KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 471/2014
af 13. maj 2014
om indførelse af en endelig udligningstold på importen af solcelleglas med oprindelse i Folkerepublikken Kina
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 15, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Indledning
(1)
Den 27. april 2013 offentliggjorde Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) en meddelelse (»indledningsmeddelelsen«) (2) i Den Europæiske Unions Tidende om indledningen af en antisubsidieprocedure vedrørende importen til Den Europæiske Union af solcelleglas med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«).
(2)
Undersøgelsen blev indledt af Kommissionen på grundlag af en klage indgivet den 14. marts 2013 af EU ProSun Glass (»klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for over 25 % af den samlede EU-produktion af solcelleglas. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt subsidiering sted af solcelleglas, og for væsentlig skade som følge heraf, hvilket Kommissionen anså for tilstrækkeligt til at berettige indledningen af en undersøgelse.
(3)
I overensstemmelse med artikel 10, stk. 7, i forordning (EF) nr. 597/2009 (»grundforordningen«) underrettede Kommissionen før indledningen af proceduren Folkerepublikken Kinas regering (»den kinesiske regering«) om, at den havde modtaget en behørigt dokumenteret klage med påstand om, at subsidieret import af solcelleglas med oprindelse i Kina forvoldte EU-erhvervsgrenen væsentlig skade. Kommissionen indbød den kinesiske regering til konsultationer med henblik på at klarlægge situationen med hensyn til klagens indhold og nå til en gensidigt tilfredsstillende løsning.
(4)
Den kinesiske regering tog imod tilbuddet om konsultationer, som efterfølgende blev gennemført. Det lykkedes ikke at nå frem til en gensidigt tilfredsstillende løsning under konsultationerne. Kommissionen noterede sig imidlertid de bemærkninger, der blev fremsat af den kinesiske regering vedrørende de ordninger, som er opført i klagen. Efter konsultationerne fremsendte den kinesiske regering en række indlæg.
2. Sideløbende antidumpingprocedure
(5)
Den 28. februar 2013 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (3) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Unionen af solcelleglas med oprindelse i Kina.
(6)
Den 27. november 2013 indførte Kommissionen en midlertidig antidumpingtold på importen af solcelleglas med oprindelse i Kina ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1205/2013 (4).
(7)
Skadesanalysen i denne antisubsidieundersøgelse og den sideløbende antidumpingundersøgelse bygger på samme definition af EU-erhvervsgrenen, de samme repræsentative EU-producenter og den samme undersøgelsesperiode og førte til identiske konklusioner, medmindre andet er angivet. Dette blev fundet hensigtsmæssigt for at ensarte skadesanalysen og nå frem til konsekvente konklusioner i begge procedurer. Derfor blev de bemærkninger om skadesaspekter, der blev fremsat i en af disse procedurer, taget i betragtning i begge procedurer.
3. Parter, som er berørt af proceduren
(8)
Kommissionen underrettede officielt klagerne, de øvrige kendte EU-producenter, de kendte eksporterende producenter i Kina, de importører, leverandører, forhandlere, brugere og sammenslutninger, som, den vidste, var berørt af proceduren, samt de kinesiske myndigheder om indledningen af undersøgelsen. I indledningsmeddelelsen blev alle parter, der var berørt af undersøgelsen, opfordret til at kontakte Kommissionen og give sig til kende.
(9)
De interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen.
(10)
Klagerne, de eksporterende producenter i Kina, importørerne og de kinesiske myndigheder fremsatte deres synspunkter. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
3.1. Stikprøveudtagning
(11)
Kommissionen meddelte i indledningsmeddelelsen, at den måske ville begrænse antallet af eksporterende producenter i Kina, ikke forretningsmæssigt forbundne importører og EU-producenter, der ville blive undersøgt, til et rimeligt antal ved at udtage en stikprøve i overensstemmelse med grundforordningens artikel 27.
3.2. Stikprøveudtagning af EU-producenter
(12)
Kommissionen udtog en stikprøve på fem virksomheder ud af de otte producenter, der gav sig til kende, på grundlag af den største repræsentative salgsmængde af samme vare i undersøgelsesperioden (»UP«).
(13)
Efter kontrolbesøgene besluttede Kommissionen at udelade en af de fem virksomheder i stikprøven, da denne virksomhed blev anset for ikke at være repræsentativ for EU-erhvervsgrenen, fordi den som den eneste af de otte producenter, der gav sig til kende, befandt sig i en opstartsfase. Derfor var der ifølge Kommissionen en risiko for, at skadesindikatorerne, især rentabiliteten, ikke ville have givet et rimeligt billede af EU-erhvervsgrenens situation, hvis den blev inddraget.
(14)
Derfor kom den endelige stikprøve til at bestå af fire EU-producenter. Deres produktion tegnede sig for 79 % af EU-erhvervsgrenens salg på EU-markedet i UP. Stikprøven blev derfor anset for at være repræsentativ for EU-erhvervsgrenen.
(15)
Tre EU-producenter anmodede i henhold til grundforordningens artikel 29 om, at deres identitet forblev fortrolig. De hævdede, at fremlæggelse af oplysninger om deres identitet kunne føre til en risiko for omfattende negative konsekvenser for deres erhvervsaktiviteter. Kommissionen undersøgte begrundelserne og accepterede deres anmodning. I betragtning af det begrænsede antal producenter i Unionen blev der ikke oplyst andre navne i dokumentet med den generelle fremlæggelse af oplysninger, da dette ville gøre det muligt at identificere de virksomheder, der anmodede om anonymitet.
(16)
Identiteten på virksomheden Interfloat Corporation/GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (»GMB/IF«) var dog allerede offentligt kendt, da den havde erklæret, at den er en af de virksomheder, der støtter klagen. Virksomheden blev derfor nævnt i dokumentet med den generelle fremlæggelse af oplysninger.
(17)
I den ikke fortrolige udgave af sine bemærkninger til fremlæggelsen af oplysninger nævnte klageren tre EU-producenter, der havde indstillet deres virksomhed (Guardian, AGC og Centrosolar Glass), og en fjerde virksomhed, som havde nedbragt sin produktion betydeligt (Saint Gobain).
3.3. Stikprøveudtagning af eksporterende producenter i Kina
(18)
I indledningsmeddelelsen blev alle eksporterende producenter i Kina anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og afgive de oplysninger, der blev anmodet om i indledningsmeddelelsen, inden for en bestemt frist.
(19)
Ni eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter indsendte de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. De samarbejdsvillige virksomheder dækkede næsten 100 % af den indberettede eksport af solcelleglas til Unionen i 2012.
(20)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 27 udtog Kommissionen en stikprøve på fire eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter ud fra den største repræsentative eksportmængde af den pågældende vare, som med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. Stikprøven tegnede sig for 76 % af den samlede eksportmængde til Unionen af den pågældende vare i UP.
(21)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 27, stk. 2, underrettede Kommissionen alle interesserede parter i stikprøven, og de blev opfordret til at fremsætte bemærkninger. Der blev ikke modtaget nogen bemærkninger.
3.4. Individuel undersøgelse
(22)
Ingen eksporterende producent i Kina anmodede om individuel undersøgelse, jf. grundforordningens artikel 27, stk. 3.
3.5. Stikprøveudtagning af ikke forretningsmæssigt forbundne importører og brugere
(23)
Fire ikke forretningsmæssigt forbundne importører udfyldte det stikprøveskema, som var vedlagt indledningsmeddelelsen, og der var to importører og tolv brugere, der besvarede spørgeskemaet. I betragtning af det lave antal samarbejdsvillige importører blev stikprøveudtagning ikke nødvendig.
4. Spørgeskemabesvarelser og kontrolbesøg
(24)
Der blev sendt spørgeskemaer til den kinesiske regering og til de eksporterende producenter i stikprøven, til EU-producenterne i stikprøven, til alle de importører, der havde givet sig til kende, og til alle de brugere, der havde givet sig til kende. Den kinesiske regering fik også tilsendt et tillæg til det spørgeskema, de fik tilsendt, og blev anmodet om at videresende det til statsejede forretningsbanker (state-owned commercial banks - SOCB) i Kina, som havde lånt midler til virksomhederne i stikprøven i UP. Den kinesiske regering erklærede, at den havde videresendt tillægget til de berørte banker, men at den ikke havde modtaget nogen svar.
(25)
Der blev modtaget spørgeskemabesvarelser fra de fire kinesiske eksporterende producenter i stikprøven, alle stikprøveudvalgte EU-producenter, to ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importører og 12 brugere.
(26)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, der blev indsendt af de interesserede parter, og som den anså for nødvendige for en endelig fastlæggelse af subsidiering, deraf følgende skade og Unionens interesser. Der blev aflagt følgende kontrolbesøg hos:
a)
Eksporterende producenter i Kina:
-
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd Flat Solar Glass Group Co., Ltd Shanghai Flat Glass Co., Ltd Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd. (»Flat Solar Group«)
-
Henan Yuhua Photovoltaic New Material Co., Ltd
-
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd. (»Xinyi PV«)
b)
Den kinesiske regering:
-
Det kinesiske handelsministerium, Beijing
-
China Banking Regulatory Commission, Beijing
c)
EU-producenter:
-
GMB/IF, Tyskland
-
[Fortrolig]
-
[Fortrolig]
-
[Fortrolig]
-
[Fortrolig]
d)
Ikke forretningsmæssigt forbundne importører:
-
Vetrad NV, Nederlandene
e)
Brugere:
-
Sunerg Solar SRL, Italien
-
Viessmann Faulquemont SAS, Frankrig.
(27)
Alle interesserede parter fik tilsendt et dokument med fremlæggelse af oplysninger, som indeholdt de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke Kommissionen foreslog at indføre udligningstold på solcelleglas med oprindelse i Folkerepublikken Kina. Alle parter blev underrettet om den frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til fremlæggelsen af oplysninger.
(28)
De indkomne bemærkninger fra de interesserede parter blev gennemgået og taget i betragtning, når dette var relevant.
(29)
Den kinesiske regering hævdede, at dette dokument med fremlæggelse af oplysninger ikke opfyldte de standarder, der er fastlagt i artikel 22, stk. 3 og 5, i SCM-aftalen, da det ikke indeholdt tilstrækkeligt detaljerede oplysninger om undersøgelsesmyndighedens konklusioner. Den kinesiske regering gav imidlertid ikke noget konkret eksempel herpå. Kommissionen har gennemgået dokumentet nøje og er af den opfattelse, at dokumentet indeholder tilstrækkelige oplysninger til, at den kinesiske regering kan udøve sin ret til forsvar.
(30)
Visse oplysninger kunne ikke indgå i fremlæggelsen af oplysninger, da det var fortrolige forretningsoplysninger, og de blev kun givet til de berørte stikprøveudvalgte eksporterende producenter. De eksporterende producenter i stikprøven fik tilsendt en fortrolig specifik fremlæggelse af oplysninger med beregninger og oplysninger om hver enkelt ordning og udligningsberettiget fordel og fik 25 dage til at fremsætte bemærkninger.
5. Undersøgelsesperiode
(31)
Undersøgelsen af subsidiering og skade omfattede perioden fra 1. januar 2012 til 31. december 2012 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 1. januar 2009 til udgangen af UP (»den betragtede periode«).
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(32)
Den undersøgte vare er solcelleglas bestående af hærdet planglas af natronkalk med et jernindhold på under 300 ppm, en soltransmission på over 88 % (målt i henhold til AM1,5 300-2 500 nm), en varmebestandighed på indtil 250 °C (målt i henhold til EN 12150), en temperatursvingningsmodstand på Δ 150K (målt i henhold til EN 12150) og en mekanisk modstandsdygtighed på 90 N/mm2 eller mere (målt i henhold til EN 1288-3) (»den pågældende vare«, såkaldt »solcelleglas«). Den pågældende vare er i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 7007 19 80.
2. Samme vare
(33)
Undersøgelsen har vist, at den pågældende vare, den vare, der fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i Kina, og den vare, der fremstilles og sælges i Unionen af EU-erhvervsgrenen, har samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. De betragtes derfor som identiske, jf. grundforordningens artikel 2, litra c).
3. Varedækning
(34)
En ikke forretningsmæssigt forbundet importør anmodede om, at gartnerglas til drivhuse holdes uden for undersøgelsen, og hævdede, at der til drivhuse anvendes mange forskellige størrelser glas, hvorimod solcelleglas kun produceres i bestemte størrelser. Importøren fremlagde også et certifikat, der viste, at en del af virksomhedens import bestod af glas med et jernindhold på over 300 ppm. Som følge heraf falder denne import uden for varedækningen. For så vidt angår den resterende del af virksomhedens import, er Kommissionen af den opfattelse, at trods forskellen i størrelse kan disse glasplader også anvendes som solcelleglas. For at omgå tolden kunne importører f.eks. bestille større glasplader, end de behøver, og dernæst skære glasset til i Unionen. Derfor er gartnerglas med et jernindhold på under 300 ppm omfattet af varedækningen for den pågældende vare.
(35)
En anden ikke forretningsmæssigt forbundet importør hævdede, at det møbelglas, som denne importerer (og som anvendes til glashylder, panelfyldninger, bordplader, skydedørspaneler, varer til overpaneler mv.), har de samme eller næsten de samme tekniske egenskaber som solcelleglas, men anmodede om, at det blev holdt uden for undersøgelsens varedækning, da det har et andet endeligt anvendelsesformål.
(36)
Ud fra den forelagte dokumentation lader hovedparten af det glas, som denne ikke forretningsmæssigt forbundne importør importerer, imidlertid ikke til at have alle de samme tekniske egenskaber som solcelleglas, jf. ovenfor. Navnlig har seks typer af importeret glas et jernindhold på langt over 300 ppm, mens en type af importeret glas har et jernindhold på under 300 ppm, men dens soltransmission er betydeligt lavere end det minimum på 88 %, der skal opfyldes, for at glasset kan defineres som solcelleglas.
(37)
Importøren hævdede, at selv om disse typer glas ikke opfylder en af de tekniske egenskaber ved solcelleglas som beskrevet ovenfor, opfylder de den primære klassifikation for solcelleglas, dvs. »hærdet planglas af natronkalk«. Kommissionen er imidlertid af den opfattelse, at kun de glastyper, der opfylder alle de tekniske egenskaber ved solcelleglas, falder ind under undersøgelsens varedækning. Derfor falder alle ovennævnte glastyper, som importeres af nævnte importør, uden for varedækningen i denne undersøgelse.
(38)
Af hensyn til retssikkerheden bør det gøres klart, at enhver type gartnerglas og møbelglas, som opfylder de tekniske egenskaber, der er fastlagt i betragtning 32, er omfattet af varedækningen for den pågældende vare, da de kan anvendes som solcelleglas.
(39)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gjorde samme importør gældende, at eftersom solcelleglas, der også kan anvendes som møbelglas, ikke var udelukket fra varedækningen, medfører dette administrative byrder og forsinkelser for virksomhederne. Dette skyldes angiveligt, at virksomhederne er forpligtet til at sende prøvningsrapporter til toldmyndighederne i Unionen, hver gang toldmyndighederne er i tvivl om, hvorvidt de importerede varer er omfattet af foranstaltningerne.
(40)
Kommissionen mener, at disse typer glas ikke bør udelukkes fra undersøgelsens varedækning, fordi solcelleglas potentielt kan anvendes som gartnerglas og møbelglas. For at sikre tilstrækkelig beskyttelse af EU-erhvervsgrenen mod de skadelige virkninger af subsidier, der udlignes, bør smuthuller, der kan muliggøre omgåelse, undgås. Den positive virkning af tilstrækkelig beskyttelse opvejer de negative virkninger af den yderligere administrative byrde, som den berørte importør angiveligt blev pålagt.
(41)
Samme importør hævdede også, at floatglas bør udelukkes fra varedækningen, da det har en anderledes produktionsproces end valset glas, som importøren opfatter som den eneste type solcelleglas. Importøren hævdede, at møbelvarer af floatglas ikke kan anvendes som solcelleglas og derfor bør udelukkes fra varedækningen i undersøgelsen. Floatglas kan imidlertid ikke udelukkes fra varedækningen i undersøgelsen, da det opfylder alle de tekniske egenskaber, der er fastlagt ovenfor. Fortrolige dokumenter modtaget fra interesserede parter i løbet af undersøgelsen har vist, at floatglas kan anvendes som solcelleglas, og at det produceres af både EU-erhvervsgrenen og de kinesiske eksportører. Dette bekræftes af offentligt tilgængelige oplysninger på internettet (5). Floatglas er derfor fortsat omfattet af undersøgelsens varedækning.
C. SUBSIDIE
1. Indledning
(42)
Klageren hævdede, at Kina subsidierer sin solcelleglasindustri. Klagen indeholder umiddelbare beviser for flere subsidiepraksisser i både lovgivning og en række politik- og planlægningsdokumenter, som udgør grundlaget for statsstøtte til sektoren.
(43)
Kommissionen gennemgik og analyserede de dokumenter, der var nævnt i klagen, og de yderligere dokumenter, som blev indsendt af den kinesiske regering og af stikprøveudvalgte eksporterende producenter i forbindelse med undersøgelsen, og konstaterede, at mange af disse dokumenter viser, at solcelleglasindustrien i Kina får præferencebehandling på mange områder.
(44)
Den kinesiske regering har placeret solcelleglasindustrien blandt »nøgleindustrierne« i den 12. femårsplan (6). Den kinesiske regering har også fremlagt et særligt politikpapir, »The 12th Five Year Plan for the Solar Photovoltaic Industry«. Heri udpeges glas som et vigtigt hjælpemateriale til solcelleindustrien, hvortil indenlandsk produktion er påkrævet. Ifølge planen skal regeringen støtte industriel udvikling og teknologisk innovation og tiltrække midler til industrien.
(45)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering Kommissionens henvisning til den 12. femårsplan i forbindelse med solcelleglas. Dette blev afvist, da solcelleglas udtrykkeligt er nævnt i planen i kapitel 9, kolonne 6, under »Key fields of development of manufacturing«. Den kinesiske regerings prioriteter for den periode, der er omfattet af den 12. femårsplan, fremgår klart, og en af disse prioriteter er fremstillingen af solcelleglas.
(46)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering Kommissionens fortolkning af »12th Five Year Plan for the Solar Photovoltaic Industry« og lod forstå, at den ikke var enig i Kommissionens konklusioner. Dette blev imidlertid afvist, da det klart er i strid med oplysninger fra andre kinesiske regeringsmyndigheder. Under besøget hos den kinesiske regering forklarede ministeriet for industri og informationsteknologi selv, at solcelleglas er omfattet af denne plan, som fokuserer stærkt på at forbedre kvaliteten, da kvalitetssolcelleglas er af afgørende betydning for at fremme solcelleindustrien.
(47)
Betydningen af innovation og nye materialer i almindelighed fremgår af »12th Five Year Industrial Technology Innovation Programme« (7), der har til formål at gennemføre femårsplanen, og også af »Long term Science and Technology Development Plan« (8). Den stærke fokus på teknologisk innovation omfatter udvikling af nye materialer. I den forbindelse er der også en specifik henvisning til solcelleglas.
(48)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering Kommissionens konklusioner og sagde, at solcelleglas ikke var nævnt i nogen af disse dokumenter. Kommissionen bemærker, at begge disse dokumenter har til formål at yde særlig støtte til højteknologiske virksomheder, jf. betragtning 401 og 402 i Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1239/2013 (9) (»solpanelforordningen«), hvor de samme argumenter blev fremført af den kinesiske regering. Begge dokumenter gennemfører den 12. femårsplan og planen for solcelleindustrien og bistår højteknologiske virksomheder og virksomheder, der anvender ny teknologi, som omfatter mange solcelleglasfabrikanter.
(49)
Af »Decision No 40 of the State Council on Promulgating and Implementing the »Temporary Provisions on Promoting the Industrial Structure Adjustment«« (som sammen med de vedhæftede »Temporary Provisions on Promoting the Industrial Structure Adjustment« benævnes »afgørelse nr. 40«) fremgår det, at den kinesiske regering aktivt vil støtte udviklingen af sektoren for ny energi og fremme udviklingen af solenergi (10); den pålægger alle finansieringsinstitutter kun at yde kreditstøtte til tilskyndede projekter (den kategori, hvortil solcelleprojekterne hører); og den lover gennemførelse af »other preferential policies on the encouraged projects« (11).
(50)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering Kommissionens fortolkning af både artikel 5 og artikel 17 i »Temporary Provisions on Promoting the Industrial Structure Adjustment«. Den kinesiske regering hævdede, at solcelleglas ikke er nævnt i artikel 5. Da fremme af solenergi, hvortil der kræves solcelleglas, imidlertid er nævnt heri, mener Kommissionen, at dette omfatter solcelleglas som led i de midlertidige bestemmelser.
(51)
Den kinesiske regering anfægtede dernæst Kommissionens opfattelse af artikel 17, hvoraf det ganske vist fremgår, at det kun er tilskyndede erhvervsgrene, der bør modtage kreditstøtte, men ifølge hvilken dette bør ske »ifølge kreditprincipperne« snarere end på et præferencegrundlag.
(52)
Der blev ikke i forbindelse med kontrolbesøget hos virksomhederne i stikprøven eller under besøget hos den kinesiske regering fundet dokumentation for, at denne bestemmelse var overholdt. De berørte banker var ikke samarbejdsvillige i forbindelse med undersøgelsen med henblik på at efterprøve denne bestemmelse. Undersøgelsen har faktisk vist, at visse virksomheder nyder godt af præferencelånepolitikkerne. Kommissionen afviser derfor den kinesiske regerings påstand om, at udlån til solcelleglasindustrien skete »ifølge kreditprincipperne«. Det vigtigste er fortsat, at alle finansieringsinstitutter skal yde kredit til tilskyndede erhvervsgrene, og fremstilling af solcelleglas er omfattet heraf, og at den støtte faktisk ydes på præferencevilkår.
(53)
I 2011 gav National Development and Reform Commission statsrådet en henstilling om at revidere programmet i afgørelse nr. 40. Statsrådet udstedte »Decision No. 9 of the State Council on Promulgating and Implementing the Guidance Catalogue for the Industrial Structure Adjustment« (»afgørelse nr. 9«). I dette dokument tilskyndes den kinesiske regering og offentlige organer til at »styre udviklingen i relevante virksomheder og fremme opgradering af den industrielle struktur.« Punkt 12, stk. 2, i afgørelse nr. 9 omhandler specifikt tilskyndelse til fremstilling af »ultra-clear float glass for solar energy industry«.
(54)
De nationale retningslinjer for mellem- og langsigtet videnskabelig og teknologisk udvikling (2006-2020) (The National Outline for the Medium and Long-term Science and Technology Development (2006-2020)) vedtaget af den kinesiske regering giver tilsagn om at »give førsteprioritet til politikfinansiering«, »tilskynde finansieringsinstitutterne til at yde præferencekreditstøtte til store nationale videnskabelige og teknologiske industrialiseringsprojekter«, »tilskynde finansieringsinstitutterne til at forbedre og styrke de finansielle tjenester til højteknologiske virksomheder« og »gennemføre præferencebeskatningspolitikker til fremme af udviklingen i højteknologiske virksomheder«.
(55)
Solcelleglasproduktion falder ind under beskrivelsen af en højteknologisk virksomhed, hvilket fremgår af antallet af producenter med status af højteknologisk virksomhed og virksomhed, der anvender ny teknologi, og er en ny erhvervsgren både i Kina og i Unionen. I den sammenhæng påpeger Kommissionen også, at en af virksomhederne i stikprøven modtog et særligt tilskud fra National Development and Reform Commission (»NDRC«) for at belønne den for sin innovation inden for solcelleglas, hvilket klart viser den kinesiske regerings interesse i denne højteknologiske sektor.
(56)
Klageren har gjort gældende, at de påståede subsidier består af de ordninger, der er opført i afdeling C.2 nedenfor. Efter kontrollen af virksomhederne i stikprøven i Kina og et besøg hos den kinesiske regering analyserede Kommissionen disse ordninger, hvor stikprøveudvalgte virksomheder opnåede en fordel i UP.
2. Andre identificerede subsidieordninger
(57)
I forbindelse med kontrollen af de stikprøveudvalgte virksomheder bragte en analyse af deres interne registre subsidier fra myndigheder på provins-, by- og amtsplan samt lokalt plan frem i lyset. Disse subsidier var ikke blevet udtrykkeligt nævnt i klagen. Ud fra de oplysninger, som Kommissionen har til rådighed, er det uklart, om disse er ad hoc-subsidier eller lokale subsidieprogrammer. Disse ordningers lokale karakter betyder imidlertid, at klagerne ikke med rimelighed kunne forventes at have et indgående kendskab til disse subsidier, og derfor er der ingen direkte omtale af disse subsidier i klagen.
(58)
Kommissionen tilbød yderligere konsultationer med den kinesiske regering vedrørende disse øvrige subsidier, der er virksomheds- eller stedspecifikke, som blev fundet i registrene hos de stikprøveudvalgte virksomheder under kontrolbesøgene, og som ikke blev nævnt i klagen. Disse konsultationer blev tilbudt af Kommissionen for at sikre, at alt gik rigtigt og retfærdigt til i forbindelse med undersøgelsen. Den kinesiske regering afslog dette tilbud og hævdede, at et sådant tilbud ikke ville være i overensstemmelse med aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger (Agreement on Subsidies and Countervailing Measures - »SCM-aftalen«).
(59)
Kommissionen er af den opfattelse, at disse øvrige subsidier er nært knyttet til de former for foranstaltninger og praksisser, der var anført i klagen og indledningsmeddelelsen. Disse foranstaltninger indebærer samme slags finansielle bidrag og fordele med hensyn til den pågældende vare og falder dermed ind under definitionen af »subsidiepraksis eller -praksisser, der skal undersøges« (subsidy practice or practices to be investigated), som ifølge artikel 22, stk. 2, litra iii), i SCM-aftalen kræves præciseret i indledningsmeddelelsen. De ordninger, der er nævnt i indledningsmeddelelsen, er ikke udtømmende, hvilket fremgår af ordlyden »subsidierne består bl.a. af…« i afsnit 3. Kommissionen konkluderede derfor, at disse yderligere subsidier falder ind under anvendelsesområdet for denne procedure.
(60)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering Kommissionens fortolkning af SCM-aftalen og anførte, at Kommissionen efter dens mening ikke havde noget retsgrundlag for at udligne et specifikt subsidie til en stikprøveudvalgt eksporterende producent, selv om dette subsidie var direkte knyttet til den subsidiepraksis, der var blevet identificeret af klagerne. Kommissionen er ikke enig i den kinesiske regerings fortolkning af SCM-aftalen på dette punkt. Hvis klagerne har identificeret en subsidiepraksis, og der sammen med eksempler på nationale ordninger er konstateret lokale fordele inden for samme subsidiepraksis, mener Kommissionen, at den har ret til at udligne fordele, der er konstateret. Dette gælder især, hvis strukturen i, arten og virkningerne af de konstaterede fordele er de samme som for andre ordninger, der allerede er identificeret i klagen og indledningsmeddelelsen.
3. Manglende samarbejdsvilje og brug af de foreliggende faktiske oplysninger
(61)
Kommissionen underrettede den 18. december 2013 den kinesiske regering om, at den ville overveje at bruge de foreliggende faktiske oplysninger på grund af den manglende reaktion fra de statsejede forretningsbanker, som den kinesiske regering havde tilsendt det tillæg, den havde modtaget.
(62)
Den kinesiske regering svarede den 26. december 2013 og var uenig i den foreslåede anvendelse af artikel 28 mod de »angiveligt statsejede banker«, men bestred ikke, at bankerne ikke havde indsendt en besvarelse af spørgeskemaet. Den kinesiske regering bestred heller ikke, at disse banker var statsejede. Kommissionen havde derfor ingen anden mulighed end at bruge de bedste foreliggende faktiske oplysninger, for så vidt angår de oplysninger, der skulle have været afgivet af de statsejede forretningsbanker.
(63)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering anvendelsen af artikel 28 som erstatning for de oplysninger, der blev anmodet om i det tillæg, som blev sendt til de statsejede forretningsbanker. Kommissionen bestrider ikke, at den kinesiske regering indsendte oplysninger i forbindelse med denne undersøgelse, og Kommissionen analyserede dem og tog hensyn til dem, når det var nødvendigt. Når hverken den kinesiske regering eller de statsejede forretningsbanker eller virksomhederne kunne levere oplysninger f.eks. om kreditværdighed, måtte Kommissionen bruge »foreliggende faktiske oplysninger« i henhold til grundforordningens artikel 28.
(64)
For så vidt angår de øvrige subsidier, som ikke udtrykkeligt er nævnt i indledningsmeddelelsen med henvisning til et bestemt program, og som blev konstateret i forbindelse med kontrolbesøgene hos de eksporterende producenter i stikprøven, har Kommissionen anvendt al foreliggende dokumentation til at nå sine konklusioner. De konstaterede subsidier faldt ind under de typer af foranstaltninger og praksisser, der beskrives i indledningsmeddelelsen, og Kommissionen tilbød den kinesiske regering yderligere konsultationer vedrørende disse subsidier, men tilbuddet blev ikke taget op. Kommissionen mener, at disse subsidier er tæt knyttet til de typer af foranstaltninger og praksisser, der var anført i klagen og meddelelsen.
(65)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering Kommissionens konklusioner, for så vidt angår de subsidier, der blev konstateret i forbindelse med kontrolbesøget hos virksomhederne i stikprøven, og andre punkter vedrørende subsidieordningerne. Kommissionen ønsker at præcisere, at den ikke anvendte artikel 28 i disse tilfælde. Hvis samarbejdsviljen var god, men at der blot ikke kunne fremskaffes oplysninger - f.eks. det nøjagtige retsgrundlag for en engangssubsidieudbetaling - så blev den dokumentation, som den berørte virksomhed havde fremlagt, anvendt til at nå frem til en konklusion om, hvorvidt dette var et udligningsberettiget subsidie eller ej.
(66)
Den kinesiske regering hævder også, at Kommissionen ikke afgav tilstrækkelig information i fremlæggelsen af oplysninger, når den brugte de bedste foreliggende faktiske oplysninger i henhold til grundforordningens artikel 28. Denne påstand vedrører i realiteten anvendelsen af konklusionerne af tidligere undersøgelser, hvor samme subsidie blev undersøgt. Hvor dette er tilfældet, har Kommissionen henvist til de nøjagtige betragtninger i den pågældende forordning og opsummeret de argumenter, den fandt.
(67)
Den kinesiske regering bemærker, at dokumentet med fremlæggelse af oplysninger ikke beskriver særskilte engangssubsidier, der konstateres hos virksomhederne i stikprøven, særlig detaljeret. Dette havde til formål at beskytte fortrolige oplysninger fra virksomhederne i stikprøven til Kommissionen, og der er ingen mulighed for yderligere ikke fortrolige sammendrag. Der blev foretaget en fuldstændig, fortrolig fremlæggelse af oplysninger til den enkelte eksporterende producent i stikprøven. Hvis den eksporterende producent i stikprøven fremlagde retsgrundlaget, blev dette medtaget i fremlæggelsen af oplysninger over for virksomheden. Da den kinesiske regering blev tilbudt konsultationer vedrørende disse subsidier, fik den under alle omstændigheder også lejlighed til at afgive yderligere relevante oplysninger, hvilket den ikke gjorde.
4. Undersøgte ordninger
(68)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til den kinesiske regering og de eksporterende producenter i stikprøven og udbad sig oplysninger om følgende ordninger, som angiveligt indebar ydelse af subsidier til solcelleglasindustrien:
-
præferencelån til solcelleglasindustrien:
-
kreditlinjer og lavtforrentede lån ydet af statsejede forretningsbanker og offentlige udviklingsbanker (12)
-
eksportkreditsubsidieprogrammer
-
eksportgarantier
-
statsstøttede forsikringer til grønne teknologier (»Green express«)
-
finansielle fordele som f.eks. adgang til offshore-holdingselskaber
-
regeringens tilbagebetaling af lån
-
tilskudsprogrammer:
-
subsidier under ordningerne »Famous Brands« og »China World Top Brands«
-
»Funds for Outward Expansion of Industries in Guangdong Province«
-
statslig levering af varer og tjenester mod utilstrækkeligt vederlag:
-
levering af antimon
-
levering af energi
-
levering af brugsret til jord
-
direkte skattefritagelses- og skattenedsættelsesprogrammer:
-
indkomstskattefritagelser eller -nedsættelser under programmet »two free/three half«
-
indkomstskattenedsættelser for virksomheder med udenlandsk kapital baseret på geografisk placering
-
fritagelser for eller nedsættelser af indkomstskat for produktive virksomheder med udenlandsk kapital
-
indkomstskattenedsættelser for virksomheder med udenlandsk kapital, der køber udstyr fremstillet i Kina
-
skattemæssig udligning for FoU i virksomheder med udenlandsk kapital
-
præferencevirksomhedsskat for virksomheder med udenlandsk kapital, der er anerkendt som højteknologiske virksomheder og virksomheder, der anvender ny teknologi
-
skattenedsættelser for højteknologiske virksomheder og virksomheder, der anvender ny teknologi, som deltager i bestemte projekter
-
præferenceindkomstskattepolitik for virksomheder i den nordøstlige region
-
Guangdong-provinsens skatteprogrammer
-
skattefritagelse for udbytte mellem kvalificerede kinesiske virksomheder
-
programmer vedrørende indirekte skat og importtold:
-
momsfritagelse for anvendelse af importeret udstyr
-
momsnedsættelse for virksomheder med udenlandsk kapital, der køber udstyr produceret i Kina
-
fritagelse for moms og told på køb af anlægsaktiver under »Foreign Trade Development«-programmet
-
andre subsidier og andre subsidieprogrammer (herunder programmer på provins-, by- og amtsplan samt lokalt plan).
5. Præferencelån, anden finansiering, garantier og forsikringer
5.1. Præferencelån
a) Indledning
(69)
Kommissionen sendte den kinesiske regering et tillæg til videresendelse til statsejede forretningsbanker, offentlige udviklingsbanker og privatejede finansieringsinstitutter, der lånte penge til de stikprøveudvalgte virksomheder i UP. Den kinesiske regering orienterede Kommissionen om, at den gjorde det, men at den ikke modtog noget svar. Som nævnt ovenfor underrettede Kommissionen derfor den kinesiske regering om, at den på grund af manglende samarbejdsvilje ville anvende artikel 28 og de foreliggende faktiske oplysninger til at nå sine konklusioner vedrørende dette punkt.
b) Retsgrundlag
(70)
Følgende love indeholder bestemmelser om præferencelåneordninger i Kina: The Law of the PRC on Commercial Banks (»bankloven«), The General Rules on Loans udstedt af People’s Bank of China (»PBOC«) den 28. juni 1996 og afgørelse nr. 40 fra statsrådet, som anført ovenfor.
c) Konklusioner af undersøgelsen
(71)
Tidligere antisubsidieundersøgelser mod Kina har konkluderet, at banksystemet i Kina er domineret af statsejede banker eller banker, hvori staten har en kontrollerende interesse med hensyn til aktieposter. Begge betegnes som »statsejede forretningsbanker«. Kommissionen konstaterede også, at statsejede forretningsbanker udøver statslig myndighed. Kommissionen fandt intet bevis for, at situationen havde ændret sig. Som nævnt i betragtning 161 i solpanelforordningen, som er den seneste undersøgelse af dette emne, tegner de fem største statsejede forretningsbanker (Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank, Bank of Communications og ICBC) sig for over 50 % af banksektoren, for så vidt angår balancesummen.
(72)
Ud fra brugen af de foreliggende faktiske oplysninger, herunder oplysninger fra solpanelforordningen, fastholdes konklusionen om, at statsejede forretningsbanker er offentlige organer i henhold til grundforordningens artikel 2, litra b), jf. den detaljerede redegørelse i betragtning 158-168 i solpanelforordningen.
(73)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering denne konklusion og hævdede, at Kommissionen ikke havde anført grundene til, at den anså statsejede forretningsbanker for offentlige organer. Kommissionen afviser denne påstand, da grundene til, at den anser statsejede forretningsbanker for offentlige organer, er anført i betragtning 158-168 i solpanelforordningen, og da den kinesiske regering ikke fremlagde nogen oplysninger, som modsiger de bedste foreliggende faktiske oplysninger. Situationen kan kort beskrives således:
a)
Statsejede forretningsbanker har den største markedsandel og er de dominerende aktører på markedet i Kina.
b)
Ud fra de foreliggende faktiske oplysninger er statsejede forretningsbanker kontrolleret af regeringen i form af ejerskab og administrativ kontrol af deres kommercielle adfærd, herunder grænserne for de rentesatser, de kan tilbyde.
c)
Bankloven og andre love og forskrifter pålægger banker at yde lån i henhold til behovene i den nationale økonomi, yde kreditstøtte til tilskyndede projekter og prioritere højteknologiske virksomheder og virksomheder, der anvender ny teknologi.
(74)
Konklusionerne i disse betragtninger er af nyere dato, da de først blev offentliggjort ved udgangen af 2013, og de blev offentliggjort i fuldt kendskab til ændringen af politikken for rentegulve i Kina i juli 2013.
(75)
Som i tidligere undersøgelser forsøgte Kommissionen at efterprøve, hvilken rolle den kinesiske regering, og navnlig centralbanken People’s Bank of China (»PBOC«), spiller på de finansielle markeder og i banksektoren i forbindelse med låneordninger til solcelleglasindustrien. Samarbejdsviljen fra den kinesiske regering og PBOC var i almindelighed tilfredsstillende, men PBOC indsendte ikke den fulde ordlyd af »Circular on the issues about adjusting interest rates on deposits and loans« (YinFa (2004) 251), hvori der fastlægges rentegulve og rentelofter for udlån og indlån. For forretningsbankernes udlån (både statsejede forretningsbanker og privatejede kommercielle banker) og offentlige udviklingsbankers udlån fastlægger cirkulæret kun et gulv. For præferencelån og lån, for hvilke den kinesiske regering har vedtaget særlige regler, fastlægges det i cirkulæret, at rentesatserne ikke må bevæge sig opad. Den nøjagtige øvre grænse er fastlagt i de særlige regler, som gælder for disse lån.
(76)
Under Kommissionens kontrolbesøg fremførte PBOC, at dokumentet ikke kunne fremlægges, fordi det ikke var offentligt tilgængeligt på dens websted. Ved en søgning på internettet fandt man imidlertid en kopi af cirkulæret og en oversættelse til engelsk i en pakke af dokumenter, som den kinesiske regering havde givet til de australske myndigheder for nogle år siden (13). I mangel af en officiel kopi direkte fra den kinesiske regering har Kommissionen taget denne version som en korrekt og fuldstændig kopi af det pågældende cirkulære.
(77)
Cirkulæret viser, at PBOC påvirkede fastsættelsen af rentesatser for lån ydet i UP af statsejede forretningsbanker i Kina. Den kinesiske regering forklarede, at i juli 2013 afskaffede PBOC både udlånsrentegulve og -lofter. Dette blev noteret, men da det var efter udløbet af UP, påvirker det ikke den konklusion, der er fastlagt her. Under alle omstændigheder er det rentegulv, der var gældende i UP, ikke den eneste grund til, at Kommissionen anser statsejede forretningsbanker for offentlige organer. Konklusionerne i betragtning 158-168 i solpanelforordningen gælder derfor stadig.
(78)
Efter fremlæggelsen af oplysninger fremsatte den kinesiske regering en række bemærkninger til cirkulæret »YinFa (2004) 251« uden at give en forklaring på, hvorfor den fulde ordlyd af dette cirkulære ikke blev tilsendt Kommissionen, og uden at bekræfte, om den tekst, der blev tilsendt de australske myndigheder, og som Kommissionen fandt, var korrekt. Som det tidligere blev konstateret i forbindelse med solpanelundersøgelsen, fastlægger cirkulæret klart instrukserne fra PBOC til banker, for så vidt angår låneordninger. Som anført i tidligere undersøgelser er indholdet af dette cirkulære vigtigt for at forstå den rolle, som den kinesiske regering og PBOC spiller i ledelsen af banker og låneordninger.
(79)
Kommissionens konklusion forbliver som den var i solpanelforordningen, nemlig for det første, at ifølge artikel 34 i bankloven skal bankerne i Kina udøve deres lånevirksomhed i henhold til behovene i den nationale økonomi. Behovene i den nationale økonomi er fastlagt i den 12. femårsplan.
(80)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering Kommissionens fortolkning af artikel 34 i bankloven og fremførte, at »denne sætning er tvetydig og giver ikke nogen eksplicit vejledning til bankerne om at handle på en bestemt måde. Intet dokument beskriver behovene i den nationale økonomi, det være sig den 12. femårsplan eller enhver anden forskrift/afgørelse«.
(81)
Dette afviger fra den kinesiske regerings fortolkning af artikel 34 i solpanelundersøgelsen, hvor den beskrev denne som »neutral«. Kommissionen er uenig i den kinesiske regerings vurdering. Kommissionen er af den opfattelse - og den kinesiske regering har ikke påvist andet - at politikker vedrørende den nationale økonomi er fastsat i den 12. femårsplan og den specifikke plan for solcelleindustrien, og at finansieringsinstitutter tilskyndes til at yde lån til tilskyndede erhvervsgrene såsom solcelleglasindustrien.
(82)
Den kinesiske regering har henledt Kommissionens opmærksomhed på andre artikler i bankloven, nemlig artikel 4, 5 og 7, som bør sikre, at lån ydes uden indblanding og efter en kreditvurdering. Kommissionen erkender, at disse artikler findes, men bemærker, at den kinesiske regering, bankerne og de berørte virksomheder i stikprøven var ude af stand til at påvise, at lån blev ydet uden indblanding - i betragtning af præferencelånene til solcelleglasindustrien - og med en kreditvurdering - da der trods anmodninger herom ikke blev fremlagt nogen låneaftaler eller risikovurderinger, herunder kreditvurderinger, som bevismateriale, og de blev heller ikke fundet i forbindelse med lån ydet til nogen eksporterende producent i stikprøven.
(83)
For det andet pålægges bankerne at yde kreditstøtte til tilskyndede erhvervsgrene i henhold til afgørelse nr. 40 og afgørelse nr. 9, som har retsgyldighed. Den kinesiske regering bekræftede under kontrolbesøget i handelsministeriet, at solcelleglas er en tilskyndet erhvervsgren. Dette er i tråd med Industrial Restructuring Guidance Catalogue fra 2011, som den kinesiske regering fremsendte i sin besvarelse af spørgeskemaet, og som klassificerer solcelleglas i den tilskyndede kategori.
(84)
Afgørelse nr. 40 indeholder vejledning til alle finansieringsinstitutter i form af bindende instrukser om fremme af og støtte til tilskyndede erhvervsgrene, og solcelleglasindustrien udgør en tilskyndet erhvervsgren.
(85)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering Kommissionens vurdering af virkningen af afgørelse nr. 40 med tilknyttede forskrifter og afgørelse nr. 9. Kommissionen fremfører atter, at dens vurdering af både afgørelse nr. 40 og de tilknyttede forskrifter er, at de fastlægger behovene i den nationale økonomi. Heri opstilles en strategi for regeringen og for den finansielle sektor og især finansieringsinstitutters direkte lån til tilskyndede erhvervsgrene såsom solcelleglasindustrien.
