KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 29. april 2014
om afslutning af regnskaberne for medlemsstaternes betalingsorganer vedrørende de udgifter, der finansieres af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), for regnskabsåret 2013
(meddelt under nummer C(2014) 2792)
(2014/260/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 af 17. december 2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 352/78, (EF) nr. 165/94, (EF) nr. 2799/98, (EF) nr. 814/2000, (EF) nr. 1290/2005 og (EF) nr. 485/2008 (1), særlig artikel 119, stk. 1,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (2), særlig artikel 30,
under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 883/2006 af 21. juni 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 for så vidt angår betalingsorganernes regnskabsføring, anmeldelser af udgifter og indtægter og betingelser for godtgørelse af udgifter inden for rammerne af EGFL og ELFUL (3), særlig artikel 9,
under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 885/2006 af 21. juni 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 for så vidt angår godkendelse af betalingsorganer og andre organer og regnskabsafslutning for EGFL og ELFUL (4), særlig artikel 10,
efter høring af Komitéen for Landbrugsfondene, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved artikel 119, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1306/2013 som ændret ved artikel 8 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1310/2013 af 17. december 2013 om fastsættelse af overgangsforanstaltninger vedrørende støtte til landdistriktsudvikling fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 for så vidt angår midler og deres fordeling i 2014 og om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1307/2013, (EU) nr. 1306/2013 og (EU) nr. 1308/2013 med hensyn til deres anvendelse i 2014 (5) fastsættes det, at artikel 30 i forordning (EF) nr. 1290/2005 finder anvendelse på udgifter, der er afholdt, og betalinger, der er foretaget for regnskabsåret for landbruget 2013.
(2)
I henhold til artikel 30 i forordning (EF) nr. 1290/2005 afslutter Kommissionen regnskaberne for de betalingsorganer, der er omhandlet i nævnte forordnings artikel 6, på grundlag af medlemsstaternes årsregnskaber ledsaget af de oplysninger, der er nødvendige for regnskabernes afslutning, og af en attest om, at de fremsendte regnskaber er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige, samt af godkendelsesorganernes rapporter.
(3)
I henhold til artikel 5, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 883/2006 tages der for regnskabsåret 2013 hensyn til udgifter, der er afholdt af medlemsstaterne i perioden fra den 16. oktober 2012 til den 15. oktober 2013.
(4)
I artikel 10, stk. 2, første afsnit, i forordning (EF) nr. 885/2006 fastsættes det, at de beløb, der skal tilbagebetales af eller udbetales til den enkelte medlemsstat i henhold til den afgørelse om regnskabsafslutning, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, første afsnit, i nævnte forordning fastsættes ved, at de månedlige betalinger, der er foretaget for det pågældende regnskabsår, dvs. 2013, fratrækkes de udgifter, der er godkendt for samme år i henhold til stk. 1. Kommissionen trækker dette beløb fra eller lægger det til den månedlige betaling vedrørende de udgifter, der er afholdt i den anden måned efter den måned, hvor afgørelsen om regnskabsafslutning træffes.
(5)
Kommissionen har kontrolleret de fremsendte oplysninger og har inden den 31. marts 2014 meddelt medlemsstaterne resultaterne af kontrollen af disse oplysninger, vedlagt de nødvendige ændringer.
(6)
Kommissionen kan på grundlag af årsregnskaberne og ledsagedokumenterne for nogle af betalingsorganernes vedkommende træffe afgørelse om, at de fremsendte regnskaber er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige. De beløb, som medlemsstaterne har afsluttet, og de beløb, der skal tilbagebetales af eller udbetales til de medlemsstater, hvis regnskaber er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige, er anført i bilag I.
(7)
De oplysninger, som visse andre betalingsorganer har fremsendt, kræver yderligere undersøgelse, og deres regnskaber kan derfor ikke afsluttes ved nærværende afgørelse. De pågældende betalingsorganer er anført i bilag II.
