EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 259/2013/EU
af 13. marts 2013
om ændring af beslutning nr. 574/2007/EF med henblik på at forhøje medfinansieringssatsen for Fonden for De Ydre Grænser for visse medlemsstater, som er i eller trues af alvorlige vanskeligheder, hvad angår deres finansielle stabilitet
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 574/2007/EF (2) blev Fonden for De Ydre Grænser oprettet for perioden 2007-2013 som en del af det generelle program om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme; der fastsættes i beslutningens bestemmelse om forskellige EU-medfinansieringssatser for foranstaltninger, der støttes af denne fond.
(2)
Den hidtil værste globale finansielle krise og økonomiske nedgang har skadet både den økonomiske vækst og den finansielle stabilitet alvorligt og forårsaget en markant forringelse af de finansielle, økonomiske og sociale vilkår i en række medlemsstater. Nogle medlemsstater er i eller trues af alvorlige vanskeligheder, navnlig hvad angår deres finansielle og økonomiske stabilitet, hvilket har ført til eller kan føre til en forværring af deres underskud og gældspositioner og truer den økonomiske vækst, hvilket forstærkes af de internationale økonomiske og finansielle rammebetingelser.
(3)
Der er allerede truffet en række vigtige foranstaltninger til at dæmme op for krisens negative virkninger, men finanskrisens virkning på realøkonomien, arbejdsmarkedet og samfundet mærkes overalt. Presset på medlemsstaternes finansielle ressourcer vokser, og derfor bør der tages yderligere skridt til at lette dette pres gennem maksimal og bedst mulig udnyttelse af Unionens midler.
(4)
I Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 af 18. februar 2002 om indførelse af en mekanisme for mellemfristet betalingsbalancestøtte til medlemsstaterne (3) fastsættes det, at Rådet kan yde mellemfristet finansiel støtte, når en medlemsstat, som ikke har indført euroen, er i vanskeligheder eller er alvorligt truet af vanskeligheder med hensyn til sin betalingsbalance.
(5)
Rumænien blev tildelt en sådan finansiel støtte ved Rådets beslutning 2009/459/EF af 6. maj 2009 om mellemfristet finansiel bistand fra Fællesskabet til Rumænien (4).
(6)
I overensstemmelse med konklusionerne fra samlingen i Rådet (ØKOFIN) den 9.-10. maj 2010 vedtog Rådet en omfattende pakke af foranstaltninger, herunder Rådets forordning (EU) nr. 407/2010 af 11. maj 2010 om oprettelse af en europæisk finansiel stabiliseringsmekanisme (5), og den 7. juni 2010 blev en europæisk finansiel stabilitetsfacilitet oprettet af euroområdets medlemsstater med henblik på at yde finansiel støtte til euroområdets medlemsstater, der er i vanskeligheder forårsaget af ekstraordinære omstændigheder, der ligger uden for deres kontrol, hvorved den finansielle stabilitet i såvel euroområdet som helhed som i medlemsstaterne sikres.
(7)
Irland og Portugal er blevet tildelt finansiel støtte inden for rammerne af den europæiske finansielle stabiliseringsmekanisme, jf. henholdsvis Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/77/EU (6) og 2011/344/EU (7). De har også modtaget midler fra den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet.
(8)
En aftale mellem kreditorerne og en lånefacilitetsaftale for Grækenland blev indgået den 8. maj 2010 og trådte i kraft den 11. maj 2010 som det første program for finansiel støtte til Grækenland. Den 12. marts 2012 suspenderede finansministrene fra medlemsstaterne i euroområdet det første program og godkendte det andet program for finansiel støtte til Grækenland. Det blev besluttet, at kreditformidleren for dette andet program skulle være den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet, som også skulle udbetale det resterende beløb, som euroområdet skulle have bidraget med inden for rammerne af det første program.
(9)
Den 2. februar 2012 undertegnede finansministrene fra medlemsstaterne i euroområdet traktaten om oprettelse af den europæiske stabiliseringsmekanisme. Denne traktat følger Det Europæiske Råds afgørelse 2011/199/EU af 25. marts 2011 om ændring af artikel 136 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde med hensyn til en stabiliseringsmekanisme for de medlemsstater, der har euroen som valuta (8). I henhold til den pågældende traktat er den europæiske stabiliseringsmekanisme fra sin ikrafttræden den 8. oktober 2012 hovedformidleren af finansiel støtte til medlemsstater i euroområdet. Nærværende afgørelse bør således tages hensyn til den europæiske stabiliseringsmekanisme.
