RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1360/2013
af 2. december 2013
om fastsættelse af produktionsafgifter i sukkersektoren for produktionsårene 2001/02, 2002/03, 2003/04, 2004/05 og 2005/06, den koefficient, som kræves for beregning af tillægsafgiften for produktionsårene 2001/02 til 2004/05, og det beløb, som sukkerproducenterne skal betale sukkerroesælgere som følge af forskellen mellem den maksimale afgift og den afgift, der skal opkræves for produktionsårene 2002/03, 2003/04 og 2005/06
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 (1), særlig artikel 15, stk. 8, første led, artikel 16, stk. 5, og artikel 18, stk. 5, gav Kommissionen beføjelse til at vedtage detaljerede regler om afgiftsbeløbet for basisproduktionen og B-afgiftsbeløbet, der skal opkræves af kvoteindehavere, der virker inden for rammerne af den fælles markedsordning for sukker, koefficienten for beregningen af en tillægsafgift, og den hele eller delvise tilbagebetaling af afgifterne fra sukkerroesælgere.
(2)
Kommissionen fastsatte produktionsafgifterne for produktionsårene 2001/02 (2), 2002/03 (3), 2003/04 (4), 2004/05 (5) og 2005/06 (6).
(3)
Artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001 fastsatte, at når et afgiftsbeløb for basisproduktionen er mindre end det i artikel 15, stk. 3, omhandlede maksimumsbeløb, eller når B-afgiftsbeløbet som omhandlet i nævnte artikel er mindre end det i artikel 15, stk. 4, omhandlede maksimumsbeløb i nævnte forordning, eventuelt justeret i henhold til artikel 15, stk. 5, skulle sukkerproducenterne betale 60 % af forskellen mellem det pågældende maksimale afgiftsbeløb og den afgift, der skal opkræves, tilbage til sælgerne af sukkerroer.
(4)
I overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 314/2002 (7) er det beløb, som sukkerproducenter skal betale sælgere af sukkerroer som følge af forskellen mellem det maksimale afgiftsbeløb for basisafgiften og B-afgiften, og den afgift, der blev opkrævet, fastsat for produktionsårene 2002/03 (8), 2003/04 (9) og 2005/06 (10).
(5)
I forbindelse med reformen af den fælles markedsordning for sukker har Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 (11) ophævet og erstattet forordning (EF) nr. 1260/2001 fra og med produktionsåret 2006/07. Forordning (EF) nr. 318/2006, som efterfølgende blev ophævet og indarbejdet i Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 (12), erstattede den variable ordning med selvfinansiering gennem sukkersektorens produktionsafgifter og ordningen med produktionskvoter med en ny produktionsafgift, hvis formål er at bidrage til finansieringen af udgifter i sukkersektoren under den fælles markedsordning for sukker.
(6)
Den 8. maj 2008 erklærede Domstolen i de forenede sager C-5/06 og C-23/06 - C-36/06 Kommissionens forordning (EF) nr. 1762/2003 (13) og (EF) nr. 1775/2004 (14) for ugyldig. Domstolen fastslog i sin dom, at alle mængder sukker i produkter, der eksporteres, uanset om der rent faktisk blev betalt eksportrestitutioner, skulle tages i betragtning ved beregningen af det anslåede gennemsnitlige tab pr. ton af varen.
(7)
Domstolen erklærede også i de forenede sager C-175/07 - C-184/07 og i sagerne C-466/06 og C-200/06 Kommissionens forordning (EF) nr. 1686/2005 (15) for ugyldig.
(8)
For at efterkomme Domstolens afgørelser vedtog Kommissionen forordning (EF) nr. 1193/2009 (16).
(9)
Den 29. september 2011 afsagde Domstolen dom i sag T-4/06, hvori den anførte, at der ikke var noget retsgrundlag for en differentieret koefficient for tillægsafgiften i sukkersektoren, og annullerede artikel 2 i forordning (EF) nr. 1686/2005 som ændret ved artikel 3 i forordning (EF) nr. 1193/2009.
(10)
Den 27. september 2012 erklærede Domstolen i de forenede sager C-113/10, C-147/10 og C-234/10 forordning (EF) nr. 1193/2009 for ugyldig, idet den anførte, at ved beregningen af det anslåede gennemsnitlige tab pr. ton af varen skulle artikel 15, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1260/2001 fortolkes således, at det samlede restitutionsbeløb omfatter det samlede eksportrestitutionsbeløb, der rent faktisk blev betalt.