(8)
Ifølge artikel 9, stk. 4, i forordning (EF) nr. 883/2006 tages eventuelle fristoverskridelser, der finder sted i august, september og oktober, i betragtning ved afgørelsen om regnskabsafslutning. Nogle af de udgifter, som visse medlemsstater anmeldte i disse måneder af 2013, blev afholdt efter udløbet af de gældende frister. De relevante nedsættelser for de beløb, der skal afsluttes, bør dermed fastsættes i nærværende afgørelse
(9)
Kommissionen har i henhold til artikel 17 i forordning (EF) nr. 1290/2005 og artikel 9 i forordning (EF) nr. 883/2006 allerede nedsat eller suspenderet visse månedlige forskud på bogføring af udgifter for regnskabsåret 2013 på grund af overskridelse af lofter eller manglende overholdelse af betalingsfrister. Kommissionen bør ved vedtagelsen af nærværende afgørelse tage reducerede eller suspenderede beløb i betragtning med henblik på at undgå uhensigtsmæssige eller tidlige betalinger og dermed tilbagebetaling af beløb, som senere kunne være genstand for en finansiel korrektion. De pågældende beløb undersøges om nødvendigt nærmere efter proceduren for efterprøvende regnskabsafslutning, jf. artikel 31 i forordning (EF) nr. 1290/2005. Med henblik derpå foregriber denne afgørelse dog ikke eventuelle senere afgørelser om efterprøvende regnskabsafslutning, som Kommissionen træffer i henhold til artikel 31, i forordning (EF) nr. 1290/2005.
(10)
Ved artikel 10, stk. 1, andet og tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 885/2006 fastsættes det, at de beløb, der skal debiteres EU og den berørte medlemsstat i henhold til artikel 32 og 33 i forordning (EF) nr. 1290/2005, bør fastsættes i afgørelsen om regnskabsafslutning. I henhold til artikel 119, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1306/2013 finder proceduren i artikel 30 i Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 fortsat anvendelse på udgifter, der er afholdt, og betalinger, der er foretaget for regnskabsåret for landbruget 2013. Artikel 32 og 33 fandt anvendelse i regnskabsåret for landbruget 2013, og de beløb, der følger af anvendelsen heraf bør derfor tages i betragtning i forbindelse med afgørelsen om regnskabsafslutning for regnskabsåret 2013.
(11)
I henhold til artikel 32, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1290/2005 bør den pågældende medlemsstat bære 50 % af de finansielle konsekvenser af manglende inddrivelse som følge af uregelmæssigheder, hvis inddrivelsen af de beløb, der er berørt af sådanne uregelmæssigheder ikke har fundet sted inden for en frist på fire år efter datoen for den første administrative eller retslige konstatering eller otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole. I henhold til artikel 32, stk. 3, i nævnte forordning skal medlemsstaterne i forbindelse med fremsendelsen af årsregnskaberne til Kommissionen sende en sammenfattende rapport over de inddrivelsesprocedurer, der er iværksat som følge af uregelmæssigheder. I forordning (EF) nr. 885/2006 er der fastsat nærmere bestemmelser om medlemsstaternes forpligtelse til at indberette beløb, der skal inddrives. I bilag III til nævnte forordning er der fastsat en tabel, som medlemsstaterne skulle fremlægge i 2014. Kommissionen bør på basis af de tabeller, som medlemsstaterne har udfyldt, træffe afgørelse om de finansielle konsekvenser af manglende inddrivelse som følge af uregelmæssigheder, der er mere end henholdsvis fire eller otte år gamle. Denne afgørelse foregriber dog ikke eventuelle senere afgørelser om efterprøvende regnskabsafslutning, som Kommissionen træffer i henhold til artikel 32, stk. 8, i forordning (EF) nr. 1290/2005.
(12)
I henhold til artikel 32, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1290/2005 og artikel 10 i forordning (EF) nr. 885/2006 kan medlemsstaterne beslutte ikke at fortsætte inddrivelsen. En sådan beslutning kan kun træffes, hvis de allerede påløbne og de yderligere forventede udgifter til inddrivelse tilsammen er større end det beløb, der skal inddrives, eller hvis inddrivelse ikke er mulig, fordi debitor eller de personer, der er juridisk ansvarlige for uregelmæssigheden, er insolvente, hvilket skal være konstateret og anerkendt i henhold til den pågældende medlemsstats lovgivning. Hvis denne beslutning er truffet inden for en frist på fire år efter datoen for den første administrative eller retslige konstatering eller otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole, bør de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse bæres af EU-budgettet med 100 %. De beløb, som medlemsstaterne har besluttet ikke at inddrive, og grundlaget herfor findes i de sammenfattende rapporter, som de pågældende medlemsstater har fremsendt i henhold til artikel 32, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1290/2005. Kommissionen bør for så vidt angår nærværende afgørelse ikke debitere de pågældende medlemsstater for disse beløb, og de deraf følgende finansielle konsekvenser bæres derfor af EU-budgettet. Med henblik derpå foregriber denne afgørelse ikke eventuelle senere afgørelser om efterprøvende regnskabsafslutning, som Kommissionen træffer i henhold til artikel 32, stk. 8, i forordning (EF) nr. 1290/2005.