(86)
Den kinesiske regering blev bedt om at præcisere, hvilken retlig status en afgørelse truffet af statsrådet som f.eks. afgørelse nr. 40 har. Dens eneste svar var, at det er en forskrift udstedt af statsrådet, som ikke indgår i kinesisk lovgivning. Men den fremlagde ingen dokumentation til støtte for dette argument. Den holdning, som den kinesiske regering indtager, er i strid med offentligt tilgængelige oplysninger, der beskriver statsrådet som den øverste administrative myndighed med administrative lovgivningsbeføjelser. Ifølge disse kilder er afgørelser fra statsrådet retligt bindende regler. (14) Ud fra de foreliggende faktiske oplysninger er Kommissionen derfor af den opfattelse, at afgørelse nr. 40 og de gennemførelsesafgørelser, der er knyttet hertil, f.eks. afgørelse nr. 9, er administrative forskrifter og derfor indgår i kinesisk lovgivning.
(87)
Kommissionen bekræfter derfor analysen i betragtning 191 i solpanelforordningen, hvori det konkluderes, at afgørelse nr. 40 og afgørelse nr. 9 er retligt bindende for andre offentlige organer og erhvervsdrivende.
(88)
Kommissionen analyserede også, hvorvidt den kinesiske regering overdrager til og/eller pålægger privatejede banker i Kina at yde præferencelån til solcelleglasproducenter, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv).
(89)
Artikel 34 i bankloven finder også anvendelse på privatejede banker i Kina. Den kinesiske regering og interesserede parter har ikke fremlagt dokumentation for, at den konklusion vedrørende den retlige situation, som man nåede frem til i betragtning 174 i solpanelforordningen, nemlig at den kinesiske regering giver dem instrukser på samme måde som statsejede banker, ophører med at være gældende. I artikel 34 i bankloven instrueres bankerne i at »udøve deres lånevirksomhed i henhold til nationaløkonomiens og samfundsudviklingens behov og i samme ånd som statens industripolitikker« (15). Dette indebærer som anført i betragtning 188 i solpanelforordningen, at lånestrategien hos både statsejede forretningsbanker og privatejede banker fastlægges af den kinesiske regering.
(90)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering den konklusion, at den overdrager til eller pålægger private banker i Kina at varetage funktioner, og den anfægtede navnlig den vægt, Kommissionen har tillagt artikel 34 i bankloven, og anførte, at »det, der udgør »den nationale økonomis behov«, er et fortolkningsspørgsmål og åbenbart kan variere, alt efter hvilken person/hvilket organ der gennemgår bestemmelsen«.
(91)
Det er bemærkelsesværdigt, at den kinesiske regering i forbindelse med sin uenighed i Kommissionens fortolkning ikke fremlagde sin egen fortolkning af sin egen lovgivning.
(92)
Kommissionen behøver imidlertid kun at henvise til konklusionerne i tidligere undersøgelser og til de foreliggende faktiske oplysninger i dette tilfælde for at bekræfte den konklusion, at behovene i den nationale økonomi er fastlagt i planer og forskrifter udstedt af Kina, og at artikel 34 pålægger banker at yde lån i overensstemmelse med disse beskrivelser af den nationale økonomi, hvilket omfatter fremme af produktion af solcelleglas.
(93)
Konklusionen forbliver derfor, at den kinesiske regering overdrager til og pålægger private banker at låne til tilskyndede erhvervsgrene, jf. artikel 34 i bankloven.
(94)
Kommissionen konkluderer derfor, at i forbindelse med lån fra statsejede forretningsbanker i Kina er der tale om et finansielt bidrag til solcelleglasproducenter i form af en direkte overførsel af midler fra regeringen, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i).
(95)
Den samme dokumentation viser også, at staten overdrager det til og pålægger statsejede forretningsbanker (samt privatejede banker) at varetage disse funktioner, og dette betyder derfor, at der foreligger et finansielt bidrag, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv).
(96)
Med hensyn til specificitet bemærker Kommissionen, at den kinesiske regering retter præferencelåneordninger mod et begrænset antal industrier, og solcelleglasindustrien som en del af solcellesektoren er en af dem, jf. betragtning 172 i solpanelforordningen. Den kinesiske regering har ladet solcelleglasindustrien være omfattet af »nøgleindustrierne« i den 12. femårsplan. Der fremgår af afgørelse nr. 40, at den kinesiske regering aktivt vil støtte udviklingen af sektorer for ny energi og fremme udvikling af solenergi. Alle finansieringsinstitutter instrueres i kun at yde kreditstøtte til tilskyndede projekter, som er den kategori, hvortil solcelleprojekterne hører. Nævnte afgørelse lover også gennemførelse af »andre præferencepolitikker vedrørende de tilskyndede projekter«.
(97)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering konklusionen vedrørende specificitet og navnlig Kommissionens fortolkning af den 12. femårsplan og fremførte, at den »ikke har nogen retsvirkning, da det ikke er et bindende dokument«. Kommissionen er uenig i dette udsagn og bemærker, at den kinesiske regering fremsatte de samme påstande i forbindelse med tidligere undersøgelser, som heller ikke blev godtaget. Af den 12. femårsplan fremgår det, at den blev »drøftet og godkendt af Den Nationale Folkekongres, og at den har retsgyldighed.«
(98)
Kommissionen konkluderer derfor, at subsidier i form af præferencelåneordninger ikke er alment tilgængelige og derfor er specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a).
(99)
Der foreligger en fordel i den udstrækning, at de statslige lån eller lån fra private organer, der har fået overdraget statslige funktioner eller er under statslig kontrol, ydes på mere favorable vilkår, end låntageren ellers kunne opnå på markedet.
(100)
Som i tidligere undersøgelser forsøgte Kommissionen at efterprøve kreditrisikovurderinger foretaget af banker, der lånte penge til virksomhederne i stikprøven i UP. Virksomhederne fremlagde ingen dokumentation for deres kreditvurdering, og bankerne samarbejdede ikke i forbindelse med undersøgelsen. Det var derfor umuligt for Kommissionen at se dokumentation for, at lån til solcelleglasvirksomheder var baseret på en risikovurdering, og hvilken rentesats der blev fastsat i den forbindelse.
(101)
I mangel af oplysninger fra den kinesiske regering, de eksporterende producenter eller bankerne benyttede Kommissionen sig af de foreliggende faktiske oplysninger for at fastslå, om præferencelåneordninger i Kina rent faktisk medfører en fordel for de eksporterende producenter i stikprøven, som fik lån hos banker i Kina.
(102)
Kommissionen gik som i solpanelundersøgelsen ud fra de offentliggjorte centralbankrenter fra PBOC for lån i kinesiske renminbi yuan (»CNY«). Den gennemsnitlige rentesats i UP var på 6,26 %.
(103)
Kommissionen justerede derefter PBOC's rentesats for at tage hensyn til de pågældende virksomheders kreditrisiko. De fremlagde imidlertid ikke nogen uafhængige kreditvurderinger eller lignende oplysninger, som ville gøre det muligt for Kommissionen at foretage en kreditvurdering. Under alle omstændigheder har Kommissionen fastslået i tidligere undersøgelser, at kreditvurderinger af kinesiske virksomheder er fordrejet på grund af statsstøtte, og at der ikke er tegn på en meningsfyldt risikovurdering af lånemodtagere. Kommissionen anvendte derfor samme metode som i solpanelundersøgelsen og betragtede alle de pågældende virksomheder som havende en non-investment grade »BB«-rating, jf. kreditvurderingsselskabet Bloomberg.
(104)
Præmien på obligationer udstedt af virksomheder med BB-rating over for obligationer udstedt af virksomheder med AAA-rating (som Kina har på sine obligationer), som registreret af Bloomberg, blev derefter lagt til PBOC's gennemsnitlige udlånsrente i UP. Resultatet blev en referencerentesats for UP for lån til virksomhederne i stikprøven i CNY på 10,37 %.
(105)
Ved at sammenligne denne referencerentesats med den faktiske rente, som de berørte virksomheder pålagdes i UP, konkluderede Kommissionen, at der ydes lån til solcelleglasindustrien på vilkår, der ligger under markedsvilkårene og -betingelserne.
(106)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering Kommissionens valg af reference og de konklusioner, Kommissionen har draget ud fra sammenligningen af referencerentesatsen og den faktiske betalte rente.
(107)
Sammenligningen af referencerentesatsen og den faktisk betalte rente viser klart, at de eksporterende producenter i stikprøven, der lånte af kinesiske banker i CNY, betalte mindre end den normale markedsrente for virksomheder i deres finansielle position.
(108)
For det andet var Kommissionen bekendt med, at PBOC hævede udlånsgulvet i juli 2013 og nævnte det i dokumentet med fremlæggelse af oplysninger. Dette ændrer imidlertid ikke den konklusion, at den kinesiske regering griber ind i de kinesiske bankers udlånsadfærd i Kina, navnlig gennem anvendelsen af afgørelse nr. 40 og de vedlagte forskrifter og bestemmelserne i artikel 34 i bankloven.
(109)
For det tredje beregnede Kommissionen kun en reference for lån i CNY, da de eksporterende producenter i stikprøven ikke havde lån i EUR eller USD fra de kinesiske banker.
(110)
Endelig udbad den kinesiske regering sig yderligere oplysninger om, hvorfor Kommissionen fandt, at de eksporterende producenter i stikprøven ville opnå en BB-kreditvurdering. Årsagen til, at der blev valgt en BB-kreditvurdering, var, at Kommissionen ikke modtog dokumentation for, at der var blevet foretaget nogen kreditvurdering for nogen eksporterende producent i stikprøven som følge af manglende samarbejdsvilje fra de berørte banker. BB-kreditvurderingen er heller ikke en omvendt følgeslutning, og den er faktisk til fordel for de berørte virksomheder i stikprøven, da det er den bedste non-investment grade på de finansielle markeder.
(111)
I henhold til artikel 28 var Kommissionen forpligtet til at gøre brug af de bedste foreliggende faktiske oplysninger, der blev taget fra konklusionerne af solpanelforordningen, som anvendte en BB-kreditvurdering for de virksomheder, der indgik i stikprøven. Dette blev anset for at være rimeligt i det foreliggende tilfælde, og der blev ikke modtaget dokumentation efter fremlæggelsen af oplysninger for, at virksomhederne i stikprøven fik en anden kreditvurdering af de berørte banker.
d) Konklusion
(112)
Ud fra undersøgelsens konklusioner konkluderer Kommissionen, at solcelleglasindustrien i Kina nød godt af præferencelån i UP både fra statsejede banker og fra private banker. Finansieringen af solcelleglasindustrien udgør et subsidie i henhold til grundforordningen, da
a)
staten yder et finansielt bidrag, jf. artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i),
b)
staten overdrager eller pålægger varetagelse af funktioner, jf. artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv), og
c)
der derved opnås en fordel, jf. artikel 3, stk. 2.
(113)
Da der er tale om et finansielt bidrag, en fordel for de eksporterende producenter og specificitet, bør dette subsidie betragtes som udligningsberettiget.
(114)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering anvendelsen af konklusioner fra tidligere undersøgelser for at nå frem til konklusioner vedrørende subsidiering i denne sag og hævdede navnlig, at Kommissionen var alt for afhængig af konklusionerne af solpanelforordningen.
(115)
Denne påstand blev afvist. Som tidligere bemærket var Kommissionen på grund af den manglende samarbejdsvilje fra bankerne i Kina tvunget til at anvende bestemmelserne i artikel 28 og de bedste foreliggende faktiske oplysninger. Solpanelundersøgelsen er den seneste og indeholder de mest ajourførte konklusioner vedrørende subsidiering i Kina. Solpaneler er ikke samme vare som solcelleglas, men de er begge i samme sektor for ny energi og omfattet af de samme statslige planlægningsdokumenter. I mangel af andre oplysninger er anvendelsen af konklusionerne i solpanelundersøgelsen som »bedste foreliggende faktiske oplysninger« passende. Den kinesiske regering hævdede også, at der var sket betydelige ændringer mellem solpanelundersøgelsen og denne, især PBOC's hævelse af rentegulvet i juli 2013. Denne påstand blev afvist, da konklusionerne af solpanelundersøgelsen vedrører den undersøgelsesperiode, ligesom denne undersøgelse vedrører sin egen undersøgelsesperiode. I begge tilfælde fandt hævelsen af rentegulvet sted efter udløbet af begge undersøgelsesperioder og påvirker derfor ikke anvendelsen af artikel 28 og konklusionerne i solpanelundersøgelsen som bedste foreliggende faktiske oplysninger.
(116)
Alle undtagen én af virksomhederne i stikprøven modtog lån både fra statsejede forretningsbanker og private banker. En virksomhed blev finansieret udelukkende via sit offshoremoderselskab, og der blev ikke ydet lån fra banker etableret i Kina.
(117)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede en virksomhed i stikprøven Kommissionens konklusion og anførte, at Kommissionen ikke anmodede virksomheden om at fremlægge sin uafhængige kreditvurdering. Kommissionen anmodede imidlertid virksomheden om at fremlægge alle oplysninger vedrørende de lån, den modtog, men virksomheden fremlagde ikke en uafhængig kreditvurdering. Hvis virksomheden lå inde med sådanne oplysninger, skulle den ud fra påstandene i klagen og de oplysninger, der blev anmodet om i spørgeskemaet, have afgivet dem. Og navnlig i betragtning af oplysningerne i dokumentet med fremlæggelse af oplysninger skulle den, hvis den havde en uafhængig kreditvurdering, have fremlagt den straks. Denne påstand afvises derfor.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(118)
Ifølge grundforordningens artikel 6, litra b), bør fordelen ved præferencelån beregnes som forskellen mellem den rente, der er betalt, og den rente, der ville skulle betales for et tilsvarende lån på markedsvilkår, som virksomheden faktisk kunne opnå på markedet. Som anført fastsatte Kommissionen i mangel af en anvendelig risikovurdering en markedsreferencesats for sammenlignelige lån på markedsvilkår.
(119)
Fordelen blev beregnet for UP som forskellen mellem den faktisk betalte rente i UP og den rente, der ville skulle betales ifølge referencesatsen.
(120)
De subsidiemargener, der blev beregnet for de eksporterende producenter i stikprøven ud fra denne metode er følgende:
Præferencelån
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
6,2 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,5 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
4,8 %
5.2. Andre præferencelåneordninger
(121)
De eksporterende producenter i stikprøven opnåede ingen fordele i forbindelse med eksportkreditsubsidieprogrammer, kreditlinjer, eksportgarantier, »Green Express«-programmet eller fordele gennem adgang til offshore-holdingselskaber i UP.
6. Tilskudsprogrammer
(122)
Virksomhederne i stikprøven opnåede ingen fordele af programmerne »Famous Brands« eller »China World Top Brands« i UP.
6.1. Særlige tilskudsprogrammer og tilskud
a) Indledning
(123)
Virksomhederne i stikprøven modtog betydelige engangstilskud fra forskellige offentlige myndigheder på mange regeringsniveauer, som medførte en fordel i UP. Dette blev konstateret under kontrolbesøget hos de berørte virksomheder og ikke oplyst i spørgeskemabesvarelserne fra de berørte virksomheder, og det blev heller ikke oplyst i spørgeskemabesvarelsen fra den kinesiske regering, som der blev anmodet om. I klagen hævdedes det, at producenterne af solcelleglas modtog disse engangstilskud fra de regionale og lokale myndigheder, og at de herved opnåede en fordel, da midlerne blev modtaget uden behørig undersøgelse (16). I indledningsmeddelelsen slås det også fast, at »tilskudsprogrammer« er en subsidiepraksis, der anvendes til at støtte solcelleglasindustrien.
b) Retsgrundlag
(124)
Disse tilskud blev givet til virksomhederne af myndigheder på nationalt plan, provins-, by- og amtsplan samt lokalt plan, og alle forekom at være specifikke for de berørte virksomheder eller specifikke i forhold til beliggenhed eller type erhvervsgren. Der blev normalt ikke fremlagt detaljerede oplysninger om, under hvilken lov disse fordele blev ydet, hvis der i det hele taget var noget retsgrundlag for dem, selv om Kommissionen ofte, men ikke altid, modtog en kopi af et dokument udstedt af en offentlig myndighed, der ledsagede tilskuddet.
c) Konklusioner af undersøgelsen
(125)
En virksomhed i stikprøven modtog tilskud i UP fra den Economic Development Zone, hvori den er beliggende. Disse tilskud blev beregnet af Economic Development Zone til 20 % af skat betalt af virksomheden til lokale skattemyndigheder og omfattede bl.a. selskabsskat, skat på brugsret til jord og skat på udbytte.
(126)
En anden virksomhed i stikprøven modtog et stort tilskud i UP fra de lokale myndigheder til at dække gebyrer i forbindelse med tilslutning af virksomheden til elnettet, som den ellers skulle have betalt selv. Tilskuddet blev ydet til virksomheden »for at støtte store virksomheder etableret i regionen«.
(127)
En anden virksomhed i stikprøven modtog et direkte tilskud på 25 mio. CNY fra National Development and Reform Commission (»NDRC«) fund for Industrial Adjustment til produktion af højteknologisk solcelleglas. Dette direkte tilskud fra staten blev modtaget i 2006, og virksomheden fordelte tilskuddet med 10 % pr. år i løbet af de næste 10 år. Fordelen var derfor på 2,5 mio. CNY i UP.
(128)
Samme virksomhed havde også opført andre tilskud fra det lokale skattekontor og andre lokale myndigheder i regnskabet for 2012. Virksomheden anførte, at de fleste af disse tilskud i virkeligheden ikke var direkte overførsler af penge fra disse organer til virksomheden, men godtgørelse af beløb, virksomheden tidligere havde betalt til myndighederne. Da der ikke blev fremlagt nogen tilfredsstillende dokumentation, kan Kommissionen ikke acceptere denne forklaring.
(129)
En anden virksomhed i stikprøven modtog et direkte tilskud på 15 mio. CNY før UP fra de lokale myndigheder, og virksomheden fordelte tilskuddet med 10 % pr. år i løbet af de næste 10 år. Tilskuddet blev udbetalt til virksomheden til udvikling af solcelleindustrien (som også omfatter solcelleglassektoren), den fremskyndede opførelse af et avanceret fremstillingsanlæg i det lokale industriområde og en smidig gennemførelse af store projekter.
(130)
Samme virksomhed modtog også en række andre tilskud inden UP og fordelte en del af tilskuddet på UP. Virksomheden fremlagde imidlertid ingen oplysninger om arten af disse tilskud, og i mangel af disse oplysninger blev der anvendt foreliggende faktiske oplysninger for at nå frem til en konklusion. Kommissionen konkluderede i mangel af andre foreliggende faktiske oplysninger, at disse tilskud er specifikke for denne virksomhed, og at det tilskudsbeløb, der blev fordelt på UP, bør betragtes som en fordel.
d) Konklusion
(131)
Den kinesiske regering blev opfordret til at afgive yderligere oplysninger og til deltage i konsultationer vedrørende disse tilskud, men afslog dette. Ud fra den dokumentation, der blev indsamlet, for så vidt angår de stikprøveudvalgte virksomheders modtagelse af disse tilskud, og i mangel af andre oplysninger anså Kommissionen disse tilskud for at være et subsidie, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, da en overførsel af midler fra den kinesiske regering i form af tilskud til producenter af den pågældende vare fandt sted, og der derved opnåedes en fordel.
(132)
Disse tilskud er også specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), og artikel 4, stk. 3, da de forekommer at være begrænset til visse virksomheder eller specifikke projekter i bestemte regioner og ydes som engangstilskud til de stikprøveudvalgte virksomheder. Disse tilskud opfylder ikke kravene om, at der ikke er tale om specificitet, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b), da betingelserne for støtteberettigelse og de faktiske udvælgelseskriterier med henblik på virksomhedernes støtteberettigelse ikke er gennemsigtige, objektive og ikke opnås automatisk. Der er endvidere ingen dokumentation for, at tilskuddene hører ind under et overordnet subsidieprogram.
(133)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering Kommissionens beføjelse til at undersøge disse tilskud og Kommissionens analyse af de delvise oplysninger, den havde til rådighed. Kommissionen har imidlertid omhyggeligt analyseret de fortrolige forretningsoplysninger, som de berørte virksomheder har stillet til rådighed, og hvor der er dokumentation for både en fordel og for, at tilskuddet var specifikt, er tilskuddet blevet udlignet.
(134)
Virksomhederne afgav i alle tilfælde oplysninger om tilskudsbeløbet og om, hvem der ydede tilskuddet, selv om den enkelte virksomhed i visse tilfælde ikke havde dokumentation for, på hvilket retsgrundlag tilskudsyderen havde ydet tilskuddet. De berørte virksomheder bogførte også for det meste denne indkomst under posten »subsidieindkomst« i deres regnskaber og havde fået disse regnskaber uafhængigt revideret. Dette er blevet opfattet som positivt bevismateriale for et subsidie, hvorved der opnåedes en udligningsberettiget fordel.
(135)
En virksomhed i stikprøven anfægtede også Kommissionens beføjelse til at undersøge og udligne disse virksomhedsspecifikke tilskud af de samme årsager. Kommissionen afviser af de samme årsager dens argument og gentager sin holdning om, at den har bemyndigelse til at undersøge disse tilskud og udligne dem, hvor det er relevant.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(136)
Nedenstående tabel viser beregningen af fordele ved ovennævnte tilskud, og fordelen udgøres af det beløb, der blev modtaget i UP, eller som blev bogført i UP, hvor beløbet blev afskrevet af den pågældende virksomhed.
Andre tilskudsprogrammer
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
1,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
2,9 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
1,1 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
3,0 %
7. Direkte skattefritagelses- og skattenedsættelsesprogrammer
7.1. Programmet »two free, three half« for virksomheder med udenlandsk kapital
a) Indledning
(137)
Programmet »two free, three half« giver virksomheder med udenlandsk kapital ret til ikke at betale selskabsskat de to første år og kun at betale 12,5 % i stedet for 25 % de næste tre år.
b) Retsgrundlag
(138)
Retsgrundlaget for dette program er artikel 8 i Income Tax Law of the People's Republic of China for Enterprises with Foreign Investment and Foreign Enterprises (»FIE Tax Law«) og artikel 72 i Rules for the Implementation of the Income Tax Law of the People's Republic of China on Enterprises with Foreign Investment and Foreign Enterprises. Ifølge den kinesiske regering blev dette program indstillet, jf. artikel 57 i Enterprise Income Tax Law (»EIT Law«) af 2008, med en overgangsperiode indtil udgangen af 2012. Loven gør det derfor klart, at der ville være en fordel ved dette program i skatteåret 2012.
c) Konklusioner af undersøgelsen
(139)
Programmet »two free, three half« medførte fordele for virksomhederne i regnskabsåret 2012, hvorefter programmet ifølge den kinesiske regering er blevet trukket tilbage.
(140)
Én af virksomhederne i stikprøven var en udenlandsk ejet virksomhed, som anvendte dette skatteprogram i UP. Den havde en selskabsskattesats på 12,5 % i stedet for den fulde sats på 25 %, der var opført i virksomhedens selvangivelse for 2012 og i dens årsregnskaber.
(141)
Kommissionen fremlagde disse konklusioner for de interesserede parter og modtog bemærkninger fra den kinesiske regering, der fremførte, at alle fordele i forbindelse med dette program ville ophøre i 2012, jf. overgangsmeddelelsen. (17) Den kinesiske regering fremførte, at hvis der indførtes udligningstold, kunne der derfor ikke pålægges told, for så vidt angår den fordel, som en virksomhed i stikprøven modtog i forbindelse med dette program i UP. Dette argument accepteres, da Kommissionen for denne virksomhed i stikprøven under de særlige omstændigheder i dette tilfælde, ikke har ikke nogen dokumentation for nogen vedvarende fordel.
d) Konklusion
(142)
Skønt »two free, three half«-programmet er blevet udlignet i tidligere forordninger, vil Kommissionen ikke for denne ene virksomhed i stikprøven indføre en told for at udligne den fordel, som blev konstateret i UP, da Kommissionen ikke har dokumentation for, at programmet eller en variant af det for denne ene virksomhed i stikprøven ville være i kraft på datoen for indførelsen af tolden.
7.2. Højteknologiske virksomheder og virksomheder, der anvender ny teknologi (High and New Technology Enterprises)
a) Indledning
(143)
Dette program gør det muligt for virksomheder, der kan påvise, at de opfylder et bestemt sæt kriterier for at blive anerkendt som en »High and New Technology Enterprise«, at opnå en nedsættelse af deres selskabsskat til 15 % i forhold til normalsatsen på 25 %.
b) Retsgrundlag
(144)
Retsgrundlaget for dette program er artikel 28, stk. 2, i Enterprise Income Tax Law of 2008 (»EIT-loven«) sammenholdt med »Administrative Measures for the Determination of High and New Technology Enterprises« (Guo Ke Fa Huo [2008] No. 172) og artikel 93 i Regulations on the Implementation of Enterprise Income Tax Law sammenholdt med Notice of the State Administration of Taxation on the issues concerning the Payment of Enterprise Income Tax by High and New Technology Enterprises (Guo Shui Han [2008] No. 985).
c) Konklusioner af undersøgelsen
(145)
Dette program gælder for High and New Technology Enterprises, der er anerkendt som sådan af den kinesiske regering. For at være berettiget til at benytte dette program skal virksomhederne have centrale uafhængige intellektuelle ejendomsrettigheder og opfylde følgende krav, der er fastlagt i retsgrundlaget, og som kan sammenfattes som følger:
a)
Deres produktion skal være omfattet af varedækningen for varer inden for »High-Tech Fields with Key State Support«.
b)
Deres samlede udgifter til FoU skal tegne sig for 3-6 % af de samlede salgsindtægter.
c)
Deres indtægter fra højteknologiske varer og varer baseret på ny teknologi skal tegne sig for over 60 % af de samlede salgsindtægter.
d)
Det personale, der beskæftiger sig med FoU, skal tegne sig for 10 % af det samlede personale.
e)
De øvrige krav i »2008 Administrative Measures for High and New Tech Enterprises« skal være opfyldt.
(146)
Det konstateredes, at nogle, men ikke alle, virksomheder i stikprøven anvendte dette program og dermed kun betalte 15 % i selskabsskat i stedet for 25 %. Disse virksomheder havde ansøgt om at være New and High Technology Enterprises og modtaget officiel meddelelse om, at de opfyldte programmets kriterier og derfor havde ret til at udfylde deres selvangivelser i overensstemmelse hermed.
d) Konklusion
(147)
Som i den tidligere solpanelundersøgelse, jf. betragtning 322-326, er Kommissionen af den opfattelse, at dette program er et subsidie, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, fordi der ydes et finansielt bidrag i form af indtægter, der ikke opkræves af den kinesiske regering, og hvorved de berørte virksomheder opnår en fordel. Fordelen for modtagerne svarer til skattebesparelsen.
(148)
Dette subsidie er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), da det er begrænset til virksomheder, der modtager certificering som High and New Tech Enterprises og opfylder alle kravene i de administrative foranstaltninger fra 2008. De berørte virksomheder i stikprøven havde modtaget en sådan certificering. Støtteberettigelsen opnås ikke automatisk, og der er ikke fastlagt nogen objektive kriterier i lovgivningen eller af den støttetildelende myndighed.
(149)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering Kommissionens konklusioner og fastholdt, at kriterierne for støtteberettigelse er objektive og gælder for alle virksomheder i Kina. Kommissionen er ikke enig i den kinesiske regerings fortolkning af lovene og gennemførelsesforanstaltningerne, som viser, at programmet er begrænset til visse sektorer og virksomheder støttet af den kinesiske regering ud fra kriterier, der ikke forekommer at være objektive eller neutrale, som f.eks. at deres produktion er omfattet af varedækningen for varer på »High-Tech Fields with Key State Support«.
(150)
Støtteberettigelsen er heller ikke automatisk, men afhænger af udstedelse af et certifikat for High and New Technology Enterprise, som tildeles efter en skønsmæssig procedure af den kompetente myndighed.
(151)
Kommissionen betragter derfor dette subsidie som udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(152)
Kommissionen har beregnet det udligningsberettigede subsidiebeløb som forskellen mellem det skattebeløb, der normalt skulle betales i UP, og det skattebeløb, der faktisk er betalt i UP af de berørte virksomheder.
Højteknologiske virksomheder og virksomheder, der anvender ny teknologi
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,4 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
1,8 %
7.3. Skattefritagelse for udbytte mellem kvalificerede kinesiske virksomheder
a) Indledning
(153)
Det hævdedes i klagen, at de eksporterende producenter af solcelleglas modtog subsidier fra en anden direkte skattefritagelsesordning, nemlig skattefritagelse af udbytte mellem kvalificerede kinesiske virksomheder (18). Dette falder ind under den generelle subsidiepraksis for fritagelse for og/eller nedsættelse af den direkte indkomstskat, jf. indledningsmeddelelsen.
b) Retsgrundlag
(154)
Retsgrundlaget for en sådan skattefritagelse for udbytte er artikel 25-26 i EIT-loven og artikel 83 i Regulations on the Implementation of Enterprise Income Tax Law.
c) Konklusioner af undersøgelsen
(155)
Kommissionen konstaterede, at én virksomhed i stikprøven fik skattefritagelse for udbytte mellem kvalificerede kinesiske virksomheder. Denne virksomhed ansøgte direkte det lokale skattekontor om fradrag for det udbytte, den har opnået ved egenkapitalinvesteringer, i den skattepligtige indkomst.
d) Konklusion
(156)
Kommissionen er af den opfattelse, at dette er et subsidie, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, fordi der ydes et finansielt bidrag i form af indtægter, der ikke opkræves af den kinesiske regering, og hvorved de berørte virksomheder opnår en fordel. Fordelen for modtageren svarer til skattebesparelsen.
(157)
I dokumentet med fremlæggelse af oplysninger havde Kommissionen anført, at denne subsidieordning er specifik, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), da lovgivningen begrænser adgangen til denne ordning til virksomheder, der er hjemmehørende i Den Kinesiske Folkerepublik, og som har investeret i andre hjemmehørende virksomheder.
(158)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering disse konklusioner og fremførte, at den fritagelse for skat af udbytte mellem kvalificerede kinesiske virksomheder ikke kan anses for at være specifik, da artikel 26, stk. 3, i EIT Law fastsætter, at en sådan fritagelse for skat af udbytte også er tilgængelig for ikke hjemmehørende virksomheder. Den kinesiske regering fremfører endvidere, at kriterierne for støtteberettigelse er objektive og gælder for alle kinesiske virksomheder uanset erhvervsgren, vare eller geografiske placering.
(159)
Selv om det er korrekt, at EIT Law som fremført af den kinesiske regering i denne procedure i artikel 26, stk. 3, fastsætter, at en sådan fritagelse for skat af udbytte også er tilgængelig for ikke hjemmehørende virksomheder, er Kommissionen dog fortsat af den opfattelse, at denne subsidieordning er specifik. Artikel 25 i EIT Law bekræfter faktisk, at denne skattefritagelse er forbeholdt erhvervsgrene og projekter, der tilskyndes af staten. Det er således kun tilskyndede erhvervsgrene og projekter, der kan få adgang til denne ordning. Som forklaret ovenfor i afdeling 5.1.c) er solcelleglasindustrien en tilskyndet erhvervsgren.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(160)
Kommissionen har beregnet subsidiebeløbet som forskellen mellem det skattebeløb, der normalt ville blive opkrævet i UP, og det skattebeløb, der faktisk er betalt af den berørte virksomhed.
Udbytteskatteordninger
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
5,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
7.4. Andre direkte skattefritagelsesordninger og skattenedsættelsesprogrammer (direct tax exemption schemes and reduction programmes)
a) Indledning
(161)
Bortset fra de programmer, der blev vurderet i afdeling 7.1-7.3, fandt Kommissionen ingen dokumentation for fordele opnået af virksomhederne i stikprøven i forbindelse med andre direkte skattefritagelsesordninger og skattenedsættelsesprogrammer, som er opført ovenfor i afdeling C.4. Kommissionen fandt imidlertid under sine kontrolbesøg to andre virksomhedsbeskatningsordninger i regnskaberne hos en virksomhed i stikprøven, nemlig udligning af udgifter til FoU og godtgørelse af ejendomsskat og skat på brugsret til jord. Disse falder også ind under »direct tax exemption and reduction schemes«, der er beskrevet i indledningsmeddelelsen som foranstaltninger, hvorved det beløb, der skal betales i selskabsskat, er blevet sænket af skattemyndigheden, eller hvor skattemyndigheden har refunderet selskabsskat, der allerede er betalt. Udligning af udgifter til FoU skal også ses i sammenhæng med ordningen »tax offset for R&D at FIEs«, der er opført ovenfor i afdeling C.4.
b) Retsgrundlag
(162)
Retsgrundlaget for udligning af udgifter til FoU er artikel 30 den kinesiske EIT law.
(163)
For så vidt angår godtgørelse af ejendomsskat og skat på brugsret til jord, blev den nøjagtige lov, i henhold til hvilken disse fordele blev indrømmet, ikke fremlagt, selv om Kommissionen fik en kopi af et cirkulære udstedt af de lokale myndigheder, der var vedlagt fritagelsen.
c) Konklusioner af undersøgelsen
(164)
Kommissionen konstaterede, at én virksomhed i stikprøven modtog skattefradrag for FoU-udgifter og godtgørelse af ejendomsskat og skat på brugsret til jord. Dokumentet, der er udstedt af de lokale myndigheder, begrænser godtgørelserne til nyetablerede high and new technology enterprises.
d) Konklusion
(165)
For så vidt angår skattefradrag for FoU-udgifter, er Kommissionen af den opfattelse, at denne subsidieordning er specifik, da artikel 30 skal sammenholdes med artikel 25 i EIT law, hvoraf det fremgår, at denne skattefritagelse er forbeholdt erhvervsgrene og projekter tilskyndet af staten. Det er således kun tilskyndede erhvervsgrene og projekter, der kan få adgang til denne ordning. Som forklaret ovenfor i afdeling 5.1.c) er solcelleglasindustrien en tilskyndet erhvervsgren.
(166)
Godtgørelse af ejendomsskat og skat på brugsret til jord var specifikke med hensyn til beliggenhed og type erhvervsgren. Den kinesiske regering blev anmodet om at fremlægge yderligere oplysninger om disse skatteordninger i anmodningen om yderligere konsultationer, men afviste dette. Derfor fortsatte Kommissionen på grundlag af dokumentation, der er indsamlet med henblik på anvendelse af disse ordninger på virksomheden i stikprøven, og uden andre tilgængelige oplysninger.
(167)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering Kommissionens konklusioner og fremførte, at Kommissionen ikke havde fremlagt nogen positiv dokumentation, for så vidt angår specificiteten af disse ordninger i dokumentet med fremlæggelse af oplysninger. Der blev kun foretaget en fremlæggelse af oplysninger med detaljerede oplysninger om specificiteten af disse ordninger til den berørte virksomhed, og der blev ikke modtaget bemærkninger fra virksomheden. Kommissionen har også ladet flere oplysninger om specificiteten af disse ordninger indgå i ovenstående betragtninger.
(168)
Kommissionen er af den opfattelse, at disse ordninger er subsidier, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, fordi der ydes et finansielt bidrag i form af indtægter, der ikke opkræves af den kinesiske regering, og hvorved den berørte virksomhed opnår en fordel. Fordelen for modtageren svarer til skattebesparelsen.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(169)
Kommissionen har beregnet subsidiebeløbet som forskellen mellem det skattebeløb, der normalt ville blive opkrævet i UP, og det skattebeløb, der faktisk er betalt af den berørte virksomhed.
Virksomhedsbeskatningsordninger
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,7 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
8. Programmer vedrørende indirekte skat og importtold
(170)
Kommissionen konstaterede ikke nogen fordel for nogen virksomhed i stikprøven ved de programmer vedrørende indirekte skat og importtold, der er opført ovenfor i afdeling C.4.
9. Statslig levering af varer og tjenester mod utilstrækkeligt vederlag
9.1. Levering af antimon; levering af elektricitet
(171)
Der blev ikke konstateret nogen fordel forbundet med køb af antimon eller elektricitet fra de stikprøveudvalgte virksomheders side i UP.
9.2. Levering af brugsret til jord
a) Indledning
(172)
Som nævnt i betragtning 354-370 i solpanelforordningen kan virksomheder ikke købe jord direkte i Kina, men kun købe en brugsret til jord (land use right - »LUR«) af de lokale myndigheder.
b) Retsgrundlag
(173)
Ifølge Land Administration Law of the PRC tilhører al jord folket og kan ikke købes eller sælges, men loven fastsætter, på hvilke vilkår brugsretten til jord kan sælges til virksomheder ved budrunder eller auktioner.
c) Konklusioner af undersøgelsen
(174)
I princippet ville et auktionssystem tillade markedet at vurdere prisen på brugsretten til et bestemt stykke jord, og derfor ville prisen blive fastsat uafhængigt. Under Kommissionens besøg anførte den kinesiske regering imidlertid, at den under alle omstændigheder fastsætter gulvpriser for hver jordklasse (jord klassificeres fra 1 til 15 ud fra kvaliteten af jordstykket), under hvilke prisen på brugsretten til jord ikke kan falde.
(175)
Den kinesiske regering kontrollerer også udbuddet af jordstykker ved at fastsætte kvoter for, for hvilke jordarealer der kan sælges brugsret til jord til industrielle formål eller boligformål pr. provins pr. år.
(176)
Under alle omstændigheder fandt Kommissionen intet bevis for, at der var blevet afholdt en auktion, hvor der uafhængigt var blevet fastsat en pris på brugsretten til jorden for hver enkelt brugsret til jord, der var blevet erhvervet af de eksporterende producenter i stikprøven. Den virksomhed, der blev tildelt jorden, afgav enten bud på startprisen eller 5 CNY pr. kvadratmeter over startprisen, og da det var den eneste bydende, blev denne tildelt brugsretten til jorden.
(177)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering Kommissionens konklusioner og fremførte, at der faktisk fandt en auktion sted i forbindelse med salg af brugsret til jord til industrien i Kina.
(178)
Den kinesiske regering hævdede først, at der var et egentligt auktionssystem, blot fordi staten fastsatte startprisen som enhver auktionarius. Dette argument afvises, da en auktion normalt omfatter, at startprisen fastsættes af en uafhængig auktionarius efter en uafhængig vurdering, hvilket ikke er tilfældet her, da ejeren af brugsretten til jord også er auktionarius.
(179)
Så fremførte den kinesiske regering, at gulvpriserne tjener til at sikre, at den endelige pris ikke kommer under den »grundlæggende markedsværdi« for brugsretten til jord. Denne udtalelse blev ikke dokumenteret og er i sig selv en cirkelslutning, da det beløb, der betales for brugsretten til jord (som regeringen har fastsat), formodes at være markedsprisen (hvorpå gulvet baseres).
(180)
Så fremførte den kinesiske regering, at det forhold, at der ikke var andre bydende på auktionen, »ikke er en grund til at antage, at brugsretten til jord ikke rent faktisk blev solgt på auktion«. Konklusionen af denne dokumentation er præcis den modsatte. Den kinesiske regering har trods anmodninger ikke kunnet dokumentere, at en eneste brugsret til jord er blevet konkurrencedygtigt prissat på auktion, derfor må det konstateres, at processen fungerer således, at regeringen fastsætter prisen og virksomheden betaler denne pris. Flere bydende er ganske vist ikke et absolut krav i alle tilfælde for at fastslå, om der forefindes et markedsbaseret system, men fuldstændigt fravær af en situation med flere bydende, hvilket måtte konstateres, for så vidt angår alle virksomheder i stikprøven, er en stærk indikation på fraværet af reelle markedspriser.
(181)
I et tilfælde, hvor en virksomhed i stikprøven betalte 5 CNY pr. kvadratmeter mere end den pris, der var fastsat af regeringen, meddelte virksomheden Kommissionen, at den kompetente myndighed havde pålagt den at gøre det udelukkende for at få det til at se ud, som om der havde fundet en auktion sted. Kommissionen kan derfor ikke betragte dette forhold som positiv dokumentation for, at der findes et marked for salg af brugsret til jord i Kina.
(182)
Virksomhederne i stikprøven betalte derfor rent faktisk den pris, der fastsættes af den kinesiske regering. Som også fastslået i solpanelforordningens betragtning 361-370 leveres brugsretten til jord mod utilstrækkeligt vederlag i forhold til en markedsreference, jf. litra e) nedenfor.
d) Konklusion
(183)
Kommissionen konkluderer, at den kinesiske regerings levering af brugsret til jord bør betragtes som et subsidie, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iii), og artikel 3, stk. 2, i form af levering af varer, hvorved virksomhederne opnår en fordel. Da undersøgelsen ikke afslørede, at der findes et fungerende marked for salg af brugsret til jord i Kina, viser brugen af en ekstern referencepris (se litra e) nedenfor), at det beløb, som de stikprøveudvalgte eksportører har betalt for brugsretten til jord, ligger under markedsprisen.
(184)
Subsidiet er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), og artikel 4, stk. 2, litra c), fordi afgørelse nr. 40 fra statsrådet kræver, at de offentlige myndigheder sikrer, at der leveres jord til tilskyndede erhvervsgrene, som solcelleglas tilhører. Artikel 18 i afgørelse nr. 40 gør det klart, at erhvervsgrene, der er begrænset (»restricted«), ikke får adgang til brugsret til jord.
(185)
Situationen vedrørende jord i Kina behandles også i arbejdsdokumentet fra IMF, hvori det bekræftes, at levering af brugsret til jord til kinesiske virksomheder ikke overholder markedsvilkårene (19).
(186)
Den kinesiske regering anfægtede konklusionen vedrørende specificitet og anførte, at begrænsningerne i afgørelse nr. 40 ikke kan bruges til at bevise en specifik tildeling af en fordel. Denne påstand afvises, da formålet med afgørelse nr. 40 er at tildele brugsret til jord til tilskyndede erhvervsgrene. Solcelleglasproduktion er en tilskyndet erhvervsgren, og derfor er levering af brugsret til jord til solcelleglasproducenter omfattet af bestemmelserne i afgørelse nr. 40.
(187)
En virksomhed i stikprøven anfægtede også Kommissionens konklusioner og anførte, at der er et velfungerende marked i Kina for brugsret til jord. Dens vurdering af, hvordan processen i forbindelse med brugsret til jord fungerer, fremgår imidlertid ikke af dens konklusion. Den var stadig ude af stand til at påvise, at brugsret til jord vurderes uafhængigt, at den sælges ved en uafhængig auktion, at prisen på brugsret til jord fastsættes af markedet efter en udbudsprocedure i egentlig konkurrence, og at prisen ikke er fordrejet af statsstøtte.
(188)
Virksomheden i stikprøven fremførte derefter, at trods det, at Kommissionen burde have konstateret, at der var et velfungerende marked og dermed intet subsidie, burde Kommissionen sammenligne prisen på virksomhedens brugsret til jord med en reference, nemlig priserne på brugsret til jord i den provins, hvor virksomheden var beliggende. I betragtning af, at Kommissionen har fastslået, at der ikke findes nogen hensigtsmæssig markedsreference i den pågældende provins, blev dette argument afvist.
e) Beregning af subsidiemargenen
(189)
Fordelen beregnes som forskellen mellem den pris, der blev betalt for brugsretten til jord, og en passende ekstern referencepris. Som i solpanelforordningen er denne eksterne referencepris markedsprisen for jord i Separate Customs Territory of Taiwan, Penghu, Kinmen and Matsu (»Kinesisk Taipei«).
