med International Financial Reporting Standards (IFRS) vedtaget i henhold til forordning (EF) nr. 1606/2002 eller i overensstemmelse med Rådets direktiv 78/660/EØF (7), 83/349/EØF (8) og 86/635/EF (9), eller i overensstemmelse med et tredjelands almindeligt anerkendte regnskabsprincipper, der anses for at være ækvivalente med IFRS i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 1569/2007 (10), eller et tredjelands regnskabsstandarder, hvis anvendelse er tilladt i henhold til nævnte forordnings artikel 4. CCP'er anvender de seneste reviderede oplysninger fra årsregnskabet.
Artikel 3
Kapitalkrav i forbindelse med operationelle og juridiske risici
1. CCP'er beregner kapitalkravene i forbindelse med operationelle - herunder juridiske - risici, jf. artikel 1, ved brug af basisindikatormetoden eller avancerede målemetoder, som omhandlet i direktiv 2006/48/EF, jf. dog begrænsningerne i stk. 2-7.
2. CCP'er kan anvende basisindikatormetoden til at beregne kapitalkravene i forbindelse med operationelle risici, jf. artikel 103 i direktiv 2006/48/EF.
3. CCP'er skal råde over et veldokumenteret system til vurdering og styring af operationelle risici med en tydelig ansvarsfordeling. De skal identificere eksponeringen for operationelle risici og spore relevante data om operationelle risici, herunder data om betydelige tab. Systemet underkastes regelmæssig kontrol, som foretages af en uafhængig part, der har den fornødne viden til at kunne foretage en sådan kontrol.
4. CCP'ers system til vurdering af operationelle risici skal være nøje integreret i CCP'ens risikostyringsprocedurer. Systemets output skal udgøre en integreret del af proceduren for overvågning af og kontrol med CCP'ens operationelle risikoprofil.
5. CCP'er skal indføre et system, som sikrer rapportering til den øverste ledelse, således at der aflægges rapport om de operationelle risici til de relevante funktioner i institutterne. CCP'er skal råde over procedurer, som gør det muligt at træffe hensigtsmæssige foranstaltninger på grundlag af oplysningerne i rapporterne til ledelsen.
6. CCP'er kan også anmode den kompetente myndighed om tilladelse til at anvende avancerede målemetoder. Den kompetente myndighed kan give CCP'er tilladelse til at benytte avancerede målemetoder baseret på deres egne systemer til måling af operationelle risici, jf. artikel 105 i direktiv 2006/48/EF.
7. Hvis CCP'er benytter avancerede målemetoder, jf. stk. 6, til beregning af kapitalkravene i forbindelse med operationelle risici, skal kapitalen til enhver tid svare til mindst 80 % af den kapital, der kræves ved brug af basisindikatormetoden, jf. stk. 2.
Artikel 4
Kapitalkrav i forbindelse med kredit-, modpartskredit- og markedsrisici, som ikke allerede er dækket af specifikke finansielle ressourcer, jf. artikel 41-44 i forordning (EU) nr. 648/2012
1. CCP'er beregner kapitalkravene i artikel 1 som summen af 8 % af de risikovægtede værdier af engagementer i forbindelse med kredit- og modpartskreditrisici og kapitalkravene i forbindelse med markedsrisici beregnet i overensstemmelse med direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF, jf. dog begrænsningerne i stk. 2-5.
2. CCP'er benytter til beregning af kapitalkrav i forbindelse med markedsrisici, som ikke allerede er dækket af specifikke finansielle ressourcer, jf. artikel 41-44 i forordning (EU) nr. 648/2012, de metoder, der er omhandlet i bilag I-IV i direktiv 2006/49/EF.
3. CCP'er benytter til beregning af de risikovægtede værdier af engagementer i forbindelse med kreditrisici, som ikke allerede er dækket af specifikke finansielle ressourcer, jf. artikel 41-44 i forordning (EU) nr. 648/2012, standardmetoden for kreditrisici, der er omhandlet i artikel 78-83 i direktiv 2006/48/EF.
4. CCP'er benytter til beregning af de risikovægtede værdier af engagementer i forbindelse med modpartskreditrisici, som ikke allerede er dækket af specifikke finansielle ressourcer, jf. artikel 41-44 i forordning (EU) nr. 648/2012, markedsværdimetoden, der er omhandlet i bilag III, del 3, til direktiv 2006/48/EF, og den udbyggede metode for finansiel sikkerhedsstillelse med anvendelse af tilsynsbaserede volatilitetsjusteringer, der er omhandlet i bilag VIII, del 3, til direktiv 2006/48/EF.