(11)
Afgifter i sukkersektoren bør følgelig fastsættes på det relevante niveau. For eksport defineret i overensstemmelse med artikel 6, stk. 5, i Kommissionens forordning (EF) nr. 314/2002, bør det »gennemsnitlige tab« som omhandlet i artikel 15, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1260/2001 beregnes ved at dividere de faktisk udbetalte restitutioner, som er udbetalt af de eksporterede mængder, uanset om restitutionen er blevet betalt eller ej. Det »overskud, der kan udføres« som omhandlet i artikel 15, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 1260/2001 bør også beregnes på grundlag af al eksport, uanset om der er udbetalt restitution eller ej.
(12)
I betragtning af at den metode, som blev anvendt til at beregne afgifterne for produktionsåret 2001/02, var den samme som den, Domstolen havde erklæret for ugyldig, bør produktionsafgifterne samt koefficienten for tillægsafgiften for produktionsåret 2001/02 ligeledes justeres i overensstemmelse hermed.
(13)
Det følger af Domstolens dom, at de justerede afgifter bør anvendes fra samme datoer som de afgifter, der blev erklæret for ugyldige.
(14)
Som følge af fastsættelsen af sukkerafgifter i henhold til metoden, der er omhandlet i betragtning 11, bør også de beløb, sukkerproducenter skal betale til sælgere af sukkerroer som følge af forskellen mellem den maksimale afgift og den afgift, der blev opkrævet, for produktionsårene 2002/03, 2003/04 og 2005/06, fastsættes på ny og bør gælde med tilbagevirkende kraft.
(15)
For produktionsåret 2001/02 beløber de samlede udækkede tab, som er beregnet efter metoden, der er omhandlet i betragtning 11, sig til 14 123 937 EUR. Den i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001 omhandlede koefficient bør derfor fastsættes i overensstemmelse hermed og bør gælde med tilbagevirkende kraft for det pågældende produktionsår.
(16)
For produktionsåret 2002/03 resulterer anvendelsen af metoden, der er omhandlet i betragtning 11, i 2 % for basisproduktionsafgiften og 16,371 % for B-afgiften, som bør gælde med tilbagevirkende kraft for det pågældende produktionsår. Det genberegnede samlede tab dækkes fuldt ud af indtægterne fra basisproduktionsafgiften og B-afgiften. Der er derfor ingen grund til at fastsætte den yderligere koefficient, som er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001, for det pågældende produktionsår.
(17)
Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1440/2002 (17) fastsattes det maksimale B-afgiftsbeløb for produktionsåret 2002/03 til 37,5 % af interventionsprisen for hvidt sukker. B-afgiften, som er gældende for nævnte produktionsår, og som er justeret efter metoden, der er omhandlet i betragtning 11, er dog 16,371 % af interventionsprisen for hvidt sukker. Denne forskel betyder, at det beløb, der skal betales af sukkerproducenter til sælgere af sukkerroer, fastsættes pr. ton sukkerroer af standardkvalitet for det pågældende produktionsår, jf. artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001.
(18)
For produktionsåret 2003/04 resulterer anvendelsen af metoden, der er omhandlet i betragtning 11, i 2 % for basisproduktionsafgiften og 17,259 % for B-afgiften. Det genberegnede samlede tab dækkes fuldt ud af indtægterne fra basisproduktionsafgiften og B-afgiften. Der er derfor ingen grund til at fastsætte den yderligere koefficient, som er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001, for det pågældende produktionsår.
(19)
Forordning (EF) nr. 1440/2002 fastsatte det maksimale B-afgiftsbeløb for produktionsåret 2003/04 til 37,5 % af interventionsprisen for hvidt sukker. B-afgift, som er gældende for nævnte produktionsår, og som er justeret efter metoden, der er omhandlet i betragtning 11, er dog 17,259 % af interventionsprisen for hvidt sukker. Denne forskel betyder, at det beløb, der skal betales af sukkerproducenter til sælgere af sukkerroer, fastsættes pr. ton sukkerroer af standardkvalitet for det pågældende produktionsår, jf. artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001.
(20)
For produktionsåret 2004/05 indebærer anvendelsen af metoden, der er omhandlet i betragtning 11, ikke en ændring af basisproduktionsafgiften og B-afgiften. For dette produktionsår beløber det samlede udækkede tab, som er opgjort efter metoden, der er omhandlet i betragtning 11, sig til 57 648 788 EUR. Den i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001 omhandlede koefficient bør derfor fastsættes. Det følger af Domstolens dom, jf. betragtning 9, at denne koefficient bør være ens for Unionens medlemsstater pr. 30. april 2004 og de medlemsstater, der var med i EU den 1. maj 2004.