(10)
Det Europæiske Råd hilste i sine konklusioner af 23. og 24. juni 2011 Kommissionens plan om at skabe øget synergi mellem låneprogrammet for Grækenland og EU-fondene velkommen, ligesom det bakkede op om bestræbelserne på at øge Grækenlands kapacitet til at udnytte midler fra EU-fondene til at stimulere vækst og beskæftigelse ved igen at fokusere på at forbedre konkurrenceevnen og øge jobskabelsen. Endvidere udtrykte det tilfredshed med og støtte til, at Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne udarbejder et omfattende program for teknisk bistand til Grækenland. Ændringerne i nærværende afgørelse af beslutning nr. 574/2007/EF bidrager således til bestræbelserne for at øge synergien.
(11)
I lyset af de ekstraordinære omstændigheder blev Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 af 11. juli 2006 om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden (9) ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1311/2011 (10) for at gøre det muligt at øge den medfinansieringssats, der anvendes inden for rammerne af strukturfondene og Samhørighedsfonden i forbindelse med medlemsstater, der er i alvorlige vanskeligheder, hvad angår deres finansielle stabilitet. Det blev vedtaget at anvende en lignende fremgangsmåde over for de samme medlemsstater inden for rammerne af Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1312/2011 af 19. december 2011 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 for så vidt angår visse bestemmelser om finansiel forvaltning for visse medlemsstater, som er i eller trues af alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet (11) og inden for rammerne af Den Europæiske Fiskerifond i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 387/2012 af 19. april 2012 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006 om den Europæiske Fiskerifond for så vidt angår visse bestemmelser om finansiel forvaltning for visse medlemsstater, som er i eller trues af alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet (12). Disse medlemsstater bør støttes inden for rammerne af de fire fonde, der blev oprettet som en del af det generelle program om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme, nemlig Fonden for De Ydre Grænser, Den Europæiske Tilbagesendelsesfond, Den Europæiske Flygtningefond og Den Europæiske Fond for Integration af Tredjelandsstatsborgere (»fondene«) for perioden 2007-2013.
(12)
Fondene udgør de vigtigste redskaber til at hjælpe medlemsstaterne med at imødegå vigtige udfordringer på områderne migration, asyl og ydre grænser såsom udviklingen af en omfattende EU-indvandringspolitik for at øge konkurrenceevnen og den sociale samhørighed i Unionen og oprettelsen af et fælles europæisk asylsystem.
(13)
For at gøre det lettere at forvalte EU-finansieringen på områderne migration, asyl og ydre grænser og for at forbedre finansieringsmulighederne for medlemsstaterne med henblik på gennemførelsen af deres årlige programmer inden for rammerne af fondene er det nødvendigt midlertidigt, og uden at det berører programmeringsperioden 2014-2020, at sikre en forhøjelse af Unionens medfinansieringssats inden for rammerne af fondene med et beløb, der svarer til 20 procentpoint over de medfinansieringssatser, der finder anvendelse på nuværende tidspunkt, i forbindelse med medlemsstater, der er i alvorlige vanskeligheder, hvad angår deres finansielle stabilitet. Dette betyder, at fondenes årlige nationale tildeling i overensstemmelse med basisretsakterne forbliver uændret, samtidig med at den nationale medfinansiering mindskes tilsvarende. Det vil være nødvendigt at revidere igangværende årlige programmer for derved at afspejle de ændringer, som anvendelsen af Unionens højere medfinansieringssats medfører.
(14)
Alle medlemsstater, der ønsker at nyde godt af den højere medfinansieringssats, bør sende Kommissionen en skriftlig erklæring sammen med et udkast til årligt program eller et udkast til et revideret årligt program. Medlemsstaten bør i sin erklæring anføre en henvisning til den relevante rådsafgørelse eller en hvilken som helst afgørelse, der gør den berettiget til at nyde godt af Unionens højere medfinansieringssats.
