RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1262/2012
af 20. december 2012
om fastsættelse af EU-fartøjers fiskerimuligheder for visse dybhavsfiskebestande for 2013 og 2014
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Traktatens artikel 43, stk. 3, fastsætter, at Rådet på forslag af Kommissionen vedtager foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder.
(2)
Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (1) skal der træffes foranstaltninger for adgang til farvande og ressourcer og for bæredygtigt fiskeri under hensyntagen til den foreliggende videnskabelige, tekniske og økonomiske rådgivning, herunder især rapporter fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF), samt i lyset af rådgivning fra regionale rådgivende råd.
(3)
Det er op til Rådet at vedtage foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder for de enkelte fiskerier eller fiskerigrupper, herunder visse betingelser, som funktionelt er knyttet til fiskerimulighederne, hvor det er relevant. Fiskerimulighederne bør fordeles mellem medlemsstaterne på en sådan måde, at hver medlemsstat sikres en relativ stabilitet i fiskeriet for hver bestand eller for hvert fiskeri, og med behørig hensyntagen til den fælles fiskeripolitiks mål som fastsat i forordning (EF) nr. 2371/2002.
(4)
De samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) bør fastsættes på grundlag af foreliggende videnskabelige rådgivning, under hensyntagen til biologiske og samfundsøkonomiske aspekter, samtidig med at der sikres en retfærdig behandling af de forskellige fiskerisektorer, og i lyset af de holdninger, som kommer til udtryk under samrådet med interesseparterne, herunder navnlig under møderne med Det Rådgivende Udvalg for Fiskerivarer og Akvakulturprodukter og de berørte regionale rådgivende råd.
(5)
Fiskerimulighederne bør være i overensstemmelse med internationale aftaler og principper, f.eks. FN-aftalen af 1995 om bevarelse og forvaltning af fælles fiskebestande og stærkt vandrende fiskebestande (2) og de detaljerede forvaltningsprincipper, som er fastlagt i FAO's internationale retningslinjer af 2008 for forvaltningen af dybhavsfiskeri på åbent hav, i henhold til hvilke navnlig lovgiver bør være mere forsigtig, hvis oplysningerne er usikre, upålidelige eller utilstrækkelige. At der ikke foreligger tilstrækkelige videnskabelige oplysninger, bør ikke bruges som begrundelse for at udskyde eller undlade at træffe bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger.
(6)
Den seneste videnskabelige rådgivning fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) og fra STECF konkluderer, at de fleste dybhavsbestande ikke udnyttes på et bæredygtigt grundlag, og at fiskerimulighederne for at sikre en bæredygtig udnyttelse af disse bestande bør reduceres, indtil der ses en positiv udvikling i bestandenes størrelse. ICES har desuden anbefalet, at direkte fiskeri efter orange savbug i alle områder og efter visse bestande af byrkelange og spidstandet blankesten ikke bør tillades.
(7)
Hvad angår dybhavshajer anses de vigtigste kommercielle arter for at være nedfisket, og derfor bør direkte fiskeri efter dem ikke være tilladt.
(8)
Fiskerimulighederne for dybhavsarter, jf. artikel 2, litra a), i Rådets forordning (EF) nr. 2347/2002 af 16. december 2002 om særlige adgangskrav og dertil knyttede betingelser for fiskeri efter dybhavsbestande (3), fastsættes to gange om året. Bestandene af guldlaks og det vigtigste fiskeri efter byrkelange er dog undtaget herfra, idet fiskerimulighederne for disse bestande afhænger af resultatet af de årlige forhandlinger med Norge. Fiskerimulighederne for disse bestande bør fastlægges i en anden relevant årlig forordning om fastsættelse af fiskerimuligheder.
(9)
Af forenklingshensyn bør TAC'er for byrkelange, som Unionen selv har fastsat, være omfattet af den samme retsakt. TAC'er for byrkelange i internationale farvande i II, III og IV og TAC'er for byrkelange i internationale farvande i XII bør derfor medtages i forordningen om fastsættelse af fiskerimuligheder for EU-fartøjer for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande, der ikke er omfattet af internationale forhandlinger eller aftaler.
(10)
I overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 847/96 af 6. maj 1996 om supplerende betingelser for forvaltningen af TAC og kvoter fra år til år (4), skal det fastsættes, hvilke bestande de deri fastsatte foranstaltninger skal gælde for. Der bør anvendes præventive TAC'er for bestande, hvor der ikke foreligger nogen videnskabelig vurdering af fiskerimulighederne vedrørende det år, for hvilket der skal fastsættes TAC'er; der bør anvendes analytiske TAC'er i alle andre tilfælde. I betragtning af rådgivningen fra ICES og STECF om dybhavsbestande bør de bestande, for hvilke der ikke foreligger en videnskabelig vurdering af de relevante fiskerimuligheder, omfattes af præventive TAC'er i denne forordning.