(21)
For produktionsåret 2005/06 resulterer anvendelsen af metoden, der er omhandlet i betragtning 11, i 1,2335 % for basisproduktionsafgiften og 17,259 % for B-afgiften. Det genberegnede samlede tab dækkes fuldt ud af indtægterne fra basisproduktionsafgiften, og der er ingen grund til at fastsætte den yderligere koefficient, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) Nr. 1260/2001, for det pågældende produktionsår.
(22)
Kommissionens forordning (EF) nr. 1296/2005 (18) fastsatte det maksimale B-afgiftsbeløb for produktionsåret 2005/06 til 37,5 % af interventionsprisen for hvidt sukker. Eftersom den basisproduktionsafgift, som er gældende for nævnte produktionsår, og som er justeret i overensstemmelse med metoden, der er omhandlet i betragtning 11, er 1,2335 % af interventionsprisen for hvidt sukker, er der ikke behov for at fastsætte en B-afgift. På grund af disse forskelle er det nødvendigt at fastsætte de beløb pr. ton sukkerroer af standardkvalitet, som sukkerproducenter skal betale til sælgere af sukkerroer, for det pågældende produktionsår i henhold til artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001.
(23)
Af hensyn til retssikkerheden og for at sikre ensartet behandling af de berørte operatører i de forskellige medlemsstater er det nødvendigt at fastsætte en fælles dato, hvor de ved nærværende forordning fastsatte afgifter bør fastlægges, jf. artikel 2, stk. 2, andet afsnit, i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 (19). Denne frist bør dog ikke finde anvendelse, hvis medlemsstaterne i henhold til national ret skal tilbagebetale de berørte operatører efter denne dato -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Produktionsafgifterne i sukkersektoren for produktionsårene 2001/02, 2002/03, 2003/04, 2004/05 og 2005/06 er de i punkt 1 i bilaget fastsatte.
2. De koefficienter, der er nødvendige for beregning af tillægsafgiften for produktionsårene 2001/02 og 2004/05 er de i punkt 2 i bilaget fastsatte.
3. De beløb, som sukkerfabrikanterne skal betale til sælgere af sukkerroer for så vidt angår A- eller B-afgifter for produktionsårene 2002/03, 2003/04 og 2005/06, er de i punkt 3 i bilaget fastsatte.
Artikel 2
Datoen for fastlæggelse, jf. artikel 2, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000, af de ved nærværende forordning fastsatte afgifter er senest den 30. september 2014, undtagen hvis medlemsstater forhindres i at overholde denne frist på grund af anvendelsen af national lovgivning i forbindelse med tilbagebetaling til økonomiske operatører af betalte med ikke skyldige beløb.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1, stk. 1, anvendes fra:
-
den 16. oktober 2002 for produktionsåret 2001/02
-
den 8. oktober 2003 for produktionsåret 2002/03
-
den 15. oktober 2004 for produktionsåret 2003/04
-
den 18. oktober 2005 for produktionsåret 2004/05, og fra
-
den 23. februar 2007 for produktionsåret 2005/06.
Artikel 1, stk. 2, anvendes fra:
-
den 16. oktober 2002 for produktionsåret 2001/02, og fra
-
den 18. oktober 2005 for produktionsåret 2004/05.
Artikel 1, stk. 3, anvendes fra:
-
den 8. oktober 2003 for produktionsåret 2002/03
-
den 15. oktober 2004 for produktionsåret 2003/04, og fra
-
den 23. februar 2007 for produktionsåret 2005/06.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 2. december 2013.
UREDBA VIJEĆA (EU) br. 1360/2013
od 2. prosinca 2013.
o utvrđivanju pristojbi na proizvodnju u sektoru šećera za tržišne godine 2001./2002., 2002./2003., 2003./2004., 2004./2005. i 2005./2006., koeficijenta potrebnog za izračun dodatnih pristojbi za tržišne godine 2001./2002. i 2004./2005. i iznosa koji proizvođači šećera trebaju platiti prodavateljima šećerne repe u pogledu razlike između maksimalne pristojbe i pristojbe koju treba naplatiti za tržišne godine 2002./2003., 2003./2004. i 2005./2006.