(15)
Den hidtil værste krise på de internationale finansmarkeder og den økonomiske nedgang har i alvorlig grad skadet adskillige medlemsstaters finansielle stabilitet. Da det er nødvendigt med en hurtig reaktion for at dæmme op for virkningerne for økonomien som helhed, bør nærværende afgørelse træde i kraft snarest muligt.
(16)
Beslutning nr. 574/2007/EF bør ændres i overensstemmelse hermed.
(17)
For så vidt angår Island og Norge udgør denne afgørelse en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (13), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A og B i Rådets afgørelse 1999/437/EF (14) om visse gennemførelsesbestemmelser til nævnte aftale.
(18)
For så vidt angår Schweiz udgør denne afgørelse en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (15), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A og B, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (16).
(19)
For så vidt angår Liechtenstein udgør denne afgørelse en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (17), der henhører under det område, der er omhandlet i artikel 1, litra A og B, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EU (18).
(20)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om denne afgørelse til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne afgørelse i sin nationale lovgivning, jf. artikel 4 i protokollen.
(21)
Denne afgørelse udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (19); Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.
(22)
Denne afgørelse udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (20); Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Ændringer af beslutning nr. 574/2007/EF
Artikel 16, stk. 4, i beslutning nr. 574/2007/EF affattes således:
»4. Unionens bidrag til de støttede projekter kan ikke overstige 50 % af de samlede omkostninger til en specifik foranstaltning for så vidt angår foranstaltninger, der gennemføres i medlemsstaterne i henhold til artikel 4.
Denne andel kan forhøjes til 75 % for projekter, der vedrører specifikke prioriteter, som er fastsat i de strategiske retningslinjer, jf. artikel 20.
Unionens andel forhøjes til 75 % i de medlemsstater, der er omfattet af Samhørighedsfonden.
Unionens andel kan forhøjes med 20 procentpoint i en medlemsstat, forudsat at den opfylder en af følgende betingelser på tidspunktet for indgivelsen af sit udkast til årligt program, jf. artikel 23, stk. 3, i nærværende beslutning eller et udkast til ændret årligt program, jf. artikel 23 i Kommissionens beslutning 2008/456/EF (21):
a)
medlemsstaten får stillet finansiel støtte til rådighed i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 (22)
b)
medlemsstaten får stillet finansiel støtte til rådighed i henhold til Rådets forordning (EU) nr. 407/2010 (23) eller har fået finansiel støtte stillet til rådighed af andre medlemsstater i euroområdet før den 13. maj 2010 (24), eller
c)
medlemsstaten får stillet finansiel støtte til rådighed i henhold til den mellemstatslige aftale, der opretter den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet eller traktaten om oprettelse af den europæiske stabiliseringsmekanisme.
Den pågældende medlemsstat indgiver en skriftlig erklæring til Kommissionen sammen med dens udkast til årligt program eller udkast til ændret årligt program, som bekræfter, at den opfylder en af betingelserne i fjerde afsnit, litra a), b) eller c).
Et projekt, der medfinansieres med den forhøjede sats, videreføres fortsat på grundlag af denne sats, uanset om en af betingelserne i fjerde afsnit, litra a), b) eller c), stadig er opfyldt under gennemførelsen af det tilknyttede årlige program.
Artikel 2
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 3
Adressater
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 13. marts 2013.
32013D0259
L 082/6
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
13.03.2013.
ODLUKA br. 259/2013/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 13. ožujka 2013.
o izmjeni Odluke br. 574/2007/EZ s ciljem povećanja stope sufinanciranja Fonda za vanjske granice za određene države članice koje imaju ili kojima prijete ozbiljne poteškoće u odnosu na njihovu financijsku stabilnost
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 77. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (1),
budući da:
(1)
Odlukom br. 574/2007/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (2) osniva se Fond za vanjske granice za razdoblje od 2007. do 2013. u okviru općeg programa „Solidarnost i upravljanje migracijskim tokovima” i predviđaju različite stope sufinanciranja Unije za djelovanja koje taj Fond podupire.