(190)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering anvendelsen af Kinesisk Taipei som reference og udbad sig flere oplysninger om, hvorfor Kinesisk Taipei er en hensigtsmæssig reference. Som forklaret i betragtning 467 i solpanelforordningen betragter Kommissionen Kinesisk Taipei som en egnet ekstern reference af følgende årsager:
a)
det sammenlignelige niveau for økonomisk udvikling, BNP og den økonomiske struktur i Kinesisk Taipei og de fleste provinser og byer i Kina, hvor de eksporterende producenter i stikprøven er beliggende
b)
den fysiske afstand mellem Kina og Kinesisk Taipei
c)
den høje grad af industriel infrastruktur i både Kinesisk Taipei og mange provinser i Kina
d)
de stærke økonomiske bånd og den omfattende grænseoverskridende handel mellem Kinesisk Taipei og Kina
e)
den store befolkningstæthed i mange af provinserne i Kina og Kinesisk Taipei
f)
ligheden mellem typen af jord og transaktioner, som anvendes til at beregne den relevante reference i Kinesisk Taipei og Kina, og
g)
de fælles demografiske, sproglige og kulturelle særtræk ved Kinesisk Taipei og Kina.
(191)
Alle disse faktorer taget i betragtning konkluderede Kommissionen, at priserne på brugsret til jord i Kina, hvis der herskede markedsvilkår, for de eksporterende producenter i stikprøven ville være meget lig priserne på jord i Kinesisk Taipei.
(192)
En virksomhed i stikprøven fremførte, at hvis der skulle benyttes en ekstern reference, burde BNP'et i den provins, hvor den var beliggende, tages i betragtning, og referencen burde være »aktuelle priser på jord i Egypten, Armenien, Guatemala, Congo, Mongoliet eller Indonesien«, da disse lande var på »et lignende udviklingstrin«. Dette argument blev afvist af følgende grunde:
a)
Niveauet for økonomisk udvikling er ikke den eneste af de ovenfor anførte faktorer, som gør, at Kinesisk Taipei var en egnet reference,
b)
virksomheden henviste til den provins, hvor den er beliggende, snarere end til byen, som har et langt højere BNP pr. indbygger end den omgivende provins, og
c)
den fremførte ingen argumenter, ud over BNP, for at nogen af de andre eksterne referencer ville være mere passende end Kinesisk Taipei.
(193)
En anden virksomhed i stikprøven anførte efter fremlæggelsen af oplysninger, at anvendelsen af Kinesisk Taipei ikke var afpasset de økonomiske vilkår i den pågældende provins, hvor den var beliggende, men foreslog ikke et alternativ. Da der ikke blev foreslået alternative referencer, bekræftes anvendelsen af Kinesisk Taipei.
(194)
Gennemsnitlige jordpriser i Kinesisk Taipei for 2012 blev taget fra Industrial Bureau of the Ministry of Economic Affairs og justeret bagud for inflation og vækst i BNP for at fastsætte en referencepris på jord i hvert kalenderår. Da brugsretten til jord gælder i 50 år og afskrives på dette grundlag, bliver fordelen i UP 1/50 af forskellen mellem referenceprisen og den pris, der faktisk er betalt.
(195)
Den subsidiesats, der blev fastlagt for levering af jord mod utilstrækkeligt vederlag, er som følger:
Levering af jord mod utilstrækkeligt vederlag
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
2,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
8,0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,3 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
7,1 %
10. Konklusion vedrørende subsidiering
(196)
Kommissionen har beregnet de udligningsberettigede subsidiebeløb i henhold til grundforordningens bestemmelser for de undersøgte virksomheder ordning for ordning og lagt disse tal sammen med henblik på at beregne et samlet subsidiebeløb for hele virksomheden i UP.
(197)
Til beregning af de samlede subsidiemargener nedenfor beregnede Kommissionen først den procentvise subsidiering, nemlig subsidiebeløbet i forhold til virksomhedens samlede omsætning. Denne procentsats blev derefter anvendt til at beregne det subsidie, der blev ydet til eksport af den pågældende vare til Unionen i UP.
(198)
Derefter blev subsidiebeløbet pr. kvadratmeter af den pågældende vare, som blev eksporteret til Unionen i UP, beregnet og nedenstående margener beregnet som en procentdel af cif-værdien af samme eksport pr. kvadratmeter.
(199)
Efter fremlæggelsen af oplysninger bemærkede den kinesiske regering, at Kommissionen ikke tog hensyn til de beregnede dumpingmargener i den sideløbende antidumpingprocedure, da den offentliggjorde subsidiemargenerne i forbindelse med fremlæggelsen af oplysninger, og at Kommissionen kun forholdt sig til »dobbelttælling« ved beregningen af den told, der skulle indføres.
(200)
Den kinesiske regering anmodede om, at når det blev konstateret, at subsidiering forårsagede dumping, skulle margenberegningerne afspejle dette, og ligeledes toldberegningerne.
(201)
Da foranstaltningerne i dette tilfælde er begrænset af skadesmargenen, ville dette ikke ændre den indførte told. Kommissionen fandt det derfor ikke nødvendigt at behandle indholdet af disse påstande.
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
D. SKADE
1. Definition af EU-erhvervsgren og EU-produktion
(202)
Otte producenter, der fremstillede samme vare i Unionen i UP, gav sig til kende efter indledningen af proceduren. Kommissionen er ikke bekendt med nogen andre EU-producenter af samme vare. Kommissionen er derfor af den opfattelse, at disse otte producenter udgør EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 9, stk. 1, og de vil i det følgende blive benævnt »EU-erhvervsgrenen«.
(203)
Alle tilgængelige oplysninger om EU-erhvervsgrenen, herunder oplysninger fremlagt af klageren, makroøkonomiske data fra EU-erhvervsgrenens sammenslutning (Glass for Europe) og spørgeskemabesvarelserne fra EU-producenterne i stikprøven, blev anvendt til at fastsætte den samlede EU-produktion i UP. Disse oplysninger blev krydstjekket med spørgeskemabesvarelserne for de stikprøveudvalgte EU-producenters vedkommende. Den samlede EU-produktion blev på dette grundlag anslået til at være på omkring 21 734 000 kvadratmeter i UP.
(204)
Efter fremlæggelsen af oplysninger bemærkede den kinesiske regering forskelle imellem oplysningerne i dokumentet med fremlæggelse af oplysninger og dem i klagen vedrørende EU-erhvervsgrenen. Den hævdede endvidere, at dette tyder på mangel på objektiv og troværdig dokumentation og gør Kommissionens konklusioner tvivlsomme.
(205)
De forskelle, som den kinesiske regering konstaterede imellem oplysningerne i klagen og i dokumentet med fremlæggelse af oplysninger, skyldes, at alle oplysningerne vedrørende EU-producenterne i stikprøven blev kontrolleret på stedet og i givet fald ajourført. Da producenterne i stikprøven tegner sig for 79 % af EU-erhvervsgrenens samlede salg på EU-markedet, kan Kommissionen ikke godtage det argument, at den anvendte dokumentation ikke var et objektivt og troværdigt grundlag for Kommissionens konklusioner.
2. Fastlæggelse af det relevante EU-marked
(206)
Ingen af de stikprøveudvalgte EU-producenters produktion var beregnet til bunden anvendelse. Derfor var der ingen grund til at foretage en særskilt analyse af det bundne salg.
3. EU-forbruget
(207)
EU-forbruget blev fastlagt ud fra mængden af alle EU-producenters samlede EU-salg på EU-markedet, dvs. ekskl. deres eksport, plus import fra Kina og import fra andre tredjelande. Fastlæggelsen af EU-forbruget skete ud fra oplysninger fra klageren og Glass for Europe og blev, hvor det var muligt, krydstjekket med spørgeskemabesvarelserne fra EU-producenterne i stikprøven.
(208)
EU-forbruget udviklede sig således:
Tabel 1
EU-forbrug (1 000 m2)
2009
2010
2011
UP
Samlet EU-forbrug
16 596
28 239
33 993
27 412
Indeks
100
170
205
165
Kilde: Glass for Europe, klageren og EU-producenternes spørgeskemabesvarelser
(209)
I den betragtede periode voksede det samlede EU-forbrug med 65 % mellem 2009 og 2011, men faldt i UP i forhold til 2011. Forbruget i 2012 forblev imidlertid betragteligt over niveauet i 2009. Dette skyldes hovedsagelig det voksende forbrug af færdigvarer, navnlig solcellemoduler (se afdeling E.2.3 nedenfor).
4. Import fra det pågældende land
4.1. Mængde og markedsandel for subsidieret import fra det pågældende land
(210)
Da solcelleglas importeres til Unionen under KN-kode 7007 19 80 - - - I andre tilfælde - Lamineret sikkerhedsglas, som omfatter andre varer, der ikke er genstand for denne undersøgelse, kunne Eurostat ikke anvendes til at fastlægge importmængder og -værdier. Importmængderne og -værdierne blev baseret på oplysninger fra klageren og Glass for Europe. Subsidieret import til Unionen fra det pågældende land udviklede sig således:
Tabel 2
Importmængde (1 000 m2) og markedsandel
2009
2010
2011
UP
Importmængde fra Kina (1 000 m2)
1 200
2 050
6 150
8 350
Indeks
100
171
513
696
Markedsandel
7,2 %
7,3 %
18,1 %
30,5 %
Indeks
100
100
250
421
Kilde: Glass for Europe og klagen
(211)
I løbet af den betragtede periode voksede mængden af subsidieret import af den pågældende vare til Unionen markant med 596 %. Dette førte til en betydelig forøgelse af markedsandelen for import fra Kina af den pågældende vare på EU-markedet (en forøgelse fra 7,2 % til 30,5 %).
(212)
EU-forbruget voksede også frem til 2012. I 2012, hvor EU-markedet svandt, kunne de kinesiske eksporterende producenter imidlertid fortsat øge deres samlede importmængde.
(213)
Efter fremlæggelsen af oplysninger fremførte den kinesiske regering, at Kommissionen anvendte oppustede tal, hvorimod kinesiske eksportstatistikker angiveligt viste meget lavere eksport i UP i forhold til importmængden i dokumentet med fremlæggelse af oplysninger, og anmodede om en redegørelse for, hvordan disse mængder blev beregnet.
(214)
Kommissionen bemærker indledningsvis, at de eksportstatistikker, som den kinesiske regering fremlagde - inkl. alle typer hærdet glas - er mere end 2,5 gange lavere end, hvad statistikkerne fra Eurostat viser for hele KN-kode ex 7007 19 80 for 2012. Den kan derfor ikke betragte dem som forholdsvis pålidelige.
(215)
Kommissionen tog udgangspunkt i oplysningerne fra klageren og Glass for Europe ved sine beregninger. Disse oplysninger er tilgængelige i det ikke fortrolige dossier. Kommissionen krydstjekkede disse oplysninger med de efterprøvede oplysninger fra de eksporterende producenter i stikprøven og de øvrige samarbejdsvillige eksporterende producenter. Som nævnt i afdeling A.3.3 ovenfor tegnede de samarbejdsvillige eksporterende producenter sig for næsten 100 % af den oplyste eksport af solcelleglas til Unionen i 2012. Kommissionen har derfor ingen grund til at tro, at de oplysninger, som den baserede sine konklusioner på, er ukorrekte. Desuden fremlagde den kinesiske regering ingen dokumentation til støtte for sin påstand.
4.2. Priser på den subsidierede import fra det pågældende land og prisunderbud
(216)
De gennemsnitlige priser på den subsidierede import til Unionen fra det pågældende land udviklede sig således:
Tabel 3
Importpriser (EUR/m2)
2009
2010
2011
UP
Kina
6,02
6,10
4,96
4,38
Indeks
100
101
82
73
Kilde: Klageren og de kinesiske eksporterende producenters spørgeskemabesvarelser
(217)
Den gennemsnitlige importpris for den pågældende vare faldt i den betragtede periode. Den gennemsnitlige importpris faldt med 27,2 % fra 6,02 EUR/m2 i 2009 til 4,38 EUR/m2 i UP.
(218)
For at fastslå prisunderbuddet i UP blev de vejede gennemsnitlige salgspriser pr. varetype, som EU-producenterne i stikprøven solgte til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik, sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser pr. varetype for import fra de kinesiske producenter i stikprøven ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet, fastsat på cif-basis, med passende justeringer i opadgående retning, nemlig 0,40 EUR/m2 for omkostninger til toldklarering, håndtering og lastning og 3 % importtold. Disse justeringer øger alt afhængigt af varekontrolnummeret prisen med 7 % til 15 %, med andre ord et vejet gennemsnit på 11 %.
(219)
Prissammenligningen blev foretaget mellem varetyper for transaktioner i samme handelsled, behørigt justeret, jf. betragtningen ovenfor, og efter fradrag af nedslag og rabatter. Resultatet af sammenligningen viste, udtrykt som en procentdel af omsætningen i UP for EU-producenterne i stikprøven, en vejet gennemsnitlig underbudsmargen pr. virksomhed på mellem 10,6 % og 26,7 % af de stikprøveudvalgte EU-producenters priser ved den subsidierede import af den pågældende vare.
5. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
(220)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 5, omfattede undersøgelsen af indvirkningen af den subsidierede import på EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle de økonomiske faktorer og forhold, der havde indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.
(221)
Der blev, jf. afdeling A.3.2 ovenfor, anvendt stikprøveudtagning i forbindelse med undersøgelsen af den mulige skade, EU-erhvervsgrenen led.
(222)
I forbindelse med skadesanalysen sondrede Kommissionen mellem makroøkonomiske og mikroøkonomiske skadesindikatorer. Kommissionen analyserede de makroøkonomiske indikatorer for den betragtede periode ud fra oplysninger fremlagt af Glass for Europe og klageren vedrørende alle EU-producenter. Kommissionen analyserede de mikroøkonomiske indikatorer ud fra spørgeskemabesvarelserne fra EU-producenterne i stikprøven.
(223)
Med henblik på denne undersøgelse blev følgende makroøkonomiske indikatorer undersøgt: produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet, subsidiemargenens størrelse og genrejsning efter tidligere subsidiering.
(224)
Følgende mikroøkonomiske indikatorer blev undersøgt: gennemsnitlige enhedspriser, enhedsomkostninger, arbejdskraftomkostninger, lagerbeholdninger, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital.
(225)
En eksporterende producent hævdede, at Kommissionen undlod at gennemføre skadesanalysen i overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 1 og 4, da den gennemførte skadesanalysen ud fra to separate og angiveligt usammenhængende datasæt, dvs. de makro- og mikroøkonomiske skadesindikatorer. Denne anførte endvidere, at den påståede manglende sammenhæng i analysen ud fra de to datasæt sår alvorlig tvivl om det rimelige, retfærdige og objektive i det samlede skadesbillede.
(226)
Den samme part citerede en række tidligere undersøgelser, hvor EU-institutionerne angiveligt definerede forskellige datasæt på en inkonsekvent måde som værende enten makro- eller mikroøkonomiske data.
(227)
Kommissionen kan ikke acceptere denne påstand. Dette er en metode, som anvendes i forbindelse med stikprøver for at analysere EU-erhvervsgrenens situation og for ikke blot at tage højde for tendenserne i stikprøven, men også for tendenserne i EU-erhvervsgrenen som helhed. Alle de faktorer, der er omhandlet i grundforordningens artikel 8, stk. 4, blev inddraget i analysen. Konklusionen vedrørende skade bygger også på dem alle. Skadesanalysen blev derfor foretaget i overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 1 og 4.
6. Makroøkonomiske indikatorer
6.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(228)
Den samlede EU-produktion, produktionskapaciteten og kapacitetsudnyttelsen udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 4
Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
2009
2010
2011
UP
Produktionskapacitet (1 000 m2)
39 000
44 611
48 511
54 615
Indeks 2009
100
114
124
140
Produktionsmængde (1 000 m2)
17 540
29 245
31 245
21 734
Indeks
100
167
178
124
Kapacitetsudnyttelse
45 %
66 %
64 %
40 %
Indeks
100
146
143
88
Kilde: Klageren og EU-producenternes spørgeskemabesvarelser
(229)
EU-erhvervsgrenens produktion voksede i den betragtede periode i takt med forbruget. Allerede ved begyndelsen af den betragtede periode havde EU-erhvervsgrenen overskydende produktionskapacitet. På grund af det hurtigt voksende EU-forbrug svandt denne overskydende kapacitet frem til 2011, da EU-produktionskapaciteten - skønt den voksede - voksede i et lavere tempo end EU-forbruget. Produktionskapaciteten fortsatte med at vokse i 2012, hvorimod EU-forbruget faldt. Produktionen voksede fra 2009 til 2011, hvorefter den faldt med 30 % i UP. På grund af den eksisterende kapacitet kunne EU-erhvervsgrenen hurtigt øge produktionen for at imødekomme den stærkt voksende efterspørgsel i Unionen frem til 2011. Samtidig udvidede EU-erhvervsgrenen som en reaktion på den vækst, der kunne konstateres fra 2009 til 2011, sin kapacitet yderligere, hvoraf en del blev taget i anvendelse i UP. Det førte til et voldsomt fald i kapacitetsudnyttelsen i UP i forhold til de foregående år.
(230)
Selv om EU-erhvervsgrenen i den betragtede periode udvidede sin kapacitet som reaktion på et øget forbrug, voksede EU-erhvervsgrenens produktionsniveauer i et lavere tempo end forbruget, og kapacitetsudnyttelsen faldt efter en betydelig stigning i de første tre år af den betragtede periode i UP, hvilket faldt sammen med en øget markedsandel for den subsidierede import fra det pågældende land og den illoyale konkurrence, som EU-erhvervsgrenens vigtigste brugerkunder i solpanelsektoren blev udsat for på grund af kinesisk dumping og subsidiering i samme sektor.
6.2. Salgsmængde og markedsandel
(231)
EU-erhvervsgrenens salgsmængde og markedsandel udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 5
Salgsmængde og markedsandel
2009
2010
2011
UP
Salgsmængde (1 000 m2)
14 696
25 303
26 556
18 039
Indeks
100
172
181
123
Markedsandel
88,6 %
89,6 %
78,1 %
65,8 %
Indeks
100
101
88
74
Kilde: Glass for Europe, klageren og EU-producenternes spørgeskemabesvarelser
(232)
I løbet af den betragtede periode voksede EU-erhvervsgrenens salgsmængde med 22,7 %. En situation med en vækst i EU-forbruget på 65 % førte imidlertid til et fald i EU-erhvervsgrenens markedsandel fra 88,6 % i 2009 til 65,8 % i UP, med andre ord et fald på 25,7 % i den betragtede periode. EU-erhvervsgrenens salg voksede meget mindre end den subsidierede import fra det pågældende land. Som følge heraf var EU-producenterne derfor ikke i stand til fuldt ud at udnytte det voksende forbrug, og deres markedsandel faldt derfor i den betragtede periode.
6.3. Vækst
(233)
EU-erhvervsgrenens vækst afspejles i dens mængdeindikatorer som f.eks. produktion, salg og i dens markedsandel set i forhold til udviklingen i forbruget. Trods en vækst i forbruget i den betragtede periode voksede EU-producenternes markedsandel ikke i takt med forbruget. EU-erhvervsgrenens markedsandel faldt i den betragtede periode. I samme periode voksede markedsandelen for importen fra Kina med 321 %. Det forhold, at EU-erhvervsgrenen ikke kunne vokse i takt med væksten på markedet havde alt i alt en negativ indvirkning på dens økonomiske situation.
6.4. Beskæftigelse og produktivitet
(234)
Beskæftigelsen og produktiviteten udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 6
Beskæftigelse og produktivitet
2009
2010
2011
UP
Beskæftigelse - fuldtids-ækvivalenter (FTÆ)
565
792
932
857
Indeks
100
140
165
152
Produktivitet (1 000 m2/FTÆ)
31
37
34
25
Indeks
100
119
108
82
Kilde: Klageren og EU-producenternes spørgeskemabesvarelser
(235)
Samlet set voksede beskæftigelsen med 52 % mellem 2009 og UP. Væksten fandt imidlertid sted i perioden frem til 2011, hvor beskæftigelsen var på sit højeste med 932 fultidsækvivalenter (FTÆ), og efterfølgende faldt den til 857 FTÆ i UP. Produktiviteten voksede kun ganske lidt i 2010 og i 2011 i forhold til i 2009. Dette skyldes til dels, at produktionen af samme vare er yderst automatiseret og kræver få medarbejdere. I UP faldt den imidlertid med 24,4 % i forhold til i 2011. Dette skyldtes et fald på omkring 30 % i produktionen, som havde en negativ indvirkning på kapacitetsudnyttelsen i samme periode.
(236)
Derfor faldt beskæftigelsen i UP som reaktion på tendensen i EU-produktionen af samme vare i UP.
6.5. Subsidiemargenens størrelse og genrejsning efter tidligere subsidiering
(237)
Alle subsidiemargenerne ligger væsentligt over bagatelgrænsen. I betragtning af importmængderne og -priserne fra det pågældende land kan indvirkningen af størrelsen af de faktiske subsidiemargener på EU-erhvervsgrenen betragtes som væsentlig.
(238)
Da dette er den første antisubsidieundersøgelse vedrørende den pågældende vare, er genrejsning efter tidligere subsidiering ikke relevant i forbindelse med undersøgelsen.
7. Mikroøkonomiske indikatorer
(239)
Som nævnt ovenfor analyseres de mikroøkonomiske indikatorer ud fra spørgeskemabesvarelserne fra EU-producenterne i stikprøven. For de fleste EU-producenter i stikprøven var 2009 det år, hvor de foretog de første investeringer og startede produktionen af samme vare. Selv om størstedelen af EU-producenterne i stikprøven allerede var i glaserhvervet, måtte alle virksomheder investere i anlæg til solcelleglas, som er fuldstændig uafhængige af normal glasproduktion, fordi renheden og jernindholdet i glasset er meget anderledes ligesom den overordnede kvalitet. Desuden skal glasset hærdes, hvilket ikke er tilfældet med almindeligt glas. Til sidst overfladebehandles det. Alle indikatorer, som er analyseret herunder, er således markant påvirket af denne opstartsfase i 2009. For at vise tendenserne uden den fordrejende virkning af de stikprøveudvalgte virksomheders opstartsfase vises der også indeks fra 2010.
7.1. Priser og faktorer, som påvirker priserne
(240)
De gennemsnitlige salgspriser hos EU-producenterne i stikprøven ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 7
Gennemsnitlige salgspriser i Unionen
2009
2010
2011
UP
Gennemsnitlig enhedssalgspris på EU-markedet (EUR/m2)
10,64
9,07
8,91
8,20
Indeks 2009
100
85
84
77
Indeks 2010
117
100
98
90
Enheds-produktions-omkostninger (EUR/m2)
13,13
8,38
8,44
9,34
Indeks 2009
100
64
64
71
Indeks 2010
157
100
101
112
Kilde: EU-producenternes spørgeskemabesvarelser
(241)
Enhedssalgspriserne faldt konstant i den betragtede periode, men faldet i priserne var mest markant i UP, hvor de faldt med 7,9 % i forhold til 2011, med 9,5 % i forhold til 2010 og med 23 % i forhold til 2009. Faldet i EU-producenternes salgspriser var mindre end den tendens, der blev observeret for salgspriserne på de importerede varer fra det pågældende land. Eksempelvis var faldet i de kinesiske priser på 11 % mellem 2011 og 2012, hvorimod EU-priserne faldt med 8 % i samme periode.
(242)
Trods den store forskel mellem EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedssalgspris og de kinesiske importpriser, jf. afdeling D.4.2 ovenfor, var det faktiske underbud ud fra en sammenligning pr. varetype meget lavere, nemlig på mellem 10,6 % og 26,7 % i UP. Dette skyldes, at ikke alle de varetyper, der blev produceret af EU-erhvervsgrenen, blev eksporteret af de stikprøveudvalgte kinesiske eksporterende producenter.
(243)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede den kinesiske regering, at Kommissionen ikke har taget hensyn til forskellen imellem de varetyper, der blev eksporteret af de kinesiske eksporterende producenter, og de varetyper, der blev solgt af EU-producenterne, da den foretog sin vurdering af de gennemsnitlige kinesiske priser. At det blev nævnt, at der var en stor forskel på EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspris og de eksporterende kinesiske producenters gennemsnitlige salgspris førte angiveligt til en fordrejet fremstilling af kendsgerningerne på grund af gabet mellem EU-erhvervsgrenens salgspriser og de kinesiske importpriser.
(244)
Som anført ovenfor foretog Kommissionen en detaljeret sammenligning pr. varetype i forbindelse med underbud, hvilket uomtvisteligt indgår i skadesanalysen. Desuden anførte den klart årsagen til forskellene: den kendsgerning, at ikke alle de varetyper, som EU-erhvervsgrenen producerer, blev produceret af de kinesiske eksporterende producenter. Det kan derfor ikke hævdes, at Kommissionen kom med en vildledende og fordrejet fremstilling af kendsgerningerne.
(245)
Enhedsproduktionsomkostningerne voksede med over 10 % mellem 2011 og UP, mens de var forholdsvis stabile mellem 2010 og 2011. Produktionsomkostningerne fulgte generelt tendensen i salgspriserne mellem 2009 og 2011. Stigningen i enhedsproduktionsomkostningerne i 2012 skyldtes et fald i produktionsmængden.
(246)
Den kinesiske regering hævdede ligeledes, at faldet i den gennemsnitlige enhedssalgspris i den betragtede periode bl.a. skyldtes øget produktionseffektivitet. Desuden skyldtes stigningen i produktionsomkostningerne pr. enhed i 2012 angiveligt ikke faldet i produktionsmængden, men den øgede produktionskapacitet.
(247)
Effektivitetsgevinsterne i perioden 2009-2011 nedbragte ganske rigtigt produktionsomkostningerne pr. enhed og bidrog således til faldet i enhedssalgsprisen. Kommissionen fastslog imidlertid, at den gennemsnitlige salgspris faldt til langt under de gennemsnitlige produktionsomkostninger pr. enhed i UP, og dermed kun dækkede 88 % heraf. Samtidig kunne den øgede produktionskapacitet for virksomhederne i stikprøven ikke have forårsaget stigningen i deres produktionsomkostninger pr. enhed. Deres produktionskapacitet voksede ganske rigtigt kun med 2,6 % mellem 2011 og 2012, mens deres gennemsnitlige produktionsomkostninger pr. enhed voksede med 10,6 % i samme periode. Derfor afvises disse påstande.
7.2. Arbejdskraftomkostninger
(248)
De gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger hos EU-producenterne i stikprøven udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 8
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat
2009
2010
2011
UP
Gennemsnitlige arbejdskraft-omkostninger pr. ansat (EUR)
45 232
44 503
48 288
50 615
Indeks 2009
100
98
107
112
Indeks 2010
102
100
109
114
Kilde: EU-producenternes spørgeskemabesvarelser
(249)
Mellem 2009 og UP voksede de gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat konstant, med 12 % i alt. En større vækst på 4,8 % fandt imidlertid sted mellem 2011 og UP. Den samlede vækst i arbejdskraftomkostningerne kan til dels forklares ved omkostninger for en række EU-producenter i forbindelse med anlæg uden aktivitet mellem 2011 og UP, med andre ord nødvendigheden af at betale ansatte, selv om de ikke arbejdede.
7.3. Lagerbeholdninger
(250)
Lagerbeholdningerne hos EU-producenterne i stikprøven udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 9
Lagerbeholdninger
2009
2010
2011
UP
Slutlagre (1 000 m2)
1 540
1 875
1 657
1 778
Indeks 2009
100
122
108
115
Indeks 2010
82
100
88
95
Kilde: EU-producenternes spørgeskemabesvarelser
(251)
Lagerbeholdningerne voksede med 7,3 % mellem 2011 og UP og med 15 % mellem 2009 og UP, hvorimod de faldt med 11,6 % mellem 2010 og 2011.
(252)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede den kinesiske regering, at tendensen i lagerbeholdningerne er irrelevant, da deres vækst i absolutte og relative tal var meget begrænset.
(253)
I betragtning af prisudviklingen er det ikke rationelt for en producent at opretholde høje lagerbeholdninger, fordi deres værdi hurtigt nedbringes. EU-producenterne ville derfor forventes at have begrænsede lagerbeholdninger af samme vare. Derfor er stigningen i lagerbeholdningerne for samme vare mellem 2011 og UP - skønt meget begrænset - en relevant indikator for at fastslå, om EU-erhvervsgrenen led væsentlig skade. De store lagerbeholdninger i absolutte tal i 2010 skal ses på baggrund af, at salget var meget højere i det pågældende år end i UP.
7.4. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital
(254)
Rentabiliteten, likviditeten, investeringerne og investeringsafkastet udviklede sig således for EU-producenterne i stikprøven i den betragtede periode:
Tabel 10
Rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast
2009
2010
2011
UP
Rentabilitet
-20,3 %
8,3 %
8,2 %
-14,5 %
Indeks 2009
100
241
240
129
Indeks 2010
- 244
100
99
- 174
Likviditet (1 000 EUR)
-21 550
29 574
33 425
6 200
Indeks 2009
100
337
355
229
Indeks 2010
-73
100
113
21
Investeringer (1 000 EUR)
46 087
18 230
7 633
10 712
Indeks 2009
100
40
17
23
Indeks 2010
253
100
42
59
Investeringsafkast
-6,9 %
9,6 %
13,3 %
-11,5 %
Indeks 2009
100
339
393
66
Indeks 2010
-72
100
139
- 120
Kilde: EU-producenternes spørgeskemabesvarelser
(255)
Rentabiliteten hos EU-producenterne i stikprøven blev beregnet som nettooverskuddet før skat ved salg af samme vare til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udtrykt i procent af omsætningen i forbindelse med dette salg.
(256)
I 2009 led de fleste EU-producenter i stikprøven tab, hvilket som forklaret i afdeling D.7 navnlig skyldtes, at de startede deres produktion af samme vare på dette tidspunkt. I 2010 var den gennemsnitlige fortjeneste allerede på 8,31 %. Derefter faldt fortjenesten en anelse i 2011, hvor den subsidierede import begyndte at stige. Endelig led erhvervsgrenen væsentlige tab i UP, bl.a. et fald på 276,6 % i forhold til 2011.
(257)
Tendensen for nettolikviditeten, som er de stikprøveudvalgte EU-producenters evne til at selvfinansiere deres aktiviteter, udviste ligeledes et markant fald på 81 % mellem 2011 og UP. Den voksede gradvis fra 2010 og udviste en generel stigning i den betragtede periode.
(258)
Investeringsafkastet blev udtrykt som fortjenesten i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne.
(259)
Det fremgår af tabel 10, at investeringerne efter opstartsfasen i 2009, hvor erhvervsgrenen foretog omfattende investeringer i samme vare, konstant faldt mellem 2009 og 2011 og derefter voksede i UP. Investeringerne forblev imidlertid på et lavt niveau i UP i forhold til i 2009. Investeringerne i UP blev navnlig foretaget som led i FoU samt for at forbedre og vedligeholde produktionsteknologien og -processen for at øge effektiviteten. Erhvervsgrenen investerede navnlig i nye varetyper, der ikke importeredes fra Kina i samme periode, og som er forsknings- og innovationsintensive.
(260)
I modsætning hertil faldt investeringsafkastet med 34 % mellem 2009 og 2012. Det voksede imidlertid konstant før UP, med andre ord voksede det med 293 % mellem 2009 og 2011, men faldt med 186 % i UP i forhold til 2011. Faldet i 2012 er en logisk konsekvens af, at EU-erhvervsgrenen led tab i UP.
(261)
For så vidt angår evnen til at rejse kapital, blev det konstateret, at der var en konstant forringelse af EU-erhvervsgrenens evne til at tilvejebringe likviditet til samme vare og dermed en svækkelse af EU-erhvervsgrenens finansielle situation.
8. Konklusion vedrørende skade
(262)
Analysen af EU-erhvervsgrenens situation viser en klar nedadgående tendens for de fleste skadesindikatorer. I en situation med generelt voksende forbrug voksede den samlede produktion i den betragtede periode. Selv om salgsmængderne voksede, faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel i den betragtede periode på grund af en større vækst i forbruget i den periode. Den gennemsnitlige salgspris faldt markant i den betragtede periode og påvirkede alle de finansielle resultatindikatorer negativt, f.eks. rentabiliteten, likviditeten, investeringsafkastet og evnen til at rejse kapital.
(263)
I den betragtede periode voksede EU-erhvervsgrenens samlede salgsmængde. Stigningen i EU-erhvervsgrenens salgsmængder blev dog ledsaget af et betydeligt fald i de gennemsnitlige salgspriser og i EU-erhvervsgrenens markedsandel.
(264)
Ud fra ovenstående bekræftede undersøgelsen navnlig, at EU-erhvervsgrenens salgspriser lå under produktionsomkostningerne i UP og dermed havde en negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenens rentabilitet, som nåede ned på markant negative niveauer i UP.
(265)
Kapaciteten udviklede sig imidlertid positivt mellem 2009 og UP. Det forholdt sig desuden sådan, at skønt investeringerne faldt mellem 2009 og UP, voksede de mellem 2011 og UP. Dette skyldes, at de stikprøveudvalgte virksomheder, jf. afdeling D.7.4 ovenfor, fortsatte med at investere i samme vare ved bl.a. at koncentrere sig om varetyper på nichemarkeder, hvortil der endnu ikke er nogen eksport af disse særlige forsknings- og innovationsintensive varetyper fra det pågældende land. Samtidig er det indlysende, at EU-erhvervsgrenen også er nødt til at være i stand til at producere og sælge store mængder af de mere grundlæggende varetyper (som i øjeblikket konkurrerer med den subsidierede import fra Kina) for at kunne sprede de faste omkostninger og opnå stordriftsfordele.
(266)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede den kinesiske regering, at der ikke var sammenhæng i Kommissionens vurdering, da den fastslog, at investeringerne først og fremmest var foretaget inden for FoU, samtidig med at den også hævdede, at kapaciteten var øget i UP i forventning om øget efterspørgsel. Disse udtalelser er ikke usammenhængende, men komplementære: investeringerne i nye varetyper i samme periode førte uvægerligt også til kapacitetsforøgelse. Dertil kommer, at selv om sådanne investeringer faktisk øger EU-erhvervsgrenens omkostninger, er de også en vigtig indikator for, at industrien gør sit bedste for at forblive konkurrencedygtig.
(267)
Det kan derfor konkluderes, at EU-erhvervsgrenen ikke blot led væsentlig skade i UP, men også aktivt søgte at mindske sin eksponering for den subsidierede import af den pågældende vare ved at udvikle innovative varer, som endnu ikke importeres fra det pågældende land.
(268)
I lyset af ovenstående konkluderes det, at EU-erhvervsgrenen led væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 5.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(269)
I henhold til grundforordningens artikel 8, stk. 6 og 7, blev det undersøgt, om den subsidierede import fra det pågældende land havde forvoldt EU-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betragtes som væsentligt. Andre kendte faktorer end den subsidierede import, der samtidig kunne have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at mulig skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tillagt den subsidierede import.
1. Virkningerne af den subsidierede import
(270)
Undersøgelsen viste, at den subsidierede import voksede i mængde med 596 % og i markedsandel med 366 % i den betragtede periode. Det bekræftes derfor, at både importmængden og -markedsandelen for den pågældende vare voksede betydeligt i den betragtede periode. Der var et klart tidsmæssigt sammenfald mellem stigningen i den subsidierede import og EU-erhvervsgrenens tab af markedsandele. Med andre ord: Importen voksede betydelig hurtigere end EU-markedet, og EU-producenterne mistede markedsandele til den kinesiske subsidierede import. Undersøgelsen fastslog endvidere, at den subsidierede import underbød EU-erhvervsgrenens priser i UP, jf. afdeling D.4.2 ovenfor.
(271)
Undersøgelsen viste, at priserne på den subsidierede import faldt med 27,2 % i den betragtede periode, hvilket førte til endnu større forskelle mellem EU-producenternes og de eksporterende producenters priser. Stillet over for dette betydelige pristryk gjorde EU-erhvervsgrenen sig store bestræbelser for at nedbringe sine produktionsomkostninger. Trods disse bestræbelser tvang de usædvanligt lave priser på den kinesiske import EU-erhvervsgrenen til at sænke sine salgspriser yderligere til urentable niveauer. Efter opstartsfasen i 2009 opnåede EU-producenterne stabile fortjenstniveauer i 2010 og 2011. I UP registrerede EU-producenterne imidlertid betydelige tab.
(272)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede en række interesserede parter Kommissionens konklusion om, at der er en årsagssammenhæng mellem den væsentlige skade, EU-erhvervsgrenen led, og den subsidierede import fra Kina. De hævdede, at der ikke er noget sammenfald i tid mellem skaden og den øgede import fra det pågældende land. Dette skyldes, at mellem 2009 og 2011 voksede importen fra Kina betragteligt. Desuden var gennemsnitsprisen på den kinesiske import i 2011 på 4,96 EUR/m2, et beløb tæt på det i 2012 (4,38 EUR/m2).
(273)
De samme parter anførte, at konklusionen om, at den skade, EU-erhvervsgrenen led, burde tillægges den kinesiske import i 2012, er i strid med dens konklusioner om, at den kinesiske import angiveligt ikke havde nogen negativ indvirkning året før, selv om den gennemsnitlige importpris var på samme niveau.
(274)
Parterne hævdede også, at det tidsmæssige sammenfald mellem den væsentlige skade og den subsidierede kinesiske import ikke kan vurderes ud fra hele den betragtede periode fra 2009 til udgangen af UP uden hensyntagen til de mellemliggende tendenser i denne periode.
(275)
Fra begyndelsen af den betragtede periode til udgangen af UP voksede importen med 596 % med en vækst på 321 % i dens markedsandel. Importpriserne faldt med 27,2 % i den betragtede periode.
(276)
Det er korrekt, at EU-erhvervsgrenens fortjenstmargen i 2011 kun var en smule mindre end i 2010 på trods af den store stigning i importen fra Kina allerede i 2011. I løbet af 2011 voksede EU-forbruget af solcelleglas imidlertid betydeligt, nemlig med 20,4 % mellem 2010 og 2011, mens importen fra Kina voksede med 150 % i samme periode. I UP faldt forbruget ganske rigtigt med lidt over 19 %, men mængden af kinesisk import voksede med over 35 %. Dette viser klart det tidsmæssige sammenfald mellem den væsentlige skade, EU-erhvervsgrenen led i UP, og den stærke vækst i den subsidierede import fra Kina. Desuden tager det logisk set en vis tid, før EU-producenterne mærker nogle af de negative virkninger af den voksende subsidierede import (f.eks. tab af kunder, tab, mindsket investeringsafkast og likviditet osv.). Derfor afvises påstanden.
(277)
Kommissionen analyserede også de mellemliggende tendenser i den betragtede periode. Det forhold, at EU-erhvervsgrenen i 2011 faktisk stadig var rentabel, selv om den kinesiske import allerede voksede det år, påvirker ikke den konklusion, at der i UP var et tidsmæssigt sammenfald mellem den skade, EU-erhvervsgrenen led, og den fortsatte vækst i den subsidierede import fra Kina.
(278)
I UP faldt forbruget med lidt over 19 %, mens de kinesiske eksporterende producenter:
a)
forøgede deres markedsandel med 12,4 procentpoint i forhold til 2011, mens EU-erhvervsgrenens markedsandel faldt med 12,3 procentpoint,
b)
øgede mængden af import fra Kina med over 35 % mod et fald på 32 % i EU-erhvervsgrenens salg og
c)
nedsatte deres allerede meget lave eksportpriser med over 10 %, underbød EU-erhvervsgrenens priser med op til 26,7 % og dermed bidrog til de tab, EU-erhvervsgrenen led i UP.
(279)
Ud fra ovenstående analyse konkluderer Kommissionen, at tilstedeværelsen af subsidieret import og den betydelige vækst i dens markedsandel til priser, der konstant underbød EU-erhvervsgrenens priser, var årsag til den væsentlige skade, EU-erhvervsgrenen led.
2. Virkningerne af andre faktorer
2.1. Import fra tredjelande
(280)
Importmængden fra andre tredjelande udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 11
Import fra tredjelande (1 000 m2)
Tredjelande
2009
2010
2011
UP
Mængde (m2)
700
886
1 287
1 023
Indeks
100
127
184
146
Markedsandel
4,2 %
3,1 %
3,8 %
3,7 %
Indeks
100
74
90
88
Gennemsnitspris EUR/m2
10,50
10,09
9,60
8,40
Indeks
100
96
91
80
Kilde: Glass for Europe og klagen
(281)
Importmængden fra andre tredjelande voksede i den betragtede periode med 46 % i tråd med væksten i EU-forbruget. Dens markedsandel faldt en smule i UP i forhold til i 2011 (3,7 %), men forblev alt i alt stabil i den betragtede periode. Tyrkiet er den næststørste eksportør efter Kina efterfulgt af Indien.
(282)
De foreliggende oplysninger vedrørende importen fra alle tredjelande viser, at den gennemsnitlige importpris var højere end den gennemsnitlige kinesiske importpris. Dette gælder også for enhedsprisen pr. bestemt type af den pågældende vare. På den anden side var tredjelandenes gennemsnitlige importpris på niveau med eller højere end EU-erhvervsgrenens gennemsnitspris.
(283)
I betragtning af den lave samlede importmængde og -markedsandel fra tredjelande og prisniveauet konkluderer Kommissionen, at importen fra tredjelande ikke kunne bryde årsagssammenhængen mellem den subsidierede import og den skade, EU-erhvervsgrenen led.
2.2. EU-erhvervsgrenens eksportresultater
(284)
De stikprøveudvalgte EU-producenters eksportmængde udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 12
De stikprøveudvalgte EU-producenters eksportresultater
2009
2010
2011
UP
Eksportsalgsværdi (1 000 EUR)
19 313
19 814
27 419
7 001
Indeks
100
103
142
36
Eksportsalgsmængde (1 000 m2)
1 460
1 713
2 708
760
Indeks
100
117
185
52
Gennemsnitspris (EUR/m2)
13,22
11,56
10,12
9,21
Indeks
100
87
77
70
Kilde: EU-producenternes spørgeskemabesvarelser
(285)
De stikprøveudvalgte EU-producenters eksportsalg voksede mellem 2009 og 2011, men faldt pludseligt i UP med 74 % i værdi og 71,9 % i mængde. Ud fra de stikprøveudvalgte kinesiske eksportørers besvarelser lader dette til at skyldes de meget lave priser på den kinesiske eksport til EU-erhvervsgrenens vigtigste eksportmarkeder (nemlig USA og Canada).
(286)
De stikprøveudvalgte EU-producenters eksportsalg udgjorde 20 % af deres samlede salg i mængde i 2009 (i opstartsfasen), i 2010 11 %, og da det var på sit højeste i 2011 kun 14 %. I 2012 skete der et yderligere fald til 5 %.