5. CCP'er anvender en risikovægt svarende til 1 250 % på engagementer som følge af bidrag til en anden CCP's misligholdelsesfond og en risikovægt svarende til 2 % på handelsrelaterede engagementer med en anden CCP, hvis ikke alle betingelserne i artikel 52 og 53 i forordning (EU) nr. 648/2012 er opfyldt, og hvis CCP'en ikke anvender egne midler.
Artikel 5
Kapitalkrav i forbindelse med forretningsrisici
1. CCP'er indgiver selv et skøn over den kapital, der er nødvendig til at dække tab som følge af forretningsrisici baseret på rimeligt forudseelige negative scenarier med relevans for forretningsmodellen, som den kompetente myndighed skal godkende i overensstemmelse med myndighedens beføjelser i henhold til afsnit III i forordning (EU) nr. 648/2012.
2. Kapitalkravet i forbindelse med forretningsrisici svarer til det godkendte skøn og mindst 25 % af de årlige bruttodriftsudgifter. I denne artikel anses bruttodriftsomkostningerne for at være i overensstemmelse med artikel 2, stk. 4.
Artikel 6
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. december 2012.
32013R0152
L 052/37
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
19.12.2012.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 152/2013
od 19. prosinca 2012.
o dopuni Uredbe (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o OTC izvedenicama, središnjoj drugoj ugovornoj strani i trgovinskom repozitoriju, u vezi s regulatornim tehničkim standardima o kapitalnim zahtjevima za središnje druge ugovorne strane
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke (1),
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o OTC izvedenicama, središnjoj drugoj ugovornoj strani i trgovinskom repozitoriju (2), a posebno njezin članak 16. stavak 3.,
budući da:
(1)
Uredbom (EU) br. 648/2012 utvrđuju se, između ostalog, bonitetni zahtjevi za središnje druge ugovorne strane kako bi se osiguralo da su one sigurne te da u svakom trenutku ispunjavaju kapitalne zahtjeve. Budući da su rizici koji proizlaze iz aktivnosti poravnanja u velikom opsegu pokriveni posebnim financijskim sredstvima, takvi kapitalni zahtjevi trebali bi u svakom trenutku osigurati adekvatnu kapitaliziranost središnjih drugih ugovornih strana povezano s kreditnim rizicima, rizicima druge ugovorne stranke, tržišnim rizicima, operativnim rizicima, pravnim rizicima i rizicima poslovanja koji već nisu pokriveni tim posebnim financijskim sredstvima te da su u stanju, ako je potrebno, provesti zatvaranje ili restrukturiranje svojih aktivnosti.
(2)
Kapitalne zahtjeve za kreditne institucije i investicijska društva trebalo bi posebno uzeti u obzir povezano s tehničkim standardima budući da su središnje druge ugovorne strane, dok obavljaju nepokrivene aktivnosti, izložene rizicima koji su slični rizicima kojima su izložene kreditne institucije i investicijska društva. Trebalo bi također uzeti u obzir odgovarajuće dijelove Načela za infrastrukturu financijskog tržišta Odbora za platni sustav i sustav namire i Međunarodne organizacije nadzornih tijela za vrijednosne papire (CPSS-IOSCO načela). Kako bi se osiguralo da su središnje druge ugovorne strane u stanju provesti uredno zatvaranje ili restrukturiranje svojih aktivnosti, one bi trebale imati dostatna financijska sredstva za pokrivanje operativnih troškova tijekom primjerenog vremenskog razdoblja. Središnja druga ugovorna strana trebala bi moći tijekom navedenog vremenskog razdoblja uvesti sve vrste mjera kako bi reorganizirala svoje kritične aktivnosti, uključujući dokapitalizaciju, zamjenu rukovodstva, revidiranje poslovnih strategija, strukture troškova ili naknada, restrukturiranje usluga koje nudi, likvidaciju svog portfelja za poravnanje ili njegovo spajanje s drugom središnjom drugom ugovornom stranom ili prijenos svojih aktivnosti na drugu središnju drugu ugovornu stranu. Središnja druga ugovorna strana trebala bi nastaviti svoje poslovanje i tijekom zatvaranja ili restrukturiranja. U tom slučaju, neki troškovi, kao što su troškovi promidžbe, mogu se smanjiti, dok se drugi troškovi, kao što su pravni troškovi, mogu povećati. Stoga se godišnji bruto operativni troškovi smatraju odgovarajućom procjenom stvarnih troškova tijekom zatvaranja ili restrukturiranja poslovanja središnje druge ugovorne strane. Kako bi se uzele u obzir različitosti računovodstvenih praksi središnjih drugih ugovornih strana, operativni troškovi bi se trebali tretirati u skladu s Međunarodnim standardima financijskog izvještavanja (MSFI) koji su doneseni u skladu s Uredbom (EZ) br. 1606/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 19. srpnja 2002. o primjeni međunarodnih računovodstvenih standarda (3) ili u skladu s brojnim drugim ograničenim pravilima koja se primjenjuju u tom području kako je navedeno u pravu Unije.