(2)
Nezapamćena svjetska gospodarska kriza i pad gospodarske aktivnosti nanijeli su veliku štetu gospodarskom rastu i financijskoj stabilnosti, prouzročivši znatno pogoršanje financijskih, gospodarskih i socijalnih uvjeta u nekoliko država članica. Neke države članice imaju ozbiljne poteškoće ili im one prijete, posebno u pogledu financijske i gospodarske stabilnosti, što je dovelo ili bi moglo dovesti do pogoršanja njihovog deficita i duga te ugroziti gospodarski rast, a to se stanje još više zaoštrava zbog međunarodnoga gospodarskog i financijskog okružja.
(3)
Iako su već poduzeta važna djelovanja kako bi se kompenzirali negativni učinci krize, utjecaj financijske krize na realno gospodarstvo, tržište rada i društvo u cjelini je velik. Pritisak na nacionalne financijske resurse raste pa bi trebalo brzo poduzeti daljnje korake radi smanjenja tog pritiska maksimalnim i optimalnim korištenjem financijskih sredstava Unije.
(4)
Uredbom Vijeća (EZ) br. 332/2002 od 18. veljače 2002. o uspostavi instrumenta srednjoročne financijske pomoći platnim bilancama država članica (3) predviđeno je da Vijeće može odobriti srednjoročnu financijsku pomoć kada država članica koja nije prihvatila euro ima poteškoće ili joj ozbiljno prijete poteškoće u pogledu platne bilance.
(5)
Rumunjskoj je takva financijska pomoć odobrena Odlukom Vijeća 2009/459/EZ od 6. svibnja 2009. o pružanju srednjoročne financijske pomoći Zajednice Rumunjskoj (4).
(6)
U skladu sa zaključcima Vijeća Ecofin od 9. i 10. svibnja 2010. Vijeće je usvojilo sveobuhvatan paket mjera, uključujući Uredbu Vijeća (EU) br. 407/2010 od 11. svibnja 2010. o uspostavi Mehanizma za europsku financijsku stabilnost (5), a države članice europodručja uspostavile su 7. lipnja 2010. Instrument za europsku financijsku stabilnost, kako bi se pružila financijska pomoć državama članicama europodručja koje su u poteškoćama zbog izvanrednih okolnosti na koje ne mogu utjecati i time zaštitila financijska stabilnost europodručja u cjelini i njegovih država članica.
(7)
Irskoj je financijska pomoć Mehanizma za europsku financijsku stabilnost odobrena na temelju Provedbene Odluke Vijeća 2011/77/EU (6), a Portugalu na temelju Provedbene Odluke Vijeća 2011/344/EU (7). Obje su države dobile i sredstva od Instrumenta za europsku financijsku stabilnost.
(8)
Sporazum o međusobnom kreditiranju i Sporazum o jamstvenom instrumentu Grčkoj sklopljeni su 8. svibnja 2010. i stupili su na snagu 11. svibnja 2010. kao prvi program financijske pomoći Grčkoj. Ministri financija država članica europodručja prekinuli su 12. ožujka 2012. taj prvi program i odobrili drugi program financijske pomoći Grčkoj. Odlučeno je da financijski instrument za taj drugi program bude Instrument za europsku financijsku stabilnost, koji će isplatiti i preostali iznos doprinosa europodručja na temelju prvog programa.
(9)
Ministri financija država članica europodručja potpisali su 2. veljače 2012. Ugovor o Europskom stabilizacijskom mehanizmu. Taj Ugovor slijedi Odluku Europskog vijeća 2011/199/EU od 25. ožujka 2011. o izmjeni članka 136. Ugovora o funkcioniranju Europske unije u vezi sa stabilizacijskim mehanizmom za države članice čija je valuta euro (8). Na temelju tog Ugovora, Europski stabilizacijski mehanizam glavni je pružatelj financijske pomoći državama članicama europodručja od njegovog stupanja na snagu 8. listopada 2012. Stoga bi se ovom Odlukom trebalo uzeti u obzir Europski stabilizacijski mehanizam.
(10)
U zaključcima od 23. i 24. lipnja 2011. Europsko vijeće pozdravilo je namjeru Komisije da poboljša sinergije između kreditnog programa za Grčku i fondova Unije te je poduprlo nastojanja da se poveća sposobnost Grčke za prihvaćanje sredstava Unije kako bi se potaknuli rast i zaposlenost ponovnim usredotočivanjem na poboljšanje konkurentnosti i otvaranje radnih mjesta. Nadalje, pozdravilo je i poduprlo sveobuhvatan program tehničke pomoći Grčkoj koji priprema Komisija, zajedno s državama članicama. Izmjene Odluke br. 574/2007/EZ predviđene u ovoj Odluci pridonose tim nastojanima u poboljšanju sinergije.