(287)
EU-markedet, der er et af de største i verden, og ikke markeder i tredjelande, er det vigtigste marked for EU-erhvervsgrenen. Da solcelleglas er relativt tungt og skrøbeligt, medfører det ekstraomkostninger, når det transporteres over store afstande (på grund af brud og korrosion). Undersøgelsen bekræftede også, at de svækkede eksportresultater hovedsagelig skyldes konkurrencen fra den kinesiske lavpriseksport også på tredjelandsmarkeder. Derfor kan Kommissionen ikke konkludere, at de stikprøveudvalgte EU-producenters svækkede eksportresultater bryder årsagssammenhængen mellem den subsidierede import og den skade, EU-erhvervsgrenen led.
(288)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede flere parter Kommissionens konklusioner om, at faldet i eksportsalget hos EU-producenterne i stikprøven i UP højst sandsynligt skyldtes meget lave priser på den kinesiske eksport til EU-erhvervsgrenens vigtigste eksportmarkeder (nemlig USA og Canada). De var af den opfattelse, at denne konklusion er uberettiget, da der også fandt eksport sted fra Kina i 2011, og der således ikke er nogen grund til, at denne virkning først skulle være indtrådt i 2012. De var også af den opfattelse, at den egentlige årsag til deres lave eksportsalg var, at EU-erhvervsgrenen ikke var konkurrencedygtig, og når verdensmarkedspriserne faldt, kunne EU-erhvervsgrenen ikke forblive konkurrencedygtig. Derfor hævdede parterne, at faldet i EU-erhvervsgrenens eksportsalg i UP bidrog yderligere til den forvoldte skade.
(289)
Kommissionen afviser disse påstande af følgende årsager. EU-markedet er stadig det vigtigste marked for EU-erhvervsgrenen og ikke tredjelandsmarkeder. Desuden kan der kun kompenseres for de supplerende omkostninger ved transport over en afstand (på grund af brud og korrosion), hvis prisniveauet i tredjelande er tilstrækkelig højt. Dette synes ikke at være tilfældet. Ud fra de oplysninger, som Kommissionen har til rådighed fra spørgeskemabesvarelserne fra de eksporterende producenter i stikprøven, var priserne på den kinesiske eksport til EU-erhvervsgrenens vigtigste eksportmarkeder rent faktisk meget lave og faldt yderligere i UP i forhold til 2011. Dette viser, at EU-erhvervsgrenens svækkede eksportresultater hovedsagelig skyldes de stadig lavere priser på kinesisk eksport også på tredjelandsmarkeder som bekræftet i forbindelse med undersøgelsen.
(290)
De samme parter hævdede også, at undersøgelsen vedrørte EU-markedet og ikke gav sig af med at vurdere angiveligt illoyal prisfastsættelse på tredjelandsmarkeder.
(291)
Desuden tillagde EU-institutionernes konklusioner, selv ud fra en antagelse af, at de var korrekte, angiveligt den subsidierede import til Unionen skade forårsaget af andre faktorer. Dermed var den kinesiske eksport til tredjelande - angiveligt til lave priser eller subsidieret - ikke den subsidierede import til EU og udgjorde som sådan en anden faktor, hvis skadelige virkninger ikke kunne tillægges den subsidierede import.
(292)
Kommissionen afviser denne påstand. Den undersøgte ikke, om priserne på importen fra Kina til tredjelande er dumpingpriser og/eller subsidierede. Den fastslog blot ud fra de eksportpriser til tredjelande, som de eksporterende producenter i stikprøven havde fremlagt, at disse priser har været konstant faldende i de senere år.
(293)
I samme ånd analyserede Kommissionen prisfaldet på importen fra Kina til tredjelande som en særskilt faktor og tillagde det ikke den subsidierede import til Unionen. Dette forhold blev kun anvendt som en mulig forklaring på den svækkede eksport fra EU-erhvervsgrenen til dens vigtigste tredjelandsmarkeder ud fra den betragtning, at disse markeder ikke var og aldrig har været de vigtigste markeder for EU-erhvervsgrenen. Selv da EU-erhvervsgrenen var på sit højeste i 2010 og 2011, foregik over 85 % af dens salg på EU-markedet.
(294)
Derfor konkluderer Kommissionen, at de stikprøveudvalgte EU-producenters svækkede eksportresultater ikke kan bryde årsagssammenhængen mellem den subsidierede import og den skade, EU-erhvervsgrenen led.
2.3. Udviklingen i forbruget og kapaciteten
(295)
EU-forbruget voksede som nævnt i afdeling D.3 ovenfor mellem 2009 og UP med 65 %. Det var på sit højeste i 2011, hvor det voksede med 105 % i forhold til niveauet i 2009. EU-erhvervsgrenen var imidlertid ikke i stand til fuldt ud at drage fordel af denne stigning i forbruget. Dens samlede salg voksede betydeligt frem til 2011, men langsommere end markedet. Det faldt derefter også samlet set i UP. Dens markedsandel faldt konstant i den betragtede periode og nåede et fald på 25,7 % i UP i forhold til 2009 (- 15,8 % i forhold til 2011). Derimod voksede både den kinesiske markedsandel og salgsmængde betydeligt, selv da forbruget faldt mellem 2011 og UP, hvilket førte til en vækst på 68,4 % mellem 2011 og UP og en samlet vækst på 321 % i hele perioden. Væksten i den kinesiske import var på 596 % i den betragtede periode.
(296)
Da EU-forbruget voksede i den betragtede periode, er dets udvikling af et sådant omfang, at det styrker årsagssammenhængen mellem den voksende subsidierede import og den skade, EU-erhvervsgrenen led, og forbruget er ikke i sig selv årsag til EU-erhvervsgrenens skade. Desuden var den kinesiske subsidierede import, selv i UP, hvor forbruget faldt, i stand til at øge sin markedsandel yderligere på bekostning af EU-erhvervsgrenen.
(297)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede en række parter, at den skade, EU-erhvervsgrenen led, skyldtes faldet i EU-forbruget. Dette er angiveligt den eneste faktor, som syntes at udvise et fald for første gang i 2012, og som skaden med rimelighed kan kædes sammen med, hvorimod den kinesiske import allerede startede i 2011 til priser svarende til priserne i 2012.
(298)
Forbruget faldt ganske rigtigt i 2012 i forhold til de tidligere år. Kommissionens analyse løber imidlertid fra begyndelsen af den betragtede periode i 2009 til udgangen af UP, og i denne periode voksede EU-forbruget samlet med 65 %. I den betragtede periode faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel konstant og betydeligt, nemlig med 25,7 % i alt, mens den kinesiske imports markedsandel voksede med 321 %. Væksten i den kinesiske import var på 596 % i den betragtede periode.
(299)
Desuden var EU-forbruget i UP stadig på et niveau svarende til det i 2010, mens 2010 som anført i tabel 10 ovenfor var året, hvor EU-erhvervsgrenen opnåede en rimelig fortjeneste. Derfor kan faldet i EU-forbruget i UP ikke i sig selv have ført til det tab, EU-erhvervsgrenen led i UP. Desuden faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel med 26,6 % mellem 2010 and 2012, mens den kinesiske imports markedsandel voksede med 318 % i samme periode. Hvis faldet i forbruget i UP endelig skulle have forvoldt den skade, EU-erhvervsgrenen led, skulle faldet også have påvirket den kinesiske import. Dette var imidlertid klart ikke er tilfældet. Tværtimod voksede importen fra Kina i UP betydeligt både med hensyn til mængde og markedsandel.
(300)
Ud fra ovennævnte betragtninger afviser Kommissionen denne påstand. Derfor konkluderer Kommissionen, at faldet i forbruget i UP ikke kunne bryde årsagssammenhængen mellem den subsidierede import og den skade, EU-erhvervsgrenen led.
(301)
For så vidt angår EU-erhvervsgrenens produktionskapacitet, jf. tabel 4 ovenfor, fulgte dens vækst klart tendensen i EU-forbrugets vækst frem til udgangen af 2011. Undersøgelsen viste, at den vigtigste årsag til væksten i produktionskapaciteten mellem 2011 og UP på 12,5 % var en virksomheds indtræden på solcelleglasmarkedet. Produktionskapaciteten for alle andre virksomheder på markedet faldt en smule i samme periode. Derfor fulgte tendensen i EU-erhvervsgrenens kapacitetsudvikling alt i alt tendensen i EU-forbruget. Kommissionen er derfor af den opfattelse, at EU-erhvervsgrenens høje produktionskapacitet, som allerede var høj i begyndelsen af den betragtede periode, og som vedblev med at være høj i UP, ikke kunne bryde årsagssammenhængen mellem den subsidierede import og den skade, EU-erhvervsgrenen led.
(302)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede en række parter, at Kommissionen havde undladt at tage hensyn til den påståede overkapacitet som en væsentlig årsag til skade. I den betragtede periode berettigede væksten i forbruget angiveligt ikke kapacitetsforøgelsen, da EU-erhvervsgrenen oplevede et konstant stort gab mellem produktionskapacitet og forbrug, som efter deres opfattelse ikke er økonomisk levedygtigt. De hævdede endvidere, at det forhold, at der var en ny aktør på markedet mellem 2011 og udgangen af UP bidrog til den forvoldte skade, da dette øgede den indenlandske konkurrence.
(303)
Parterne hævdede også, at det faldende EU-forbrug, den voksende produktionskapacitet kombineret med et fald i eksportsalget førte til en lav kapacitetsudnyttelse. Denne lave kapacitetsudnyttelse forårsagede høje faste omkostninger, som efter deres opfattelse alvorligt påvirkede EU-solcelleglasindustrien.
(304)
Kommissionen bemærker, at kapacitetsniveauet for den samlede EU-erhvervsgren konstant har været højere end det samlede EU-forbrug i hele den betragtede periode. Dette har imidlertid ikke hindret EU-erhvervsgrenens virksomheder i stikprøven i at opnå fortjeneste i de to år forud for UP, hvorimod de først oplevede betydelige tab på - 14,5 % i UP.
(305)
Desuden voksede kapaciteten hos EU-producenterne i stikprøven kun med 4 % mellem 2010 og 2011 og med 2,6 % mellem 2011 og UP, hvilket førte til en beskeden samlet vækst på 6,7 % mellem 2010 og UP.
(306)
Derfor forefandtes forskellen mellem forbruget og kapaciteten i hele den betragtede periode og kan, skønt den var lidt større i UP, ikke forklare de voldsomme tab, som virksomhederne i stikprøven oplevede i UP. Derfor afviser Kommissionen påstanden om, at EU-erhvervsgrenens kapacitetsniveau ikke er økonomisk rentabelt.
(307)
For så vidt angår argumentet om, at den nye aktør i 2012 bidrog til den skade, EU-erhvervsgrenen led, bemærker Kommissionen, at den nye aktør, selv om den havde en stor kapacitet, havde meget begrænsede produktions- og salgsmængder på omkring 2 % af det samlede EU-salg i UP. Som følge heraf havde dens indtræden på markedet næppe nogen indflydelse på EU-erhvervsgrenens resultat som helhed, bortset fra at den oppustede sidstnævntes kapacitets- og kapacitetsudnyttelsesdata betydeligt. Uden denne virksomheds data faldt kapaciteten hos alle andre EU-producenter nemlig rent faktisk mellem 2011 og 2012.
(308)
Undersøgelsen bekræftede heller ikke, at solcelleglasindustrien er stærkt påvirket af faste omkostninger. De gennemsnitlige faste omkostninger for EU-producenterne i stikprøven lå nemlig på 25-35 % af de samlede produktionsomkostninger i UP. I de foregående år - 2010 og 2011 - var procentandelen for de faste omkostninger lidt lavere, men stadig på samme niveau. Dette viser klart, at den høje kapacitet i UP naturligvis havde en indvirkning på produktionsomkostningerne, men dens indvirkning var ikke betydelig og kan ikke kan forklare de store tab i UP, navnlig i forhold til den fortjeneste, der blev opnået i de foregående år. Desuden faldt kapacitetsudnyttelsen hos EU-producenterne i stikprøven i forhold til de foregående år, men lå stadig på 65 % i UP.
(309)
Endelig tog Kommissionen også i sin analyse hensyn til, at den etablerede kapacitet kan tilpasses til produktion af andre typer glas, der ikke er omfattet af denne undersøgelse. Også på grund af dette element er Kommissionen derfor uenig med den interesserede part i, at den store kapacitet ikke er økonomisk bæredygtig.
(310)
I lyset af ovenstående afviser Kommissionen de påstande, der blev fremsat af parterne, og gentager, at udviklingen i forbruget, kapaciteten og kapacitetsudnyttelsen i den betragtede periode analyseret både separat og kumulativt ikke kan bryde den konstaterede årsagssammenhæng mellem den væsentlige skade, EU-erhvervsgrenen led, og den subsidierede import.
2.4. Tendenser for solcellemoduler
(311)
Ifølge de oplysninger, som Kommissionen råder over (20), går 80-85 % af salget af solcelleglas til producenter af solcellemoduler (fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og fotovoltaiske tyndfilmsmoduler), og omkring 15-20 % af salget går til producenter af flade solfangere, der producerer varmt vand. De tendenser, der konstateres for solcellemoduler, har derfor en vigtig indvirkning på forbruget af solcelleglas.
(312)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede to parter, at ud over udviklingen i forbruget af den pågældende vare skyldtes den skade, EU-erhvervsgrenen led, også faldet i forbruget af solcellemoduler og de tab, som denne erhvervsgren led i slutningen af 2011/begyndelsen af 2012. Virkningen af solpanelproducenternes alvorlige finansielle vanskeligheder på solcelleglasmarkedet begyndte angiveligt at manifestere sig i slutningen af 2011 og i 2012 på grund af den nødvendige tidsforskydning mellem de to begivenheder.
(313)
Forbruget af solcellemoduler voksede konstant i samme periode, dvs. 2009-2012, og selv om der var et fald i 2012, var forbruget fortsat 221 % højere end i 2009 og 44 % højere end i 2010 (21). Det konstateredes desuden, at selv om efterspørgslen efter moduler i Unionen oprindeligt blev affødt af finansielle støtteordninger, navnlig faste afregningspriser, kunne det ikke konkluderes, at nedskæringerne i de faste afregningspriser (slutningen af 2011, begyndelsen af 2012) havde brudt årsagssammenhængen mellem den subsidierede import og skaden (22). Dette skyldtes, at efterspørgslen efter solcellemoduler fortsat var relativt høj i samme periode, dvs. 2009-2012.
(314)
Forbruget af solcellemoduler og dermed efterspørgslen efter solcelleglas var derfor fortsat højt i den betragtede periode. Det mindre fald i 2012 kan ikke i sig selv betragtes som en faktor af en sådan art, at den kan bryde årsagssammenhængen mellem den subsidierede import fra Kina og den væsentlige skade, EU-erhvervsgrenen led.
(315)
Da efterspørgslen efter solcellemoduler fortsat var relativt høj i perioden 2009-2012, og efterspørgslen efter solcelleglas voksede med 65 % i samme periode, kan indvirkningen på solcelleglasforbruget af solmodulproducenternes forværrede finansielle situation i slutningen af 2011/begyndelsen af 2012 således heller ikke i sig selv betragtes som en faktor af en sådan art, at den kan bryde årsagssammenhængen mellem den subsidierede import af solcelleglas fra Kina og den væsentlige skade, EU-erhvervsgrenen led.
(316)
Ud fra ovenstående bekræfter Kommissionen, at udviklingen i forbruget af solcellemoduler ikke i sig selv kan betragtes som en faktor af en sådan art, at den kan bryde den konstaterede årsagssammenhæng mellem den subsidierede import fra Kina og den væsentlige skade, EU-erhvervsgrenen led.
3. Konklusion
(317)
Undersøgelsen har etableret en årsagssammenhæng mellem den væsentlige skade, EU-erhvervsgrenen led, og den subsidierede import fra Kina. Kommissionen analyserede andre mulige årsager til skaden som f.eks. importen fra andre tredjelande, EU-erhvervsgrenens eksportresultater, ændringer i forbrugs- og produktionskapacitetsmønstre eller markedssituationen for visse brugere af den pågældende vare. Ingen af dem, analyseret både individuelt og kumulativt, var af en sådan art, at de kunne bryde den konstaterede årsagssammenhæng mellem den subsidierede import fra Kina og den væsentlige skade, EU-erhvervsgrenen led.
(318)
Ud fra ovenstående analyse, hvor der blev behørigt sondret mellem virkningerne af alle de kendte faktorer på EU-erhvervsgrenens situation og den subsidierede imports skadelige virkninger, konkluderes det, at den subsidierede import fra det pågældende land har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 6.
(319)
Efter UP har en række EU-solcelleglasproducenter offentligt meddelt ophør af produktionsprocesser, hvilket uundgåeligt har gjort en betydelig del af driftskapaciteten til uudnyttet kapacitet. Dette styrker yderligere den ovenfor konstaterede årsagssammenhæng og viser, hvor ødelæggende en virkning den subsidierede import har på EU-erhvervsgrenen.
F. UNIONENS INTERESSER
(320)
Kommissionen undersøgte, jf. grundforordningens artikel 31, om det trods konklusionen om skadelig subsidiering klart ikke var i Unionens interesse at vedtage foranstaltninger i dette tilfælde. Analysen af Unionens interesser blev foretaget ud fra en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, herunder EU-erhvervsgrenen, importørerne, råvareleverandørerne og brugerne af den pågældende vare.
1. EU-erhvervsgrenens interesser
(321)
EU-erhvervsgrenen beskæftigede omkring 860 personer direkte i UP i forbindelse med produktion og salg af samme vare. Undersøgelsen fastslog, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade som følge af den subsidierede import fra det pågældende land i UP. En række EU-producenter blev allerede tvunget til at lukke deres produktionsanlæg, mens andre gik konkurs (23). Uden foranstaltninger forekommer en yderligere forringelse af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation meget sandsynlig.
(322)
Det forventes, at indførelsen af antisubsidietold vil bringe den fordrejning af handelen, som skyldes skadelig subsidiering, til ophør, genskabe en situation med effektiv konkurrence på EU-markedet og sætte EU-erhvervsgrenen i stand til at tilpasse priserne på samme vare, så de afspejler produktionsomkostningerne, og samtidig forbedre sin rentabilitet. Det kan også forventes, at indførelsen af foranstaltninger ville gøre det muligt for EU-erhvervsgrenen at genvinde i det mindste en del af den markedsandel, den mistede i den betragtede periode, med positive virkninger for dens samlede økonomiske situation.
(323)
Derudover burde EU-erhvervsgrenen være i stand til at få bedre adgang til kapital og til at foretage yderligere investeringer i FoU og innovation på markedet for solcelleglas.
(324)
Endelig er det sandsynligt, at de EU-producenter, der blev tvunget til at indstille produktionen som følge af presset fra den kinesiske subsidierede import, ville kunne genoptage deres erhvervsaktiviteter. Med dette scenarie ville ikke blot de eksisterende arbejdspladser blive sikret, men der ville også være en rimelig udsigt til yderligere produktionsudvidelse og øget beskæftigelse.
(325)
Hvis der ikke indføres foranstaltninger, forventes der yderligere tab af markedsandele med en yderligere forværring af EU-erhvervsgrenens rentabilitet til følge. Dette ville ikke være bæredygtigt på kort til mellemlangt sigt. Ud over det store antal EU-producenter, der allerede var blevet tvunget ud af markedet, kunne andre producenter derfor risikere at gå konkurs, hvilket på kort til mellemlangt sigt sandsynligvis ville føre til EU-erhvervsgrenens forsvinden med deraf følgende betydelig indvirkning på de nuværende job.
(326)
Det konkluderes derfor, at det ville være i EU-erhvervsgrenens interesse, at der indføres antisubsidietold.
2. Ikke forretningsmæssigt forbundne importørers og forhandleres interesser
(327)
For de to samarbejdsvillige importører bestod den vigtigste erhvervsaktivitet i handel med den pågældende vare. De havde begge diversificerede kilder til den pågældende vare, dvs. at de ikke kun købte af Kina, men også af Unionen og af tredjelande.
(328)
Det blev hævdet, at indførelsen af foranstaltninger over for den pågældende vare ville påvirke importørernes erhvervsaktiviteter negativt. For det første bør indførelsen af told ikke føre til, at der slet ikke importeres fra Kina. For det andet forholder det sig således, at selv om det kan forventes, at indførelsen af foranstaltninger kan få en negativ indvirkning på den økonomiske situation hos de importører, der udelukkende eller overvejende importerer fra Kina, kan importørerne i lyset af muligheden for at købe fra tredjelande om nødvendigt forventes at være fleksible og finde nye forsyningskilder.
(329)
Det konkluderes derfor, at indførelsen af foranstaltninger på det foreslåede niveau kan få en vis negativ indvirkning på situationen hos de ikke forretningsmæssigt forbundne importører af den pågældende vare, men at denne indvirkning afbødes af det forhold, at importører og forhandlere kan anvende andre forsyningskilder både fra tredjelande og EU-erhvervsgrenen - og sidstnævnte har kapacitet til at øge sin produktion - og at den under alle omstændigheder ikke ville overskygge den positive indvirkning på de øvrige parter.
3. Råvareleverandørernes interesser
(330)
Der var ingen råvareleverandører, der samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. I mangel af oplysninger fra disse leverandører var der ingen dokumentation for, at indførelsen af foranstaltninger ville være i strid med disse parters interesser.
4. Brugernes interesser
(331)
Alle de brugere, der besvarede spørgeskemaet, er producenter af solcellemoduler og/eller solfangere. Tre brugere går ind for indførelse af antisubsidietold og hævder, at EU-erhvervsgrenen producerer solcelleglas af en bedre kvalitet, som de kinesiske virksomheder ikke altid kan levere. Derimod var tre andre brugere imod indførelse af antisubsidieforanstaltninger. Disse brugere forventer, at indførelsen af antisubsidietold ville få en negativ indvirkning på deres forretninger. De forventer, at de ikke vil kunne vælte prisstigningerne over på de endelige forbrugere på grund af den vanskelige situation i erhvervsgrenen for solcellemoduler.
(332)
I henhold til de oplysninger, som brugerne fremlagde, udgør solcelleglas kun omkring 6-8 % af de samlede omkostninger til solcellemoduler. Solcelleglas udgør således kun en begrænset del af omkostningerne og af den endelige værdi af solcellemoduler. Desuden kan det anslås, at hvis der indføres antisubsidietold på solcelleglas importeret fra Kina, ville indvirkningen på de samlede omkostninger til solcellemoduler blive på under 1 %. Dette skyldes især, at de samarbejdsvillige brugere køber betydelige mængder solcelleglas af EU-producenterne.
(333)
Derfor vil en mulig indførelse af antisubsidietold højst sandsynlig øge priserne på råvarer til solcellemoduler en smule i forhold til det kontrafaktiske scenarie uden told, men den forventes ikke at få en betydelig negativ indvirkning på omkostningerne og de endelige priser i EU-erhvervsgrenen for solcellemoduler.
(334)
En række brugere har desuden allerede andre forsyningskilder såsom Tyrkiet og Indien, som ikke ville blive negativt påvirket af indførelse af antisubsidietold. Andre brugere kan også skifte forsyningskilder og foretage deres indkøb enten i tredjelande eller hos EU-erhvervsgrenen.
(335)
Ud fra ovenstående afviste Kommissionen argumenterne fra en række brugere imod indførelsen af foranstaltninger.
5. Konkurrenceaspekter
(336)
En importør hævdede, at da en række EU-producenter deltog i et verdensomspændende kartel for planglas (solcelleglas indgår heri) og fik en bøde af Europa-Kommissionen i 2007, bruger de antisubsidietolden som et middel til at genvinde de tab, de led på bøderne for kartelvirksomhed og som følge af tabet af markedsandele i Unionen. Hvis adgangen til EU-markedet desuden begrænses ved hjælp af antisubsidietold, får EU-producenterne stærkere incitamenter til at indgå i kartelvirksomhed eller anden konkurrencegrænsende adfærd i forbindelse med varer, der ikke kan sælges i store mængder som f.eks. møbelvarer.
(337)
Disse argumenter burde afvises. For det første bemærker Kommissionen, at kartellet ophørte med at fungere i 2007. Derfor havde den tidligere kartelvirksomhed ingen indvirkning på erhvervsgrenen i den betragtede periode. For det andet indgik ingen af EU-producenterne i stikprøven i kartellet, ej heller nogen af de nuværende EU-producenter med den største salgsmængde. For det tredje forventes den mulige indførelse af antisubsidietold ikke at få nogen indvirkning på EU-erhvervsgrenens konkurrenceadfærd, dels fordi dette ikke vil ændre EU-markedets struktur, og dels fordi virksomhederne har en generel forpligtelse til at opfylde EU's og de nationale gældende konkurrenceregler, uanset om der indføres told eller ej.
(338)
En importør hævdede desuden, at indførelsen af told ville få en negativ indvirkning på EU-markedet for antirefleksbehandling af solcelleglas. Dette marked, som importøren identificerede som et beslægtet marked, domineres angiveligt af EU-producenterne, og indførelsen af foranstaltninger ville styrke deres position på bekostning af de konkurrerende leverandører af antirefleksbehandling. Det blev endvidere fremført, at importørerne havde vanskeligt ved at opnå ordrer fra EU-producenterne eller ved at få leveret disse ordrer inden for en rimelig frist og til rimelige priser.
(339)
Markedet for antirefleksbehandling indgår i undersøgelsen og er ikke et beslægtet marked. Undersøgelsen viste, at EU-producenterne i UP faktisk stadig var konkurrencedygtige på dette nichemarked trods deres forholdsvis højere priser, da markedet betragter deres antirefleksbehandlede varer som havende en kvalitetsfordel. Der blev dog ikke fremlagt dokumentation for, at EU-erhvervsgrenen ikke ville være i stand til at efterkomme en mulig øget efterspørgsel efter antirefleksbehandlet solcelleglas. Derfor bør det argument afvises.
(340)
For så vidt angår påstandene om, at EU-producenterne har afvist levering af ordrer eller rettidig levering til rimelige priser, er det helt op til den enkelte producent at vælge sin forretningsstrategi, i det omfang producenten eller producenterne ikke alene eller sammen indtager en dominerende position på det relevante marked. Der er tilstrækkelig konkurrence på EU-markedet til at skifte leverandør og/eller bruge flere leverandører. Derfor bør det argument også afvises.
6. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(341)
På baggrund af ovenstående konkluderedes det, at det ud fra en samlet vurdering af alle de forskellige interesser af hensyn til Unionens interesser er nødvendigt at indføre endelige foranstaltninger over for importen af solcelleglas med oprindelse i Kina.
G. UDLIGNINGSFORANSTALTNINGER
(342)
I betragtning af konklusionerne vedrørende subsidiering, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres endelige udligningsforanstaltninger for at hindre, at den subsidierede import forvolder EU-erhvervsgrenen yderligere skade.
1. Skadestærskel
(343)
Med henblik på at fastlægge niveauet for disse foranstaltninger blev der taget hensyn til de konstaterede subsidiemargener og, hvilket toldbeløb der er nødvendigt for at afhjælpe den skade, som EU-producenterne har lidt, uden at overstige de konstaterede subsidiemargener.
(344)
Ved beregningen af det toldbeløb, som er nødvendigt for at afhjælpe virkningerne af den skadelige subsidiering, blev det fastslået, at enhver foranstaltning bør give EU-erhvervsgrenen mulighed for at dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat på salget af samme vare i Unionen, som det med rimelighed kunne forventes af erhvervsgrenen på normale konkurrencevilkår, dvs. en situation uden subsidieret import.
(345)
En fortjenstmargen på 8,3 % af omsætningen betragtes som et passende minimum, som EU-erhvervsgrenen kunne have forventet at opnå i en situation uden den skadelige subsidierede import. Denne fortjenstmargen er baseret på de stikprøveudvalgte EU-producenters gennemsnitlige fortjeneste i 2010, hvor importen af den pågældende vare stadig var begrænset og derfor endnu ikke kunne have fordrejet de normale konkurrencevilkår.
(346)
På dette grundlag blev der beregnet en ikke skadevoldende pris for EU-erhvervsgrenen på samme vare. Den ikke skadevoldende pris blev fastsat ved at lægge ovennævnte fortjenstmargen på 8,3 % til produktionsomkostningerne i UP for EU-producenterne i stikprøven.
(347)
Den nødvendige prisstigning blev derefter fastlagt ud fra en sammenligning af de stikprøveudvalgte samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenters vejede gennemsnitlige importpris, som fastsat i forbindelse med underbudsberegningerne og behørigt justeret for importomkostninger og told, og de stikprøveudvalgte EU-producenters vejede gennemsnitlige ikke skadevoldende pris på samme vare ved salg på EU-markedet i UP. Enhver forskel i forbindelse med denne sammenligning blev derefter udtrykt i procent af den vejede gennemsnitlige cif-importværdi.
(348)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede en part den fortjenstmargen, der blev anvendt som målfortjeneste. Denne anførte, at Kommissionen burde tage hensyn til alle andre faktorer, der påvirkede rentabiliteten i UP. Denne hævdede, at den rimelige målfortjeneste ikke kunne være højere end 5 %.
(349)
Kommissionen afviser denne påstand af følgende årsager. Den anvendte målfortjeneste er ikke baseret på skøn, men på en reel fortjeneste, som EU-erhvervsgrenen opnåede forud for den konkurrencefordrejning, der forårsagedes af den kinesiske subsidierede import. Kommissionen finder, at dette er en rimelig fortjeneste, og har også taget hensyn til, at markedssituationen ikke var væsentligt anderledes end i UP, bortset fra indvirkningen af den kinesiske subsidierede import. Denne parts udtalelse i den forbindelse om, at forbruget i 2010 var meget højere end i 2012, er faktuelt forkert. Som anført i afdeling E.2.3 ovenfor var forbruget i 2010 på et niveau svarende til niveauet i 2012. I 2010 opbyggede EU-erhvervsgrenen også kapacitet med henblik på den forventede stærkt stigende efterspørgsel, hvilket påvirkede dens fortjeneste negativt det pågældende år. Endelig er den foreslåede målfortjeneste på 5 % vilkårlig, da den ikke er baseret på data eller faktiske beregninger, og afvises derfor.
2. Foranstaltninger
(350)
Ud fra ovenstående og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 15 bør der indføres en endelig udligningstold på importen af solcelleglas med oprindelse i Kina på niveauet for enten subsidiemargenen eller skadesmargenen, afhængigt af hvad der er lavest, i henhold til reglen om den lavest mulige told. I det foreliggende tilfælde bør toldsatsen derfor fastsættes på samme niveau som den konstaterede subsidiemargen.
(351)
I betragtning af den udbredte samarbejdsvilje blandt de kinesiske eksporterende producenter blev tolden for »alle andre virksomheder« fastsat på niveauet for den højeste told, der ville blive pålagt de virksomheder, der indgik i stikprøven, eller som var samarbejdsvillige i forbindelse med undersøgelsen. Tolden for »alle andre virksomheder« pålægges de virksomheder, som ikke var samarbejdsvillige i forbindelse med undersøgelsen.
(352)
For de samarbejdsvillige kinesiske virksomheder, som ikke indgik i stikprøven, og som er opført i bilaget, fastsættes den endelige told til det vejede gennemsnit af satserne for de stikprøveudvalgte virksomheder.
(353)
Ud fra ovenstående fastsættes toldsatserne således:
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
Skadesmargen
Udligningstold
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
39,3 %
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
26,2 %
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
42,1 %
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
17,1 %
16,7 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder, der er opført i bilag I
12,4 %
33,2 %
12,4 %
Alle andre virksomheder
17,1 %
42,1 %
17,1 %
(354)
Ovennævnte udligningsforanstaltninger er fastlagt i form af værditold, dvs. i forhold til værdien af importen.
(355)
De individuelle udligningstoldsatser for de virksomheder, der er nævnt i denne forordning, blev fastlagt ud fra konklusionerne i nærværende undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der blev konstateret i forbindelse med undersøgelsen, for så vidt angår de pågældende virksomheder, der blev udtaget til stikprøven, hvor gennemsnittet af de toldsatser, de blev pålagt, fandt anvendelse på de samarbejdsvillige virksomheder, som ikke indgik i stikprøven.
(356)
Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for »alle andre virksomheder«) udelukkende anvendelse på import af varer med oprindelse i det pågældende land og fremstillet af virksomhederne og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Importerede varer, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i artikel 1, herunder enheder, som er forretningsmæssigt forbundet med de udtrykkeligt nævnte, kan ikke være omfattet af disse satser, men er underlagt toldsatsen for »alle andre virksomheder«.
(357)
Alle anmodninger om anvendelse af en individuel virksomhedsspecifik udligningstoldsats (f.eks. efter ændring af den pågældende enheds navn eller etablering af nye produktions- eller salgsenheder) bør omgående indgives til Kommissionen med alle relevante oplysninger, især om ændringer i virksomhedens aktiviteter i forbindelse med produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller den pågældende ændring i produktions- og salgsenheder. Forordningen vil i givet fald blive ændret i overensstemmelse hermed ved en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuelle toldsatser.
(358)
For at sikre korrekt håndhævelse af udligningstolden bør resttoldsatsen ikke blot finde anvendelse på de ikke samarbejdsvillige eksporterende producenter, men også på de producenter, der ikke eksporterede til Unionen i UP, undtagen hvis de var samarbejdsvillige i forbindelse med undersøgelsen.
(359)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede klageren, at antidumping- og udligningsforanstaltninger i form af en værditold ikke var effektive, og anmodede Kommissionen om at indføre foranstaltninger i form af en mindsteimportpris (»MIP«). Desuden foreslog en række brugere også en MIP. De grunde, som parterne fremsatte, og de grunde, som Kommissionen havde til at afvise disse anmodninger, er omhandlet i betragtning 144-168 i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 470/2014 (24) (»forordningen om endelig antidumpingtold«).
(360)
Efter fremlæggelsen af oplysninger tilbød de tre eksporterende producenter i stikprøven samt Henan Yuhua pristilsagn i form af MIP'er. Kommissionen afviste de foreslåede tilsagn af de grunde, der er beskrevet i betragtning 172-179 i forordningen om endelig antidumpingtold.
(361)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved grundforordningens artikel 25, stk. 1 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig udligningstold på importen af solcelleglas bestående af hærdet planglas af natronkalk med et jernindhold på under 300 ppm, en soltransmission på over 88 % (målt i henhold til AM1,5 300-2 500 nm), en varmebestandighed på indtil 250 °C (målt i henhold til EN 12150), en temperatursvingningsmodstand på Δ 150 K (målt i henhold til EN 12150) og en mekanisk modstandsdygtighed på 90 N/mm2 eller mere (målt i henhold til EN 1288-3), i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 7007 19 80 og med oprindelse i Folkerepublikken Kina. Antirefleksbehandlet solcelleglas (behandlet på en eller to sider) henhører under Taric-kode 7007198019, og solcelleglas, der ikke er antirefleksbehandlet, henhører under Taric-kode 7007198011.
2. Udligningstoldsatserne fastsættes til følgende af nettoprisen frit Den Europæiske Unions grænse, ufortoldet, for den i stk. 1 omhandlede vare, som fremstilles af de virksomheder, der er opført i tabellen:
Virksomhed
Udligningstold
Taric-tillægskode
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
B943
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
B944
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
B945
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
B946
Andre samarbejdsvillige virksomheder, der er opført i bilag I
12,4 %
Alle andre virksomheder
17,1 %
B999
3. Anvendelsen af de individuelle udligningstoldsatser, der er fastsat for de virksomheder, som er nævnt i stk. 2, er betinget af, at der over for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilag II. Hvis en sådan faktura ikke fremlægges, anvendes den told, der gælder for »Alle andre virksomheder«.
4. De gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Hvis en ny eksporterende producent i Folkerepublikken Kina over for Kommissionen fremlægger tilstrækkelig dokumentation for, at:
-
denne ikke har eksporteret den vare, der er beskrevet i artikel 1, stk. 1, til Unionen i undersøgelsesperioden (1. januar 2012 til 31. december 2012)
-
denne ikke er forretningsmæssigt forbundet med nogen af de eksportører eller producenter i Folkerepublikken Kina, som er genstand for de ved denne forordning indførte foranstaltninger
-
denne faktisk har eksporteret den pågældende vare til Unionen efter den undersøgelsesperiode, hvorpå foranstaltningerne er baseret, eller har indgået en uigenkaldelig kontraktmæssig forpligtelse til at eksportere en væsentlig mængde til Unionen
kan artikel 1, stk. 2, ændres ved at tilføje den nye eksporterende producent til de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, og derfor er omfattet af den vejede gennemsnitlige toldsats på 12,4 %.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. maj 2014.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 471/2014
оd 13. svibnja 2014.
o uvođenju konačnih kompenzacijskih pristojbi na uvoz solarnog stakla podrijetlom iz Narodne Republike Kine
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1), a posebno njezin članak 15.,
budući da:
A. POSTUPAK
1. Pokretanje
(1)
Europska komisija („Komisija”) najavila je 27. travnja 2013. objavom u Službenom listu Europske unije („Obavijest o pokretanju postupka”) (2) pokretanje antisubvencijskog postupka u vezi s uvozom u Europsku uniju solarnog stakla podrijetlom iz Narodne Republike Kine („NRK” ili „Kina”).
(2)
Komisija je pokrenula postupak nakon što je EU ProSun („podnositelj pritužbe”) 14. ožujka 2013. uložio pritužbu u ime proizvođača koji predstavljaju više od 25 % ukupne proizvodnje solarnog stakla u Uniji. Pritužba je sadržavala dokaz prima facie subvencioniranja solarnog stakla i materijalne štete koja je iz njega proizašla i koje je Komisija smatrala dostatnim za opravdanje pokretanja ispitnog postupka.
(3)
U skladu s člankom 10. stavkom 7. Uredbe (EZ) br. 597/2009 („Osnovna uredba”), Komisija je prije pokretanja postupka obavijestila Vladu Narodne Republike Kine („kineska vlada”) da je primila pravilno dokumentiranu pritužbu u kojoj se tvrdi da je subvencionirani uvoz solarnog stakla podrijetlom iz NRK-a prouzročio materijalnu štetu industriji Unije. Komisija je pozvala kinesku vladu na savjetovanja u cilju objašnjavanja situacije u vezi sa sadržajem pritužbe i postizanjem sporazumnog rješenja.
(4)
Kineska vlada prihvatila je ponuđena savjetovanja koja su kasnije održana. Tijekom savjetovanja nije bilo moguće postići sporazumno rješenje. Međutim, Komisija je uzela u obzir primjedbe kineske vlade o programima navedenim u pritužbi. Nakon savjetovanja kineska vlada dostavila je svoja stajališta.
2. Usporedni antidampinški postupak
(5)
Komisija je 28. veljače 2013. objavom u Službenom listu Europske unije (3) najavila pokretanje antidampinškog postupka u vezi s uvozom u Uniju solarnog stakla podrijetlom iz NRK.
(6)
Komisija je 27. studenog 2013. Uredbom Komisije (EU) br. 1205/2013 (4) uvela privremenu antidampinšku pristojbu na uvoz solarnog stakla podrijetlom iz Narodne Republike Kine.
(7)
Analize štete provedene u okviru tog antisubvencijskog i usporednog antidampinškog ispitnog postupka temelje se na istoj definiciji industrije Unije, istim predstavnicima proizvođača Unije i istom razdoblju ispitnog postupka i navele su na identične zaključke, osim ako je drukčije utvrđeno. To se smatralo primjerenim radi pojednostavljenja analize štete i postizanja dosljednosti nalaza za oba postupka. Zbog toga su primjedbe o aspektima štete koje su dostavljene u jednom od tih postupaka uzete u obzir u oba postupka.
3. Strane na koje se postupak odnosi
(8)
Komisija je o pokretanju ispitnog postupka službeno obavijestila podnositelje pritužbe, ostale poznate proizvođače iz Unije, poznate izvoznike u NRK-u, poznate uvoznike, dobavljače, distributere, korisnike i udruge za koje se zna da su zainteresirane i tijela vlasti NRK-a. U obavijesti o pokretanju sve strane na koje se ispitni postupak odnosi pozvane su javiti se Komisiji i predstaviti se.
(9)
Zainteresirane strane dobile su priliku iznijeti svoje stavove u pisanom obliku i zahtijevati saslušanje u roku određenom u Obavijesti o pokretanju postupka.
(10)
Podnositelji pritužbi, izvozni proizvođači u NRK-u, uvoznici i tijela vlasti NRK-a iznijeli su svoje stavove. Svim zainteresiranim stranama koje su to zatražile i koje su pokazale da postoje posebni razlozi zbog kojih bi trebale biti saslušane odobreno je saslušanje.
3.1 Odabir uzoraka
(11)
Komisija je u obavijesti o pokretanju postupka najavila da može ograničiti na prihvatljiv broj izvozne proizvođače u NRK-u, nepovezane uvoznike i proizvođače Unije koji će se ispitati odabirom uzorka u skladu s člankom 27. Osnovne uredbe.
3.2 Odabir uzoraka proizvođača iz Unije
(12)
Komisija je odabrala uzorak od pet društava od osam proizvođača koji su se javili na temelju najvećeg reprezentativnog obujma prodaje sličnog proizvoda za vrijeme ispitnog postupka („IP”).
(13)
Nakon posjeta radi provjere, Komisija je odlučila ukloniti jedno od pet trgovačkih društava u uzorku jer se pokazalo da to društvo ne predstavlja industriju Unije, s obzirom na to da je to bio samo jedan od osam proizvođača koji su se izjasnili da su u početnoj fazi. Zbog toga je Komisija uvidjela rizik da u slučaju njegova uključivanja, pokazatelji štete, posebno profitabilnosti, možda nisu pravedno predstavili stanje industrije Unije.
(14)
Posljedično se konačni uzorak sastojao od četiri proizvođača Unije. Njihova proizvodnja predstavljala je 79 % prodaje industrije Unije na tržištu Unije za vrijeme ispitnog postupka. Uzorak se stoga smatrao reprezentativnim za industriju Unije.
(15)
Tri proizvođača iz Unije zatražila su na temelju članka 29. Osnovne uredbe da njihovi identiteti budu tajni. Tvrdili su da bi otkrivanje njihovog identiteta moglo dovesti do rizika od značajnih štetnih posljedica za njihove poslovne aktivnosti. Komisija je ispitala iznijete razloge i prihvatila njihov zahtjev. S obzirom na ograničen broj proizvođača u Uniji, u dokumentu o općoj objavi nisu otkrivena druga imena jer bi to omogućilo otkrivanje identiteta trgovačkih društava koja zahtijevaju anonimnost.
(16)
Identitet trgovačkog društva Interfloat Corporation/GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH („GMB/IF”) bio je, međutim, već poznat javnosti jer je potvrdilo da je jedno od trgovačkih društava koja podupiru pritužbu. Zbog toga je to trgovačko društvo imenovano u dokumentu o općoj objavi.
(17)
Također, u verziji njihovih primjedaba o objavi koja nije bila povjerljiva podnositelj pritužbe imenovao je tri proizvođača iz Unije koja su prestala poslovati (Guardian, AGC i Centrosolar Glass) i četvrto trgovačko društvo koje je značajno smanjilo proizvodnju (Saint Gobain).
3.3 Uzorkovanje proizvođača izvoznika u NRK
(18)
U obavijesti o pokretanju zahtijevalo se od svih proizvođača izvoznika u NRK-u da se predstave Komisiji i da dostave informacije naznačene u obavijesti o pokretanju unutar zadanog vremenskog razdoblja.