(13)
I henhold til artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1290/2005 foregriber denne afgørelse ikke eventuelle senere afgørelser om efterprøvende regnskabsafslutning, som Kommissionen træffer om at udelukke udgifter, der ikke er afholdt i overensstemmelse med EU-reglerne, fra EU-finansiering -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Hermed afsluttes regnskaberne for medlemsstaternes betalingsorganer vedrørende udgifter, der finansieres af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), for regnskabsåret 2013, dog med undtagelse af de betalingsorganer, der er nævnt i artikel 2.
De beløb, der skal tilbagebetales af eller udbetales til den enkelte medlemsstat i henhold til nærværende afgørelse, herunder dem, der følger af anvendelsen af artikel 32, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1290/2005, er angivet i bilag I.
Artikel 2
For de af medlemsstaternes betalingsorganer, der er opført i bilag II, udskilles regnskaberne vedrørende udgifter, der finansieres af EGFL for regnskabsåret 2013, fra nærværende afgørelse og vil blive omfattet af en senere afgørelse om regnskabsafslutning.
Artikel 3
Denne afgørelse foregriber ikke eventuelle senere afgørelser om efterprøvende regnskabsafslutning, som Kommissionen træffer i henhold til artikel 31 i forordning (EF) nr. 1290/2005, om at udelukke udgifter, der ikke er afholdt i overensstemmelse med EU-bestemmelserne, fra EU-finansiering.
Artikel 4
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. april 2014.
PROVEDBENA ODLUKA KOMISIJE
оd 29. travnja 2014.
o poravnanju računâ agencija za plaćanja država članica u pogledu izdataka koje je financirao Europski fond za jamstva u poljoprivredi (EFJP) za financijsku godinu 2013.
(priopćeno pod brojem dokumenta C(2014) 2792)
(2014/260/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. (1) o financiranju, upravljanju i nadzoru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 352/78, (EZ) br. 165/94, (EZ) br. 2799/98, (EZ) br. 814/2000, (EZ) br. 1290/2005 i (EZ) br. 485/2008, a posebno njezin članak 119. stavak 1.,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1290/2005 od 21. lipnja 2005. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (2), a posebno njezin članak 30.,
uzimajući u obzir Uredbu Komisije (EZ) br. 883/2006 od 21. lipnja 2006. o određivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005 u vezi s vođenjem računa od strane agencija za plaćanje, izjavama o izdacima i prihodima, te uvjetima za nadoknadu izdataka u okviru EFJP-a i EPFRR-a (3), a posebno njezin članak 4. stavak 9.,
uzimajući u obzir Uredbe Komisije (EZ) br. 885/2006 od 21. lipnja 2006. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005 u pogledu akreditacije agencija za plaćanja i drugih tijela te poravnanja računa EFJP-a i EPFRR-a (4), a posebno njezin članak 4. stavak 10.,
nakon savjetovanja s Odborom za poljoprivredne fondove,
budući da:
(1)
Člankom 119. stavkom 1. drugim podstavkom Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća, kako je izmijenjena člankom 8. Uredbe (EU) br. 1310/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju određenih prijelaznih odredaba o potpori ruralnom razvoju Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) i o izmjenama Uredbe (EU) br. 1305/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu sredstava i njihove raspodjele za godinu 2014. i o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 i uredaba (EU) br. 1307/2013, (EU) br. 1306/2013 i (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu njihove primjene u godini 2014. (5), propisuje se da se članak 30. Uredbe (EZ) br. 1290/2005 primjenjuje na poravnanje računâ za izdatke koji su nastali i plaćanja koja su izvršena za poljoprivrednu financijsku godinu 2013.
(2)
U skladu s člankom 30. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005 Komisija donosi odluku o poravnanju računâ agencija za plaćanja iz članka 6. te Uredbe na temelju godišnjih financijskih izvještaja koje podnose države članice, popraćenih podacima koji su potrebni za poravnanje računâ i potvrdom o cjelovitosti, točnosti i istinitosti financijskih izvještaja i izvješća koja su utvrdila tijela za ovjeravanje.