(11)
S obzirom na izvanredne okolnosti, Uredba Vijeća (EZ) br. 1083/2006 od 11. srpnja 2006. o utvrđivanju općih odredaba o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu i Kohezijskom fondu (9) izmijenjena je Uredbom (EU) br. 1311/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (10) kako bi se omogućilo povećanje stope sufinanciranja koja se primjenjuje u sklopu strukturnih fondova i Kohezijskog fonda za države članice koje se suočavaju s ozbiljnim poteškoćama u odnosu na njihovu financijsku stabilnost. Sličan je pristup prema tim državama članicama primijenjen u okviru Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj na temelju Uredbe (EU) br. 1312/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 19. prosinca 2011. o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 1698/2005 u pogledu određenih odredbi koje se odnose na financijsko upravljanje za pojedine države članice koje imaju ili im prijete ozbiljne poteškoće u odnosu na njihovu financijsku stabilnost (11) i u okviru Europskog fonda za ribarstvo na temelju Uredbe (EU) br. 387/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 19. travnja 2012. o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 1198/2006 o Europskom fondu za ribarstvo s obzirom na određene odredbe o financijskom upravljanju određenih država članica u ozbiljnim poteškoćama ili kojima prijete ozbiljne poteškoće u odnosu na njihovu financijsku stabilnost (12). Tim državama članicama bi također trebalo pružiti potporu u okviru četiri fonda osnovana u okviru općeg programa „Solidarnost i upravljanje migracijskim tokovima”, i to Fonda za vanjske granice, Europskog fonda za povratak, Europskog fonda za izbjeglice i Europskog fonda za integraciju državljana trećih zemalja („Fondovi”), osnovanih za razdoblje od 2007. do 2013.
(12)
Fondovi su ključni instrumenti za pomoć državama članicama u suočavanju s važnim izazovima u području migracije, azila i vanjskih granica, kao što su razvoj sveobuhvatne imigracijske politike Unije radi povećanja konkurentnosti i socijalne kohezije Unije i uvođenja Zajedničkog europskog sustava azila.
(13)
Kako bi se olakšalo upravljanje financijskim sredstvima Unije u području migracije, azila i vanjskih granica te poboljšala dostupnost tih financijskih sredstava državama članicama kako bi provele svoje godišnje programe u sklopu Fondova, potrebno je na privremenoj osnovi i ne dovodeći u pitanje programsko razdoblje od 2014. do 2020. odrediti povećanje stope sufinanciranja Unije u sklopu Fondova, za iznos koji je 20 postotnih bodova veći od stopa sufinanciranja koje se trenutačno primjenjuju, za države članice koje imaju ozbiljne poteškoće u pogledu financijske stabilnosti. To znači da će godišnja nacionalna alokacija za Fondove u skladu s temeljnim aktima ostati nepromijenjena, a nacionalno će se sufinanciranje smanjiti na odgovarajući način. Nacionalne programe u tijeku bit će potrebno kako bi odražavali promjene koje proizlaze iz primjene povećane stope sufinanciranja Unije.
(14)
Svaka država članica koja želi koristiti povećanu stopu sufinanciranja bi trebala Komisiji dostaviti pisanu izjavu zajedno s nacrtom svoga godišnjeg programa ili nacrtom revidiranoga godišnjeg programa. Dotična država članica u svojoj izjavi bi trebala navesti upućivanje na odgovarajuću odluku Vijeća ili bilo koju drugu odgovarajuću odluku na temelju koje ispunjava uvjete za korištenje povećane stope sufinanciranja Unije.
(15)
Nezapamćena kriza koja utječe na međunarodna financijska tržišta i pad gospodarske aktivnosti nanijeli su veliku štetu financijskoj stabilnosti nekoliko država članica. Budući da treba brzo reagirati kako bi se suzbili učinci na gospodarstvo u cjelini, ova bi Odluka trebala stupiti na snagu što je prije moguće.