(19)
Devet proizvođača izvoznika ili skupina proizvođača izvoznika dostavilo je zatražene informacije i pristalo biti uključeno u uzorak. Društva koja su surađivala obuhvaćala su gotovo 100 % prijavljenog izvoza solarnog stakla u Uniju tijekom 2012. godine.
(20)
U skladu s člankom 27. Osnovne uredbe, Komisija je odabrala uzorak četiri proizvođača izvoznika ili skupina proizvođača izvoznika na temelju najvećeg reprezentativnog obujma izvoza dotičnog proizvoda koji se razumno može ispitati u raspoloživom razdoblju. Odabrani uzorak predstavljao je 76 % ukupnog obujma izvoza u Uniju dotičnog proizvoda u ispitnom razdoblju.
(21)
U skladu s člankom 27. stavkom 2. Osnovne uredbe Komisija je o odabranom uzorku obavijestila sve zainteresirane strane te su one bile pozvane dostaviti svoje komentare. Komentari nisu dostavljeni.
3.4 Pojedinačno ispitivanje
(22)
Niti jedan proizvođač izvoznik u NRK-u nije zatražio pojedinačno ispitivanje prema članku 27. stavku 3. Osnovne uredbe.
3.5 Odabir uzoraka nepovezanih uvoznika i korisnika
(23)
Četiri nepovezana uvoznika odgovorilo je na obrazac o odabiru uzorka priložen uz Obavijest o pokretanju postupka, dok su dva uvoznika i dvanaest korisnika odgovorili na upitnik. S obzirom na mali broj uvoznika koji su surađivali, odabir uzorka nije bio potreban.
4. Odgovori na upitnik i posjeti radi provjere
(24)
Upitnici su poslani kineskoj vladi i proizvođačima izvoznicima u uzorku, proizvođačima iz Unije u uzorku, svim uvoznicima koji su se izjasnili i svim korisnicima koji su se izjasnili. Kineskoj vladi poslan je i Dodatak upitniku koji im je bio poslan te se od njih zatražilo da ga proslijede poslovnim bankama u vlasništvu države u NRK-u koje su dale zajmove trgovačkim društvima u uzorku tijekom ispitnog razdoblja. Kineska vlada je izjavila da je Dodatak proslijedila dotičnim bankama, ali da nije primila nikakve odgovore.
(25)
Odgovori na upitnik primljeni su od četiri kineska proizvođača izvoznika u uzorku, od svih proizvođača iz Unije u uzorku, dva nepovezana uvoznika iz Unije i 12 korisnika.
(26)
Komisija je tražila i provjerila sve informacije koje su dostavile zainteresirane strane i smatrala potrebnim za konačno utvrđivanje subvencioniranja, nastalu štetu i interes Unije. Posjeti radi provjere obavljeni su kako slijedi:
(a)
Proizvođači izvoznici u NRK:
-
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd; Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd. („Flat Solar Group”)
-
Henan Yuhua Photovoltaic New Material Co., Ltd
-
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd. („Xinyi PV”)
(b)
Vlada NRK-a:
-
Ministarstvo trgovine, Peking
-
Bankarsko regulatorno tijelo u Kini (CBRC), Peking
(c)
Proizvođači iz Unije
-
GMB/IF, Njemačka
-
[povjerljivo]
-
[povjerljivo]
-
[povjerljivo]
-
[povjerljivo]
(d)
Nepovezani uvoznici
-
Vetrad NV, Nizozemska
(e)
Korisnici
-
Sunerg Solar SRL, Italija
-
Viessmann Faulquemont SAS, Francuska
(27)
Svim zainteresiranim strankama poslan je dokument o objavi koji je sadržavao bitne činjenice i razmatranja na temelju kojih je Komisija predložila uvođenje kompenzacijskih pristojbi na solarno staklo podrijetlom iz Narodne Republike Kine. Sve su stranke obaviještene o roku u kojem mogu dostaviti primjedbe na objavu.
(28)
Primjedbe koje su dostavile zainteresirane stranke razmotrene su i, prema potrebi, uzete u obzir.
(29)
Kineska vlada tvrdila je da taj dokument ne ispunjava standarde utvrđene u članku 22.3. i 22.5. Sporazuma o subvencijama i kompenzacijskim mjerama jer nedovoljno detaljno utvrđuje nalaze i zaključke tijela nadležnog za ispitni postupak. Međutim, kineska vlada nije dostavila poseban primjer tog navodnog propusta. Nakon pažljivog pregleda dokumenta, Komisija smatra da dokument sadrži dostatne informacije za kinesku vladu da ostvari svoja prava na obranu.
(30)
Određene informacije nisu se mogle iznijeti u objavi jer su to povjerljive poslovne informacije, koje se objavljuju samo dotičnim proizvođačima izvoznicima u uzorku. Proizvođačima izvoznicima u uzorku poslana je posebna povjerljiva objava s izračunima i informacijama o svakom programu i koristi protiv koje su uvedene kompenzacijske mjere, te im je dano 25 dana za dostavljanje primjedbi.-
5. Razdoblje ispitnog postupka
(31)
Ispitni postupak o subvencioniranju i šteti obuhvatio je razdoblje od 1. siječnja 2012. do 31. prosinca 2012. („razdoblje ispitnog postupka” ili „RIP”). Ispitivanje kretanja koja su važna za procjenu štete obuhvatilo je razdoblje od 1. siječnja 2009. do kraja razdoblja ispitnog postupka („razmatrano razdoblje”).
B. DOTIČNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD
1. Dotični proizvod
(32)
Proizvod koji podliježe ispitnom postupku je solarno staklo koje se sastoji od kaljenog natrij-kalcijevog stakla, udjela željeza nižeg od 300 ppm, sunčeve propusnosti veće od 88 % (mjereno u skladu sa spektrom zračenja od AM1,5 300 do 2 500 nm), toplinskog otpora do 250 °C (mjereno u skladu s normom EN 12150), otpornosti na toplinske šokove od Δ 150 K (mjereno u skladu s normom EN 12150) i mehaničke čvrstoće od 90 N/mm2 ili veće (mjereno u skladu s normom EN 1288-3) („dotični proizvod”, koji se uobičajeno naziva „solarno staklo”). Dotični proizvod trenutačno se razvrstava u oznaku KN ex 7007 19 80.
2. Istovjetni proizvod
(33)
U ispitnom se postupku pokazalo da dotični proizvod, proizvod koji se proizvodi i prodaje na domaćem tržištu NRK-a, kao i proizvod koji proizvodi industrija Unije i koji se prodaje u Uniji imaju slična osnovna fizička, kemijska i tehnička svojstva te upotrebu. Stoga se ti proizvodi smatraju sličnima u smislu članka 2. točke (c) Osnovne uredbe.
3. Područje primjene proizvoda
(34)
Jedan nepovezani uvoznik zatražio je da se iz područja primjene ispitnog postupka isključi staklo za hortikulturu koje služi za izgradnju staklenika uz tvrdnju da su za takvu izgradnju potrebne staklene ploče mnogih različitih veličina, dok se solarno staklo proizvodi samo u određenim utvrđenim veličinama. Uz to, uvoznik je dostavio potvrdu kojom je pokazao da se dio njegova uvoza sastoji od stakla udjela željeza većeg od 300 ppm. Posljedično, takav je uvoz izvan područja primjene proizvoda. U vezi s preostalim dijelom njegovog uvoza, Komisija smatra da, usprkos razlici u veličini, te se staklene ploče mogu također upotrijebiti kao solarno staklo. Na primjer, kako bi izbjegli tu obvezu, uvoznici bi mogli naručiti veće staklene ploče no što su im potrebne a zatim rezati to staklo samo u Uniji. Stoga je hortikulturalno staklo udjela željeza manjeg od 300 ppm dio dotičnog proizvoda.
(35)
Jedan drugi nepovezani uvoznik tvrdio je da staklo za namještaj koje on uvozi (a koje se upotrebljava za staklene police, ispune ploča, staklene ploče za prekrivanje stolova, za klizna vrata i pokrove itd.) ima ista ili vrlo slična tehnička svojstva kao solarno staklo, ali je zatražio da se to staklo isključi iz područja primjene ispitnog postupka jer ima drukčiju krajnju namjenu.
(36)
Međutim, na temelju dostavljenih dokaza čini se da većina stakla koje uvozi taj nepovezani uvoznik nema sva tehnička svojstva solarnog stakla kako je prethodno opisano. Konkretno, šest vrsta uvezenog stakla ima udjel željeza znatno viši od 300 ppm, dok jedna vrsta uvezenog stakla ima udjel željeza ispod 300 ppm, ali im je sunčeva propusnost znatno niža od minimalne vrijednosti od 88 % koja je potrebna kako bi ih se odredilo kao solarno staklo.
(37)
Uvoznik je tvrdio da iako te vrste stakla nemaju jedno od prethodno opisanih tehničkih svojstava solarnog stakla, ona su u skladu s primarnom klasifikacijom za solarno staklo, tj. „kaljeno natrij-kalcijevo staklo”. Međutim, Komisija smatra da su područjem primjene ispitnog postupka obuhvaćene samo one vrste stakla koje imaju sva tehnička svojstva solarnog stakla. Prema tome, sve prethodno spomenute vrste stakla koje uvozi taj uvoznik nisu obuhvaćene područjem primjene ispitnog postupka.
(38)
Zbog razloga pravne sigurnosti, potrebno je istaknuti da svaka vrsta stakla za hortikulturu i namještaj koja ima tehnička svojstva prethodno opisana u uvodnoj izjavi (32) ostaje unutar područja primjene dotičnog proizvoda jer se mogu upotrebljavati kao solarno staklo.
(39)
Nakon objave, isti je uvoznik tvrdio da s obzirom na to da solarno staklo koje se također može upotrijebiti kao staklo za namještaj nije isključeno iz područja primjene, to za posljedicu ima administrativno opterećenje i kašnjenja za trgovačka društva. Uzrok tomu navodno je činjenica što se od trgovačkih društava zahtijeva slanje probnih izvješća carinskim tijelima u Uniji svaki put kada carinska tijela postave pitanje podliježe li roba koja se uvozi mjerama.
(40)
Komisija smatra da te vrste stakla ne bi trebale biti isključene iz područja primjene ispitnog postupka jer solarno staklo možda može imati primjenu u hortikulturi i namještaju. Kako bi se osigurala odgovarajuća zaštita industrije Unije od štetnog učinka subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere, trebalo bi izbjegavati praznine koje mogu omogućiti izbjegavanje. Pozitivan učinak odgovarajuće zaštite snažniji je od negativnog učinka dodatnog administrativnog opterećenja koje je prema tvrdnji pretrpio dotični uvoznik
(41)
Taj je uvoznik također tvrdio da bi float-staklo trebalo isključiti iz opsega proizvoda jer je proizvodni postupak drukčiji od onoga koji se koristi kod valjanog stakla, koje je prema mišljenju uvoznika jedina vrsta solarnog stakla. Uvoznik je izjavio da se proizvodi za uređenje doma od float-stakla ne mogu upotrijebiti kao solarno staklo te ga stoga treba isključiti iz područja primjene ispitnog postupka. Međutim, float-staklo se ne može isključiti iz područja primjene ispitnog postupka jer ima sva prethodno utvrđena tehnička svojstva. Povjerljivi dokumenti koje su tijekom ispitnog postupka dostavile zainteresirane strane pokazali su da se float-staklo može koristiti kao solarno staklo te da ga proizvode i industrija Unije i kineski izvoznici. To potvrđuju javno dostupne informacije na internetu (5). Prema tome, float-staklo ostaje u području primjene ispitnog postupka.
C. SUBVENCIJA
1. Uvod
(42)
Podnositelj pritužbe tvrdio je da NRK subvencionira industriju solarnog stakla. U pritužbi se nalaze dokazi prima facie o nekoliko praksi subvencioniranja uključenih i u zakonodavstvo i u brojne dokumente politike i planiranja koji su temelj za potporu države tom sektoru.
(43)
Komisija je pregledala i analizirala dokumente navedene u pritužbi kao i dodatne dokumente koje su dostavili kineska vlada i proizvođači izvoznici u uzorku tijekom ispitnog postupka i utvrdila da mnogi od tih dokumenata pokazuju kako industrija solarnog stakla u NRK-u ima povlašten tretman u mnogim područjima.
(44)
U 12. petogodišnjem planu (6) kineska je vlada industriju solarnog stakla uvrstila među „ključne” industrije. Kineska vlada također je objavila i poseban dokument politike, „12. petogodišnji plan za solarnu fotonaponsku industriju” u kojem se staklo određuje kao pomoćni materijal od ključnog interesa za fotonaponsku industriju za koju je potrebna domaća proizvodnja. Planom se zahtijeva da vlada pruži potporu industrijskom razvoju i tehnološkim inovacijama te da privuče sredstva industriji.
(45)
Nakon objave, kineska vlada osporila je navođenje Komisije 12. petogodišnjeg plana u kontekstu solarnog stakla. To je odbačeno jer Plan posebno spominje solarno staklo u poglavlju 9., stupcu 6. u pogledu „Ključnih polja razvoja proizvodnje”. 12. petogodišnji plan jasno utvrđuje prioritete kineske vlade za razdoblje koje pokriva, a jedan od tih prioriteta je proizvodnja solarnog stakla.
(46)
Nakon objave, kineska vlada osporila je Komisijino tumačenje „12. petogodišnjeg plana za solarnu fotonaponsku industriju”, navodeći da ne podupire zaključke Komisije. Međutim, to osporavanje je odbačeno jer je jasno suprotstavljeno informacijama zaprimljenim od ostalih odjela kineske vlade. Tijekom posjeta kineskoj vladi, samo Ministarstvo industrije i informacijske tehnologije („MIIT”) objasnilo je da je solarno staklo obuhvaćeno ovim planom, koji je snažno usmjeren na unapređenje kvalitete jer je solarno staklo važno za poticanje solarne fotonaponske industrije.
(47)
Važnost inovacija i novih materijala općenito je naznačen u „12. petogodišnjem programu za industrijske tehnološke inovacije” (7) namijenjenom provedbi Petogodišnjeg plana kao i „Dugoročnog plana za znanost i tehnološki razvoj” (8). Njegova snažna usredotočenost na tehnološke inovacije uključuje razvoj novih materijala. Solarno staklo se posebno spominje u tom kontekstu.
(48)
Nakon objave, kineska je vlada osporila zaključke Komisije navodeći da solarno staklo nije spomenuto niti u jednom od tih dokumenata. Komisija napominje da su oba ta dokumenta osmišljena kako bi ponudila posebnu pomoć poduzećima visoke tehnologije, kako je raspravljano u uvodnim izjavama (401) i (402) Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 1239/2013 (9) („Uredba o solarnim pločama”), u kojima je kineska vlada iznijela iste tvrdnje. Oba dokumenta provode 12. petogodišnji plan i plan za solarnu fotonaponsku industriju i pomažu poduzećima visoke i nove tehnologije, što uključuje mnoge proizvođače solarnog stakla.
(49)
U „Odluci br. 40 Državnog vijeća o donošenju i provedbi privremenih odredaba o promicanju industrijskog restrukturiranja” (koja se zajedno s priloženim „Privremenim odredbama o promicanju industrijskog restrukturiranja” spominje kao „Odluka br. 40”) navodi se da će kineska vlada aktivno podupirati razvoj industrija novih energija i ubrzati razvoj solarne energije (10); upućuje sve financijske institucije da osiguraju kreditnu podršku samo za poticanje projekata (kategorija kojoj pripadaju projekti solarnog stakla) i obećava provedbu „drugih povlaštenih politika za poticane projekte” (11).
(50)
Nakon objave, kineska je vlada osporila čitanje Komisije i članka 5. i članka 17. „Privremenih odredaba o promicanju industrijskog restrukturiranja”. Kineska vlada izjavila je da se u članku 5. ne spominje solarno staklo. Međutim, kako spominje poticanje solarne energije, za koju je potrebno solarno staklo, Komisija smatra da to uključuje solarno staklo u smislu Privremenih odredaba.
(51)
Kineska vlada zatim je osporila shvaćanje Komisije članka 17., koji, dok navodi da bi samo poticane industrije trebale primiti kreditnu potporu, nalaže da bi to trebalo učiniti „prema kreditnim načelima” umjesto na povlaštenoj osnovi.
(52)
Prilikom provjere trgovačkih društava u uzorku ili tijekom posjeta kineskoj vladi nisu pronađeni dokazi o poštovanju te odredbe. Dotične banke nisu surađivale s ispitnim postupkom kako bi omogućile ispitivanje ili provjeru te odredbe. Ispitni postupak zapravo je pokazao da određena poduzeća ostvaruju korist od politika povlaštenog davanja zajmova. Komisija stoga odbacuje tvrdnju kineske vlade da je davanje zajmova industriji solarnog stakla bilo izvršeno „u skladu s kreditnim načelima”. Ključno pitanje ostaje da sve financijske institucije osiguravaju kredit poticanim industrijama, što uključuje proizvodnju solarnog stakla i da ta se ta potpora de facto pruža na povlaštenim osnovama.
(53)
U 2011. godini Povjerenstvo za nacionalni razvoj i reforme uputilo je preporuku Državnom vijeću za reviziju programa u Odluci br. 40. Državno vijeće izdalo je „Odluku br. 9 Državnog vijeća o donošenju i provedbi Kataloga uputa za industrijsko restrukturiranje” („Odluka br. 9”). Ovim dokumentom „aktivno se potiče” kinesku vladu i javne agencije da „usmjeravaju razvoj određenih industrija, optimiziraju nadgradnju industrijske strukture.” Točka 12. stavak 2. Odluke br. 9 posebno spominje poticanje proizvodnje „ultra čistog float-stakla za industriju solarne energije”.
(54)
Nacionalnim planom za srednjoročni i dugoročni znanstveni i tehnički razvoj (2006.-2020.), koji je donijela kineska vlada, jamči se da će se „pridati najveća važnost financiranju politika”, „poticati financijske institucije da daju potporu u obliku povlaštenih kredita glavnim nacionalnim znanstvenim i tehnološkim industrijalizacijskim projektima”, „poticati financijske institucije na poboljšanje i jačanje financijskih usluga za visokotehnološka poduzeća” te da će se „provesti povlaštene porezne politike radi promicanja razvoja visokotehnoloških poduzeća”.
(55)
Proizvodnja solarnog stakla odgovara opisu visokotehnološkog poduzeća, kako pokazuju brojni proizvođači sa statusom nove i visoke tehnologije i nova je industrija, kako u Kini tako i u Uniji. U tom bi kontekstu Komisija također istaknula da je jedno od trgovačkih društava u uzorku primilo posebna bespovratna sredstva od Povjerenstva za nacionalni razvoj i reforme kao nagradu za njihove inovacije u području solarnog stakla, čime se jasno iskazuje interes kineske vlade za ovaj visokotehnološki sektor
(56)
Podnositelj pritužbe tvrdio je da se navodne subvencije sastoje od programa navedenih u Odjeljku C.2. Nakon provjere trgovačkih društava u uzorku u NRK-u i posjeta Vladi Narodne Republike Kine, Komisija je analizirala te programe, u kojima su društva u uzorku primila povlasticu tijekom ispitnog razdoblja.
2. Drugi utvrđeni programi subvencija
(57)
Tijekom provjere društava u uzorku, analiza njihovih unutarnjih evidencija pokazala je subvencije vladinih tijela provincija, gradova, oblasti ili okruga. Te subvencije nisu posebno navedene u pritužbi. Na temelju informacija koje su na raspolaganju Komisiji, nejasno je jesu li to povremene subvencije ili lokalni programi subvencija. Lokalna priroda ovih programa znači međutim da se od podnositelja pritužbi nije moglo prihvatljivo očekivati da budu upoznati s pojedinostima tih subvencija te se zbog toga te subvencije izravno ne spominju u pritužbi.
(58)
Komisija je ponudila dodatna savjetovanja s kineskom vladom u vezi s tim drugim subvencijama koje su specifične za društvo ili lokaciju; koje su utvrđene u evidencijama društava u uzorku tijekom posjeta radi provjere, a koje nisu navedene u pritužbi. Komisija je ponudila ta savjetovanja kako bi osigurala propisan proces tijekom ispitnog postupka. Kineska vlada odbila je tu ponudu tvrdeći da ona ne bi bila u skladu sa Sporazumom o subvencijama i kompenzacijskim mjerama.
(59)
Komisija smatra da su te druge subvencije blisko povezane s vrstama mjera i praksama navedenima u pritužbi i obavijesti o pokretanju. Te mjere uključuju istu vrstu financijskog doprinosa i povlastice u pogledu dotičnog proizvoda te time ulaze u definiciju „praksa ili prakse subvencioniranja koje treba ispitati”, za koju se u članku 22. stavku 2. točka iii. Sporazuma o subvencijama i kompenzacijskim mjerama zahtijeva da bude naveden u obavijesti o pokretanju. Programi spomenuti u obavijesti o pokretanju nisu konačni, što pokazuje izraz „subvencije se, između ostalog, sastoje od …” u odjeljku 3. Komisija je stoga zaključila da dodatne subvencije pripadaju u područje primjene ovog postupka.
(60)
Nakon objave, kineska vlada osporila je Komisijino tumačenje Sporazuma o subvencijama i kompenzacijskim mjerama i izjavila da je njihovo mišljenje kako Komisija nije imala pravnu osnovu na kojoj bi uvela kompenzacijske mjere za pojedinačnu subvenciju za jednog proizvođača izvoznika u uzorku, čak i da je ta subvencija izravno povezana sa subvencijskom praksom koju su utvrdili podnositelji pritužbi. Komisija se ne slaže s tumačenjem kineske vlade Sporazuma o subvencijama i kompenzacijskim mjerama o tom pitanju. U slučaju kada su podnositelji pritužbi utvrdili subvencijsku praksu, te uz primjere nacionalnih programa, lokalne koristi utvrđene su unutar iste subvencijske prakse, Komisija smatra da ima pravo uvesti kompenzacijske mjere za sve utvrđene koristi. To se posebno odnosi na slučajeve u kojima su utvrđeni načini, priroda i učinci koristi isti kao i ostali programi koji su već utvrđeni u pritužbi i Obavijesti o pokretanju postupka.
3. Nesuradnja i primjena dostupnih činjenica
(61)
Komisija je 18. prosinca 2013. obavijestila kinesku vladu da će razmotriti mogućnost primjene dostupnih činjenica zbog izostanka odgovora poslovnih banaka u vlasništvu države kojima je kineska vlada poslala Dodatak koji im je dostavljen.
(62)
Kineska vlada odgovorila je 26. prosinca 2013. i nije se složila s predloženom primjenom članka 28. protiv „banaka navodno u državnom vlasništvu”, ali nije osporila činjenicu da banke nisu dostavile odgovor na upitnik. Kineska vlada također nije osporila činjenicu da su te banke u državnom vlasništvu. Prema tome, Komisija nije imala drugu mogućnost nego primijeniti najbolje dostupne činjenice što se tiče informacija koje su trebale osigurati dotične poslovne banke u državnom vlasništvu.
(63)
Nakon objave, kineska vlada osporila je primjenu članka 28. kao zamjenu za informacije koje su zatražene u Dodatku poslanom poslovnim bankama u državnom vlasništvu. Komisija ne osporava da je kineska vlada dostavila informacije u ovom ispitnom postupku i da ih je Komisija analizirala i uzela u obzir prema potrebi. Međutim, kada niti kineska vlada ni poslovne banke u državnom vlasništvu ni trgovačka društva nisu mogli dostaviti informacije, na primjer o bonitetu, Komisija je morala upotrijebiti „dostupne činjenice” prema članku 28. Osnovne uredbe.
(64)
U pogledu ostalih subvencija koje nisu posebno navedene u Obavijesti o pokretanju postupka pozivanjem na pojedinačni program i utvrđene tijekom posjeta radi provjere proizvođača izvoznika u uzorku, Komisija je upotrijebila sve dostupe dokaze kako bi došla do svojih zaključaka. Te utvrđene subvencije pripadale su pod vrste mjera i praksi opisanih u Obavijesti o pokretanju postupka, a Komisija je kineskoj vladi ponudila dodatna savjetovanja o tim subvencijama bez da je ponuda prihvaćena. Komisija smatra da su te subvencije blisko povezane s vrstama mjera i praksama navedenim u pritužbi i Obavijesti
(65)
Nakon objave, kineska vlada osporila je zaključke Komisije u pogledu subvencija utvrđenih tijekom ispitivanja trgovačkih društava u uzorku i za druga pitanja u pogledu programa subvencija. Komisija bi željela pojasniti da u ovim slučajevima nije primijenila članak 28. Kada je suradnja bila dobra, ali informacije jednostavno nisu mogle biti dostavljene - na primjer točna pravna osnova za jednokratnu isplatu subvencije - tada su dokazi koje je dostavilo dotično trgovačko društvo upotrijebljeni kako bi se došlo do zaključka o tome je li to subvencija protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere ili nije.
(66)
Kineska vlada također navodi da Komisija nije dostavila dostatne informacije u objavi kada je upotrijebila najbolje dostupne činjenice prema članku 28. Osnovne uredbe. Taj navod se zapravo se odnosi na upotrebu zaključaka prethodnih ispitnih postupaka u kojima je ista subvencija bila predmet ispitnog postupka. Tamo gdje je to slučaj, Komisija je uputila na točne uvodne izjave i dotičnu uredbu te je sažela utvrđene argumente.
(67)
Kineska vlada napominje da dokument o objavi previše detaljno ne opisuje pojedinačne jednokratne subvencije utvrđene u trgovačkim društvima u uzorku. To je učinjeno posebno da bi se zaštitile poslovne povjerljive informacije koje su Komisiji dostavila trgovačka društva u uzorku, pa dodatni sažetak koji ne sadrži povjerljive informacije nije moguć. Potpuna povjerljiva objava dostavljena je svakom pojedinom proizvođaču izvozniku u uzorku. U slučaju kada je proizvođač izvoznik u uzorku pružio pravnu osnovu, tada je to trgovačkom društvu povratno napomenuto u objavi. U svakom slučaju, kada su kineskoj vladi ponuđena savjetovanja o tim subvencijama, omogućeno joj je i da dostavi dodatne bitne informacije, što ona nije učinila.
4. Ispitani programi
(68)
Komisija je kineskoj vladi i proizvođačima izvoznicima u uzorku poslala upitnike u kojima traži informacije o sljedećim programima koji su navodno uključivali dodjelu subvencija industriji solarnog stakla:
-
davanje povlaštenih zajmova industriji solarnog stakla:
-
kreditne linije i zajmovi po niskim kamatnim stopama koje daju poslovne banke u državnom vlasništvu i javne razvojne banke (12)
-
subvencijski programi za izvozne kredite
-
izvozna jamstva
-
osiguranje koje financira država za zelene tehnologije („Green express”)
-
financijske koristi od odobravanja pristupa offshore holding trgovačkim društvima
-
otplata zajmova od strane države
-
programi bespovratnih sredstava:
-
subvencije za „poznate robne marke” i „kineski program najboljih svjetskih robnih marki”
-
fondovi za širenje industrija iz provincije Guandong prema inozemstvu
-
roba ili usluge koje daje vlada uz naknadu manju od primjerene:
-
osiguranje antimona
-
osiguranje ovlasti
-
osiguranje prava korištenja zemljištem
-
programi izravnog oslobađanja od poreza i snižavanja poreza:
-
oslobađanje od poreza ili snižavanje poreza na dohodak prema programu „dvije godine oslobođeni/tri godine polovicu”
-
sniženja poreza na dohodak za poduzeća sa stranim kapitalom prema zemljopisnom položaju
-
oslobađanja i snižavanja lokalnog poreza na dohodak za „produktivna poduzeća sa stranim kapitalom”
-
smanjenja poreza na dohodak za poduzeća sa stranim kapitalom koja kupuju opremu proizvedenu u Kini
-
porezni rabat za istraživanje i razvoj poduzeća sa stranim kapitalom
-
povlašteni porez na dohodak za poduzeća sa stranim kapitalom koja su priznata kao poduzeća visoke i nove tehnologije
-
smanjenja poreza za poduzeća visoke i nove tehnologije uključena u odabrane projekte
-
politika povlaštene stope poreza na dohodak za poduzeća u sjeveroistočnoj regiji
-
porezni programi u provinciji Guangdong
-
oslobađanje od poreza na prihode od dividende za kvalificirana rezidentna poduzeća
-
programi za neizravne poreze i uvozne tarife:
-
oslobađanje od plaćanja PDV-a za uvezenu opremu
-
rabati na plaćanje PDV-a za opremu proizvedenu u Kini koju kupuju poduzeća sa stranim kapitalom
-
oslobađanje od plaćanja PDV-a i tarifa pri kupnji dugotrajne imovine u okviru programa razvojnih fondova za međunarodnu trgovinu
-
ostale subvencije i drugi programi subvencija (uključujući programe vlasti provincija, gradova, oblasti ili okruga).
5. Politika davanja povlaštenih zajmova, ostalo financiranje, jamstva i osiguranje
5.1 Povlašteni zajmovi
(a) Uvod
(69)
Komisija je kineskoj vladi poslala dodatak koji treba proslijediti poslovnim bankama u državnom vlasništvu, javnim razvojnim bankama i financijskim institucijama u privatnom vlasništvu koje posuđuju novac društvima odabranim u uzorak tijekom ispitnog razdoblja. Kineska vlada obavijestila je Komisiju da je to učinila, ali da nije dobila odgovor. Kako je prethodno utvrđeno, Komisija je stoga obavijestila kinesku vladu da će zbog izostanka suradnje primijeniti članak 28. i koristiti dostupne činjenice radi donošenja zaključka o ovom pitanju.
(b) Pravna osnova
(70)
Sljedeće pravne odredbe omogućuju povlašteno davanje zajmova u Kini: Zakon NRK-a o poslovnim bankama („Zakon o bankama”), Opća pravila o zajmovima provedena od Narodne banke Kine („NBK”) od 28. lipnja 1996. i prethodno navedena Odluka br. 40 Državnog vijeća.
(c) Nalazi ispitnog postupka
(71)
U ranijim antisubvencijskim ispitnim postupcima protiv NRK-a zaključeno je da bankovnim sustavom u Kini dominiraju banke u državnom vlasništvu ili banke u kojima država ima kontrolni udio u smislu vlasništva. I jedne i druge se nazivaju poslovne banke u državnom vlasništvu. Komisija je također utvrdila da poslovne banke u državnom vlasništvu imaju državne ovlasti. Komisija nije pronašla dokaze da se stanje promijenilo. Kako je spomenuto u uvodnoj izjavi (161) („Uredba o solarnim pločama”), što je posljednje ispitivanje koje obuhvaća ovaj predmet, pet najvećih poslovnih banaka u državnom vlasništvu (Poljoprivredna banka, Kineska banka, Kineska banka za izgradnju, Komunikacijska banka te Industrijska i poslovna banka) predstavljaju više od 50 % bankarskog sektora u smislu ukupnog iznosa bilance.
(72)
Na temelju primjene dostupnih činjenica, uključujući činjenice utvrđene u Uredbi o solarnim pločama, ostaje zaključak da su poslovne banke u državnom vlasništvu javna tijela u smislu članka 2. točke (b) Osnovne uredbe, kao što je detaljno utvrđeno u uvodnim izjavama (158.) i (168.) Uredbe o solarnim pločama.
(73)
Nakon objave, kineska vlada osporila je ovaj zaključak navodeći da Komisija nije utvrdila razloge zbog kojih smatra da su poslovne banke u državnom vlasništvu javna tijela. Komisija odbacuje ovaj navod jer su razlozi zašto su poslovne banke u vlasništvu države javna tijela utvrđeni u uvodnim izjavama (158) do (168) Uredbe o solarnim pločama, a kineska vlada nije dostavila nikakve informacije koje bi osporile te najbolje dostupne činjenice. Sažeto:
(a)
Poslovne banke u državnom vlasništvu drže najveći tržišni udio i prevladavajući su sudionici na tržištu u NRK-u;
(b)
Na temelju dostupnih činjenica vlada nadzire poslovne banke u državnom vlasništvu pomoću vlasničkog i administrativnog nadzora njihovog poslovanja uključujući ograničenja na kamatne stope koje mogu ponuditi;
(c)
Zakonom o bankama i ostalim zakonima i uredbe od banaka se zahtijeva da daju zajmove u skladu s potrebama nacionalnog gospodarstva, pružaju potporu u obliku kredita za poticane projekte i daju prioritet poduzećima nove i visoke tehnologije
(74)
Zaključci u tim uvodnim izjavama su noviji jer su objavljeni tek krajem 2013., a objavljeni su s potpunim znanjem o promjeni politike o najnižim kamatnim stopama u Kini iz srpnja 2013.
(75)
Kao i u ranijim ispitnim postupcima, Komisija je nastojala provjeriti ulogu koju ima kineska vlada i posebno središnja banka, Narodna banka Kine („NBK”) na financijskim tržištima i u bankarskom sektoru u vezi s davanjem zajmova industriji solarnog stakla. Dok je suradnja kineske vlade i NBK-a bila općenito zadovoljavajuća, NBK nije dostavila puni tekst „Okružnice o pitanjima prilagodbe kamatnih stopa na depozite i zajmove” (YinFa (2004.) br. 251) koja određuje najniže i najviše kamatne stope za zajmove i depozite. Okružnica određuje samo najniži iznos za davanje zajmova poslovnih banaka (i poslovne banke u državnom vlasništvu i poslovne banke u privatnom vlasništvu) i davanje zajmova javnih razvojnih banaka. Za povlaštene zajmove i zajmove za koje je kineska vlada donijela posebne propise, okružnica određuje da nije dopušteno mijenjanje kamatnih stopa prema gore. Točna gornja granica određena je u posebnim propisima koji se primjenjuju na te zajmove.
(76)
Tijekom posjeta Komisije radi provjere, NBK je navela da taj dokument nije moguće dostaviti jer nije javno dostupan na njihovoj internetskoj stranici. Pretraživanjem interneta međutim pronađen je primjerak Okružnice i prijevod na engleskom jeziku u paketu dokumenata koje je kineska vlada predala australskim tijelima prije nekoliko godina (13). Bez službenog primjerka dobivenog izravno od kineske vlade, Komisija je ovu verziju prihvatila kao istinit i potpun primjerak dotične Okružnice.
(77)
Okružnica pokazuje da je NKB utjecala na određivanje kamatnih stopa za zajmove koje su poslovne banke u državnom vlasništvu odobrile tijekom ispitnog razdoblja u NRK-u. Kineska vlada objasnila je da je NBK u srpnju 2013. ukinula i najniže i naviše iznose za kamatne stope za davanje zajmova. To je uzeto u obzir, ali s obzirom na to da je to bilo po završetku ispitnog razdoblja, ne utječe na ovdje iznesen zaključak. U svakom slučaju, najniži iznos kamatnih stopa koji je bio na snazi za vrijeme ispitnog postupka nije jedina tvrdnja zbog koje Komisija poslovne banke u državnom vlasništvu smatra javnim tijelima. Bez obzira na to, zaključci u uvodnim izjavama (158) do (168) Uredbe o solarnim pločama i dalje se primjenjuju.
(78)
Nakon objave, kineska vlada iznijela je nekoliko primjedbi na Okružnicu „YinFa (2004.) 251” bez objašnjenja o tome zašto Komisiji nije dostavljen potpuni tekst Okružnice i bez potvrde je li točan tekst dostavljen australskim tijelima, koji je pronašla Komisija. Kako je prethodno utvrđeno u ispitnom postupku o solarnim pločama, Okružnica jasno utvrđuje upute NBK-a bankama u pogledu davanja zajmova. Kako je navedeno u prethodnim ispitnim postupcima, sadržaj te Okružnice važan je za razumijevanje uloge koju kineska vlada i NBK imaju u usmjeravanju banaka i davanju zajmova.
(79)
Zaključak Komisije i dalje ostaje kao što je prethodno utvrđeno u Uredbi o solarnim pločama, odnosno prvo da članak 34. zakona o bankama zahtijeva od banaka u NRK-u da svoje poslovanje sa zajmovima provode u skladu s potrebama nacionalnog gospodarstva. Potrebe nacionalnog gospodarstva utvrđene su u 12. petogodišnjem planu.
(80)
Nakon objave, kineska vlada osporila je Komisijino tumačenje članka 34. Zakona o bankama, navodeći da je „ta rečenica nejasna i ne daje jasnu uputu bankama da djeluju na određeni način. Nijedan dokument ne opisuje potrebe nacionalnog gospodarstva, bilo da je riječ o 12. petogodišnjem planu ili bilo kojoj drugoj uredbi/odluci”.
(81)
To se razlikuje od tumačenja kineske vlade članka 34. u ispitnom postupku o solarnim pločama, gdje ga je opisala kao „neutralan”. Komisija se ne slaže s procjenom kineske vlade. Komisija smatra, a kineska vlada nije dokazala suprotno, da su politike u pogledu nacionalnoga gospodarstva utvrđene u 12. petogodišnjem planu i posebnom planu za fotonaponsku industriju, te da se financijske institucije potiču da daju zajmove poticanim industrijama poput solarnog stakla.
(82)
Kineska vlada upozorila je Komisiju na ostale članke Zakona o bankama, odnosno članke 4., 5. i 7. koji bi trebali osigurati da se zajmovi daju bez uplitanja i nakon kreditne procjene. Komisija potvrđuje da ti članci postoje, ali napominje da kineska vlada, banke i dotična trgovačka društva u uzorku nisu bili u stanju dokazati da su zajmovi dani bez uplitanja - s obzirom na davanje povlaštenih zajmova industriji solarnog stakla - i s kreditnom procjenom - kako usprkos zahtjevima, nisu osigurani sporazumi o zajmovima ili procjene rizika, uključujući kreditne rejtinge, niti je utvrđeno da su povezani s nekim od zajmova danih nekom od proizvođača izvoznika u uzorku.
(83)
Drugo, od banaka se zahtijeva da pruže kreditnu potporu poticanim industrijama prema Odluci br. 40 i Odluci br. 9, koje imaju snagu zakona. Kineska je vlada tijekom provjere Ministarstva trgovine potvrdila da je solarno staklo poticana industrija. To je u skladu s Katalogom uputa o industrijskom restrukturiranju iz 2011., koji je kineska vlada dostavila u svom odgovoru na upitnik i koji solarno staklo razvrstava u poticanu kategoriju
(84)
Odlukom 40 daju se smjernice svim financijskim institucijama u obliku obvezujućih uputa o promociji i potpori poticanih industrija, a industrija solarnog stakla predstavlja poticanu industriju.
(85)
Nakon objave, kineska vlada osporila je ocjenu Komisije o utjecaju Odluke br. 40 i uredbi u privitku, te Odluke br. 9. Komisija ponavlja da je njezina ocjena i Odluke br. 40 i uredbi u privitku da one utvrđuju potrebe nacionalnoga gospodarstva. Utvrđuju strategiju za državu i za financijski sektor, a posebno davanje izravnih zajmova financijskih institucija poticanim industrijama poput solarnog stakla.
(86)
Od kineske vlade zatraženo je da pojasni pravni status Odluke Državnog vijeća kao što je to Odluka br. 40. Njihov je jedini odgovor bio da je to uredba koju je objavilo Državno vijeće i da nije dio kineskog prava. Međutim, nisu pružili nikakve dokaze kako bi potkrijepili tu tvrdnju. Stav koji je zauzela kineska vlada je u suprotnosti s javno dostupnim informacijama, koje opisuju Državno vijeće kao najviše administrativno tijelo s administrativnom ovlasti za donošenje pravila. Prema tim izvorima, Odluke Državnog vijeća pravno su obvezujuća pravila. (14) Na temelju dostupnih činjenica, Komisija prema tome zauzima stajalište da su Odluka br. 40 i provedbene Odluke u privitku te Odluke, kao što je Odluka br. 9, administrativne uredbe te su kao takve dio kineskog prava.
(87)
Komisija stoga potvrđuje analizu u uvodnoj izjavi (191) Uredbe o solarnim pločama, koja zaključuje da su Odluka br. 40 i Odluka br. 9 pravno obvezujuće za druga javna tijela i gospodarske subjekte.
(88)
Komisija je također analizirala povjerava li i/ili usmjerava li kineska vlada privatne banke u Kini na osiguranje povlaštenih zajmova proizvođačima solarnog stakla, unutar značenja članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke iv. Osnovne uredbe.
(89)
Članak 34. zakona o bankama također se primjenjuje i na privatne banke u Kini. Kineska vlada i zainteresirane strane nisu pružile dokaze da se zaključak o pravnom stanju do kojeg se došlo u uvodnoj izjavi (174) Uredbe o solarnim pločama, odnosno da im kineska vlada daje upute na isti način kao bankama u državnom vlasništvu, više ne primjenjuje. Članak 34. zakona o bankama upućuje banke da „svoje poslovanje sa zajmovima provode u skladu s potrebama nacionalnog gospodarstva i društvenog razvoja te u duhu državnih industrijskih politika” (15). U tim uvjetima, kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi (188.) Uredbe o solarnim pločama, kineska vlada odlučuje o strategiji davanja zajmova kako poslovnih banaka u državnom vlasništvu tako i privatnih banaka.
(90)
Nakon objave, kineska vlada osporila je zaključak da povjeravaju ili usmjeravaju privatne banke u NRK-u i posebno osporila težinu koju je Komisija pripisala članku 34. Zakona o bankama, navodeći da je „ono što predstavlja ‚potrebe nacionalnoga gospodarstva’ otvoreno tumačenju i očigledno se razlikuje ovisno o osobi/tijelu koje pomno ispituje odredbu”.
(91)
Uočljivo je da kineska vlada, ne slažući se s tumačenjem Komisije, nije predstavila vlastito tumačenje svojeg zakona.
(92)
Međutim, Komisija se treba samo pozvati na nalaze u prethodnim ispitnim postupcima i na dostupne činjenice u ovom slučaju kako bi ponovno potvrdila zaključak da su potrebe nacionalnoga gospodarstva utvrđene u planovima i uredbama koje objavljuje NRK, a člankom 34. se od banaka zahtijeva da zajmove daju u skladu s tim opisima nacionalnoga gospodarstva, što uključuje poticanje proizvodnje solarnog stakla.
(93)
Stoga ostaje nalaz da kineska vlada povjerava privatnim bankama i usmjerava ih na davanje zajmova poticanim industrijama u skladu s člankom 34. Zakona o bankama.
(94)
Komisija stoga u slučaju zajmova koje daju banke u državnom vlasništvu u NRK-u zaključuje da postoji financijski doprinos proizvođačima solarnog stakla u obliku izravnog prijenosa sredstava vlade u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. Osnovne uredbe.
(95)
Isti dokazi pokazuju da su poslovne banke u državnom vlasništvu (kao i privatne banke) povjerene vladi ili da ih ona usmjerava što posljedično znači da postoji financijski doprinos u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke iv. Osnovne uredbe.