(3)
Budući da bi kapital u svakom trenutku trebao biti dovoljan kako bi se osiguralo uredno zatvaranje ili odgovarajuća zaštita od odgovarajućih rizika kako se zahtijeva u članku 16. stavku 2. Uredbe (EU) br. 648/2012, potrebno je uspostaviti sustav ranog upozoravanja kako bi se omogućilo nadležnim tijelima da budu dovoljno unaprijed obaviještena o situacijama u kojima se kapital središnje druge ugovorne strane približava razini određenoj kapitalnim zahtjevom uvođenjem praga obavješćivanja koji iznosi 110 % kapitalnog zahtjeva.
(4)
Neovisno o poteškoćama pri kvantificiranju izloženosti operativnom riziku, Direktiva 2006/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2006. o osnivanju i obavljanju djelatnosti kreditnih institucija (4) referentno je mjerilo s ciljem određivanja kapitalnog zahtjeva za središnje druge ugovorne strane. U skladu s Direktivom 2006/48/EZ, definicija operativnog rizika trebala bi uključivati pravni rizik u vezi s tehničkim standardima o kapitalnim zahtjevima za središnje druge ugovorne strane.
(5)
Direktiva 2006/48/EZ i Direktiva 2006/49/EZ Europskog parlamenta i vijeća od 14. lipnja 2006. o adekvatnosti kapitala investicijskih društava i kreditnih institucija (5) referentna su mjerila za potrebe određivanja kapitalnih zahtjeva za pokrivanje kreditnog rizika, rizika druge ugovorne stranke i tržišnog rizika koji nisu pokriveni posebnim financijskim sredstvima budući da su oni slični onima kreditnih institucija ili investicijskih društava.
(6)
Središnja druga ugovorna strana ne mora imati kapital za trgovinske izloženosti i doprinose jamstvenom fondu koje proizlaze iz ugovora o međudjelovanju ako su ispunjeni zahtjevi iz članaka 52. i 53. Uredbe (EU) br. 648/2012. Međutim, ako tim zahtjevima nije udovoljeno, povezanosti između središnjih drugih ugovornih strana mogu ih izložiti dodatnom riziku ako njihov kolateral nije u potpunosti zaštićen i neovisan o stečaju ili ako su doprinosi jamstvenom fondu ugroženi u slučaju da dođe do nastanka statusa neispunjavanja obveza člana sustava poravnanja središnje druge ugovorne strane primatelja. Stoga bi se u takvim slučajevima kapitalni zahtjevi trebali primjenjivati na doprinose jamstvenom fondu i trgovinske izloženosti prema drugim središnjim drugim ugovornim stranama. Kako bi se izbjegao učinak zaraze, tretman doprinosa jamstvenim fondovima drugih središnjih drugih ugovornih strana trebao bi općenito biti konzervativniji nego tretman izloženosti kreditne institucije središnjim drugim ugovornim stranama. Vlastita sredstva središnje druge ugovorne strane koja se upotrebljavaju za doprinose jamstvenom fondu druge središnje druge ugovorne strane ne bi se smjela uzimati u obzir za potrebe članka 16. stavka 2. Uredbe (EU) br. 648/2012 budući da nisu investirana u skladu s njegovom investicijskom politikom. Njih se također ne bi smjelo dvostruko ubrajati s ciljem izračuna rizikom ponderiranih izloženosti koje proizlaze iz tih doprinosa.