(16)
Odluku br. 574/2007/EZ bi stoga trebalo na odgovarajući način izmijeniti.
(17)
U pogledu Islanda i Norveške, ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma Vijeća Europske unije i Republike Islanda i Kraljevine Norveške o pridruživanju tih država provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (13) koje su obuhvaćene područjem iz članka 1. točaka A i B Odluke Vijeća 1999/437/EZ (14) o određenim aranžmanima za primjenu tog Sporazuma.
(18)
U pogledu Švicarske, ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (15) koje su obuhvaćene područjem iz članka 1. točaka A i B Odluke 1999/437/EZ, u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2008/146/EZ (16).
(19)
U pogledu Lihtenštajna, ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Protokola između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (17) koje su obuhvaćene područjem iz članka 1. točaka A i B Odluke 1999/437/EZ, u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2011/350/EU (18).
(20)
U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke pa je ona ne obvezuje niti podliježe njezinoj primjeni. Budući da se ova Odluka temelji na schengenskoj pravnoj stečevini, Danska, u skladu s člankom 4. tog Protokola, u roku od šest mjeseci od dana donošenja ove Odluke Vijeća donosi odluku o tome hoće li je provesti u svom nacionalnom pravu.
(21)
Ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojoj Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje u skladu s Odlukom Vijeća 2000/365/EZ od 29. svibnja 2000. o zahtjevu Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (19); Ujedinjena Kraljevina stoga ne sudjeluje u njezinu donošenju pa je ona ne obvezuje niti podliježe njezinoj primjeni.
(22)
Ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojoj Irska ne sudjeluje u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u provedbi nekih odredbi schengenske pravne stečevine (20). Irska stoga ne sudjeluje u njezinu donošenju pa je ona ne obvezuje niti podliježe njezinoj primjeni,
DONIJELI SU OVU ODLUKU:
Članak 1.
Izmjene Odluke br. 574/2007/EZ
Članak 16. stavak 4. Odluke br. 574/2007/EZ zamjenjuje se sljedećim:
„4. Doprinos Unije za projekte s potporom za djelovanja koje provode države članice u skladu s člankom 4. nije veći od 50 % ukupnih troškova pojedinačnog djelovanja.
Taj se doprinos može povećati na 75 % za projekte koji se bave određenim prioritetima utvrđenima u strateškim smjernicama iz članka 20.
Doprinos Unije povećava se na 75 % u državama članicama obuhvaćenima Kohezijskim fondom.
Doprinos Unije može se povećati za 20 postotnih bodova u državi članici pod uvjetom da ona u trenutku podnošenja nacrta svoga godišnjeg programa u skladu s člankom 23. stavkom 3. ove Odluke ili nacrta revidiranoga godišnjeg programa u skladu s člankom 23. Odluke Komisije 2008/22/EZ (21) ispunjava jedan od sljedećih uvjeta:
(a)
srednjoročna financijska pomoć stavljena joj je na raspolaganje u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 332/2002 (22);
(b)
financijska pomoć stavljena joj je na raspolaganje u skladu s Uredbom Vijeća (EU) br. 407/2010 (23) ili joj je financijska pomoć stavljena na raspolaganje od strane drugih država članica europodručja prije 13. svibnja 2010.; ili
(c)
financijska pomoć stavljena joj je na raspolaganje u skladu s međuvladinim sporazumom o osnivanju Instrumenta za europsku financijsku stabilnost ili Ugovorom o Europskom stabilizacijskom mehanizmu.
Dotična država članica Komisiji dostavlja pisanu izjavu zajedno s nacrtom svoga godišnjeg programa ili nacrtom revidiranoga godišnjeg programa kojom potvrđuje da ispunjava jedan od uvjeta iz točke (a), (b) ili (c) četvrtog podstavka.
Projekt koji se sufinancira po povećanoj stopi može se i dalje tako sufinancirati neovisno o tome je li tijekom provedbe povezanoga godišnjeg programa još uvijek ispunjen jedan od uvjeta iz točke (a), (b) ili (c) četvrtog podstavka.
Članak 2.
Stupanje na snagu
Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 3.
Adresati
Ova je Odluka upućena državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u Strasbourgu 13. ožujka 2013.