(96)
U vezi sa specifičnosti, Komisija primjećuje da kineska vlada usmjerava povlaštene zajmove ograničenom broju industrija, a industrija solarnog stakla, kao dio fotonaponskog sektora, jedna je od njih, kako je detaljno utvrđeno u uvodnoj izjavi (172.) Uredbe o solarnim pločama. U 12. petogodišnjem planu kineska vlada je industriju solarnog stakla uvrstila među „ključne” industrije. U Odluci Državnog vijeća br. 40 upućuje se na to da će kineska vlada aktivno podupirati razvoj industrije nove energije i pospješiti razvoj solarne energije. Upućuju se sve financijske institucije da pruže kreditnu podršku samo poticanim projektima, kategorija kojoj pripadaju projekti solarnog stakla. Tom se odlukom također obećava provedba „ostalih povlaštenih politika za poticane projekte”.
(97)
Nakon objave, kineska vlada osporila je nalaz specifičnosti i posebno Komisijino čitanje 12. petogodišnjeg plana, izjavljujući da „nema zakonsku vrijednost jer nije obvezujući dokument”. Komisija se ne slaže s ovom izjavom i napominje da je kineska vlada iznijela iste tvrdnje u prethodnim ispitnim postupcima, koje također nisu bile prihvaćene. U 12. petogodišnjem planu stoji da ga je „donio i odobrio Nacionalni narodni kongres, te da ima učinak zakona”.
(98)
Stoga Komisija zaključuje da subvencije u obliku povlaštenih zajmova nisu općenito dostupne te da su stoga specifične u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe.
(99)
Postoji korist do mjere do koje se državni zajmovi ili zajmovi od privatnih tijela povjerenih vladi ili koje ona usmjerava odobravaju pod povoljnijim uvjetima nego što bi ih zajmoprimac mogao stvarno ostvariti na tržištu.
(100)
Kao i u prethodnim ispitnim postupcima, Komisija je nastojala provjeriti procjene kreditnog rizika koje su obavile banke koje su posudile novac društvima u uzorku tijekom RIP-a. Trgovačka društva nisu pružila dokaze o svojem kreditnom rejtingu, a banke nisu surađivale s ispitnim postupkom. Komisija stoga nije bila u mogućnosti sagledati dokaze da su se zajmovi društvima proizvođačima solarnog stakla temeljili na procjeni rizika te da je kamatna stopa utvrđena kao rezultat tog postupka.
(101)
U nedostatku bilo kakvih informacija od kineske vlade, proizvođača izvoznika ili banaka, Komisija se oslonila na dostupne činjenice za utvrđivanje jesu li povlašteni zajmovi u NRK-u uistinu donijeli korist proizvođačima izvoznicima u uzorku koji su imali zajmove od banaka u NRK-u.
(102)
Kao i u ispitivanju o solarnim pločama, Komisija je započela sa službeno objavljenim kamatnim stopama NBK-a za zajmove u Kineskom yuan renmimbiju („CNY”). Prosječna kamatna stopa tijekom ispitnog razdoblja bila je 6,26 %.
(103)
Komisija je zatim prilagodila kamatnu stopu NBK-a kako bi uzela u obzir kreditni rizik dotičnih trgovačkih društava. Oni međutim nisu dostavili neovisne kreditne rejtinge ili slične informacije koje bi Komisiji omogućile izračun kreditnog rejtinga. U svakom slučaju, Komisija je u prethodnim ispitnim postupcima utvrdila da državna potpora narušava kreditne rejtinge kineskih tvrtki i da ne postoje dokazi smislene procjene rizika zajmoprimaca. Komisija je stoga primijenila istu metodologiju kao i u ispitnom postupku o solarnim pločama i razmotrila sva dotična trgovačka društva kao da imaju neulagački stupanj „BB” rejtinga kako ga utvrđuje Bloomberg, kreditno društvo za određivanje rejtinga.
(104)
Premija na obveznice koje izdaju društva s BB rejtingom prema obveznicama koje izdaju društva s rejtinzima AAA (koje NRK ima na svojim obveznicama), kako je zabilježio Bloomberg, zatim je dodana prosječnoj stopi davanja zajmova NBK-a tijekom ispitnog razdoblja. Rezultat je bila referentna vrijednost za kamatnu stopu za RIP za zajmove društvima u uzorku u CNY od 10,37 %.
(105)
Usporedbom ove referentne kamatne stope sa stvarnom kamatnom stopom koja je naplaćivana dotičnim trgovačkim društvima za vrijeme ispitnog postupka, Komisija je zaključila da se zajmovi odobravaju industriji solarnog stakla pod uvjetima ispod tržišnih.
(106)
Nakon objave, kineska vlada osporila je Komisijin odabir referentne vrijednosti i zaključke do kojih je Komisija došla usporedbom između referentne i stvarno plaćene kamate.
(107)
Usporedba između referentne i stvarno plaćene kamate jasno pokazuje da su proizvođači izvoznici u uzorku, koji su uzimali zajmove od kineskih banaka, u CNY-u, platili manje od uobičajenih komercijalnih kamatnih stopa za trgovačka društva u njihovom financijskom položaju.
(108)
Kao drugo, Komisija je zaista bila svjesna toga da je NBK podigla najniži iznos na davanje zajmova u srpnju 2013. i spomenula to u dokumentu o objavi. To međutim ne mijenja zaključak da se kineska vlada upliće u kreditno ponašanje banaka u Kini, posebno kroz primjenu Odluke br. 40 i uredbi u privitku, kao i odredaba članka 34. Zakona o bankama.
(109)
Kao treće, Komisija je samo izračunala referentnu vrijednost za zajmove dane u CNY-u jer proizvođači izvoznici u uzorku nisu imali zajmove od kineskih banaka u eurima ili američkim dolarima.
(110)
Konačno, kineska vlada zatražila je više informacija o tome zašto je Komisija smatrala da bi proizvođači izvoznici u uzorku imali kreditni rejting BB. Razlog zbog kojeg je odabran kreditni rejting BB je taj što Komisija nije zaprimila dokaze da je bilo kakav kreditni rejting izračunan za bilo kojeg proizvođača izvoznika u uzorku zbog izostanka suradnje od dotičnih banaka. Kreditni rejting BB također nije štetan zaključak, te zapravo ide u korist dotičnih trgovačkih društava u uzorku jer je najbolja neulagačka ocjena na financijskim tržištima.
(111)
Prema članku 28. Komisija je imala obvezu primijeniti najbolje dostupne činjenice koje su preuzete iz zaključaka Uredbe o solarnim pločama, koja je primijenila kreditni rejting BB za trgovačka društva koja su tamo odabrana u uzorak. To se smatralo razumnim u ovom slučaju, a nikakvi dokazi nisu primljeni nakon objave da su dotične banke trgovačkim društvima u uzorku dodijelile drukčiji kreditni rejting.
(d) Zaključak
(112)
Na temelju nalaza ispitnog postupka, Komisija zaključuje da je industrija solarnog stakla u Kini imala koristi od povlaštenih zajmova u RIP-u, kako od banaka u državnom vlasništvu tako i od privatnih banaka. Financiranje industrije solarnog stakla predstavlja subvenciju u smislu Osnovne uredbe jer postoji:
(a)
financijski doprinos države kako je utvrđeno u članku 3. stavku 1. točki (a) podtočki i. i
(b)
povjerenje i usmjeravanje vlade kako je utvrđeno u članku 3. stavku 1. točki (a) podtočki iv. i
(c)
time je dodijeljena korist kako to zahtijeva članak 3. stavak 2.
(113)
S obzirom na postojanje financijskog doprinosa, koristi za proizvođače izvoznike i specifičnosti, ova bi se subvencija trebala smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(114)
Nakon objave, kineska vlada osporila je primjenu nalaza iz prethodnih ispitnih postupaka u svrhu donošenja zaključaka o subvencioniranju u ovom slučaju, a posebno je tvrdila da se Komisija pretjerano oslanjala na nalaze Uredbe o solarnim pločama.
(115)
Ovaj je navod odbačen. Kako je prethodno napomenuto, s obzirom na izostanak suradnje banaka u NRK-u, Komisija je bila prisiljena primijeniti odredbe članka 28. i najbolje dostupne činjenice. Istraživanje o solarnim pločama najnovije je i sadržava najviše ažuriranih nalaza o subvencioniranju u Kini. Solarne ploče nisu isti proizvod kao solarno staklo, ali su oboje u istom sektoru novih energija i obuhvaćeni su istim dokumentima državnog planiranja. S obzirom na to da nisu dostavljene druge informacije, primjerena je primjena nalaza u ispitnom postupku o solarnim pločama kao „najbolje dostupnih činjenica” primjerena. Kineska vlada također je tvrdila da je došlo do značajnih promjena između ispitnog postupka o solarnim pločama i ovoga, posebno podizanjem najnižeg iznosa na kamatnim stopama NBK-a u srpnju 2013. Taj je navod odbačen jer se zaključci iz ispitnog postupka o solarnim pločama odnose na to razdoblje ispitnog postupka, baš kao što se ovaj ispitni postupak odnosi na svoje vlastito razdoblje ispitnog postupka. U oba slučaja, do podizanja najnižeg iznosa došlo je po završetku oba razdoblja ispitnog postupka te stoga ne utječe na primjenu članka 28. i nalaza ispitnog postupka o solarnim pločama kao najboljih dostupnih činjenica.
(116)
Sva društva, osim jednoga, primila su zajmove kako od poslovnih banaka u državnom vlasništvu tako i od privatnih banaka. Jedno se društvo financiralo isključivo putem svojeg offshore matičnog društva pa mu banke sa sjedištem u NRK-u nisu davale zajmove.
(117)
Nakon objave, jedno trgovačko društvo u uzorku osporilo je zaključak Komisije i izjavilo da Komisija nije od trgovačkog društva zatražila da dostavi svoj neovisni kreditni rejting. Komisija je međutim od toga trgovačkog društva zatražila da dostavi sve informacije u pogledu zajmova koje je primilo, ali trgovačko društvo nije dostavilo neovisni kreditni rejting. Ako je trgovačko društvo imalo takve informacije, tada ih je, s obzirom na navode u pritužbi i informacije zatražene u upitniku, trebalo dostaviti. A posebno s obzirom na informacije u dokumentu o objavi, ako je imalo neovisni kreditni rejting, trebalo ga je odmah dostaviti. Ta se tvrdnja stoga odbacuje.
(e) Izračun iznosa subvencije
(118)
Člankom 6. točki (b) Osnovne uredbe propisuje se da bi se korist od povlaštenih zajmova trebala izračunati kao razliku između iznosa plaćene kamate i iznosa koji bi bio plaćen za usporedivi komercijalni zajam koji bi poduzeće moglo dobiti na tržištu. Kako je navedeno, bez smislene procjene rizika, Komisija je utvrdila referentnu tržišnu vrijednost za usporedive komercijalne zajmove.
(119)
Korist je izračunata za RIP kao razlika između stvarno plaćene kamate tijekom RIP-a i kamate koja bi bila plaćena primjenom referentne vrijednosti.
(120)
Subvencijske marže izračunate za proizvođače izvoznike u uzorku utemeljene na ovoj metodologiji su sljedeće:
Povlašteni zajmovi
Naziv društva
Subvencijska marža
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
6,2 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,5 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
4,8 %
5.2 Ostali programi davanja povlaštenih zajmova
(121)
Proizvođači izvoznici iz uzorka nisu ostvarili koristi u okviru izvoznih programa subvencioniranja putem kredita, kreditnih linija, izvoznih jamstava, programa „Green Express” ili kao koristi kroz pristup offshore holding trgovačkim društvima za vrijeme ispitnog postupka.
6. Programi bespovratnih sredstava
(122)
Društva u uzorku tijekom RIP-a nisu ostvarila korist od programa za „poznate robne marke” ili za „vrhunske kineske svjetske robne marke”.
6.1 Posebni programi bespovratnih sredstava i bespovratna sredstva
(a) Uvod
(123)
Društva u uzorku primila su značajna jednokratna bespovratna sredstva od raznih državnih tijela na mnogim razinama države što je dovelo do ostvarenja koristi tijekom RIP-a. Te su koristi utvrđene tijekom provjere dotičnih društava i nisu objavljene u odgovorima na upitnik dotičnih društava niti su objavljene u odgovoru kineske vlade na upitnik, kako je zatraženo. U pritužbi je navedeno da su proizvođači solarnog stakla primili ta jednokratna bespovratna sredstva od provincijskih i lokalnih tijela vlasti te da su ona donijela korist jer su novčana sredstva primljena bez odgovarajućeg razmatranja (16). Obavijest o pokretanju također utvrđuje da su „programi bespovratnih sredstava” subvencija koja se primjenjuje kao potpora industriji solarnog stakla.
(b) Pravna osnova
(124)
Ta su bespovratna sredstva društvima dala nacionalna, provincijska, gradska, oblasna ili okružna državna tijela, a sva se čine specifičnima za dotična društva ili specifična u smislu lokacije ili vrste industrije. Razina pravnih pojedinosti za dotični zakon prema kojem su te olakšice dane, ako je za njih uopće postojala pravna osnova, obično nije otkrivena premda je Komisiji često, ali ne uvijek, dostavljen primjerak dokumenta koji je izdalo državno tijelo koji je pratilo odobravanje sredstava.
(c) Nalazi ispitnog postupka
(125)
Jedno društvo u uzorku primilo je bespovratna sredstva tijekom RIP-a od zone za gospodarski razvoj unutar koje je smješteno. Ta je bespovratna sredstva izračunala zona gospodarskog razvoja u iznosu od 20 % svih poreza koje društvo plaća lokalnim poreznim tijelima i obuhvaćala su, između ostalih, porez na dohodak poduzeća, porez na korištenje zemljištem i porez na dohodak od dividende.
(126)
Drugo društvo u uzorku primilo je velika bespovratna sredstva u RIP-u od lokalne vlasti za pokrivanje naknada potrebnih za priključivanje društva na opskrbu električnom energijom, što bi inače sama plaćala. Ta su sredstva dodijeljena društvu „za potporu velikim društvima osnovanima u regiji”.
(127)
Još jedno društvo u uzorku primilo je izravna bespovratna sredstva u iznosu od 25 milijuna CNY iz fonda Povjerenstva za nacionalni razvoj i reforme za industrijsku prilagodbu za proizvodnju solarnog stakla visoke tehnologije. Društvo je ta izravna bespovratna sredstva primilo od države u 2006. godini i raspodijelilo 10 % bespovratnih sredstava tijekom idućih 10 godina. Tako je ostvareno 2,5 milijuna CNY kao korist tijekom RIP-a.
(128)
Isto to trgovačko društvo u svojim je poslovnim knjigama za 2012. godinu uknjižilo druga bespovratna sredstva od lokalnog poreznog ureda i drugih lokalnih vladinih tijela. Društvo je navelo da većina tih bespovratnih sredstava nije zapravo predstavljala izravne transfere novca od tih tijela društvu, već isplate iznosa koje je društvo prethodno platilo državi. S obzirom na to da nije bilo moguće dostaviti zadovoljavajuće dokaze, Komisija ne može prihvatiti ovo objašnjenje.
(129)
Još jedno trgovačko društvo u uzorku primilo je od lokalne vlasti bespovratna sredstva u iznosu od 15 milijuna CNY prije RIP-a te je to trgovačko društvo raspodijelilo 10 % bespovratnih sredstava tijekom idućih 10 godina. Društvu su bespovratna sredstva uplaćena za razvoj fotonaponske industrije (koja uključuje sektor solarnog stakla), ubrzanu izgradnju napredne proizvođačke osnove u lokalnoj industrijskoj zoni i nesmetanu provedbu velikih projekata.
(130)
Isto društvo primilo je prije RIP-a i nekoliko drugih bespovratnih sredstava i dodijelilo dio bespovratnih sredstava RIP-u. Društvo, međutim, nije dostavilo nikakve podatke o prirodi tih bespovratnih sredstava te su u nedostatku takvih informacija korištene dostupne činjenice kako bi se došlo do zaključka. U nedostatku drugih dostupnih činjenica, Komisija je zaključila da su ta bespovratna sredstva specifična za to društvo te da bi se iznos bespovratnih sredstava dodijeljen RIP-u trebao smatrati kao korist.
(d) Zaključak
(131)
Kineska vlada pozvana je dostaviti dodatne informacije i pristupi savjetovanjima u vezi s tim bespovratnim sredstvima, ali je to odbila. Na temelju prikupljenih dokaza o bespovratnim sredstvima koja su primila društva u uzorku i u nedostatku bilo kakvih drugih informacija, Komisija ta bespovratna sredstva smatra subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe kao prijenos sredstava od kineske vlade u obliku bespovratnih sredstava proizvođačima dotičnog proizvoda te čime se ostvaruje korist.
(132)
Ta su bespovratna sredstva također specifična u smislu članaka 4. stavka 2. točke (a) i članka 4. stavka 3. Osnovne uredbe s obzirom na to da se čini kako su ograničena na određena društva ili posebne projekte u posebnim regijama, dodijeljena za ispunjavanje jednokratnih zahtjeva društava u uzorku. Ta bespovratna sredstva ne ispunjavaju zahtjeve nespecifičnosti članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe s obzirom na to da uvjeti prihvatljivosti i stvarni kriteriji odabira za poduzeća da bi bili prihvatljivi nisu transparentni, nisu objektivni i ne primjenjuju se automatski. Osim toga, nema dokaza da ta bespovratna sredstva pripadaju nekom sveobuhvatnom subvencijskom programu.
(133)
Nakon objave, kineska vlada osporila je ovlasti Komisije da istražuje ta bespovratna sredstva kao i analizu Komisije djelomičnih informacija koje su joj dostupne. Komisija je međutim pažljivo analizirala povjerljive poslovne informacije koje su dostavila dotična trgovačka društva, te se u slučajevima u kojima postoje dokazi kako o koristi tako i o tome da su bespovratna sredstva specifična, za bespovratna sredstva uvode kompenzacijske mjere.
(134)
U svim su slučajevima trgovačka društva dostavila informacije o iznosu bespovratnih sredstava i podrijetlo bespovratnih sredstava, čak i ako u određenim slučajevima trgovačko društvo nije imalo dokument kojim bi dokazalo pravnu osnovu na kojoj je davatelj bespovratnih sredstava odobrio bespovratna sredstva. Dotična trgovačka društva također su u svojim poslovnim knjigama ovaj dohodak uglavnom knjižila pod naslovom „dohodak od subvencija”, a za svoje su poslovne knjige proveli neovisnu reviziju. To se smatralo pozitivnim dokazom o subvenciji kojom je ostvarena korist protiv koje se uvode kompenzacijske mjere.
(135)
Jedno trgovačko društvo u uzorku također je osporilo ovlast Komisije za ispitivanje i uvođenje kompenzacijskih mjera na ta bespovratna sredstva specifična za trgovačko društvo iz istih razloga. Zbog istih razloga Komisija odbacuje njihovu tvrdnju i ponavlja svoje stajalište da ima ovlast ispitivati ta bespovratna sredstva i protiv njih uvoditi kompenzacijske mjere, prema potrebi.
(e) Izračun iznosa subvencije
(136)
Donja tablica prikazuje izračun koristi za ta bespovratna sredstva kako su prethodno utvrđena, s tim da se korist smatra kao iznos primljen u razdoblju ispitnog postupka ili knjižena za razdoblje ispitnog postupka, kada je dotično društvo umanjilo taj iznos.
Ostali programi bespovratnih sredstava
Naziv društva
Subvencijska marža
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
1,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
2,9 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
1,1 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
3,0 %
7. Programi izravnog oslobađanja od poreza i snižavanja poreza
7.1 Program „dvije godine oslobođeni/tri godine polovicu” za poduzeća sa stranim kapitalom
(a) Uvod
(137)
Program „dvije godine oslobođeni/tri godine polovicu” daje pravo poduzećima sa stranim kapitalom na neplaćanje poreza na dohodak za prve dvije godine i plaćanje samo 12,5 % umjesto 25 % za iduće tri godine.
(b) Pravna osnova
(138)
Pravna je osnova ovog programa članak 8. Zakona o porezu na dohodak Narodne Republike Kine za poduzeća sa stranim kapitalom i strana poduzeća („Zakon o porezu za poduzeća sa stranim kapitalom”) i članak 72. Pravila za provedbu Zakona o porezu na dohodak Narodne Republike Kine za poduzeća sa stranim kapitalom i strana poduzeća. Prema kineskoj vladi, taj je program prekinut prema članku 57. Zakona o porezu na dohodak poduzeća iz 2008. s prijelaznim razdobljem do kraja 2012. Zakon stoga jasno kaže da bi korist postojala prema ovom programu u poreznoj godini 2012.
(c) Nalazi ispitnog postupka
(139)
Programom „dvije godine oslobođeni/tri godine polovicu” društva su ostvarila koristi tijekom 2012. poslovne godine, nakon koje je, prema kineskoj vladi, program povučen.
(140)
Jedno od društava u uzorku bilo je poduzeće u stranom vlasništvu koje se ovim poreznim programom koristilo tijekom RIP-a. Primili su poreznu stopu od 12,5 % umjesto pune stope od 25 %, koja je navedena na njihovom povratu poreza na dohodak poduzeća za 2012. godinu i u njihovim godišnjim izvješćima.
(141)
Komisija je objavila te nalaze zainteresiranim strankama i primila primjedbe od kineske vlade u kojima se navodi da će, prema Obavijesti o prijelazu (17), sve koristi prema tom programu prestati 2012. Kineska vlada je izjavila da se stoga ako se uvedu kompenzacijske pristojbe, ne mogu uvesti pristojbe u pogledu koristi koje je jedno trgovačko društvo u uzorku ostvarilo prema ovom programu za vrijeme ispitnog postupka. Ta se tvrdnja prihvaća jer za ovo trgovačko društvo u uzorku, u posebnim okolnostima ovog slučaja, Komisija nema dokaza o nastavku koristi.
(d) Zaključak
(142)
Premda su u prethodnim uredbama kompenzacijske mjere uvedene za program „dvije godine oslobođeni, tri godine polovicu”, za ovo trgovačko društvo u uzorku Komisija neće uvesti pristojbu kako bi uvela kompenzacijske mjere za korist utvrđenu za vrijeme ispitnog postupka jer Komisija nema dokaza da bi za ovo jedno trgovačko društvo u uzorku program ili neka njegova varijanta bili na snazi na datum kada su pristojbe uvedene.
7.2 Poduzeća visoke i nove tehnologije
(a) Uvod
(143)
Ovaj program društvima koja mogu pokazati da ispunjavaju određeni niz kriterija kako bi bila priznata kao „poduzeća visoke i nove tehnologije” omogućuje ostvarenje smanjene stope poreza na dohodak poduzeća na 15 %, u usporedbi s uobičajenom stopom od 25 %.
(b) Pravna osnova
(144)
Pravna osnova ovog programa je članak 28. stavak 2. Zakona o porezu na dohodak poduzeća iz 2008., zajedno s „Administrativnim mjerama za određivanje poduzeća visokih i novih tehnologija” (Guo Ke Fa Huo [2008] br. 172), i članak 93. Pravilnika o provedbi Zakona o porezu na dohodak poduzeća zajedno s Obavijesti Državne porezne uprave o pitanjima povezanim s plaćanjem poreza na dohodak poduzeća visoke i nove tehnologije (Guo Shui Han [2008] br. 985).
(c) Nalazi ispitnog postupka
(145)
Program se primjenjuje na društva visoke i nove tehnologije koje kineska vlada prepoznaje kao takva. Da bi bila prihvatljiva za ovaj program, poduzeća moraju imati ključna neovisna prava intelektualnog vlasništva i moraju ispunjavati sljedeće zahtjeve koji su utvrđeni u pravnoj osnovi i sažeti kako slijedi:
(a)
njihova proizvodnja je uključena u opseg proizvoda u „području visoke tehnologije s ključnom državnom potporom”;
(b)
njihovi ukupni rashodi za istraživanje i razvoj čine 3-6 % ukupnog prihoda od prodaje;
(c)
njihovi prihodi od proizvoda visoke i nove tehnologije čine preko 60 % ukupnog prihoda od prodaje;
(d)
broj osoblja koje je uključeno u istraživanje i razvoj čini 10 % ukupnog osoblja;
(e)
ispunjeni su ostali zahtjevi koji su utvrđeni „Administrativnim mjerama za poduzeća visoke i nove tehnologije iz 2008.”
(146)
Neka, ali ne sva društva u uzorku primjenjuju ovaj program te tako plaćaju samo 15 % poreza na dohodak poduzeća umjesto 25 %. Ta su se društva prijavila kao poduzeća nove i visoke tehnologije i primila su službenu obavijest da su ispunila kriterije programa te bi stoga imala pravo na ispunjavanje povrata poreza na dohodak u skladu s tim.
(d) Zaključak
(147)
Kao i u uvodnim izjavama (322) do (326) prethodnog ispitnog postupka o solarnim pločama, Komisija smatra da je ovaj program subvencija u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe jer postoji financijski doprinos u obliku prihoda kojih se vlada odriče, što daje korist dotičnim društvima. Korist za primatelje jednaka je iznosu porezne uštede.
(148)
Ova je subvencija specifična u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe jer je ograničena na poduzeća koja dobivaju potvrdu poduzeća visoke i nove tehnologije i koja ispunjavaju sve zahtjeve administrativnih mjera iz 2008. Dotična društva u uzorku su primila takvu potvrdu. Prihvatljivost nije automatska, a zakonodavstvo ili tijelo koje dodjeljuje subvenciju nisu uspostavili objektivne kriterije.
(149)
Nakon objave, kineska vlada osporila je zaključke Komisije tvrdeći da su kriteriji prihvatljivosti objektivni i da se jednako primjenjuju na sva trgovačka društva u NRK-u. Komisija se ne slaže s takvim tumačenjem zakona i provedbenih mjera kineske vlade, koji pokazuju da je program ograničen na određene sektore i poduzeća koje kineska vlada podupire na temelju kriterija koji se ne čine objektivni ili neutralni, kao što je to da je njihova proizvodnja uključena u područje primjene proizvoda u „područjima visoke tehnologije s ključnom potporom države”.
(150)
Prihvatljivost također nije automatska već ovisi o dodjeli potvrde poduzeća visoke i nove tehnologije, koji se izdaje nakon postupka odlučivanja mjerodavnog tijela.
(151)
Prema tome, Komisija smatra da je ovo subvencija protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(e) Izračun iznosa subvencije
(152)
Komisija je izračunala iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere kao razliku između iznosa poreza koji se uobičajeno plaća tijekom RIP-a i iznosa poreza koji su dotična društva stvarno platila tijekom RIP-a.
Poduzeća visoke i nove tehnologije
Naziv društva
Subvencijska marža
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,4 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
1,8 %
7.3 Oslobođenje od poreza na dohodak na prihode od dividendi za kvalificirana rezidentna poduzeća
(a) Uvod
(153)
U pritužbi se tvrdi da su proizvođači izvoznici solarnog stakla primali subvencije iz još jednog programa izravnog oslobođenja od poreza, odnosno oslobođenja od poreza na prihode od dividendi za kvalificirana rezidentna poduzeća (18). To pripada pod opću praksu subvencija za oslobođenje i/ili smanjenje izravnog poreza na dohodak kako je utvrđeno u obavijesti o pokretanju.
(b) Pravna osnova
(154)
Pravne osnove za takvo oslobođenje od plaćanja poreza na prihode od dividende su članci 25.-26. Zakona o porezu na dohodak poduzeća i članak 83. Propisa o provedbi Zakona o porezu na dohodak poduzeća.
(c) Nalazi ispitnog postupka
(155)
Komisija je utvrdila da je jedno društvo u uzorku oslobođeno plaćanja poreza na prihode od dividende za kvalificirana rezidentna poduzeća. To je društvo izravno podnijelo zahtjev lokalnom poreznom uredu za oduzimanje dividendi ostvarenih ulaganjima u vlasnički kapital od oporezivog dohotka.
(d) Zaključak
(156)
Komisija smatra da je ovo subvencija u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe jer postoji financijski doprinos u obliku prihoda kojih se vlada odriče, što daje korist dotičnim društvima. Korist za primatelja jednaka je iznosu porezne uštede.
(157)
U dokumentu o objavi Komisija je izjavila da je ovaj program subvencija specifičan prema članku 4. stavku 2. točka (a) Osnovne uredbe jer zakonodavstvo ograničava pristup ovom programu poduzećima koja su rezidenti u Narodnoj Republici Kini i koja su ulagala u druga rezidentna poduzeća.
(158)
Nakon objave, kineska vlada osporila je te zaključke, izjavljujući da se oslobođenje od poreza na prihod od dividendi rezidentnih poduzeća ne može smatrati specifičnim jer članak 26. stavak 3. Zakona o porezu na dohodak poduzeća određuje da je takvo oslobađanje od poreza na prihod od dividendi također dostupno nerezidentnim poduzećima. Osim toga, kineska vlada tvrdi da su kriteriji prihvatljivosti objektivni i da se primjenjuju na sva rezidentna poduzeća bez obzira na industriju, proizvod ili zemljopisni položaj.
(159)
Premda je istina kako su Zakonu o porezu na dohodak poduzeća koji je dostavila kineska vlada u ovom postupku u članku 26. stavku 3. navodi da je takvo oslobođenje od poreza na prihod od dividendi također dostupno nerezidentnim poduzećima, Komisija ipak zadržava mišljenje da je ovaj subvencijski program specifičan. Istina je da članak 25. Zakona o porezu na dohodak poduzeća potvrđuje da je ovo porezno oslobođenje rezervirano za industrije i projekte koje potiče država. Tako samo poticane industrije i projekti mogu imati pristup ovom programu. Kako je prethodno objašnjeno u odjeljku 5.1. točka (c), industrija solarnog stakla je poticana industrija.
(e) Izračun iznosa subvencije
(160)
Komisija je izračunala iznos subvencije kao razliku između iznosa poreza koji se uobičajeno plaća tijekom RIP-a i iznosa poreza koji je dotično društvo stvarno platilo.
Programi poreza na prihode od dividende
Naziv društva
Subvencijska marža
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
5,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
7.4 Ostali programi izravnog oslobađanja od poreza i snižavanja poreza
(a) Uvod
(161)
Osim programa ocijenjenih u odjeljcima 7.1.-7.3., Komisija nije pronašla dokaze o koristima koje su ostali programi oslobađanja od poreza dodijelili trgovačkim društvima u uzorku i programima snižavanja poreza navedenim u odjeljku C(4). Međutim, tijekom svojih ispitivanja, Komisija je utvrdila dva ostala programa poreza na dohodak poduzeća uključena u poslovne knjige jednog trgovačkog društva u uzorku, odnosno rabate na rashode za istraživanje i razvoj i povrate sredstava na porez na imovinu i porez na korištenje zemljištem. To su također „programi izravnog oslobađanja od poreza i snižavanja poreza” kako je prikazano u Obavijesti o pokretanju postupka, kao mjere kojima je porezno tijelo snizilo iznos plaćenog poreza na dohodak poduzeća, ili kada je porezno tijelo vratilo već plaćen porez na dohodak poduzeća. Rabat na porezne rashode za istraživanje i razvoj je također povezan s programom „poreznog rabata za istraživanje i razvoj poduzeća sa stranim kapitalom” prethodno naveden u odjeljku C(4).
(b) Pravna osnova
(162)
Pravna osnova za porezni rabat na rashod za istraživanje i razvoj je članak 30. kineskog Zakona o porezu na dohodak poduzeća.
(163)
Za povrate za porez na nekretnine i porez na korištenje zemljištem, nije objavljen točan zakon prema kojem su te koristi dodijeljene, premda je Komisiji dostavljen primjerak Okružnice koju je objavilo provincijsko državno tijelo koja je pratila porezno oslobađanje
(c) Nalazi ispitnog postupka
(164)
Komisija je utvrdila da je jedno trgovačko društvo u uzorku primilo rabate na rashode za istraživanje i razvoj i povrate za porez na nekretnine i porez na korištenje zemljištem. Dokument koji je objavilo provincijsko državno tijelo ograničava povrate na novoosnovana poduzeća visoke i nove tehnologije
(d) Zaključak
(165)
U pogledu rabata na rashode za istraživanje i razvoj, Komisija smatra da je taj program subvencija specifičan s obzirom na to da je potrebno čitati članak 30. zajedno s člankom 25. Zakona o porezu na dohodak poduzeća koji kaže da je ovo porezno oslobođenje rezervirano za industrije i projekte koje potiče država. Tako samo poticane industrije i projekti mogu imati pristup ovom programu. Kako je prethodno objašnjeno u odjeljku 5.1. točka (c), industrija solarnog stakla jest poticana industrija.
(166)
Povrati za porez na nekretnine i porez na korištenje zemljištem bili su specifični u smislu lokacije i vrste industrije. Kineska vlada bila je pozvana dostaviti više informacija o tim poreznim programima u zahtjevu za dodatnim savjetovanjima, ali je to odbila učiniti. Prema tome, Komisija je postupila na temelju prikupljenih dokaza u vezi s primjenom tih programa na trgovačka društva u uzorku i s obzirom na to da nisu dostavljene druge dostupne informacije.
(167)
Nakon objave, kineska vlada osporila je nalaze Komisije navodeći da Komisija nije objavila pozitivne dokaze o specifičnosti tih programa u dokumentu o objavi. Objava s podrobnim informacijama o specifičnostima tih programa dana je samo tom trgovačkom društvu, a od tog trgovačkog društva nisu primljene nikakve primjedbe. Komisija je također dodala više informacija o specifičnosti tih programa u gornjim uvodnim izjavama.
(168)
Komisija smatra da su ti programi subvencije u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe jer postoji financijski doprinos u obliku prihoda kojih se kineska vlada odriče, što daje korist dotičnom društvu. Korist za primatelja jednaka je iznosu porezne uštede.
(e) Izračun iznosa subvencije
(169)
Komisija je izračunala iznos subvencije kao razliku između iznosa poreza koji se uobičajeno plaća tijekom RIP-a i iznosa poreza koji je dotično društvo stvarno platilo.
Programi poreza na dohodak poduzeća
Naziv društva
Subvencijska marža
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,7 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
8. Programi za neizravne poreze i uvozne tarife
(170)
Komisija nije utvrdila da je bilo koje društvo u uzorku ostvarilo korist od programa za neizravne poreze i uvozne tarife prethodno navedene u Odjeljku C(4).
9. Roba i usluge koje daje vlada uz naknadu manju od primjerene
9.1 Osiguranje antimona; osiguranje električne energije
(171)
Nisu utvrđene koristi koje bi bile povezane s nabavom antimona ili električne energije od strane društava u uzorku tijekom RIP-a.
9.2 Osiguranje prava korištenja zemljištem
(a) Uvod
(172)
Kako je također utvrđeno u uvodnim izjavama (354.) do (370.) Uredbe o solarnim pločama, društva ne mogu neposredno kupovati zemljište u NRK-u, već od lokalnih vlasti mogu kupovati samo pravo korištenja zemljištem („PKZ”).
(b) Pravna osnova
(173)
Zakonom Narodne Republike Kine o upravljanju zemljištem navodi se da sve zemljište pripada ljudima te se ne može kupovati niti prodavati, ali utvrđuje uvjete pod kojima se prava korištenja zemljištem mogu prodavati poduzećima davanjem ponuda, kotiranjem ili dražbom.
(c) Nalazi ispitnog postupka
(174)
Sustav dražbi bi u načelu tržištu omogućio da procijeni cijenu pojedinačnog prava na korištenje zemljištem te bi se prema tome cijena utvrđivala neovisno. Međutim, tijekom posjeta Komisije kineska vlada navela je da oni u svakom slučaju određuju najniže cijene za svaki stupanj zemljišta (zemljište se stupnjuje od 1 do 15 na temelju kvalitete parcele zemljišta) ispod kojeg cijena za pravo korištenja zemljištem ne može pasti.
(175)
Kineska vlada također kontrolira ponudu zemljišta ograničavanjem kvota područja zemljišta za koje se pravo na korištenje zemljištem može prodavati u industrijske ili stambene svrhe, po provincijama i po godinama.
(176)
U svakom slučaju, za svaku pojedinu kupnju prava na korištenje zemljištem proizvođača izvoznika u uzorku Komisija nije pronašla dokaze o procesu dražbe koji je neovisno odredio cijenu prava korištenja zemljištem. Trgovačko društvo kojem je zemljište dodijeljeno je ili ponudilo početnu cijenu ili 5 CNY-a po četvornom metru više od početne cijene, te mu je, s obzirom na to da je bilo jedini ponuđač, dodijeljeno pravo korištenja zemljištem.
(177)
Nakon objave, kineska vlada osporila je nalaze Komisije i izjavila da je postojao stvarni postupak dražbe kod prodaje prava na korištenje zemljištem industriji u NRK-u.
(178)
Kineska vlada prvo je tvrdila da postoji stvarni sustav dražbe jer sve što vlada čini je utvrđivanje početne cijene, poput svakog dražbovatelja. Ova se tvrdnja odbacuje jer dražba uobičajeno uključuje neovisnog dražbovatelja koji utvrđuje početnu cijenu nakon neovisne ocjene, što ovdje nije slučaj jer je vlasnik prava na korištenje zemljištem ujedno i dražbovatelj.
(179)
Kineska vlada zatim izjavljuje da najniže cijene postoje kako bi osigurale da konačna cijena ne padne ispod „osnovne tržišne vrijednosti” za pravo korištenja zemljištem. Nikakvi dokazi nisu osigurani kako bi poduprli tu izjavu, koja je sama po sebi okružnica jer bi iznos novca plaćenog za pravo korištenja zemljištem (koji je država utvrdila) trebao biti tržišna cijena (na kojoj se potom temelji najniži iznos).
(180)
Kineska vlada zatim je izjavila da činjenica što na dražbi nije bilo drugih ponuđača „ne može biti osnova za pretpostavku da pravo na korištenje zemljištem zapravo nije ostvareno dražbom”. Zaključak iz ovog dokaza zapravo je upravo suprotan. Usprkos zahtjevima, kineska vlada nije pružila dokaze o tome da je cijena za i jedno jedino pravo na korištenje zemljištem određena konkurentnom dražbom te je stoga učinak procesa taj da država određuje cijenu, a trgovačko društvo plaća tu cijenu. Dok više ponuđača ne mora biti apsolutni zahtjev u svakom slučaju kako bi se utvrdilo postojanje tržišno utemeljenog sustava, potpuni izostanak više ponuđača, što se pokazalo da je slučaj u pogledu svih trgovačkih društava u uzorku, snažna je naznaka o nepostojanju pravih tržišnih cijena.
(181)
U slučaju u kojem je jedno trgovačko društvo u uzorku platilo 5 CNY-a po četvornom metru više od cijene koju je odredila država, to je trgovačko društvo Komisiji izjavilo da im je mjerodavno tijelo reklo da tako učine samo da bi izgledalo kao da je dražba održana. Komisija stoga ne može ovu činjenicu smatrati pozitivnim dokazom da u NRK-u postoji tržište za prodaju prava na korištenje zemljištem.
(182)
Stoga su zapravo trgovačka društva u uzorku platila cijenu koju je odredila kineska vlada. Kako je također utvrđeno u Uredbi o solarnim pločama (u uvodnim izjavama (361.) do (370.)), pravo korištenja zemljištem osigurano je po naknadi manjoj od primjerene kada se usporedi s tržišnom referentnom vrijednosti, koja je utvrđena u odjeljku (e).
(d) Zaključak
(183)
Komisija zaključuje da bi ustupanje prava korištenja zemljištem od strane kineske vlade trebalo smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke iii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku ponude robe zbog koje trgovačka društva ostvaruju korist. S obzirom na to da ispitni postupak nije otkrio postojanje aktivnog tržišta za prodaju prava korištenja zemljištem u NRK-u, primjena vanjske referentne vrijednosti (vidjeti odjeljak (e) u nastavku) pokazuje da je iznos koji izvoznici u uzorku plaćaju za prava korištenja zemljištem niži od tržišne cijene.
(184)
Subvencija je specifična prema članku 4. stavku 2. točki (a) i članku 4. stavku 2. točki (c) Osnovne uredbe jer Odluka br. 40 Državnog vijeća zahtijeva da javna tijela osiguraju da zemljište bude ustupljeno radi poticanja industrija, od kojih je jedna od njih i solarno staklo. U članku 18. Odluke br. 40 jasno se navodi da industrije koje su „ograničene” neće imati pristup zemljištu.
(185)
O situaciji sa zemljištem u NRK-u raspravlja se i u Radnom dokumentu MMF-a koji potvrđuje da se prilikom ustupanja prava korištenja zemljištem kineskim industrijama ne poštuju tržišni uvjeti (19).
(186)
Kineska vlada osporila je nalaz o specifičnosti navodeći da se ograničenja u Odluci br. 40 ne mogu primjenjivati kao dokaz specifičnog dodjeljivanja neke koristi. Ova se tvrdnja odbacuje jer je učinak Odluke br. 40 davanje prava na korištenje zemljištem poticanim industrijama. Proizvodnja solarnog stakla je poticana industrija te je stoga ustupanje prava na korištenje zemljištem za proizvođače solarnog stakla uključeno u odredbe Odluke br. 40.
(187)
Jedno trgovačko društvo u uzorku također je osporilo nalaze Komisije, navodeći da u Kini postoji aktivno tržište za prava korištenja zemljištem. Međutim, njihova procjena procesa prava korištenja zemljištem u Kini nije se pojavila u njihovom zaključku. I dalje nisu mogli dokazati da se prava korištenja zemljištem neovisno vrednuju, da se prodaju putem neovisne dražbe, da cijenu prava na korištenje zemljištem određuje tržište kao rezultat procesa konkurentnog podnošenja ponuda i da potpora države ne narušava cijene.
(188)
Trgovačko društvo u uzorku zatim je izjavilo da usprkos činjenici da je Komisija trebala utvrditi da postoji aktivno tržište, pa stoga da nema subvencije, Komisija bi trebala usporediti cijenu prava korištenja zemljištem trgovačkog društva s referentnom vrijednosti, odnosno cijene prava korištenja zemljištem u provinciji u kojoj je trgovačko društvo smješteno. S obzirom na to da je Komisija ustanovila da u toj provinciji ne postoji primjerena tržišna referentna vrijednost, ta je tvrdnja odbačena.
(e) Izračun subvencijske marže
(189)
Korist je razlika između cijene plaćene za pravo korištenja zemljištem i primjerene vanjske referentne vrijednosti. Kao i kod Uredbe o solarnim pločama, ova vanjska referentna vrijednost je tržišna cijena za zemljište u Posebnom carinskom području Tajvana, Penghua, Kinmena i Matsua („Kineski Taipei”).
(190)
Nakon objave, kineska vlada osporila je primjenu Kineskog Taipeia kao referentne vrijednosti i zatražila više informacija zbog čega je Kineski Taipei prikladan. Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi (467.) Uredbe o solarnim pločama, Komisija smatra Kineski Taipei kao prikladnu vanjsku referentnu vrijednost zbog sljedećih razloga:
(a)
usporedivosti gospodarskog razvoja,BDP-a i gospodarske strukture Kineskog Taipeia i većine kineskih provincija i gradova u NRK-u u kojima proizvođači izvoznici u uzorku imaju poslovni nastan;
(b)
prostorne blizine NRK-a i Kineskog Taipeia;
(c)
visokog stupnja industrijske infrastrukture i u Kineskom Taipeiju i u mnogim provincijama NRK-a;
(d)
jakih gospodarskih veza i prekogranične trgovine između Kineskog Taipeia i NRK-a;
(e)
visoke gustoće naseljenosti u mnogim provincijama NRK-a i u Kineskom Taipeiju;
(f)
sličnosti vrste zemljišta i transakcija koji se rabe za postavljanje relevantnog referentnog mjerila u Kineskom Taipeiju s istim elementima u NRK-u; i
(g)
zajedničkih demografskih, jezičnih i kulturnih obilježja Kineskog Taipeia i NRK-a
(191)
Uzimajući sve ove čimbenike u obzir, Komisija je zaključila da bi cijene prava na korištenje zemljištem u NRK-u, kada bi prevladali tržišni uvjeti, za proizvođače izvoznike u uzorku bile vrlo slični cijenama zemljišta u Kineskom Taipeiju.