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 3.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
budući da:
(1)
Uredbom Vijeća (EZ) br. 1260/2001 (1), a posebno člankom 15. stavkom 8. prvom alinejom, člankom 16. stavkom 5. i člankom 18. stavkom 5., Komisija je ovlaštena za donošenje detaljnih pravila o osnovnoj pristojbi na proizvodnju i pristojbi B koje se ubiru od držatelja kvota koji djeluju u okviru zajedničke organizacije tržišta u sektoru šećera, koeficijentu za izračun dodatne pristojbe i ponovnom plaćanju ili povratu dijela pristojbi prodavateljima šećerne repe.
(2)
Komisija je utvrdila pristojbe na proizvodnju za tržišne godine 2001./2002. (2), 2002./2003. (3), 2003./2004. (4), 2004./2005. (5) i 2005./2006. (6)
(3)
Člankom 18. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1260/2001 utvrđeno je da, ako je osnovna pristojba na proizvodnju bila niža od maksimalnog iznosa iz članka 15. stavka 3. odnosno ako je pristojba B iz tog članka bila niža od maksimalnog iznosa iz članka 15. stavka 4. Uredbe, po potrebi prilagođenog u skladu s člankom 15. stavkom 5., proizvođači šećera trebali su prodavateljima šećerne repe vratiti 60 % razlike između maksimalnog iznosa dotične pristojbe i pristojbe koju treba naplatiti.
(4)
U skladu s člankom 9. stavkom 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 314/2002 (7) utvrđen je iznos koji proizvođači šećera trebaju platiti prodavateljima šećerne repe na temelju razlike između maksimalne pristojbe na proizvodnju i pristojbe B i pristojbe koja se može naplatiti za tržišne godine 2002./2003. (8), 2003./2004. (9) i 2005./2006. (10).
(5)
U okviru reforme organizacije zajedničkog tržišta za sektor šećera, Uredbom Vijeća (EZ) br. 318/2006 (11), počevši od tržišne godine 2006./2007., stavljena je izvan snage i zamijenjena Uredba (EZ) br. 1260/2001. Uredbom (EZ) br. 318/2006, koja je naknadno stavljena izvan snage i ugrađena u Uredbu Vijeća (EZ) br. 1234/2007 (12), sustav promjenjivih pristojbi na proizvodnju šećera uz samofinanciranje režima proizvodnih kvota zamijenjen je novom pristojbom na proizvodnju usmjerenom na pridonošenje financiranju izdataka nastalih u sektoru šećera u okviru organizacije zajedničkog tržišta šećera.
(6)
Sud je 8. svibnja 2008. u spojenim predmetima C-5/06 i C-23/06 do C-36/06 proglasio uredbe Komisije (EZ) br. 1762/2003 (13) i (EZ) br. 1775/2004. (14) nevažećima. U svojoj je presudi Sud utvrdio da se za potrebe izračuna procijenjenog prosječnog gubitka po toni proizvoda uzimaju u obzir svi iznosi šećera u izvezenim proizvodima, bez obzira na to jesu li izvozne subvencije stvarno isplaćene ili nisu.
(7)
Sud je u spojenim predmetima od C-175/07 do C-184/07 te u predmetima C-466/06 i C-200/06 proglasio nevažećom i Uredbu Komisije (EZ) br. 1686/2005 (15).
(8)
Radi poštovanja presuda Suda, Komisija je donijela Uredbu (EZ) br. 1193/2009 (16).
(9)
Opći sud je 29. rujna 2011. donio presudu u predmetu T-4/06 u kojoj je naveo da nije postojala primjerena pravna osnova za diferencirani koeficijent za dodatnu pristojbu u sektoru šećera i poništio je članak 2. Uredbe (EZ) br. 1686/2005. kako je zamijenjen člankom 3. Uredbe (EZ) br. 1193/2009.
(10)
Sud je 27. rujna 2012. u spojenim predmetima C-113/10, C-147/10 i C-234/10 proglasio nevažećom Uredbu (EZ) br. 1193/2009., navodeći da se za potrebe izračuna procijenjenog prosječnog gubitka po toni proizvoda članak 15. stavak 1. točka (d) Uredbe (EZ) br. 1260/2001 trebao tumačiti tako da je ukupni iznos subvencija uključuje stvarno isplaćene ukupne iznose izvozne subvencije.