(11)
På baggrund af den videnskabelige rådgivning svarer den biologiske fordeling af visse bestande af skolæst ikke nødvendigvis til TAC-områderne i denne forordning. For at fremme en bæredygtig udnyttelse af disse bestande er det hensigtsmæssigt at give mulighed for øget fleksibilitet mellem TAC-område Vb, VI og VII på den ene side og TAC-område VIII, IX, X, XII og XIV på den anden side.
(12)
For at undgå afbrydelser i fiskeriaktiviteterne og for at sikre EU-fiskernes udkomme bør denne forordning finde anvendelse fra den 1. januar 2013. Denne forordning bør på grund af sin hastende karakter træde i kraft umiddelbart efter offentliggørelsen -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
Denne forordning fastsætter for 2013 og 2014 de årlige fiskerimuligheder for EU-fartøjer efter fiskebestande af visse dybhavsarter i EU-farvande og i visse farvande uden for EU, hvor der er behov for fangstbegrænsninger.
Artikel 2
Definitioner
1. I denne forordning forstås ved:
a) »EU-fartøj«: et fiskerfartøj, der fører en EU-medlemsstats flag og er registreret i Unionen
b) »EU-farvande«: de farvande, der henhører under medlemsstaternes højhedsområde eller jurisdiktion med undtagelse af farvandene omkring de territorier, der er nævnt i bilag II til traktaten
c) »samlet tilladt fangstmængde« (TAC): den mængde, der hvert år kan fanges og landes af hver fiskebestand
d) »kvote«: en andel af den TAC, som er tildelt Unionen, en medlemsstat eller et tredjeland
e) »internationale farvande«: farvande, der ikke er omfattet af nogen stats højhedsområde eller jurisdiktion.
2. I denne forordning forstås ved:
a) »ICES-områder« (Det Internationale Havundersøgelsesråd): de geografiske områder, der er specificeret i bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 218/2009 (5)
b) »CECAF-områder« (Komitéen for Fiskeriet i Det Østlige Centrale Atlanterhav): de geografiske områder, der er specificeret i bilag II tilEuropa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2009 (6).
Artikel 3
TAC’er og fordeling heraf
TAC’erne for dybhavsarter fanget af EU-fartøjer i EU-farvande eller i visse farvande uden for EU og fordelingen af sådanne TAC’er mellem medlemsstaterne samt de betingelser, som er funktionelt knyttet hertil, hvor det er relevant, er anført i bilaget til denne forordning.
Artikel 4
Særlige bestemmelser om fordeling af fiskerimulighederne
1. Den fordeling af fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne, der er fastsat ved denne forordning, er ikke til hinder for:
a)
udveksling, jf. artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002
b)
nedsættelser og omfordelinger efter artikel 37 i Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 (7) eller artikel 10, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1006/2008 (8)
c)
supplerende landinger, der er tilladt efter artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96
d)
mængder, der tilbageholdes efter artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96
e)
nedsættelser, jf. artikel 105, 106 og 107 i forordning (EF) nr. 1224/2009.
2. Artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 finder anvendelse på bestande, der er underlagt en præventiv TAC, mens artikel 3, stk. 2 og 3, og artikel 4 i nævnte forordning finder anvendelse på bestande, der er underlagt en analytisk TAC, medmindre andet er anført i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 5
Betingelser for landing af fangster og bifangster
Fisk fra bestande, som der er fastsat TAC'er for, må kun opbevares om bord eller landes, hvis fangsterne er taget af fartøjer, der fører en medlemsstats flag, og hvis den pågældende medlemsstat har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt.
Artikel 6
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2013.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. december 2012.
32012R1262
L 356/22
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA VIJEĆA (EU) br. 1262/2012
od 20. prosinca 2012.
o utvrđivanju ribolovnih mogućnosti za plovila EU-a za određene dubokomorske riblje stokove za 2013. i 2014.
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 3.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
budući da:
(1)
Člankom 43. stavkom 3. Ugovora predviđeno je da Vijeće na prijedlog Komisije usvaja mjere o utvrđivanju i raspodjeli ribolovnih mogućnosti.