(192)
Jedno trgovačko društvo u uzorku predložilo je da ako se uzima neko vanjsko referentno mjerilo, tada bi trebalo uzeti u obzir BDP provincije u kojoj su smješteni, a referentno mjerilo bi trebalo biti „trenutačne cijene zemljišta u Egiptu, Armeniji, Gvatemali, Kongu, Mongoliji ili Indoneziji” jer su te zemlje na „sličnom stupnju razvoja”. Ova tvrdnja je odbačena zbog sljedećih razloga:
(a)
razina gospodarskog razvoja nije jedini prethodno navedeni čimbenik zbog kojeg je Kineski Taipei bio prikladno referentno mjerilo;
(b)
trgovačko društvo se pozvalo na provinciju u kojoj je smješteno, umjesto na grad, koji ima znatno viši BDP po stanovniku od provincije koja ga okružuje; i
(c)
nisu iznijeli nikakve tvrdnje, osim BDP-a, o tome zašto bi bilo koja od ostalih vanjskih referentnih vrijednosti bila primjerenija od Kineskog Taipeia
(193)
Drugo trgovačko društvo u uzorku je nakon objave predložilo da primjena Kineskog Taipeia nije primjerena gospodarskim uvjetima u toj provinciji u kojoj su smješteni, ali nije predložilo alternativu. S obzirom na to da nije predložena alternativna referentna vrijednost, potvrđuje se primjena Kineskog Taipeia.
(194)
Prosječne cijene zemljišta u Kineskom Taipeiu za 2012. godinu dobivene su od Ureda za industriju pri Ministarstvu gospodarstva i prilagođene unatrag za inflaciju i rast BDP-a radi utvrđivanja referentne cijene za zemljište u svakoj kalendarskoj godini. Kako su prava korištenja zemljištem valjana 50 godina i deprecirana na toj osnovi, korist u RIP-u će biti 1/50 razlike između referentne cijene i stvarno plaćene cijene.
(195)
Utvrđena je sljedeća stopa subvencije za osiguranje zemljišta po naknadi nižoj od odgovarajuće:
Osiguranje prava korištenja zemljištem po naknadi nižoj od odgovarajuće
Naziv društva
Subvencijska marža
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
2,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
8,0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,3 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
7,1 %
10. Zaključak o subvencioniranju
(196)
Komisija je izračunala iznose subvencija koje podliježu kompenzacijskim mjerama u skladu s odredbama Osnovne uredbe za ispitivana društva po programu i zbrojila te iznose kako bi izračunala ukupni iznos subvencije za cijelo trgovačko društvo za RIP.
(197)
Da bi izračunala ukupne niže prikazane subvencijske marže, Komisija je prvo izračunala postotak subvencioniranja, koji je iznos subvencije u odnosu na ukupni promet društva. Taj je postotak zatim upotrijebljen za izračun subvencije dodijeljene izvozu dotičnog proizvoda u Uniju tijekom RIP-a.
(198)
Zatim je izračunan iznos subvencije po četvornom metru dotičnog proizvoda izvezenog u Uniju tijekom RIP-a, a niže prikazane marže izračunate su kao postotak CIF vrijednosti istog izvoza po četvornom metru.
(199)
Nakon objave, kineska vlada iznijela je primjedbu da Komisija nije uzela u obzir dampinške marže izračunate u istovremenom antidampinškom postupku kada je objavila subvencijske marže u vrijeme objave te da se Komisija samo bavila pitanjem „dvostrukog računanja” prilikom izračunavanja pristojbe koja će se uvesti.
(200)
Kineska vlada smatrala je da, kada se utvrdi da subvencioniranje uzrokuje damping, izračuni marže to bi trebali pokazati, kao i izračuni pristojbe.
(201)
S obzirom na to da su mjere u ovom slučaju ograničene maržom štete, takvom manipulacijom ne bi se promijenile stvarne uvedene pristojbe. Komisija stoga nije smatrala potrebnim rješavati sadržaj ovih tvrdnji.
Naziv društva
Subvencijska marža
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
D. ŠTETA
1. Definicija industrije Unije i proizvodnje Unije
(202)
Osam proizvođača koji su proizvodili istovjetni proizvod u Uniji tijekom RIP-a izjasnilo se nakon pokretanja postupka. Komisija nije upoznata s drugim proizvođačima istovjetnog proizvoda iz Unije. Komisija stoga smatra da tih osam proizvođača predstavlja industriju Unije u smislu članka 9. stavka 1. Osnovne uredbe te će ih se spominjati kao „industrija Unije”.
(203)
Za utvrđivanje ukupne proizvodnje Unije za RIP upotrijebljene su sve dostupne informacije o industriji Unije, uključujući informacije koje je dostavio podnositelj pritužbe, makroekonomske podatke koje je dostavilo udruženje industrije Unije (Staklo za Europu) i odgovore na upitnik proizvođača Unije u uzorku. Za proizvođače Unije u uzorku podaci su unakrsno provjereni s odgovorima na upitnik. Na temelju toga, ukupna proizvodnja Unije procijenjena je na oko 21 734 000 četvornih metara tijekom RIP-a.
(204)
Nakon objave, kineska vlada uočila je razlike između podataka navedenih u dokumentu o objavi i onih sadržanih u pritužbi u vezi s industrijom Unije. Dodatno je tvrdila da to ukazuje na izostanak objektivnih i uvjerljivih dokaza i dovodi u pitanje zaključke do kojih je došla Komisija.
(205)
Do razlika koje je kineska vlada utvrdila između podataka u pritužbi i dokumentu o objavi došlo je zbog činjenice što su svi podaci u vezi s proizvođačima iz Unije u uzorku provjereni na terenu, te su, prema potrebi, ažurirani. S obzirom na to da uzorak predstavlja 79 % ukupne prodaje industrije Unije na tržištu Unije, Komisija ne može prihvatiti tvrdnju da primijenjeni dokazi ne predstavljaju objektivan i uvjerljiv temelj na kojem je Komisija došla do svojih zaključaka.
2. Utvrđivanje odgovarajućeg tržišta Unije
(206)
Niti jedna proizvodnja proizvođača iz Unije u uzorku nije bila namijenjena vlastitoj uporabi. Posljedično, nije bilo potrebe izraditi razlikovnu analizu vlastite prodaje.
3. Potrošnja Unije
(207)
Potrošnja Unije utvrđena je na temelju obujma ukupne prodaje Unije na tržištu Unije svih proizvođača Unije, to jest bez njihovog izvoza, uz uvoz iz NRK-a i uvoz iz ostalih trećih zemalja. Utvrđivanje potrošnje Unije potrošnja Unije temeljeno je na podacima koje je dostavio podnositelj pritužbe i udruženje Staklo za Europu i, prema mogućnosti, unakrsno provjerenim s odgovorima na upitnik proizvođača Unije u uzorku.
(208)
Potrošnja Unije se razvijala kako slijedi:
Tablica 1.
Potrošnja Unije (1 000 m2)
2009.
2010.
2011.
RIP
Ukupna potrošnja Unije
16 596
28 239
33 993
27 412
Indeks
100
170
205
165
Izvor: Staklo za Europu, podnositelj pritužbe i odgovori na upitnik proizvođača Unije
(209)
U razmatranom razdoblju ukupna potrošnja Unije između 2009. i 2011. povećala se za 65 %, ali se smanjila u RIP-u u odnosu na 2011. Potrošnja se u 2012. međutim zadržala znatno iznad razine iz 2009. To je uglavnom zbog povećanja potrošnje krajnjih proizvoda, posebno solarnih modula (vidjeti Odjeljak E.2.3. niže).
4. Uvoz iz dotične zemlje
4.1 Obujam i tržišni udio subvencioniranog uvoza iz dotične zemlje
(210)
S obzirom na to da se solarno staklo uvozi u Uniju pod CN oznakom 7007 19 80 - Ostalo - Laminirano sigurnosno staklo, koja obuhvaća ostale proizvode koji nisu predmet ovog ispitnog postupka, Eurostat se nije mogao upotrijebiti za utvrđivanje obujma i vrijednosti uvoza. Obujam i vrijednosti uvoza temeljili su se na podacima koje su dostavili podnositelj pritužbe i Staklo za Europu. Subvencionirani uvoz u Uniju iz dotične zemlje se razvijao kako slijedi:
Tablica 2.
Obujam (1 000 m2) i tržišni udio uvoza
2009.
2010.
2011.
RIP
Obujam uvoza iz NRK-a (1 000 m2)
1 200
2 050
6 150
8 350
Indeks
100
171
513
696
Tržišni udio
7,2 %
7,3 %
18,1 %
30,5 %
Indeks
100
100
250
421
Izvor: Staklo za Europu i podnositelj pritužbe
(211)
Tijekom razmatranog razdoblja obujam subvencioniranog uvoza dotičnog proizvoda u Uniju se znatno povećao za 596 %. To je dovelo do značajnog povećanja tržišnog udjela uvoza dotičnog proizvoda iz NRK-a na tržište Unije (povećanje sa 7,2 % na 30,5 %).
(212)
Potrošnja Unije također se povećala do 2012. U 2012. godini, kada se tržište Unije smanjilo, kineski proizvođači izvoznici su i dalje mogli povećavati svoj ukupni obujam uvoza.
(213)
Nakon objave, kineska vlada tvrdila je da je Komisija upotrijebila jako uvećane podatke, dok je kineska izvozna statistika pokazala znatno niži izvoz za vrijeme ispitnog postupka u usporedbi s obujmom uvoza navedenog u dokumentu o objavi i zahtijevala objašnjenje načina na koji su ti obujmi izračunati.
(214)
Komisija prvo primjećuje da je izvozna statistika koju je dostavila kineska vlada - uključujući sve vrste kaljenog stakla - za više od 2,5 puta niža od onoga što pokazuje statistika dobivena od Eurostata za cjelokupnu oznaku KN ex 7007 19 80 za 2012. Posljedično, ne može ju smatrati razumno pouzdanom.
(215)
Komisija je temeljila svoje izračune na informacijama koje su dostavili podnositelj pritužbe i udruga Staklo za Europu. Ti su podaci dostupni u predmetu koji ne sadrži povjerljive podatke. Komisija je unakrsno provjerila ove informacije s provjerenim podacima koje su dostavili proizvođači izvoznici u uzorku i drugi proizvođači izvoznici koji surađuju. Kako je spomenuto u gornjem odjeljku A3.3., proizvođači izvoznici koji su surađivali obuhvaćali su gotovo 100 % prijavljenog izvoza solarnog stakla u Uniju tijekom 2012. Posljedično, Komisija nema razloga vjerovati da su informacije na kojima je temeljila svoje nalaze netočne. Uz to, kineska vlada nije pružila dokaze kojima bi potkrijepila svoju tvrdnju.
4.2 Cijene subvencioniranog uvoza iz dotične zemlje i obaranje cijena
(216)
Prosječna cijena subvencioniranog uvoza u Uniju iz dotične zemlje se razvijala kako slijedi:
Tablica 3.
Uvozne cijene (EUR/m2)
2009.
2010.
2011.
RIP
NRK
6,02
6,10
4,96
4,38
Indeks
100
101
82
73
Izvor: podnositelj pritužbe i odgovori na upitnik kineskih proizvođača izvoznika
(217)
Prosječna uvozna cijena za dotični proizvod pala je tijekom razmatranog razdoblja. Prosječna uvozna cijena smanjila se za 27,2 % sa 6,02 EUR/m2 u 2009. na 4,38 EUR/m2 u RIP-u.
(218)
Kako bi se odredilo obaranje cijene tijekom RIP-a, ponderirane prosječne prodajne cijene po vrsti proizvoda proizvođača iz Unije u uzorku naplaćene nepovezanim kupcima na tržištu Unije, prilagođene razini franko tvornica, uspoređene su s odgovarajućim ponderiranim prosječnim cijenama po vrsti proizvoda za uvoz od kineskih proizvođača u uzorku prvom nezavisnom kupcu na tržištu Unije, utvrđenima na osnovi CIF-a s prilagodbama prema gore, odnosno 0,40 EUR/m2 za troškove carinjenja, manipuliranja i utovara i 3 % uvozne pristojbe. Te prilagodbe povećavaju cijenu, ovisno o kontrolnom broju proizvoda, za 7 % do 15 %, tj. ponderirani prosjek od 11 %.
(219)
Cijene su uspoređene za svaku vrstu proizvoda za poslove na istoj razini trgovine, primjereno prilagođene kako je utvrđeno u gornjoj uvodnoj izjavi i nakon odbijanja rabata i popusta. Rezultat usporedbe, kad se izrazi kao postotak prometa proizvođača iz Unije u uzorku tijekom RIP-a, pokazao je ponderirane prosječne marže obaranja cijene po društvima između 10,6 % i 26,7 % cijena proizvođača Unije u uzorku po subvencioniranom uvozu dotičnog proizvoda.
5. Gospodarsko stanje industrije Unije
(220)
U skladu s člankom 8. stavkom 5. Osnovne uredbe, ispitivanje učinka subvencioniranog uvoza na industriju Unije uključilo je ocjenu svih gospodarskih čimbenika i pokazatelja koji imaju utjecaj na stanje industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja.
(221)
Kako je objašnjeno u prethodnom Odjeljku A.3.2., za ispitivanje štete koju je pretrpjela industrija Unije rabio se odabir uzoraka.
(222)
Za potrebe analize štete Komisija je razlikovala makroekonomske i mikroekonomske pokazatelje štete. Komisija je makroekonomske pokazatelje za razmatrano razdoblje analizirala na temelju podataka dobivenih od udruženja Staklo za Europu i podnositelja pritužbe u vezi sa svim proizvođačima iz Unije. Komisija je mikroekonomske pokazatelje analizirala na temelju odgovora na upitnik proizvođača iz Unije u uzorku.
(223)
Za potrebe ovog ispitnog postupka, procjenjivali su se sljedeći makroekonomski pokazatelji: proizvodnja, proizvodni kapacitet, iskorištenost kapaciteta, obujam prodaje, tržišni udio, rast, zaposlenost, produktivnost, visina iznosa subvencijske marže i oporavak od prošle subvencije.
(224)
Procjenjivali su se sljedeći mikroekonomski pokazatelji: prosječne jedinične cijene, jedinični trošak, troškovi rada, zalihe, profitabilnost, novčani tok, ulaganja, povrat ulaganja i sposobnost prikupljanja kapitala.
(225)
Jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da Komisija nije provela analizu štete u skladu s člankom 8. stavkom 1. i člankom 8. stavkom 4. Osnovne uredbe jer je analizu štete provela na temelju dvije odvojene i navodno neusklađene skupine podataka, odnosno makroekonomskih i mikroekonomskih pokazatelja štete. Nadalje tvrdi da navodna neusklađenost analize utemeljena na te dvije skupine podataka ozbiljno dovodi u sumnju primjerenost, nepristranost i objektivnost ukupne slike o šteti.
(226)
Ista stranka pozvala se na nekoliko ranijih ispitnih postupaka u kojima su navodno institucije Unije na nedosljedan način definirale različite skupine podataka kao da pripadaju makro ili mikro podacima.
(227)
Komisija ne može prihvatiti ovu tvrdnju. Ta je metodologija primjenjiva u slučajevima odabira uzorka u svrhu analize stanja industrije Unije i razmatranja ne samo kretanja koja pokazuje uzorak već i onih koja pokazuje industrija Unije u cjelini. Svi čimbenici propisani člankom 8. stavkom 4. Osnovne uredbe su uzeti u obzir u analizi. Do zaključka o šteti se također došlo na temelju svih njih. U skladu s tim, analiza štete provedena je u skladu s člankom 8. stavkom 1. i člankom 8. stavkom 4. Osnovne uredbe.
6. Makroekonomski pokazatelji
6.1 Proizvodnja, kapacitet proizvodnje i iskorištenost kapaciteta
(228)
Ukupna proizvodnja Unije, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta razvijali su se kako slijedi tijekom razmatranog razdoblja:
Tablica 4.
Proizvodnja, kapacitet proizvodnje i iskorištenost kapaciteta
2009.
2010.
2011.
RIP
Proizvodni kapacitet (1 000 m2)
39 000
44 611
48 511
54 615
Indeks 2009.
100
114
124
140
Obujam proizvodnje (1 000 m2)
17 540
29 245
31 245
21 734
Indeks
100
167
178
124
Iskorištenost kapaciteta
45 %
66 %
64 %
40 %
Indeks
100
146
143
88
Izvor: podnositelj pritužbe i odgovori proizvođača Unije na upitnik
(229)
Proizvodnja industrije Unije se povećala tijekom razmatranog razdoblja u skladu s potrošnjom. Već na početku razmatranog razdoblja, industrija Unije je imala višak proizvodnog kapaciteta. Uslijed brzog rasta potrošnje Unije, taj višak kapaciteta se smanjio do 2011. jer se proizvodni kapacitet Unije - premda je bio u porastu - povećavao sporije od potrošnje Unije. Proizvodni kapacitet nastavio je rasti u 2012., dok je potrošnja Unije pala. Proizvodnja je rasla od 2009. do 2011., a zatim je pala za 30 % u RIP-u. Zbog postojećih kapaciteta, industrija Unije mogla bi brzo potaknuti proizvodnju kako bi ispunila snažan rast u potražnji Unije do 2011. Istodobno, kao odgovor na rast uočen od 2009. do 2011., industrija Unije dodala je daljnji kapacitet, koji je djelomično ušao u proizvodnju u RIP-u. To je rezultiralo oštrim padom u iskorištenosti kapaciteta u RIP-u u odnosu na prethodne godine.
(230)
Čak i da je tijekom razmatranog razdoblja industrija Unije proširila svoj kapacitet kao odgovor na povećanu potrošnju, proizvodne razine industrije Unije povećale su se po nižoj stopi od potrošnje i kapaciteta iskorištenosti nakon znatnog povećanja u prve tri godine razmatranog razdoblja, smanjile su se tijekom razdoblja ispitnog postupka, što se podudaralo s povećanim tržišnim udjelom subvencioniranog uvoza iz dotične zemlje i nepoštenim tržišnim natjecanjem na koji nailaze kupci glavni korisnici industrije Unije u sektoru solarnih ploča zbog kineskog dampinga i subvencioniranja utvrđenog i u tom sektoru.
6.2 Obujam prodaje i tržišni udio
(231)
Obujam prodaje Unije i tržišni udio razvijali su se kako slijedi tijekom razmatranog razdoblja:
Tablica 5.
Obujam prodaje i tržišni udio
2009.
2010.
2011.
RIP
Obujam prodaje (1 000 m2)
14 696
25 303
26 556
18 039
Indeks
100
172
181
123
Tržišni udio
88,6 %
89,6 %
78,1 %
65,8 %
Indeks
100
101
88
74
Izvor: Staklo za Europu, podnositelj pritužbe i odgovori na upitnik proizvođača Unije
(232)
Tijekom razmatranog razdoblja, obujam prodaje industrije Unije povećao se za 22,7 %. Međutim, u kontekstu povećanja potrošnje Unije za 65 %, to je preneseno u smanjenje tržišnog udjela industrije Unije s 88,6 % u 2009. na 65,8 % tijekom RIP-a, odnosno značajno smanjenje za 25,7 % tijekom razmatranog razdoblja. Prodaja industrije Unije rasla je znatno manje od subvencioniranog uvoza iz dotične zemlje. Zbog toga proizvođači iz Unije nisu mogli u potpunosti ostvariti korist od rastuće potrošnje te se stoga tržišni udio smanjio tijekom razmatranog razdoblja.
6.3 Rast
(233)
Rast industrije Unije odražava se u pokazateljima njezinog obujma kao što su proizvodnja, prodaja i u njezinom tržišnom udjelu, u usporedbi s kretanjima u potrošnji. Usprkos povećanju potrošnje tijekom razmatranog razdoblja, tržišni udio proizvođača Unije nije rastao u skladu s potrošnjom. Tržišni udio industrije Unije pao je tijekom razmatranog razdoblja. Tijekom istog razdoblja, tržišni udio uvoza iz NRK-a povećao se za 321 %. Činjenica da industrija Unije nije mogla rasti u skladu s tržišnim rastom imala je ukupni negativni utjecaj na njezino gospodarsko stanje.
6.4 Zapošljavanje i produktivnost
(234)
Zapošljavanje i produktivnost kretali su se tijekom razmatranog razdoblja na sljedeći način:
Tablica 6.
Zapošljavanje i produktivnost
2009.
2010.
2011.
RIP
Zapošljavanje - Ekvivalent punog radnog vremena (FTE)
565
792
932
857
Indeks
100
140
165
152
Produktivnost (1 000 m2/FTE)
31
37
34
25
Indeks
100
119
108
82
Izvor: podnositelj pritužbe i odgovori proizvođača Unije na upitnik
(235)
Zaposlenost se općenito povećala za 52 % između 2009. i RIP-a. Međutim, do povećanja je došlo u razdoblju do 2011. kada je dosegnula svoj vrhunac od 932 ekvivalenta punog radnog vremena (FTE) te se kasnije smanjila na 857 FTE tijekom RIP-a. Produktivnost se tek neznatno povećala u 2010. i 2011. u usporedbi s 2009. To je djelomično zbog činjenice što je proizvodnja istovjetnog proizvoda visoko automatizirana i zahtijeva mali broj zaposlenih. Međutim, tijekom RIP-a, smanjila se za 24,4 % u odnosu na 2011. To je bio rezultat smanjenja za oko 30 % u proizvodnji, što je imalo negativan učinak na iskorištenost kapaciteta tijekom istog razdoblja.
(236)
Prema tome, zaposlenost se smanjila tijekom RIP-a kao odgovor na kretanje u proizvodnji istovjetnog proizvoda u Uniji tijekom RIP-a.
6.5 Visina iznosa subvencijske marže i oporavak od prošlog subvencioniranja
(237)
Sve subvencijske marže znatno su više od razine de minimis. S obzirom na obujam i cijene uvoza iz dotične zemlje, utjecaj visine iznosa stvarnih marži subvencije na industriju Unije može se smatrati znatnim.
(238)
S obzirom na to da je ovo prvi postupak protiv subvencioniranog uvoza dotičnog proizvoda, oporavak od prošlog subvencioniranja nije predmet procjene.
7. Mikroekonomski pokazatelji
(239)
Kako je prethodno navedeno, mikroekonomski pokazatelji analiziraju se na temelju odgovora na upitnik koje su dostavili proizvođači Unije u uzorku. Za većinu proizvođača iz Unije u uzorku 2009. je bila godina kad su izvršili početna ulaganja i započeli s proizvodnjom istovjetnog proizvoda. Premda je većina proizvođača Unije u uzorku ranije radila u industriji stakla, sva su društva morala uložiti u objekte za solarno staklo, koji su potpuno neovisni od uobičajene proizvodnje stakla jer su čistoća i sadržaj željeza u staklu vrlo različiti, kao i opća kvaliteta. Osim toga, staklo je potrebno kaliti što nije slučaj s običnim staklom. Na kraju se staklo i premazuje. Stoga je na sve pokazatelje analizirane u nastavku značajno utjecala ova početna faza iz 2009. Kako bi se kretanja prikazala bez narušavajućeg utjecaja početne faze trgovačkih društava u uzorku, indeksi su prikazani počevši od 2010.
7.1 Cijene i čimbenici koji utječu na cijene
(240)
Prosječne prodajne cijene proizvođača iz Unije u uzorku naplaćene nepovezanim kupcima u Uniji tijekom razmatranog razdoblja razvijale su se kako slijedi:
Tablica 7.
Prosječne prodajne cijene u Uniji
2009.
2010.
2011.
RIP
Prosječna jedinična prodajna cijena na tržištu Unije (EUR/m2)
10,64
9,07
8,91
8,20
Indeks 2009.
100
85
84
77
Indeks 2010.
117
100
98
90
Jedinični trošak proizvodnje (EUR/m2)
13,13
8,38
8,44
9,34
Indeks 2009.
100
64
64
71
Indeks 2010.
157
100
101
112
Izvor: Odgovori proizvođača iz Unije na upitnik
(241)
Jedinične prodajne cijene stalno su opadale tijekom razmatranog razdoblja, ali je smanjenje cijena bilo posebno izraženo tijekom RIP-a kad su cijene pale za 7,9 % u usporedbi s 2011., za 9,5 % u usporedbi s 2010. i za 23 % u usporedbi s 2009. Pad prodajnih cijena proizvođača iz Unije bio je sporiji od kretanja uočenog za prodajne cijene proizvoda uvezenih iz dotične zemlje. Na primjer, pad kineskih cijena iznosio je 11 % između 2011. i 2012., dok su cijene Unije pale za 8 % tijekom istog razdoblja.
(242)
Unatoč velikoj razlici između prosječne jedinične prodajne cijene industrije Unije i kineskih uvoznih cijena, kako je objašnjeno u gornjem Odjeljku D.4.2., stvarno sniženje cijena tijekom razdoblja ispitnog postupka na temelju usporedbe po vrstama proizvoda bilo je znatno manje, tj. između 10,6 % i 26,7 %. To je zbog činjenice što kineski proizvođači izvoznici u uzorku nisu izvezli sve vrste proizvoda koje je proizvela Unija.
(243)
Nakon objave, kineska vlada tvrdila je da Komisija nije uzela u obzir razliku u vrstama proizvoda koje su izvezli kineski proizvođači izvoznici i onih koje su prodali proizvođači iz Unije prilikom procjenjivanja prosječnih kineskih cijena. Spominjanje činjenice da je postojala velika razlika između prosječne prodajne cijene industrije Unije i prosječne prodajne cijene kineskih proizvođača izvoznika navodno je navelo na krivo predstavljanje činjenica zbog razlike između prodajnih cijena Unije i kineskih uvoznih cijena.
(244)
Kako je prethodno navedeno, Komisija je izvršila detaljnu usporedbu po vrsti proizvoda u svrhu snižavanja cijena, što je nepobitno dio analize štete. Uz to, jasno je naznačila uzrok razlika: činjenicu da nisu sve vrste proizvoda koje proizvodi industrija Unije proizveli kineski proizvođači izvoznici. Zbog toga se ne može tvrditi da je Komisija krivo i loše predstavila činjenice.
(245)
Jedinični trošak proizvodnje povećao se za više od 10 % između 2011. i RIP-a, a između 2010. i 2011. ostao je relativno stabilan. Trošak proizvodnje općenito je pratio kretanje prodajne cijene u razdoblju između 2009. i 2011. Povećanje jediničnog troška proizvodnje u 2012. bio je posljedica smanjenja obujma proizvodnje.
(246)
Kineska vlada također je tvrdila da su smanjenje prosječne jedinične prodajne cijene tijekom razmatranog razdoblja, između ostalog, prouzročile ostvarene proizvodne učinkovitosti. Uz to, povećanje jediničnog troška proizvodnje 2012. svakako nije uzrokovalo smanjenje obujma proizvodnje već povećanje proizvodnog kapaciteta.
(247)
Povećanja učinkovitosti tijekom razdoblja od 2009. do 2011. zaista su smanjila jedinični trošak proizvodnje i time pridonijela smanjenju jedinične prodajne cijene. Međutim, Komisija je utvrdila da je za vrijeme ispitnog postupka prosječna razina prodajne cijene pala daleko ispod prosječnog jediničnog troška proizvodnje, čime je obuhvatila samo 88 % potonje. Istodobno, povećanje proizvodnog kapaciteta trgovačkih društava u uzorku nije moglo izazvati porast njihovog jediničnog troška proizvodnje. Njihov proizvodni kapacitet zaista je povećan za samo 2,6 % između 2011. i 2012., dok im se prosječni jedinični trošak proizvodnje povećao za 10,6 % tijekom istog razdoblja. Posljedično, te su tvrdnje odbačene.
7.2 Troškovi rada
(248)
Prosječni troškovi rada proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja razvijali su se kako slijedi:
Tablica 8.
Prosječni trošak rada po zaposleniku
2009.
2010.
2011.
RIP
Prosječni troškovi po zaposleniku (EUR)
45 232
44 503
48 288
50 615
Indeks 2009.
100
98
107
112
Indeks 2010.
102
100
109
114
Izvor: Odgovori proizvođača iz Unije na upitnik
(249)
Između 2009. i RIP-a prosječni troškovi rada po zaposleniku stalno su se povećavali, i to ukupno za 12 %. Međutim, glavno povećanje za 4,8 % dogodilo se između 2011. i RIP-a. Ukupno povećanje troškova rada može se djelomično objasniti troškovima nastalim za neke proizvođače iz Unije povezane s praznim hodom tvornica između 2011. i RIP-a, tj. potrebom plaćanja zaposlenika unatoč činjenici da zapravo nisu radili.
7.3 Zalihe
(250)
Razine zaliha proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja razvijale su se kako slijedi:
Tablica 9.
Zalihe
2009.
2010.
2011.
RIP
Završne zalihe (1 000 m2)
1 540
1 875
1 657
1 778
Indeks 2009.
100
122
108
115
Indeks 2010.
82
100
88
95
Izvor: Odgovori proizvođača iz Unije na upitnik
(251)
Zalihe su se povećale za 7,3 % između 2011. i RIP-a i za 15 % između 2009. i RIP-a, dok su se između 2010. i 2011. smanjile za 11,6 %.
(252)
Nakon objave, kineska vlada tvrdila je da su kretanja zaliha nebitna jer je njihovo povećanje u apsolutnim i relativnim pojmovima bilo vrlo nisko.
(253)
S obzirom na kretanja cijena, proizvođaču nije praktično čuvati visoke zalihe jer se njihova vrijednost brzo smanjuje. Stoga bi se od proizvođača iz Unije moglo očekivati da drže ograničene zalihe istovjetnog proizvoda. Prema tome, povećanje zaliha istovjetnog proizvoda između 2011. i RIP-a, premda sasvim ograničenog razmjera, bitan je pokazatelj za utvrđivanje je li industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu. Visok obujam zaliha u apsolutnom smislu u 2010. treba sagledati u kontekstu činjenice da je prodaja bila znatno viša u toj godini nego u RIP-u.
7.4 Profitabilnost, novčani tok, ulaganja, povrat ulaganja i sposobnost prikupljanja kapitala
(254)
Profitabilnost, novčani tok, ulaganja i povrat ulaganja proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja kretali su se kako slijedi:
Tablica 10.
Profitabilnost, novčani tok, ulaganja i povrat ulaganja
2009.
2010.
2011.
RIP
Profitabilnost
-20,3 %
8,3 %
8,2 %
-14,5 %
Indeks 2009.
100
241
240
129
Indeks 2010.
- 244
100
99
- 174
Novčani tok (1 000 EUR)
-21 550
29 574
33 425
6 200
Indeks 2009.
100
337
355
229
Indeks 2010.
-73
100
113
21
Ulaganja (1 000 EUR)
46 087
18 230
7 633
10 712
Indeks 2009.
100
40
17
23
Indeks 2010.
253
100
42
59
Povrat ulaganja
-6,9 %
9,6 %
13,3 %
-11,5 %
Indeks 2009.
100
339
393
66
Indeks 2010.
-72
100
139
- 120
Izvor: odgovori proizvođača iz Unije na upitnik
(255)
Profitabilnost proizvođača iz Unije u uzorku utvrđena je iskazivanjem neto dobiti prije oporezivanja od prodaje istovjetnog proizvoda nepovezanim kupcima u Uniji kao postotak prometa od te prodaje.
(256)
Većina proizvođača iz Unije u uzorku ostvarila je u 2009. gubitke koji su, kako je objašnjeno u odjeljku D.7., najvećim dijelom posljedica toga što su ti proizvođači u to vrijeme započeli s proizvodnjom istovjetnog proizvoda. Već 2010. prosječna je dobit iznosila 8,31 %. Nakon toga se profitabilnost blago smanjila 2011. kada se subvencionirani uvoz počeo povećavati. Konačno, industrija je tijekom RIP-a pretrpjela znatne gubitke, posebno pad od 276,6 % u usporedbi s 2011.
(257)
Kretanje neto novčanog toka, koji predstavlja sposobnost proizvođača iz Unije u uzorku da sami financiraju svoje djelatnosti, pretrpjelo je oštar pad od 81 % između 2011. i RIP-a. Postupno se povećavalo od 2010. i ukupno se povećalo tijekom razmatranog razdoblja.
(258)
Povrat ulaganja izražen je kao dobit u postotku neto knjigovodstvene vrijednosti ulaganja.
(259)
Iz tablice 10. vidjeti da su se, nakon početne faze 2009. kad je industrija izvršila velika ulaganja u istovjetni proizvod, ulaganja stalno smanjivala između 2009. i 2011. i zatim se povećala u RIP-u. Međutim, ulaganja su u RIP-u ostala na niskoj razini u usporedbi s razinama iz 2009. Ulaganja izvršena u RIP-u uglavnom su bila povezana s istraživanjem i razvojem, kao i s unaprjeđenjem i održavanjem proizvodne tehnologije i proizvodnog procesa kako bi se povećala učinkovitost. Posebno, industrija je uložila u nove vrste proizvoda koje se tijekom tog razdoblja nisu uvozile iz NRK-a i za koje je potrebno istraživanje i inovacije.
(260)
Za usporedbu, povrat ulaganja smanjio se za 34 % između 2009. i 2012. Međutim, stalno se povećavao prije RIP-a, drugim riječima, povećao se za 293 % između 2009. i 2011., a tijekom RIP-a pao je za 186 % u usporedbi s 2011. Pad u 2012. logična je posljedica činjenice da je industrija Unije pretrpjela gubitak tijekom RIP-a.
(261)
U pogledu sposobnosti prikupljanja kapitala utvrđeno je da je postojalo stalno pogoršanje sposobnosti industrije Unije za ostvarivanje novčane dobiti za istovjetni proizvod i, posljedično, slabljenje financijskog stanja industrije Unije.
8. Zaključak o šteti
(262)
Analizom stanja industrije Unije pokazalo se očito negativno kretanje većine pokazatelja štete. U kontekstu općenito povećane potrošnje ukupna se proizvodnja povećala u razmatranom razdoblju. Iako se povećao obujam prodaje, tržišni udjel industrije Unije u razmatranom razdoblju smanjio se uslijed snažnijeg povećanja potrošnje tijekom tog razdoblja. Prosječna prodajna cijena oštro je pala tijekom razmatranog razdoblja, što je imalo negativan utjecaj na sve pokazatelje financijskih rezultata kao što su profitabilnost, novčani tok, povrat ulaganja i sposobnost prikupljanja kapitala.
(263)
Tijekom razmatranog razdoblja ukupni se obujam prodaje industrije Unije povećao. Međutim, povećanje obujma prodaje industrije Unije pratilo je značajno smanjenje prosječne prodajne cijene, kao i smanjenje tržišnog udjela industrije Unije.
(264)
S obzirom na prethodno navedeno, ispitnim je postupkom osobito potvrđeno da su prodajne cijene industrije Unije niže od njezinih troškova proizvodnje, što ima negativan utjecaj na profitabilnost industrije Unije, koja je tijekom RIP-a dosegnula značajne negativne razine.
(265)
Međutim, kretanje kapaciteta bilo je pozitivno između 2009. i RIP-a. Osim toga, iako su se ulaganja smanjila između 2009. i RIP-a, ona su između 2011. i RIP-a porasla. To je posljedica toga što su, kao što je objašnjeno u prethodnom Odjeljku D.7.4., trgovačka društva u uzorku nastavila ulagati u istovjetni proizvod i to tako da su se, između ostalog, usredotočila na vrste proizvoda u tržišnim nišama gdje još nema izvoza tih vrsta proizvoda iz dotične zemlje i za koje je potrebno istraživanje i inovacije. U isto vrijeme, očito je da industrija Unije treba moći proizvoditi i prodavati velik obujam osnovnih vrsta proizvoda (koji trenutačno konkuriraju subvencioniranom uvozu iz NRK-a) kako bi smanjila fiksne troškove i ostvarila ekonomiju razmjera.
(266)
Nakon objave, kineska vlada tvrdila je da postoji nedosljednost u procjeni Komisije jer je izjavila da su ulaganja uglavnom bila u istraživanje i razvoj dok je također tvrdila da je kapacitet povećan za vrijeme ispitnog postupka u očekivanju povećane potražnje. Te izjave nisu nedosljedne već se nadopunjuju: ulaganja u nove vrste proizvoda tijekom istog razdoblja neizbježno također vode do povećanja kapaciteta. Uz to, čak iako takva ulaganja zaista povećavaju troškove industrije Unije, ona su također i važan pokazatelj da industrija radi najbolje što može kako bi ostala konkurentna.
(267)
Posljedično, može se zaključiti da industrija Unije nije samo pretrpjela materijalnu štetu tijekom RIP-a, nego je i aktivno pokušavala smanjiti svoju izloženost subvencioniranom uvozu dotičnog proizvoda razvijanjem inovativnih proizvoda koji se još ne uvoze iz dotične zemlje.
(268)
U svjetlu prethodno navedenog zaključuje se da je industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu u smislu članka 8. stavka 5. Osnovne uredbe.
E. UZROČNOST
(269)
U skladu s člankom 8. stavcima 6. i 7. Osnovne uredbe ispitano je je li subvencionirani uvoz iz dotične zemlje prouzročio štetu industriji Unije u mjeri koja se može smatrati znatnom. Ispitani su i ostali poznati čimbenici osim subvencioniranog uvoza, koji su istodobno mogli nanijeti štetu industriji Unije, kako bi se osiguralo da se moguća šteta prouzročena tim ostalim čimbenicima ne pripiše subvencioniranom uvozu.
1. Učinci subvencioniranog uvoza
(270)
Ispitnim se postupkom pokazalo da se subvencionirani uvoz povećao tijekom razmatranog razdoblja, zbog čega se njegov obujam povećao za 596 %, a njegov tržišni udjel za 366 %. Stoga se potvrđuje da su se i obujam uvoza i tržišni udjel uvoza dotičnog proizvoda dramatično povećali tijekom razmatranog razdoblja. Postoji jasna podudarnost u razdoblju između rastućeg subvencioniranog uvoza i gubitka tržišnog udjela industrije Unije. Drugim riječima: uvoz je rastao znatno brže od tržišta Unije, a proizvođači iz Unije su izgubili tržišni udjel u odnosu na kineski subvencionirani uvoz. Ispitnim postupkom također je utvrđeno da je subvencionirani uvoz, kako je navedeno u gornjem Odjeljku D.4.2., smanjio cijene industrije Unije tijekom RIP-a.
(271)
Ispitni postupak pokazao je da su se cijene subvencioniranog uvoza smanjile za 27,2 % tijekom razmatranog razdoblja i dovele do još većih razlika između cijena proizvođača iz Unije i cijena proizvođača izvoznika. U svjetlu tog velikog pritiska na cijene, industrija Unije uložila je značajne napore da smanji svoje troškove proizvodnje. Unatoč tim naporima, zbog iznimno niskih razina kineskih uvoznih cijena industrija Unije bila je prisiljena dodatno sniziti svoju prodajnu cijenu na neprofitabilne razine. Nakon početne faze u 2009., proizvođači iz Unije ostvarili su stabilne razine dobiti u 2010. i 2011. Međutim tijekom RIP-a proizvođači iz Unije su zabilježili značajne gubitke.
(272)
Nakon objave, nekoliko zainteresiranih stranaka osporilo je zaključak Komisije da postoji uzročno-posljedična veza između materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije i subvencioniranog uvoza iz NRK-a. Tvrdili su da ne postoji vremensko podudaranje između štete i povećanog uvoza iz dotične zemlje. To je zbog činjenice što je između 2009. i 2011. kineski uvoz značajno povećan. Nadalje, prosječna cijena kineskog uvoza iznosila je u 2011. 4,96 EUR/m2, što je iznos bliži onom u 2012. (4,38 EUR/m2).
(273)
Iste su stranke tvrdile da je zaključak kako bi se šteta koju je industrija Unije pretrpjela trebala pripisati kineskom uvozu u 2012. u suprotnosti s nalazima da kineski uvoz navodno nije imao nikakav negativan utjecaj godinu dana ranije, čak iako je prosječna uvozna cijena bila vrlo slična.
(274)
Stranke su također tvrdile da se vremensko podudaranje između pretrpljene materijalne štete i subvencioniranog kineskog uvoza ne može procijeniti na temelju cijelog razmatranog razdoblja od 2009. do kraja razdoblja ispitnog postupka, a da se u obzir uzmu intervencijska kretanja uočena tijekom tog razdoblja.
(275)
Od početka razmatranog razdoblja do kraja razdoblja ispitnog postupka, uvoz je porastao za 596 % uz povećanje tržišnog udjela za 321 %. Uvozne cijene pale su za 27,2 % tijekom razmatranog razdoblja.
(276)
Točno je da je profitna marža industrije Unije 2011. bila tek nešto niža nego 2010., usprkos velikom povećanju uvoza iz NRK-a već u 2011. Međutim, tijekom 2011. potrošnja solarnog stakla Unije znatno se povećala, odnosno za 20,4 % između 2010. i 2011., dok je uvoz iz NRK-a smanjen za 150 % tijekom istog razdoblja. Budući da je potrošnja za vrijeme ispitnog postupka zaista pala za nešto više od 19 %, obujam kineskog uvoza se dodatno povećao za više od 35 %. To jasno pokazuje vremensko podudaranje između materijalne štete koju je industrija Unije pretrpjela za vrijeme ispitnog postupka i snažnog povećanja subvencioniranog kineskog uvoza. Također, logično je da je potrebno neko vrijeme prije no što proizvođači iz Unije osjete neke od negativnih učinaka povećanog subvencioniranog uvoza (npr. gubitak kupaca, nastanak gubitaka, smanjenje povrata investicija i novčanog toka itd.). Stoga se ta tvrdnja odbacuje.
(277)
Komisija je također analizirala kretanja nastala tijekom razmatranog razdoblja. Činjenica da je industrija Unije 2011. zaista još bila profitabilna, premda se kineski uvoz već povećao te godine, ne utječe na zaključak da je za vrijeme ispitnog postupka postojalo vremensko podudaranje između štete koju je pretrpjela industrija Unije i nastavka povećanja subvencioniranog kineskog uvoza.
(278)
Budući da je za vrijeme ispitnog postupka potrošnja pala za nešto više od 19 %, kineski proizvođači izvoznici su:
(a)
povećali svoj tržišni udio za 12,4 postotnih bodova u usporedbi s 2011., dok je tržišni udio industrije Unije pao za 12,3 postotnih bodova;
(b)
povećali obujam kineskog uvoza za više od 35 % nasuprot padu od 32 % u prodaji industrije Unije i
(c)
dodatno smanjili svoje već vrlo niske cijene izvoza za više od 10 % i oborili cijene industrije Unije za do 26,7 %, čime su pridonijeli gubicima koje je industrija Unije pretrpjela za vrijeme ispitnog postupka.