(11)
Pristojbe u sektoru šećera trebaju se dakle utvrditi na odgovarajućoj razini. Za izvoze utvrđene u skladu s člankom 6. stavkom 5. Uredbe Komisije (EZ) br. 314/2002, „prosječni gubitak” u smislu članka 15. stavka 1. točke (d) Uredbe (EZ) br. 1260/2001 trebao bi se izračunavati tako da se stvarno plaćene subvencije podijele s izvezenim količinama, bez obzira na to je li subvencija isplaćena ili nije. „Višak podložan izvozu” u smislu članka 15. stavka 1. točke (c) Uredbe (EZ) br. 1260/2001 također bi se trebao izračunavati primjenom svih izvoza, bez obzira na to je li subvencija isplaćena ili nije.
(12)
Uzimajući u obzir da je metoda primijenjena za izračun pristojbi za tržišnu godinu 2001./2002. bila ista kao ona proglašena nevažećom od strane Suda, u skladu s tim trebalo bi ispraviti i pristojbe na proizvodnju i koeficijent za dodatnu pristojbu za tržišnu godinu 2001./2002.
(13)
Iz presude Suda proizlazi da bi se ispravljene pristojbe trebale primjenjivati od istih datuma kao i pristojbe koje su proglašene nevaljanima.
(14)
Zbog utvrđivanja pristojbi za šećer u skladu s metodom iz uvodne izjave (11) trebalo bi nanovo utvrditi i iznos koje proizvođači šećera trebaju platiti prodavateljima šećerne repe na temelju razlike između maksimalne pristojbe i pristojbe koja se mogla naplatiti za tržišne godine 2002./2003., 2003./2004. i 2005./2006., te bi ona trebala imati retroaktivan učinak.
(15)
Za tržišnu godinu 2001./2002. nepokriveni ukupni gubitak izračunan primjenom metode iz uvodne izjave (11) iznosi 14 123 937 EUR. Koeficijent iz članka 16. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1260/2001 trebao bi se utvrditi u skladu s tim i trebao bi se primjenjivati retroaktivno za tu tržišnu godinu.
(16)
Za tržišnu godinu 2002./2003. primjenom metode iz uvodne izjave (11) koeficijent iznosi 2 % za osnovnu pristojbu i 16,371 % za pristojbu B, što bi trebalo primijeniti s retroaktivnim učinkom za tu tržišnu godinu. Ponovno izračunani ukupni gubitak u cijelosti se pokriva primicima iz osnovne pristojbe na proizvodnju i pristojbe B. Stoga nema potrebe za utvrđivanjem dodatnog koeficijenta iz članka 16. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1260/2001 za tu tržišnu godinu.
(17)
Za tržišnu godinu 2002./2003. Uredbom Komisije (EZ) br. 1440/2002. (17) utvrđen je maksimalni iznos pristojbe B koji odgovara 37,5 % interventne cijene za bijeli šećer. Međutim pristojba B koja se primjenjuje za tu godinu, revidirana u skladu s metodom iz uvodne izjave (11), odgovara 16,371 % interventne cijene za bijeli šećer. Radi te razlike iznos koji proizvođači šećera trebaju platiti prodavateljima šećerne repe za tu tržišnu godinu treba utvrditi po toni šećerne repe standardne kvalitete u skladu s člankom 18. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1260/2001.
(18)
Za tržišnu godinu 2003./2004. primjenom metode iz uvodne izjave (11) koeficijent iznosi 2 % za osnovnu pristojbu na proizvodnju i 17,259 % za pristojbu B. Ponovno izračunani ukupni gubitak u cijelosti se pokriva primicima iz osnovne pristojbe na proizvodnju i pristojbe B. Stoga nema potrebe za utvrđivanjem dodatnog koeficijenta iz članka 16. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1260/2001 za tu tržišnu godinu.
(19)
Za tržišnu godinu 2003./2004. Uredbom (EZ) br. 1440/2002. utvrđen je maksimalni iznos pristojbe B koji odgovara 37,5 % interventne cijene za bijeli šećer. Međutim, pristojba B primjenjiva na tu tržišnu godinu, revidirana u skladu s metodom iz uvodne izjave (11), odgovara 17,259 % interventne cijene za bijeli šećer. Zbog te razlike iznos koji proizvođači šećera trebaju platiti prodavateljima šećerne repe za tu tržišnu godinu treba utvrditi po toni šećerne repe standardne kvalitete u skladu s člankom 18. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1260/2001.