(3)
U skladu s člankom 5. stavkom 1. drugim podstavkom Uredbe (EZ) br. 883/2006, za financijsku godinu 2013. uzimaju se u obzir izdaci koje je država članica imala od 16. listopada 2012. do 15. listopada 2013.
(4)
U članku 10. stavku 2. prvom podstavku Uredbe Komisije (EZ) br. 885/2006 propisuje se da se iznosi čiji povrat treba osigurati od države članice ili koje treba platiti državi članici, a u skladu s odlukom o poravnanju računâ iz članka 10. stavka 1. prvog podstavka te Odluke, utvrđuju oduzimanjem iznosa mjesečnih plaćanja za predmetnu financijsku godinu, tj. 2013., od izdataka priznatih za istu godinu u skladu sa stavkom 1. Komisija za navedeni iznos umanjuje ili uvećava mjesečno plaćanje koje se odnosi na izdatke ostvarene u drugom mjesecu nakon mjeseca u kojem je donesena odluka o poravnanju računâ.
(5)
Komisija je provjerila podatke koje su države članice podnijele te je rezultate svojih provjera, zajedno s potrebnim izmjenama, priopćila državama članicama prije 31. ožujka 2014.
(6)
Da bi Komisija donijela odluku o cjelovitosti, točnosti i istinitosti podnesenih godišnjih financijskih izvještaja, treba biti zadovoljna s godišnjim financijskim izvještajima i pratećim dokumentima koje dostavljaju određene agencije za plaćanja. U Prilogu I. navode se poravnani iznosi i iznosi čiji povrat treba osigurati od država članica ili koje treba platiti državama članicama za koje se utvrdilo da su financijski izvještaji potpuni, točni i istiniti.
(7)
Podatke koje su dostavile određene druge agencije za plaćanja potrebno je dodatno istražiti te se njihovi računi ne mogu poravnati u ovoj Odluci. U Prilogu II. navode se predmetne agencije za plaćanja.
(8)
Na temelju članka 9. stavka 4. Uredbe (EZ) br. 883/2006 svako prekoračenje rokova u kolovozu, rujnu i listopadu uzima se u obzir u odluci o godišnjem poravnanju računâ. Neki izdaci koje su određene države članice prijavile tijekom tih mjeseci u 2013. ostvareni su nakon isteka primjenjivih rokova. Ovom Odlukom trebalo bi u skladu s time utvrditi odgovarajuća smanjenja iznosa koje treba poravnati.
(9)
U skladu s člankom 17. Uredbe (EZ) br. 1290/2005 i člankom 9. Uredbe (EZ) br. 883/2006 Komisija je nakon knjiženja izdataka za financijsku godinu 2013. već smanjila ili suspendirala određeni broj mjesečnih plaćanja zbog premašivanja gornjih granica ili prekoračenja rokova za plaćanje. Pri donošenju sadašnje odluke Komisija uzima u obzir smanjene ili suspendirane iznose kako bi se izbjegla sva neprikladna ili nepravovremena plaćanja kojima se nadoknađuju iznosi koje bi kasnije mogli biti predmet financijske korekcije. Dotični iznosi mogu se, prema potrebi, dalje ispitati u okviru postupka potvrde o sukladnosti u skladu s člankom 31. Uredbe (EZ) br. 1290/2005. U tom cilju sadašnjom Odlukom ne dovode se u pitanje moguće buduće odluke o sukladnosti koje Komisija može donijeti u skladu s člankom 31. Uredbe (EZ) br. 1290/2005.
(10)
U članku 10. stavku 1. drugom i trećem podstavku Uredbe (EZ) br. 885/2006 predviđeno je se da se odlukom o poravnanju računâ određuju iznosi kojima se terete EU i predmetna država članica u skladu s člancima 32. i 33. Uredbe (EZ) br. 1290/2005. U skladu s člankom 119. stavkom 1. drugim podstavkom Uredbe (EU) br. 1306/2013 postupak u okviru članka 30. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005 nastavlja se primjenjivati na izdatke koji su nastali i plaćanja koja su izvršena za financijsku godinu 2013. Tijekom poljoprivredne financijske godine 2013. na snazi su bili članci 32. i 33., stoga bi u odluci o poravnanju računâ u pogledu financijske godine 2013. trebalo uzeti u obzir iznose nastale njihovom primjenom.