(279)
Na temelju prethodne analize, Komisija zaključuje da je prisutnost subvencioniranog uvoza i ogroman porast njihova tržišnog udjela po cijenama koje su stalno snižavale cijene industrije Unije prouzročila materijalnu štetu koju je pretrpjela industrija Unije.
2. Učinci drugih čimbenika
2.1 Uvoz iz trećih zemalja
(280)
Obujam uvoza iz ostalih trećih zemalja tijekom razmatranog se razdoblja razvijao kako slijedi:
Tablica 11.
Uvoz iz trećih zemalja (1 000m2)
Treće zemlje
2009.
2010.
2011.
RIP
Obujam (m2)
700
886
1 287
1 023
Indeks
100
127
184
146
Tržišni udio
4,2 %
3,1 %
3,8 %
3,7 %
Indeks
100
74
90
88
Prosječna cijena EUR/m2
10,50
10,09
9,60
8,40
Indeks
100
96
91
80
Izvor: Staklo za Europu i pritužba
(281)
Obujam uvoza iz ostalih trećih zemalja tijekom razmatranog razdoblja povećao se za 46 % u skladu s povećanjem potrošnje u Uniji. Tržišni udjel tog uvoza blago se smanjio tijekom RIP-a u usporedbi s 2011. (3,7 %), ali sveukupno je ostao stabilan tijekom razmatranog razdoblja. Turska je drugi najveći izvoznik nakon NRK-a, a Indija treći.
(282)
Dostupni podaci u vezi s uvozom iz svih trećih zemalja pokazuju da je prosječna uvozna cijena viša od prosječne kineske uvozne cijene. To vrijedi i za jediničnu cijenu pojedinih vrsta dotičnog proizvoda. S druge strane, prosječna uvozna cijena trećih zemalja bila je slična prosječnoj cijeni industrije Unije ili viša.
(283)
S obzirom na nizak ukupni obujam uvoza i tržišne udjele iz trećih zemalja, kao i na razine cijena trećih zemalja, Komisija zaključuje da uvoz iz trećih zemalja nije mogao prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
2.2 Izvozni rezultati industrije Unije
(284)
Obujam izvoza proizvođača iz Unije u uzorku razvijao se tijekom razmatranog razdoblja kako slijedi:
Tablica 12.
Izvozni rezultati proizvođača iz Unije u uzorku
2009.
2010.
2011.
RIP
Vrijednost izvozne prodaje (1 000 EUR)
19 313
19 814
27 419
7 001
Indeks
100
103
142
36
Obujam izvozne prodaje (1 000 m2)
1 460
1 713
2 708
760
Indeks
100
117
185
52
Prosječna cijena EUR/m2
13,22
11,56
10,12
9,21
Indeks
100
87
77
70
Izvor: odgovori proizvođača iz Unije na upitnik
(285)
Izvozna prodaja proizvođača iz Unije u uzorku povećala se između 2009. i 2011., ali je naglo pala u RIP-u za 74 % u vrijednosti i 71,9 % u obujmu. Na temelju odgovora kineskih izvoznika u uzorku, to je najvjerojatnije posljedica vrlo niskih cijena kineskog izvoza u glavne destinacije izvoza industrije Unije (tj. SAD i Kanadu).
(286)
Izvozna prodaja proizvođača iz Unije u uzorku činila je 20 % njihove ukupne prodaje u obujmu u 2009. (u početnoj fazi), a tijekom 2010. 11 %. i tijekom vrhunca 2011. godine samo 14 %. Daljnje smanjenje na 5 % dogodilo se 2012.
(287)
Tržište Unije, kao jedno od najvećih u svijetu, glavno je tržište za industriju Unije, a ne tržišta trećih zemalja. Također, činjenica što je solarno staklo relativno teško i krhko, zbog čega prilikom njegova prijevoza na udaljene destinacije nastaju dodatni troškovi (zbog lomljenja i prohrđavanja). Ispitni postupak je također potvrdio da su smanjeni izvozni rezultati uglavnom posljedica tržišnog natjecanja s cjenovno niskog kineskog izvoza također i na tržišta trećih zemalja. Posljedično, Komisija ne može zaključiti da pogoršani izvozni rezultati proizvođača iz Unije u uzorku prekidaju uzročno-posljedičnu vezu između subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(288)
Nakon objave, nekoliko stranaka osporilo je nalaze Komisije da je do pada izvozne prodaje proizvođača iz Unije u uzorku za vrijeme ispitnog postupka najvjerojatnije došlo zbog vrlo niskih cijena kineskog izvoza u glavna izvozna odredišta industrije Unije (tj. SAD, Kanadu). Smatrale su da je taj zaključak neopravdan jer je kineski izvoz bio prisutan i u 2011., te stoga nema razloga zašto bi do utjecaja došlo samo u 2012. Mišljenja su i da je stvarni razlog za njihovu nisku izvoznu prodaju bila činjenica što industrija Unije nije bila konkurentna, a kada su se cijene svjetskog tržišta smanjile, industrija Unije nije mogla ostati konkurentna. Zbog toga su stranke tvrdile da je pad izvozne prodaje industrije Unije za vrijeme ispitnog postupka dodatno pridonio pretrpljenoj šteti.
(289)
Komisija odbacuje te tvrdnje zbog sljedećih razloga. Tržište Unije je i dalje glavno tržište za industriju Unije, a ne tržišta trećih zemalja. Također, dodatni troškovi nastali prilikom prijevoza na nekoj udaljenosti (zbog lomljenja i prohrđavanja) mogu se nadoknaditi samo ako je razina cijene u trećim zemljama dovoljno visoka. Čini se da to nije slučaj. Na temelju informacija na raspolaganju Komisiji iz odgovora proizvođača izvoznika u uzorku na upitnik, cijene kineskog izvoza u glavna izvozna odredišta industrije Unije zaista su bile vrlo niske, te su se čak i dodatno smanjile za vrijeme ispitnog postupka u usporedbi s 2011. To pokazuje da su smanjeni izvozni rezultati industrije Unije uglavnom posljedica povećanja cjenovno niskog kineskog izvoza, također i na tržištima trećih zemalja, kako je potvrđeno tijekom ispitnog postupka.
(290)
Iste stranke također su tvrdile da se ispitni postupak odnosio na tržište Unije te da nije ocjenjivao navodno nepošteno određivanje cijena na tržištima trećih zemalja.
(291)
Uz to, nalazi institucija EU-a, čak i pod pretpostavkom da su točni, navodno su štetu uzrokovanu ostalim čimbenicima pripisali subvencioniranom uvozu u Uniju. Tako navodni cjenovno niski ili subvencionirani kineski izvoz u treće zemlje nije bio subvencionirani uvoz u EU te je kao takav kao drugi čimbenik kvalificirao štetne utjecaje koji se nisu mogli pripisati subvencioniranom uvozu.
(292)
Komisija odbacuje ovu tvrdnju. Nije ispitala jesu li cijene uvoza NRK-a u treće zemlje dampinške i/ili subvencionirane. Tek je utvrdila, na temelju izvoznih cijena u treće zemlje, koje su dostavili proizvođači izvoznici u uzorku, da su se te cijene posljednjih godina stalno snižavale.
(293)
Komisija je na isti način analizirala snižavanje cijene uvoza iz NRK-a u treće zemlje kao zaseban čimbenik i nije to pripisala subvencioniranom uvozu u Uniju. Ta se činjenica zapravo primijenila kao moguće objašnjenje za smanjeni izvoz industrije Unije u njezina glavna odredišta trećih zemalja u kontekstu činjenice da ta tržišta nisu niti su ikad bila glavna tržišta za industriju Unije. Čak i na vrhuncu 2010. i 2011. godine, više od 85 % prodaje industrije Unije prodavano je na tržištu Unije.
(294)
Zbog toga Komisija zaključuje da pogoršani izvozni rezultati proizvođača iz Unije u uzorku ne mogu prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije
2.3 Razvoj potrošnje i kapaciteta
(295)
Kako je navedeno u odjeljku D.3., potrošnja u Uniji povećala se između 2009. i RIP-a za 65 %. Vrhunac je dosegnula 2011., kad se u usporedbi s 2009. povećala za 105 %. Međutim, industrija Unije nije mogla u potpunosti ostvariti korist od tog povećanja potrošnje. Njezina ukupna prodaja se značajno povećavala do 2011., ali je rasla sporije od tržišta. Zatim je padala, također u ukupnim iznosima tijekom RIP-a. Njezin tržišni udjel stalno se smanjivao tijekom razmatranog razdoblja te je u razdoblju ispitnog postupka u usporedbi s 2009. pao za 25,7 % (-15,8 % u usporedbi s 2011.) Suprotno tome, kineski tržišni udjel i obujam prodaje značajno su se povećali, čak i kada je potrošnja pala između 2011. i RIP-a, što je dovelo do povećanja od 68,4 % između 2011. i RIP-a i ukupnog povećanja od 321 % tijekom cijelog tog razdoblja. Povećanje kineskog uvoza iznosilo je 596 % tijekom razmatranog razdoblja.
(296)
Kako se potrošnja u Uniji povećavala tijekom razmatranog razdoblja, njezin razvoj bio je takav da je pojačao uzročno-posljedičnu vezu između rastućeg subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije, a nije sam po sebi uzrok štete industriji Unije. Uz to, čak i u RIP-u kad se potrošnja smanjila, tržišni udjel kineskog subvencioniranog uvoza i dalje se mogao povećavati na štetu industrije Unije.
(297)
Nakon objave, nekoliko stranaka tvrdilo je da je šteta koju je pretrpjela industrija Unije bila posljedica pada potrošnje u Uniji. To je navodno jedini čimbenik koji je pao po prvi put u 2012. i s kojim se šteta može razumno povezati, dok je kineski uvoz započeo već 2011. po cijenama usporedivima s onima u 2012.
(298)
U 2012. potrošnja je zaista pala u odnosu na prethodne godine. Međutim, analiza Komisije kreće od početka razmatranog razdoblja u 2009. do kraja razdoblja ispitnog postupka, a u tom se razdoblju potrošnja Unije ukupno povećala za 65 %. Tijekom razmatranog razdoblja tržišni udio industrije Unije stalno se i znatno smanjivao, tj. za 25,7 % općenito, dok se tržišni udio kineskog uvoza povećao za 321 %. Povećanje kineskog uvoza iznosilo je 596 % tijekom razmatranog razdoblja
(299)
Osim toga, za vrijeme ispitnog postupka potrošnja Unije i dalje je bila na usporedivoj razini kao u 2010., dok je, kako je navedeno u gornjoj tablici 10., 2010. bila godina kada je industrija Unije ostvarila razumnu dobit. Stoga pad potrošnje Unije za vrijeme ispitnog postupka sam po sebi nije mogao dovesti do gubitaka koje je industrija Unije pretrpjela za vrijeme ispitnog postupka. Osim toga, tržišni udio industrije Unije pao je za 26,6 % između 2010. i 2012., dok je tržišni udio kineskog uvoza povećan za 318 % tijekom istog razdoblja. Konačno, ako je pad potrošnje za vrijeme ispitnog postupka trebao nanijeti štetu koju je pretrpjela industrija Unije, tada je taj pad trebao također utjecati na kineski uvoz. Međutim, to očito nije bio slučaj. Suprotno tome, za vrijeme ispitnog postupka kineski uvoz se značajno povećao, kako u obujmu tako i u tržišnom udjelu.
(300)
S obzirom na prethodno navedene okolnosti, Komisija odbacuje tvrdnju. Stoga Komisija zaključuje da smanjenje potrošnje za vrijeme ispitnog postupka nije moglo prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(301)
U vezi s proizvodnim kapacitetom industrije Unije, kako je prikazano u gornjoj Tablici 4., njegovo je povećanje jasno pratilo kretanje u povećanju potrošnje Unije sve do kraja 2011. Ispitni postupak je otkrio da je glavni razlog za povećanje proizvodnog kapaciteta između 2011. i RIP-a s 12,5 % bio ulazak jednog trgovačkog društva na tržište solarnog stakla. Proizvodni kapacitet svih ostalih trgovačkih društava na tržištu blago se smanjivao tijekom istog razdoblja. Posljedično, ukupni razvoj kapaciteta industrije Unije pratio je kretanje u potrošnji Unije. Komisija stoga smatra da visoki proizvodni kapacitet industrije Unije, koji je već bio visok na početku razmatranog razdoblja i koji je ostao visok tijekom RIP-a, nije mogao prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(302)
Nakon objave, nekoliko stranaka tvrdilo je da Komisija nije uzela u obzir navodno prekoračenje kapaciteta kao važnog uzroka štete. Tijekom razmatranog razdoblja, povećanje potrošnje navodno nije opravdalo povećanje kapaciteta jer je industrija Unije prolazila kroz trajno veliki jaz između proizvodnog kapaciteta i potrošnje, što prema njihovom mišljenju nije gospodarski održivo. Uz to su tvrdile da je činjenica što je na tržištu postojao novi sudionik između 2011. i kraja razdoblja ispitnog postupka pridonijela pretrpljenoj šteti jer je povećala domaću potrošnju.
(303)
Stranke su također tvrdile da je smanjenje potrošnje Unije, povećanje proizvodnog kapaciteta, zajedno s padom izvozne prodaje dovelo do niske stope iskorištenosti kapaciteta. Ova niska stopa iskorištenosti uzrokovala je visoke fiksne troškove koji su, prema njihovom mišljenju, snažno utjecali na industriju solarnog stakla u Uniji.
(304)
Komisija primjećuje da je razina kapaciteta cjelokupne industrije Unije stalno bila viša od ukupne potrošnje u Uniji tijekom cijelog razmatranog razdoblja. To ipak nije spriječilo trgovačka društva industrije Unije u uzorku da ostvare dobit tijekom dvije godine prije razdoblja ispitnog postupka, dok su samo za vrijeme ispitnog postupka pretrpjela značajne gubitke od -14,5 %.
(305)
Uz to, kapacitet proizvođača iz Unije u uzorku povećao se tek za 4 % između 2010. i 2011. i za 2,6 % između 2011. i razdoblja ispitnog postupka, što je dovelo do skromnog ukupnog povećanja za 6,7 % između 2010. i razdoblja ispitnog postupka.
(306)
Zbog toga je tijekom cijelog razmatranog razdoblja postojala razlika između potrošnje i kapaciteta i, premda je tek nešto viša za vrijeme ispitnog postupka, ne može objasniti ogromne gubitke nastale za trgovačka društva u uzorku za vrijeme ispitnog postupka. Stoga Komisija odbacuje tvrdnju da razina kapaciteta industrije Unije nije gospodarski održiva.
(307)
U pogledu tvrdnje da je novi sudionik na tržištu 2012. pridonio šteti koju je pretrpjela industrija Unije, Komisija primjećuje da je taj novi sudionik, premda je uveo visok kapacitet, imao vrlo ograničen obujam proizvodnje i prodaje, u rasponu od 2 % ukupne prodaje EU-a, za vrijeme ispitnog postupka. Zbog toga njegov ulazak na tržište jedva da je imao utjecaja na rezultat industrije Unije u cjelini, osim što je značajno uvećao kapacitet industrije Unije i podatke o iskorištenosti kapaciteta. Zaista, bez ovih podataka trgovačkog društva, kapacitet svih ostalih proizvođača iz Unije u stvari se smanjio između 2011. i 2012.
(308)
Ispitni postupak nije niti potvrdio da su na industriju solarnog stakla snažno utjecali fiksni troškovi. Prosječni fiksni troškovi proizvođača iz Unije u uzorku zapravo su bili u rasponu od 25 % do 35 % ukupnih troškova proizvodnje za vrijeme ispitnog postupka. Tijekom ranijih godina, 2010. i 2011., postotak fiksnih troškova bio je neznatno niži, ali i dalje unutar istog raspona. To jasno pokazuje da je visoki kapacitet za vrijeme ispitnog postupka očito imao utjecaj na trošak proizvodnje, ali njegov utjecaj nije bio značajan i ne može objasniti visoke gubitke koji su nastali za vrijeme ispitnog postupka, posebno u usporedbi s dobiti ostvarenom u prethodnim godinama. Uz to, stopa iskorištenosti kapaciteta proizvođača iz Unije u uzorku pala je u usporedbi s prethodnim godinama, ali se i dalje zadržala na razini od 65 % za vrijeme ispitnog postupka.
(309)
Konačno, Komisija je u svojoj analizi također uzela u obzir to što se uvedeni kapacitet može prilagoditi za proizvodnju ostalih vrsta stakla, koje ne pripadaju području primjene ovog ispitnog postupka. U skladu s tim, također zbog ovog elementa, Komisija se ne slaže sa zainteresiranom strankom da visoki uvedeni kapacitet gospodarski nije održiv.
(310)
S obzirom na prethodno navedeno, Komisija odbacuje tvrdnje koje su stranke istaknule i ponavlja da kretanja potrošnje, kapaciteta i iskorištenosti kapaciteta tijekom razmatranog razdoblja, analizirana zasebno i skupno, nisu takva da bi prekinula uzročno-posljedičnu vezu utvrđenu između materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije i subvencioniranog uvoza.
2.4 Kretanja u vezi sa solarnim modulima
(311)
Prema podacima dostupnima Komisiji (20), oko 80-85 % prodaje solarnog stakla izvrši se proizvođačima solarnih modula (fotonaponski moduli od kristalnog silicija i tankoslojni fotonaponski moduli), a oko 15 - 20 % prodaje izvrši se proizvođačima ravnih pločastih solarnih toplinskih kolektora koji služe za grijanje vode. Posljedično, opažena kretanja u vezi sa solarnim modulima imaju važan utjecaj na potrošnju solarnog stakla.
(312)
Nakon objave, dvije stranke su tvrdile da je, osim razvoja potrošnje dotičnog proizvoda, štetu koju je pretrpjela industrija Unija također uzrokovao pad potrošnje solarnih modula i gubici koje je pretrpjela ta industrija na kraju 2011./početku 2012. Utjecaj financijskih poteškoća proizvođača solarnih ploča na tržištu solarnog stakla navodno se počeo pojavljivati na kraju 2011. i u 2012. uslijed nužne vremenske razlike između dva događaja.
(313)
Potrošnja solarnih modula stalno se povećavala tijekom tog istog razdoblja, tj. od 2009. do 2012., a čak iako se potrošnja smanjila 2012., razina potrošnje ostala je 221 % viša nego 2009. i 44 % viša nego 2010 (21). Uz to, utvrđeno je da, dok su potražnju za modulima u Uniji na početku stvarali programi financijske potpore, uglavnom poticajne cijene (feed-in-tariffs, „FIT”), nije se moglo zaključiti da su smanjenja FIT-a (na kraju 2011. i početku 2012.) prekinula uzročno-posljedičnu vezu između subvencioniranog uvoza i štete (22). To je posljedica relativno visoke potražnje za solarnim modulima tijekom istog razdoblja od 2009. do 2012.
(314)
Posljedično, razina potrošnje solarnih modula, kao posljedica potražnje za solarnim staklom, ostala je visoka tijekom razmatranog razdoblja. Njezino blago smanjenje u 2012. ne može se samo po sebi smatrati čimbenikom koji bi prekinuo utvrđenu uzročno-posljedičnu vezu između subvencioniranog uvoza iz NRK-a i materijalne štete industriji Unije.
(315)
Slično tome, s obzirom na to da je potražnja za solarnim modulima ostala relativno visoka tijekom razdoblja od 2009. do 2012., kao i to što se potražnja za solarnim staklom povećala za 65 % tijekom istog razdoblja, utjecaj pogoršanja financijskog stanja proizvođača solarnih modula na potrošnju solarnog stakla na kraju 2011./početku 2012. ne može se razmatrati samostalno kao čimbenik koji bi prekinuo uzročno-posljedičnu vezu utvrđenu između subvencioniranog uvoza solarnog stakla iz NRK-a i materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(316)
S obzirom na prethodno navedeno, Komisija potvrđuje da se razvoj potrošnje solarnih modula ne može razmatrati samostalno kao čimbenik koji bi prekinuo uzročno-posljedičnu vezu uspostavljenu između subvencioniranog uvoza iz NRK-a i materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije.
3. Zaključak
(317)
Ispitnim je postupkom utvrđena uzročno-posljedična veza između materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije i subvencioniranog uvoza iz NRK-a. Komisija je analizirala ostale moguće uzroke štete, kao što je to uvoz iz ostalih trećih zemalja, izvozni rezultati industrije Unije, promjene u načinima potrošnje i proizvodni kapacitet ili stanje na tržištu nekih od korisnika dotičnog proizvoda. Ni za jedan od njih, analiziran i pojedinačno i skupno, nije utvrđeno da bi bio takav da prekine uzročno-posljedičnu vezu uspostavljenu između subvencioniranog uvoza iz NRK-a i materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(318)
Na temelju prethodne analize, u kojoj su odgovarajuće razlikovani i razdvojeni učinci svih poznatih čimbenika na stanje industrije Unije od štetnih učinaka subvencioniranog uvoza, zaključuje se da je subvencionirani uvoz iz dotične zemlje prouzročio materijalnu štetu industriji Unije u smislu članka 8. stavka 6. Osnovne uredbe.
(319)
Nakon ispitnog postupka nekoliko proizvođača solarnog stakla iz Unije objavilo je prestanak proizvodnje što je neizbježno prenijelo značajni poslovni kapacitet na kapacitet praznog hoda. To dodatno pojačava prethodno utvrđenu uzročno-posljedičnu vezu i prikazuje ogroman štetni utjecaj koji je subvencionirani uvoz imao na industriju Unije.
F. INTERES UNIJE
(320)
U skladu s člankom 31. Osnovne uredbe, Komisija je ispitala je li, unatoč zaključku o štetnoj subvenciji, jasno da u ovom slučaju donošenje mjera nije u interesu Unije. Analiza interesa Unije temeljila se na uzimanju u obzir svih različitih uključenih interesa, uključujući interese industrije Unije, uvoznika, dobavljača sirovina i korisnika dotičnog proizvoda.
1. Interes industrije Unije
(321)
Industrija Unije u RIP-u je izravno zapošljavala oko 860 ljudi u proizvodnji i prodaji istovjetnog proizvoda. Ispitnim je postupkom utvrđeno da je industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu koju je prouzročio subvencionirani uvoz iz dotične zemlje tijekom razdoblja ispitnog postupka. Neki proizvođači iz Unije već su bili prisiljeni zatvoriti svoje proizvodne pogone, dok su neki drugi morali proglasiti stečaj (23). U nedostatku mjera, čini se da je daljnje pogoršanje gospodarskog stanja industrije Unije vrlo vjerojatno.
(322)
Očekuje se da će se uvođenjem anti-subvencijskih pristojbi ukloniti učinci štetnog subvencioniranja koji narušavaju trgovinu i vratiti učinkovito tržišno natjecanje na tržištu Unije i omogućiti industriji Unije da cijene istovjetnog proizvoda uskladi kako bi odražavale troškove proizvodnje i na taj način poveća svoju profitabilnost. Može se očekivati i da bi uvođenje mjera industriji Unije omogućilo da vrati barem dio svojeg tržišnog udjela koji je izgubila tijekom razmatranog razdoblja i imalo pozitivni utjecaj na njezino opće financijsko stanje.
(323)
Nadalje, industrija Unije trebala bi imati bolji pristup kapitalu i dalje ulagati u istraživanje, razvoj i inovacije na tržištu solarnog stakla.
(324)
Konačno, vjerojatno je da bi proizvođači iz Unije koji su bili prisiljeni obustaviti proizvodnju kao rezultat pritiska kineskog subvencioniranog uvoza mogli ponovno pokrenuti svoje poslovanje. Općenito, na taj bi se način osigurala postojeća radna mjesta, a i bilo bi razumno očekivati daljnje proširenje proizvodnje i povećanje zaposlenosti.
(325)
Ne uvedu li se mjere, očekuju se daljnji gubici tržišnog udjela uz daljnje pogoršanje profitabilnosti industrije Unije. To ne bi bilo održivo u kratkom ili srednjem roku. Posljedično, uz velik broj proizvođača iz Unije koji su već istisnuti s tržišta, i drugi bi proizvođači morali proglasiti stečaj, što bi u kratkom ili srednjem roku vjerojatno dovelo do nestanka industrije Unije i u skladu s time imalo značajan utjecaj na postojeća radna mjesta.
(326)
Stoga se zaključuje da bi uvođenje antisubvencijskih pristojbi bilo u interesu industrije Unije.
2. Interes nepovezanih uvoznika i trgovaca
(327)
Većinu poslovne djelatnosti dvaju uvoznika koji surađuju činilo je trgovanje dotičnim proizvodom. Oba su uvoznika imala raznolike izvore dotičnog proizvoda, tj. nisu ga nabavljali samo iz NRK-a, nego i iz Unije i trećih zemalja.
(328)
Tvrdilo se da će uvođenje mjera na dotični proizvod imati negativan utjecaj na poslovnu djelatnost tih uvoznika. Kao prvo, uvođenje pristojbi ne bi trebalo dovesti do ukidanja cjelokupnog uvoza iz NRK-a. Kao drugo, iako se može očekivati da će uvođenje mjera imati negativan učinak na financijsko stanje uvoznika koji uvoze isključivo ili većinom iz NRK-a, s obzirom na mogućnost nabavljanja proizvoda iz trećih zemalja, može se očekivati da će uvoznici biti fleksibilni i promijeniti svoje izvore opskrbe budu li to smatrali potrebnim.
(329)
Stoga se zaključuje da bi uvođenje mjera na predloženoj razini moglo imati određeni negativan utjecaj na stanje nepovezanih uvoznika dotičnog proizvoda, ali da bi taj utjecaj umanjila činjenica da se uvoznici i trgovci mogu koristiti drugim izvorima opskrbe i iz trećih zemalja i iz industrije Unije, koja ima kapacitet da poveća svoju proizvodnju, a taj utjecaj ni u kojem slučaju ne bi bio veći od pozitivnog utjecaja na ostale strane.
3. Interes dobavljača sirovina
(330)
U ispitnom postupku nije surađivao ni jedan dobavljač sirovina. U izostanku podataka od takvih dobavljača nije bilo dokaza da bi uvođenje mjera bilo protivno interesu tih strana.
4. Interes korisnika
(331)
Svi korisnici koji su odgovorili proizvođači su solarnih modula i/ili toplinskih kolektora. Tri korisnika čvrsto podupiru uvođenje antisubvencijskih pristojbi tvrdeći da industrija Unije proizvodi solarno staklo veće kvalitete kakvu kineska trgovačka društva ne nude uvijek. Suprotno tome, druga tri korisnika protivila su se uvođenju antisubvencijskih mjera. Ti korisnici očekuju da bi uvođenje antisubvencijskih pristojbi imalo negativan utjecaj na njihovo poslovanje. Očekuju da ne bi mogli prenijeti povećanje cijena na krajnje korisnike s obzirom na teško stanje industrije solarnih modula.
(332)
Prema podacima koje su dostavili korisnici, solarno staklo čini tek oko 6-8 % ukupnih troškova solarnih modula. Stoga solarno staklo čini tek ograničen dio troškova i konačne vrijednosti fotonaponskih modula. Uz to, može se procijeniti da bi, uvedu li se antidampinške pristojbe na solarno staklo uvezeno iz NRK-a, utjecaj na ukupne troškove solarnih modula trebao biti manji od 1 %. To je uglavnom posljedica činjenice da korisnici koji surađuju kupuju značajne količine solarnog stakla od proizvođača iz Unije.
(333)
U skladu s time, iako će moguće uvođenje antisubvencijskih pristojbi vrlo vjerojatno blago povećati ulazne cijene solarnih modula u usporedbi sa suprotnim scenarijem bez pristojbi, one ne bi trebale imati značajan negativni utjecaj na troškove i konačne cijene industrije solarnih modula u Uniji.
(334)
Uz to, neki korisnici već imaju druge izvore opskrbe poput Turske i Indije, na koje uvođenje antisubvencijskih pristojbi ne bi imalo negativan utjecaj. I ostali korisnici mogu prijeći na druge izvore opskrbe, bile to treće zemlje ili industrija Unije.
(335)
S obzirom na prethodno navedeno, Komisija je odbacila tvrdnje protiv uvođenja mjera koje su uložili neki od korisnika.
5. Aspekti tržišnog natjecanja
(336)
Jedan je uvoznik tvrdio da, s obzirom na to da su neki proizvođači iz Unije sudjelovali u svjetskom kartelu ravnog stakla (koje obuhvaća solarno staklo) i da ih je Europska komisija kaznila 2007., oni se sada koriste antisubvencijskim alatom kako bi nadoknadili gubitke koje su pretrpjeli zbog kazni za kartel i gubitka tržišnog udjela u Uniji. Uz to, kad bi se pristup tržištu Unije ograničio putem antisubvencijskih pristojbi, postojali bi jači poticaji za proizvođače iz Unije da postanu dio kartela ili nekog drugog ponašanja kojim se narušava tržišno natjecanje u vezi s proizvodima koji u Uniji imaju manju iskoristivost obujma, kao što su proizvodi za uređenje doma.
(337)
Te tvrdnje treba odbaciti. Kao prvo, taj je kartel prestao djelovati 2007. Stoga prethodni učinci kartela nisu imali utjecaja na industriju tijekom razmatranog razdoblja. Kao drugo, nijedan od proizvođača iz Unije u uzorku nije bio dio kartela kao nijedan od postojećih proizvođača iz Unije s najvećim obujmom prodaje. Kao treće, ne očekuje se da moguće uvođenje antisubvencijskih pristojbi ima ikakav utjecaj na konkurentno ponašanje industrije Unije s obzirom na to da, s jedne strane, neće promijeniti strukturu tržišta Unije, a s druge strane, trgovačka društva imaju općenitu dužnost postupati u skladu s primjenjivim pravilima Unije i nacionalnim pravilima tržišnog natjecanja, neovisno o tome uvedu li se pristojbe ili ne.
(338)
Jedan je uvoznik tvrdio i da bi uvođenje pristojbi imalo negativan utjecaj na tržište Unije za antirefleksne premaze za solarno staklo. Na tom tržištu, koje je taj uvoznik smatrao povezanim tržištem, navodno prevladavaju proizvođači iz Unije i uvođenjem mjera ojačao bi se taj njihov položaj na štetu drugih konkurentnih pružatelja antirefleksnog premaza. Nadalje, tvrdilo se da uvoznici imaju poteškoća s dobivanjem narudžbi od proizvođača iz Unije ili s dostavom tih narudžbi unutar razumnog roka i po razumnim cijenama.
(339)
Tržište antirefleksnim premazom dio je ispitnog postupka, a ne povezano tržište. Ispitnim se postupkom pokazalo da proizvođači iz Unije zaista konkuriraju u toj niši tržišta unatoč tome što naplaćuju relativno više cijene jer tržište smatra njihove premazane proizvode kao proizvode s višom kvalitetom. Međutim, nisu dostavljeni nikakvi dokazi da industrija Unije ne bi mogla zadovoljiti moguću veću potražnju za solarnim staklom s antirefleksnim premazom. Posljedično, tu tvrdnju treba odbaciti.
(340)
U pogledu tvrdnji da su proizvođači iz Unije odbijali izdavati narudžbe ili dostaviti ih u roku po razumnim cijenama, o svakom proizvođaču u potpunosti ovisi izbor strategije poslovanja sve dok neki proizvođač ili više proizvođača nemaju samostalnu ili zajedničku prevlast na relevantnom tržištu. Na tržištu Unije postoji dostatna razina tržišnog natjecanja za mijenjanje i/ili proširivanje izbora dobavljača. Stoga i tu tvrdnju treba odbaciti.
6. Zaključak o interesu Unije
(341)
S obzirom na prethodno navedeno, zaključeno je da, na temelju uzimanja u obzir svih različitih uključenih interesa, interes industrije Unije poziva na uvođenja konačnih mjera na uvoz solarnog stakla podrijetlom iz NRK-a.
G. KOMPENZACIJSKE MJERE
(342)
U pogledu zaključaka donesenih u vezi sa subvencioniranjem, štetom, uzročnosti i interesom Unije, treba uvesti konačne kompenzacijske mjere kako bi se spriječilo da subvencionirani uvoz i dalje nanosi štetu industriji Unije.
1. Razina uklanjanja štete
(343)
Za potrebe utvrđivanja razine tih mjera, u obzir su uzete utvrđene subvencijske marže i iznos pristojbe potreban za uklanjanje štete koju trpe proizvođači iz Unije, a da utvrđene subvencijske marže nisu premašene.
(344)
Pri izračunu iznosa pristojbe koji je potreban za uklanjanje utjecaja štetnog subvencioniranja smatralo se da bi se svim mjerama industriji Unije trebalo omogućiti da pokrije svoje troškove proizvodnje i postigne dobit prije oporezivanja od prodaje istovjetnog proizvoda u Uniji kakvu bi razumno mogla postići industrija te vrste u tom sektoru pod uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja, tj. u izostanku subvencioniranog uvoza.
(345)
Profitna marža od 8,3 % prometa smatra se odgovarajućim minimumom koji je industrija Unije mogla očekivati postići u izostanku štetnog subvencioniranog uvoza. Ta se profitna marža temelji na prosječnoj dobiti koju su ostvarili proizvođači iz Unije u uzorku tijekom 2010., kad je uvoz dotičnog proizvoda još bio nizak zbog čega nije mogao narušiti uobičajene uvjete tržišnog natjecanja.
(346)
Na temelju toga, izračunata je neštetna cijena istovjetnog proizvoda za industriju Unije. Neštetna cijena dobivena je zbrajanjem prethodno navedene profitne marže od 8,3 % i troška proizvodnje proizvođača iz Unije u uzorku tijekom RIP-a.
(347)
Potrebno povećanje cijene zatim je utvrđeno na temelju usporedbe ponderirane prosječne uvozne cijene proizvođača izvoznika koji surađuju iz NRK-a u uzorku, kako je utvrđena za izračun sniženja cijena, propisno prilagođena za troškove uvoza i carinske pristojbe s ponderiranom prosječnom neštetnom cijenom istovjetnog proizvoda koji su na tržištu Unije prodavali proizvođači iz Unije u uzorku tijekom RIP-a. Sve razlike proizašle iz te usporedbe izražene su kao postotak ponderirane prosječne uvozne vrijednosti CIF.
(348)
Nakon objave, jedna je stranka osporila profitnu maržu primijenjenu kao ciljanu dobit. Tvrdila je da bi Komisija trebala uzeti u obzir sve ostale čimbenike koji utječu na profitabilnost za vrijeme ispitnog razdoblja. Tvrdila je da razumna ciljana dobit ne bi mogla biti viša od 5 %.
(349)
Komisija odbacuje tu tvrdnju zbog sljedećih razloga. Ciljana dobit koja je primijenjena ne temelji se na procjeni već na stvarnoj dobiti koju je industrija Unije ostvarila prije narušavanja tržišnog natjecanja uzrokovanog kineskim subvencioniranim uvozom. Komisija to smatra razumnom dobiti te je također uzela u obzir da stanje na tržištu nije bilo značajno različito u usporedbi s razdobljem ispitnog postupka, ako se izuzme utjecaj kineskog subvencioniranog uvoza. Izjava stranke u ovom pogledu da je potrošnja 2010. bila znatno viša nego u 2012. činjenično je netočna. Kako je naznačeno u gornjem Odjeljku E.2.3., potrošnja je 2010. bila na sličnoj razini kao ona 2012. Industrija Unije također je 2010. gradila kapacitet u pogledu očekivanog snažnog povećanja potražnje, što je negativno utjecalo na njezinu dobit te godine. Konačno, predložena ciljana dobit od 5 % proizvoljna je jer se ne temelji na podacima niti na stvarnim izračunima te je stoga odbačena.
2. Mjere
(350)
U svjetlu prethodno navedenog i u skladu s člankom 15. Osnovne uredbe, treba uvesti konačne kompenzacijske mjere na uvoz solarnog stakla podrijetlom iz NRK-a na razini subvencije ili marži štete, ovisno o tome koja je niža, u skladu s pravilom niže pristojbe. U ovom slučaju, stopa pristojbe bi se u skladu s tim trebala utvrditi na razini utvrđenih subvencijskih marži.
(351)
S obzirom na visoku stopu suradnje kineskih izvoznih proizvođača, pristojba „svih ostalih trgovačkih društava” je utvrđena na razini najviše pristojbe koja će se uvesti trgovačkim društvima u uzorku ili onima koja surađuju u ispitnom postupku. Pristojba „svih ostalih trgovačkih društava” primijenit će se na ona trgovačka društva koja nisu surađivala u ispitnom postupku.
(352)
Za kineska društva koja surađuju a koja nisu u uzorku i navedena su u Prilogu, konačna stopa pristojbe utvrđena je na ponderiranom prosjeku stopa trgovačkih društava u uzorku.
(353)
Na temelju prethodno navedenog, stope na kojima će se takve pristojbe određivati su utvrđene kako slijedi:
Naziv društva
Subvencij-ska marža
Marža štete
Kompenzacijska pristojba
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
39,3 %
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
26,2 %
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
42,1 %
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
17,1 %
16,7 %
Ostala trgovačka društva koja surađuju navedena u Prilogu I
12,4 %
33,2 %
12,4 %
Sva druga trgovačka društva
17,1 %
42,1 %
17,1 %
(354)
Prethodno navedene kompenzacijske pristojbe utvrđuju se u obliku pristojbi ad valorem.
(355)
Pojedinačne stope kompenzacijske pristojbe za svako trgovačko društvo određene u ovoj Uredbi utvrđene su na temelju nalaza ovog ispitnog postupka. Stoga one odražavaju stanje utvrđeno tijekom tog ispitnog postupka u pogledu tih trgovačkih društava odabranih u uzorak, s prosjekom stopa pristojbi uvedenih za njih koje se primjenjuju na trgovačka društva koja surađuju a koja nisu odabrana u uzorak.
(356)
Navedene stope pristojbi (za razliku od pristojbe koja se primjenjuje na području cijele zemlje na „sva ostala trgovačka društva”) primjenjuju se stoga isključivo na uvoz proizvoda podrijetlom iz dotične zemlje i koje proizvode ta trgovačka društva, odnosno navedeni specifični pravni subjekti. Uvezeni proizvodi koje proizvodi neko drugo trgovačko društvo koje se ne spominje posebno u članku 1., uključujući subjekte povezane s onima koji se posebno spominju, ne mogu ostvariti korist od te stope i podložni su stopi pristojbe koja se primjenjuje na „sva ostala trgovačka društva”.
(357)
Svaki zahtjev kojim se traži primjena stope kompenzacijske pristojbe za pojedinačno trgovačko društvo (npr. nakon promjene naziva subjekta ili nakon osnivanja novog proizvodnog ili prodajnog subjekta) treba bez odgađanja uputiti Komisiji sa svim relevantnim podacima, posebno o promjeni djelatnosti trgovačkog društva u vezi s proizvodnjom, domaćom i izvoznom prodajom povezanom s, primjerice, takvom promjenom naziva ili takvom promjenom proizvodnog ili prodajnog tijela. Prema potrebi, Uredba će se na odgovarajući način izmijeniti tako što će se ažurirati popis trgovačkih društava za koje vrijede pojedinačne stope pristojbi.
(358)
Kako bi se osigurala ispravna provedba kompenzacijske pristojbe, preostala visina pristojbe za sva ostala trgovačka društva ne bi se trebala primjenjivati samo na proizvođače izvoznike koji ne surađuju nego i na one proizvođače koji tijekom RIP-a uopće nisu izvozili u Uniju, osim ako su surađivali u ispitnom postupku.
(359)
Nakon objave, podnositelj pritužbe tvrdio je da ad valorem antidampinške i kompenzacijske pristojbe nisu učinkovite i zahtijevao od Komisije da uvede mjere u obliku najniže uvozne cijene. Uz to, nekoliko korisnika također je predložilo najnižu uvoznu cijenu. Razlozi koje su iznijele stranke i razlozi zašto je Komisija odbacila te zahtjeve utvrđeni su u uvodnim izjavama 144. do 168. Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 470/2014 (24) („Konačna antidampinška uredba”).
(360)
Nakon objave, tri proizvođača izvoznika u uzorku, kao i Henan Yuhua, ponudili su snižavanje cijena u obliku najnižih uvoznih cijena. Komisija je odbacila predložena sniženja zbog razloga sadržanih u uvodnim izjavama 172. do 179. Konačne antidampinške uredbe.
(361)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora uspostavljenog člankom 25. stavkom 1. Osnovne uredbe,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Uvodi se konačna kompenzacijska pristojba na uvoz solarnog stakla koje se sastoji od kaljenog natrij-kalcijevog stakla, udjela željeza nižeg od 300 ppm, sunčeve propusnosti veće od 88 % (mjereno u skladu sa spektrom zračenja od AM1,5 300 do 2 500 nm), toplinskog otpora do 250 °C (mjereno u skladu s normom EN 12150), otpornosti na toplinske šokove od Δ 150 K (mjereno u skladu s normom EN 12150) i mehaničke čvrstoće od 90 N/mm2 ili veće (mjereno u skladu s normom EN 1288-3), koje trenutačno potpada pod oznaku CN ex 7007 19 80 i podrijetlom iz Narodne Republike Kine. Premazano solarno staklo (jednostrano ili dvostrano premazano) obuhvaćeno je oznakom TARIC 7007198019, a nepremazano solarno staklo obuhvaćeno je oznakom TARIC 7007198011.
2. Na neto cijenu franko granica Unije, neocarinjenu, za proizvod opisan u stavku 1. koji proizvode trgovačka društva navedena u nastavku, primjenjuju se stope kompenzacijske pristojbe iz tablice:
Trgovačko društvo
Anti-subvencijska pristojba
Dodatna oznaka TARIC
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
B943
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
B944
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
B945
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
B946
Ostala trgovačka društva koja surađuju navedena u Prilogu I
12,4 %
Sva druga trgovačka društva
17,1 %
B999
3. Primjena individualnih stopa kompenzacijske pristojbe navedenih za trgovačka društva iz stavka 2. uvjetovana je dostavljanjem carinskim tijelima država članica valjane trgovačke fakture, koja ispunjava zahtjeve iz Dodatka II. Ako takva faktura nije dostavljena, primjenjuje se važeća pristojba na „sva ostala trgovačka društva”.
4. Osim ako nije drukčije navedeno, primjenjuju se odredbe koje su na snazi u vezi s carinskim pristojbama.
Članak 2.
Kada neki novi proizvođač izvoznik u Narodnoj Republici Kini dostavi dovoljne dokaze Komisiji da:
-
nije u Uniju izvozio proizvod opisan u članku 1. stavku 1. za vrijeme ispitnog postupka (1. siječnja 2012. do 31. prosinca 2012.),
-
nije povezan s nijednim izvoznikom ili proizvođačem u Narodnoj Republici Kini koji podliježu mjerama uvedenim ovom Uredbom,
-
stvarno je u Uniju izvozio dotični proizvod nakon razdoblja ispitnog postupka na kojem se mjere temelje, ili je ušao u neopozivu ugovornu obvezu izvoza značajne količine u Uniju,
članak 1. stavak 2. može se izmijeniti dodavanjem novog proizvođača izvoznika trgovačkim društvima koja surađuju a koja nisu uključena u uzorak te time podliježu ponderiranoj prosječnoj stopi pristojbe od 12,4 %.
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 13. svibnja 2014.