(7)
Vrijeme potrebno za uredno zatvaranje aktivnosti strogo ovisi o uslugama poravnanja koje pruža pojedina središnja druga ugovorna strana te o tržišnom okružju u kojem posluje, posebno u slučajevima kada druga središnja druga ugovorna strana može preuzeti usluge koje ona pruža. Stoga bi se broj mjeseci potreban za zatvaranje trebao temeljiti na vlastitoj procjeni središnje druge ugovorne strane, u skladu s odobrenjem nadležnog tijela. Potrebno je uvesti najkraće razdoblje od šest mjeseci kako bi se osigurala razborita razina kapitalnih zahtjeva.
(8)
Rizik poslovanja odnosi se na rizik koji središnja druga ugovorna strana preuzima zbog svoje učinkovitosti i mogućih promjena u općim uvjetima poslovanja koje mogu narušiti njezinu financijsku poziciju kao posljedica pada njezinih prihoda ili povećanja troškova koji rezultiraju gubitkom koji se mora naplatiti iz kapitala. Budući da razina rizika poslovanja uvelike ovisi o pojedinačnoj situaciji svake središnje druge ugovorne strane te je mogu uzrokovati različiti činitelji, kao što su neučinkoviti postupci, nepovoljno tržišno okružje, nedjelotvoran odgovor na tehnološki napredak ili loša provedba poslovnih strategija, kapitalni zahtjev trebao bi se temeljiti na vlastitoj procjeni središnje druge ugovorne strane, u skladu s odobrenjem nadležnog tijela. Potrebno je uvesti najnižu razinu kako bi se osigurala razborita razina kapitalnih zahtjeva.
(9)
Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo (European Banking Authority, EBA) je prije dostavljanja nacrta tehničkih standarda na kojima se ova Uredba zasniva blisko surađivalo s Europskim sustavom središnjih banaka (ESSB) te se savjetovalo s Europskim nadzornim tijelom za vrijednosne papire i tržišta kapitala (European Securities and Markets Authotiry, ESMA). Ono je također provelo otvorenu javnu raspravu o nacrtu regulatornih tehničkih standarda, analiziralo potencijalne povezane troškove i koristi te zatražilo mišljenje Interesne skupine za bankarstvo koja je osnovana u skladu s člankom 37. Uredbe (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (6).
(10)
Ova se Uredba temelji na nacrtu regulatornih tehničkih standarda koje je Europsko nadzorno tijelo (Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo) dostavilo Europskoj komisiji,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Kapitalni zahtjevi
1. Kapital središnje druge ugovorne strane, uključujući zadržanu dobit i rezerve, u svakom je trenutku veći ili jednak zbroju:
(a)
kapitalnih zahtjeva središnje druge ugovorne strane za zatvaranje ili restrukturiranje njezinih aktivnosti koji su izračunani u skladu s člankom 2.;
(b)
kapitalnih zahtjeva središnje druge ugovorne strane za operativni i pravni rizik koji su izračunani u skladu s člankom 3.;
(c)
kapitalnih zahtjeva središnje druge ugovorne strane za kreditni rizik, rizik druge ugovorne stranke i tržišni rizik koji su izračunani u skladu s člankom 4.;
(d)
kapitalnih zahtjeva središnje druge ugovorne strane za rizik poslovanja koji su izračunani u skladu s člankom 5.
2. Središnja druga ugovorna strana ima uspostavljene postupke za utvrđivanje svih izvora rizika koji mogu utjecati na njezino kontinuirano poslovanje te razmatra vjerojatnost potencijalnih nepovoljnih učinaka na njezine prihode ili troškove i razinu njezinog kapitala.
3. Ako je iznos kapitala središnje druge ugovorne strane iz stavka 1. manji od 110 % kapitalnih zahtjeva ili manji od 110 % od 7,5 milijuna EUR („prag za obavješćivanje”), središnja druga ugovorna strana odmah obavješćuje nadležno tijelo te ga redovito izvješćuje o novim informacijama barem jednom tjedno dok se iznos kapitala središnje druge ugovorne strane na vrati na razinu iznad praga za obavješćivanje.
4. Navedena obavijest u pisanom je obliku te sadrži sljedeće elemente:
(a)
razloge zbog kojih je kapital središnje druge ugovorne strane ispod praga za obavješćivanje i opis kratkoročnih predviđanja financijske situacije središnje druge ugovorne strane;
(b)
sveobuhvatan opis mjera koje središnja druga ugovorna strana namjerava donijeti kako bi osigurala trajno ispunjavanje kapitalnih zahtjeva.