(11)
U skladu s člankom 32. stavkom 5. Uredbe (EZ) br. 1290/2005 predmetna država članica snosi 50 % financijskih posljedica neizvršenog povrata nepravilnosti ako do povrata tih nepravilnosti nije došlo u roku od četiri godine od prvog upravnog ili sudskog nalaza ili u roku od osam godina ako je postupak povrata predmet tužbe pred nacionalnim sudovima. Na temelju članka 32. stavka 3. te Uredbe države članice obvezne su podnijeti Komisiji, zajedno s godišnjim financijskim izvještajima, i sažeto izvješće o postupcima povrata poduzetima zbog nepravilnosti. Detaljna pravila o primjeni obveze obavješćivanja o iznosima čiji povrat treba osigurati, a koju imaju države članice, utvrđena su u Uredbi Komisije (EZ) br. 885/2006. U Prilogu III. te Uredbe nalazi se tablica koju su države članice morale dostaviti u 2014. Na temelju tablica koje države članice ispune Komisija treba odlučiti o financijskim posljedicama neizvršenog povrata nepravilnosti starijih od četiri odnosno osam godina. U tom cilju sadašnjom Odlukom ne dovode se u pitanje moguće buduće odluke o sukladnosti koje Komisija može donijeti u skladu s člankom 32. stavkom 8. Uredbe (EZ) br. 1290/2005.
(12)
U skladu s člankom 32. stavkom 6. Uredbe (EZ) br. 1290/2005 i na temelju članka 10. Uredbe (EZ) br. 885/2006 države članice mogu odlučiti ne provoditi postupak povrata. Takva odluka može se donijeti samo ako već nastali troškovi ili troškovi koji će vjerojatno nastati prekoračuju iznos povrata ili ako je povrat nemoguć zbog insolventnosti, zabilježene i priznate prema nacionalnom pravu, dužnika ili osoba zakonski odgovornih za nepravilnost. Ako je ta odluka donesena u roku od četiri godine od prvog upravnog ili sudskog nalaza ili u roku od osam godina ako je postupak povrata predmet tužbe pred nacionalnim sudovima, proračun EU-a snosi 100 % financijskih posljedica neizvršenog povrata. Iznosi za koje je država članica odlučila ne provoditi postupak povrata i razlozi te odluke navode se u sažetom izvješću koje predmetne države članice dostavljaju u skladu s člankom 32. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 1290/2005. U okviru sadašnje Odluke Komisija ne bi trebala teretiti predmetne države članice s tim iznosima, a njihove bi financijske posljedice stoga trebao snositi proračun EU-a. U tom cilju sadašnjom Odlukom ne dovode se u pitanje moguće buduće odluke o sukladnosti koje Komisija može donijeti u skladu s člankom 32. stavkom 8. Uredbe (EZ) br. 1290/2005.
(13)
U skladu s člankom 30. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1290/2005 sadašnjom Odlukom ne dovode se u pitanje moguće buduće odluke o sukladnosti koje Komisija može donijeti kako bi iz financiranja Europske unije isključila izdatke koji nisu ostvareni u skladu s pravilima Europske unije,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Uz izuzetak agencija za plaćanja iz članka 2., ovime se poravnavaju računi agencija za plaćanja država članica u pogledu izdataka koje je financirao Europski fond za jamstva u poljoprivredi (EFJP) za financijsku godinu 2013.
Iznosi čiji povrat treba osigurati od države članice ili koje treba platiti državi članici u skladu s ovom Odlukom, uključujući one proizašle iz primjene članka 32. stavka 5. Uredbe (EZ) br. 1290/2005, navode se u Prilogu I.
Članak 2.
Za financijsku godinu 2013. računi agencija za plaćanja država članica u pogledu izdataka koje je financirao EFJP, a koji su navedeni u Prilogu II., odvajaju se od ove Odluke i bit će predmet buduće odluke o poravnanju računâ.
Članak 3.
Sadašnjom Odlukom ne dovode se u pitanje moguće buduće odluke o sukladnosti koje Komisija može donijeti u skladu s člankom 31. (EZ) br. 1290/2005 kako bi iz financiranja Europske unije isključila izdatke koji nisu ostvareni u skladu s pravilima Europske unije.
Članak 4.
Ova je Odluka upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 29. travnja 2014.