(20)
Za tržišnu godinu 2004./2005. primjenom metode iz uvodne izjave (11) osnovna pristojba na proizvodnju i pristojba B ne mijenjaju se. Za tu tržišnu godinu nepokriveni ukupni gubitak izračunan primjenom metode iz uvodne izjave (11) iznosi 57 648 788 EUR. Stoga bi se trebao utvrditi koeficijent iz članka 16. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1260/2001. Iz presude Suda iz uvodne izjave (9) proizlazi da bi koeficijent trebao biti jedinstven za države članice Unije u sastavu na dan 30. travnja 2004. i za države članice Unije u sastavu na dan 1. svibnja 2004.
(21)
Za tržišnu godinu 2005./2006. primjenom metode iz uvodne izjave (11) koeficijent iznosi 1,2335 % za osnovnu pristojbu na proizvodnju, dok za pristojbu B nema potrebe. Ponovno izračunani ukupni gubitak u cijelosti se pokriva primicima iz osnovne pristojbe na proizvodnju i nema potrebe za utvrđivanjem dodatnog koeficijenta iz članka 16. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1260/2001 za tu tržišnu godinu.
(22)
Za tržišnu godinu 2005./2006. Uredbom Komisije (EZ) br. 1296/2005 (18) utvrđen je maksimalni iznos pristojbe B koji odgovara 37,5 % interventne cijene za bijeli šećer. Osnovna pristojba na proizvodnju primjenjiva za tu tržišnu godinu revidirana u skladu s metodom iz uvodne izjave (11) odgovara 1,2335 % interventne cijene za bijeli šećer, no za utvrđivanjem pristojbe B nema potrebe. Zbog tih razlika potrebno je utvrditi iznose po toni šećerne repe standardne kvalitete koje proizvođači šećera trebaju platiti prodavateljima šećerne repe za tu tržišnu godinu u skladu s člankom 18. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1260/2001.
(23)
Za potrebe pravne sigurnosti i radi osiguravanja jednakog postupanja prema dotičnim gospodarskim subjektima u različitim državama članicama treba utvrditi zajednički datum na koji bi se pristojbe utvrđene ovom Uredbom trebale uspostaviti u smislu članka 2. stavka 2. drugog podstavka Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1150/2000. (19). Međutim, taj se rok ne bi trebao primjenjivati ako su države članice prema nacionalnom pravu obvezne isplatiti određeni iznos dotičnim gospodarskim subjektima nakon tog datuma,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Pristojbe na proizvodnju u sektoru šećera za tržišne godine 2001./2002., 2002./2003., 2003./2004., 2004./2005. i 2005./2006. jesu one utvrđene u točki 1. Priloga.
2. Koeficijenti potrebni za izračun dodatne pristojbe za tržišne godine 2001./2002. i 2004./2005. jesu one utvrđene u točki 2. Priloga.
3. Iznosi koje proizvođači šećera trebaju platiti prodavateljima šećerne repe na temelju pristojbe A odnosno pristojbe B za tržišne godine 2002./2003., 2003./2004. i 2005./2006. jesu one utvrđene u točki 3. Priloga.
Članak 2.
Datum utvrđivanja pristojbi, kako je utvrđen u članku 2. stavka 2. Uredbe (EZ, Euratom) br. 1150/2000 jest najkasnije 30. rujna 2014., osim ako države članice u poštovanju roka spriječi primjena nacionalnog prava o povratu nepropisno isplaćenih iznosa od strane gospodarskih subjekata.
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 1. stavak 1. primjenjuje se:
-
od 16. listopada 2002. za tržišnu godinu 2001./2002.,
-
od 8. listopada 2003. za tržišnu godinu 2002./2003.,
-
od 15. listopada 2004. za tržišnu godinu 2003./2004.,
-
od 18. listopada 2005. za tržišnu godinu 2004./2005., i
-
od 23. veljače 2007. za tržišnu godinu 2005./2006.
Članak 1. stavak 2. primjenjuje se:
-
od 16. listopada 2002. za tržišnu godinu 2001./2002., i
-
od 18. listopada 2005. za tržišnu godinu 2004./2005.
Članak 1. stavak 3. primjenjuje se:
-
od 8. listopada 2003. za tržišnu godinu 2002./2003.,
-
od 15. listopada 2004. za tržišnu godinu 2003./2004., i
-
od 23. veljače 2007. za tržišnu godinu 2005./2006.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 2. prosinca 2013.