(2)
Uredbom Vijeća (EZ) br. 2371/2002 od 20. prosinca 2002. o očuvanju i održivom iskorištavanju ribolovnih resursa u okviru zajedničke ribarstvene politike (1) zahtijeva se da se mjere kojima se uređuje pristup vodama i bogatstvima te održivo obavljanje ribolovnih aktivnosti utvrđuju uzimajući u obzir raspoložive znanstvene, tehničke i gospodarske savjete, a posebno izvješća koja je sastavio Znanstveni, tehnički i gospodarski odbor za ribarstvo (STECF), kao i s obzirom na sve savjete primljene od regionalnih savjetodavnih vijeća.
(3)
Vijeće je obvezno usvojiti mjere o utvrđivanju i raspodjeli ribolovnih mogućnosti za pojedine vrste ribolova ili skupine vrsta ribolova, uključujući prema potrebi određene uvjete koji su funkcionalno povezani s tim mogućnostima. Ribolovne mogućnosti treba raspodijeliti među državama članicama tako da se svakoj državi članici osigura relativna stabilnost ribolovnih aktivnosti za svaki stok ili vrstu ribolova te uvažavajući ciljeve zajedničke ribarstvene politike utvrđene Uredbom (EZ) br. 2371/2002.
(4)
Ukupne dopuštene ulove (TAC) treba utvrditi na temelju dostupnih znanstvenih mišljenja, uzimajući u obzir biološke i socioekonomske aspekte i istodobno osiguravajući pravedno postupanje prema svim ribolovnim sektorima, kao i s obzirom na mišljenja izražena tijekom savjetovanja s dionicima, posebno na sastancima sa Savjetodavnim odborom za ribarstvo i akvakulturu i predmetnim regionalnim savjetodavnim vijećima.
(5)
Ribolovne mogućnosti trebaju biti u skladu s međunarodnim sporazumima i načelima, kao što je Sporazum Ujedinjenih naroda o očuvanju i upravljanju pograničnim ribljim naseljima i stokovima vrlo migratornih vrsta iz 1995. (2), i detaljnim načelima upravljanja utvrđenima u Međunarodnim smjernicama za upravljanje dubokomorskim ribolovom na otvorenom moru Organizacije Ujedinjenih naroda za hranu i poljoprivredu iz 2008., prema kojima posebno regulatorno tijelo treba biti opreznije ako su podaci nesigurni, nepouzdani ili nedostatni. Nedostatak odgovarajućih znanstvenih podataka ne bi smio biti razlog za odgađanje ili nepoduzimanje mjera očuvanja i upravljanja.
(6)
Najnovija znanstvena mišljenja Međunarodnog vijeća za istraživanje mora (ICES) i STECF-a ukazuju da se većina dubokomorskih stokova lovi neodrživo i da bi ribolovne mogućnosti za te stokove radi osiguranja njihove održivosti trebalo smanjiti dok njihova veličina ne pokaže pozitivan trend rasta. ICES je također preporučio da ne bi trebalo dopustiti ciljani ribolov atlantskog zrcalara na nijednom području niti određenih stokova manjića morskog i rumenca okana.
(7)
Što se tiče dubokomorskih morskih pasa, glavne gospodarske vrste smatraju se iscrpljenim te se stoga ne bi smio obavljati ciljani ribolov.
(8)
Ribolovne mogućnosti za dubokomorske vrste kako su određene u članku 2. točki (a) Uredbe Vijeća (EZ) br. 2347/2002 od 16. prosinca 2002. o određivanju posebnih uvjeta pristupa i s njima povezanih pravila za ribolov dubokomorskih stokova (3) određuju se svake dvije godine. Unatoč tome, napravljena je iznimka za stokove velikog srebrnjaka i glavni stok manjića morskog za koje ribolovne mogućnosti ovise o ishodu godišnjih savjetovanja s Norveškom. Ribolovne mogućnosti za te stokove trebalo bi utvrditi u drugoj odgovarajućoj godišnjoj uredbi o utvrđivanju ribolovnih mogućnosti.
(9)
S ciljem pojednostavljenja u istom pravnom instrumentu trebalo bi regulirati i TAC za manjić morski koje autonomno određuje Unija. Stoga TAC za manjić morski u međunarodnim vodama u zonama II., III. i IV. treba uključiti, zajedno s TAC-om za manjić morski u međunarodnim vodama u zoni XII., u uredbu o utvrđivanju ribolovnih mogućnosti koje su na raspolaganju plovilima EU-a za određene riblje stokove i skupine ribljih stokova koji ne podliježu međunarodnim pregovorima ili dogovorima.