Članak 2.
Kapitalni zahtjevi za zatvaranje ili restrukturiranje
1. Središnja druga ugovorna strana dijeli svoje godišnje bruto operativne troškove sa 12 kako bi utvrdila svoje mjesečne bruto operativne troškove te množi rezultat s vremenskim razdobljem za zatvaranje ili restrukturiranje svojih aktivnosti koje je utvrđeno u skladu sa stavkom 2. Rezultat ovog izračuna je kapital koji se mora osigurati za uredno zatvaranje ili restrukturiranje aktivnosti središnje druge ugovorne strane.
2. Kako bi odredila vremensko razdoblje za zatvaranje ili restrukturiranje svojih aktivnosti iz stavka 1., središnja druga ugovorna strana dostavlja nadležnom tijelu na odobrenje u skladu s njegovim ovlastima u skladu s glavom III. Uredbe (EU) br. 648/2012 vlastitu procjenu prikladnog vremenskog razdoblja za zatvaranje ili restrukturiranje svojih aktivnosti. Procijenjeno vremensko razdoblje je dovoljno kako bi se osiguralo, uključujući i u stresnim uvjetima na tržištu, zatvaranje ili restrukturiranje aktivnost, reorganizaciju poslovanja, likvidaciju portfelja za poravnanje ili prijenos aktivnosti poravnanja središnje druge ugovorne stane na drugu središnju drugu ugovornu stranu. Procjena uzima u obzir likvidnost, opseg, ročnu strukturu i moguće prekogranične prepreke povezano s pozicijama druge ugovorne stranke te vrste proizvoda koji se poravnavaju. Vremensko razdoblje za zatvaranje ili restrukturiranje njezinih aktivnosti koje se upotrebljava za izračun kapitalnog zahtjeva jest najmanje šest mjeseci.
3. Središnja druga ugovorna strana ažurira svoju procjenu prikladnog vremenskog razdoblja za zatvaranje ili restrukturiranje svojih aktivnosti kad god dođe do značajne promjene u pretpostavkama na kojima se temelji procjena te dostavlja ažuriranu procjenu nadležnom tijelu na odobrenje.
4. Za potrebe primjene ovog članka, operativni troškovi tretiraju se u skladu s Međunarodnim standardima financijskog izvještavanja (MSFI), koji su usvojeni u skladu su Uredbom (EZ) br. 1606/2002 ili u skladu s direktivama Vijeća 78/660/EEZ (7), 83/349/EEZ (8) i 86/635/EEZ (9) ili u skladu s opće prihvaćenim računovodstvenim načelima treće zemlje za koje je utvrđeno da su istovrijedna MSFI-ju u skladu s Uredbom Komisije (EZ) br. 1569/2007 (10) ili računovodstvenim standardima treće zemlje čija je uporaba dozvoljena u skladu s člankom 4. te Uredbe, prema potrebi. Središnje druge ugovorne strane upotrebljavaju posljednje revidirane podatke iz svojih godišnjih financijskih izvještaja.
Članak 3.
Kapitalni zahtjevi za operativne i pravne rizike
1. Središnja druga ugovorna strana izračunava kapitalne zahtjeve za operativni rizik, uključujući pravni rizik, iz članka 1. upotrebom Jednostavnog pristupa ili Naprednog pristupa kako je predviđeno u Direktivi 2006/48/EZ u skladu s ograničenjima iz stavaka od 2. do 7.
2. Središnja druga ugovorna strana može upotrijebiti Jednostavni pristup za izračun svojih kapitalnih zahtjeva za operativni rizik u skladu s člankom 103. Direktive 2006/48/EZ.
3. Središnja druga ugovorna strana ima dobro dokumentiran sustav procjene i upravljanja operativnim rizikom s jasno dodijeljenim odgovornostima za taj sustav. Ona utvrđuje svoje izloženosti operativnom riziku te prati odgovarajuće podatke o operativnom riziku, uključujući podatke o značajnim materijalnim gubicima. Navedeni sustav redovito pregledava neovisna strana koja raspolaže potrebnim znanjem za obavljanje takvog pregleda.
4. Sustav procjene operativnog rizika središnje druge ugovorne strane integriran je u procese upravljanja rizicima središnje druge ugovorne strane. Njegov rezultat je sastavni dio procesa praćenja i upravljanja profilom rizičnosti središnje druge ugovorne strane za operativni rizik.
5. Središnja druga ugovorna strana provodi sustav izvješćivanja višeg rukovodstva koji osigurava izvješćivanje odgovarajućih funkcija u institucijama o operativnom riziku. Središnja druga ugovorna strana ima postupke za poduzimanje odgovarajućih mjera u skladu s informacijama u izvješćima upravi.
6. Središnja druga ugovorna strana može od svog nadležnog tijela zatražiti odobrenje za upotrebu Naprednog pristupa. Nadležno tijelo može izdati središnjoj drugoj ugovornoj strani odobrenje za upotrebu Naprednog pristupa na temelju vlastitih sustava mjerenja operativnog rizika u skladu s člankom 105. Direktive 2006/48/EZ.
7. Središnje druge ugovorne strane koje upotrebljavaju Napredni pristup kako je navedeno u stavku 6. za izračun svojih kapitalnih zahtjeva za operativni rizik imaju kapital koji je u svakom trenutku veći ili jednak 80 % kapitala koji je potreban za uporabu Jednostavnog pristupa u skladu sa stavkom 2.
Članak 4.
Kapitalni zahtjevi za kreditni rizik, rizik druge ugovorne stranke i tržišni rizik koji već nisu pokriveni posebnim financijskim sredstvima iz članaka od 41. do 44. Uredbe (EU) br. 648/2012
1. Središnja druga ugovorna strana izračunava svoje kapitalne zahtjeve iz članka 1. kao zbroj 8 % iznosa svojih rizikom ponderiranih izloženosti za kreditni rizik i rizik druge ugovorne stranke i svojih kapitalnih zahtjeva za tržišni rizik izračunanih u skladu s direktivama 2006/48/EZ i 2006/49/EZ, u skladu s ograničenjima iz stavaka od 2. do 5.
2. Za izračun kapitalnih zahtjeva za tržišni rizik koji već nije pokriven posebnim financijskim sredstvima iz članaka od 41. do 44. Uredbe (EU) br. 648/2012, središnja druga ugovorna strana upotrebljava metode iz priloga od I. do IV. Direktivi 2006/49/EZ.
3. Za izračun iznosa rizikom ponderirane izloženosti za kreditni rizik koji već nije pokriven posebnim financijskim sredstvima iz članaka od 41. do 44. Uredbe (EU) br. 648/2012, središnja druga ugovorna strana upotrebljava Standardizirani pristup za kreditni rizik iz članaka od 78. do 83. Direktive 2006/48/EZ.
4. Za izračun iznosa rizikom ponderirane izloženosti za kreditni rizik koji već nije pokriven posebnim financijskim sredstvima iz članaka od 41. do 44. Uredbe (EU) br. 648/2012, središnja druga ugovorna strana upotrebljava Metodu tržišne vrijednosti iz Priloga III. dijela 3. Direktive 2006/48/EZ i Složenu metodu za financijske kolaterale primjenjujući supervizorske korektivne faktore iz Priloga VIII. dijela 3. Direktive 2006/48/EZ.
5. U slučaju kada nisu ispunjeni svi uvjeti iz članaka 52. i 53. Uredbe (EU) br. 648/2012 i ako središnja druga ugovorna strana ne upotrebljava svoja vlastita sredstva, središnja druga ugovorna strana primjenjuje ponder rizika od 1 250 % na svoje izloženosti koje proizlaze iz doprinosa jamstvenom fondu druge središnje druge ugovorne strane i ponder rizika od 2 % na svoje trgovinske izloženosti prema drugoj središnjoj drugoj ugovornoj strani.
Članak 5.
Kapitalni zahtjevi za rizik poslovanja
1. Središnja druga ugovorna strana podnosi nadležnom tijelu na odobrenje vlastitu procjenu kapitala potrebnog za pokrivanje gubitaka koji proizlaze iz rizika poslovanja koja se temelji na razumno predvidivim nepovoljnim scenarijima koji odgovaraju njezinom modelu poslovanja u skladu s ovlastima tog nadležnog tijela na temelju glave I. Uredbe (EU) br. 648/2012.
2. Kapitalni zahtjev za rizik poslovanja jednak je odobrenoj procjeni te se na njega primjenjuje najniži iznos koji iznosi 25 % godišnjih bruto operativnih troškova. Za potrebe primjene ovog članka, bruto operativni troškovi razmatraju se u skladu s člankom 2. stavkom 4.
Članak 6.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 19. prosinca 2012.