(10)
U skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 847/96 od 6. svibnja 1996. o uvođenju dodatnih uvjeta za upravljanje godišnjim ukupnim dopuštenim ulovom (TAC) i kvotama (4) treba odrediti stokove koji podliježu različitim mjerama iz te Uredbe. Preventivni TAC trebalo bi primjenjivati na stokove za koje ne postoji znanstvena ocjena ribolovnih mogućnosti, posebno za godinu u kojoj bi trebalo odrediti TAC; u ostalim bi slučajevima trebalo primjenjivati analitički TAC. S obzirom na ICES-ovo i STECF-ovo mišljenje u vezi s dubokomorskim ribljim stokovima, u ovoj Uredbi treba odrediti preventivne ukupne dopuštene ulove (TAC) za one stokove za koje ne postoji znanstvena ocjena odgovarajućih ribolovnih mogućnosti.
(11)
S obzirom na znanstvena mišljenja, biološka rasprostranjenost nekih stokova tuponosoga grenadira nužno ne odgovara područjima TAC-a iz ove Uredbe. Kako bi se olakšalo održivo iskorištavanje tih stokova primjereno je dopustiti veću fleksibilnost između TAC-a za područja V.b, VI. i VII. s jedne strane i TAC-a za područja VIII., IX., X., XII. i XIV. s druge strane.
(12)
Kako bi se izbjegli prekidi ribolovnih aktivnosti i osigurala egzistencija ribara Unije, ovu bi Uredbu trebalo primjenjivati od 1. siječnja 2013. Zbog hitnosti, ova bi Uredba trebala stupiti na snagu odmah nakon objave,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom za 2013. i 2014. utvrđuju godišnje ribolovne mogućnosti koje su na raspolaganju plovilima EU-a za stokove određenih dubokomorskih vrsta u vodama EU-a i u određenim vodama izvan EU-a u kojima su potrebna ograničenja ulova.
Članak 2.
Definicije
1. Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„plovilo EU-a” znači ribarsko plovilo koje vije zastavu države članice i registrirano je u Uniji;
(b)
„vode EU-a” znači vode pod suverenošću ili jurisdikcijom država članica, osim voda koje graniče s područjima iz Priloga II. Ugovoru;
(c)
„ukupni dopušteni ulov (TAC)” znači količina koja se svake godine smije izloviti iz stoka te iskrcati;
(d)
„kvota” znači dio TAC-a dodijeljen Uniji, državi članici ili trećoj zemlji;
(e)
„međunarodne vode” znači vode koje nisu pod suverenošću ili jurisdikcijom niti jedne države.
2. Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije zona:
(a)
Zone ICES-a (Međunarodnog vijeća za istraživanje mora) su zemljopisna područja navedena u Prilogu III. Uredbi (EZ) br. 218/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (5);
(b)
Zone CECAF-a (Odbora za ribarstvo na srednjoistočnom Atlantiku) su zemljopisna područja navedena u Prilogu II. Uredbi (EZ) br. 216/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (6).
Članak 3.
TAC i raspodjela
U Prilogu ovoj Uredbi navedeni su ukupni dopušteni ulovi (TAC) za dubokomorske vrste koje su ulov plovila EU-a u vodama EU-a ili u određenom vodama izvan EU-a, raspodjela tih ukupnih dopuštenih ulova među državama članicama i prema potrebi uvjeti koji su s tim funkcionalno povezani.
Članak 4.
Posebne odredbe o raspodjeli ribolovnih mogućnosti
1. Raspodjela ribolovnih mogućnosti među državama članicama kako je utvrđeno u ovoj Uredbi ne dovodi u pitanje:
(a)
razmjene obavljene u skladu s člankom 20. stavkom 5. Uredbe (EZ) br. 2371/2002;
(b)
smanjenja i preraspodjele obavljene u skladu s člankom 37. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1224/2009 (7) ili u skladu s člankom 10. stavkom 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1006/2008 (8);
(c)
dodatne iskrcaje dopuštene u skladu s člankom 3. Uredbe (EZ) br. 847/96;
(d)
količine zadržane u skladu s člankom 4. Uredbe (EZ) br. 847/96;
(e)
smanjenja u skladu s člancima 105., 106. i 107. Uredbe (EZ) br. 1224/2009.
2. Članak 3. Uredbe (EZ) br. 847/96 primjenjuje se na stokove za koje vrijedi preventivni TAC, dok se članak 3. stavci 2. i 3. te članak 4. te Uredbe primjenjuju na stokove za koje vrijedi analitički TAC, osim ako je drukčije navedeno u Prilogu ovoj Uredbi.
Članak 5.
Uvjeti za iskrcaj ulova i usputnog ulova
Riba koja potječe iz stokova za koje je utvrđen TAC zadržava se na plovilu ili iskrcava jedino ako su ulov ostvarila plovila koja viju zastavu države članice kojoj je dodijeljena kvota i ako ta kvota nije iscrpljena.
Članak 6.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2013.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 20. prosinca 2012.