RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 157/2013
af 18. februar 2013
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af bioethanol med oprindelse i Amerikas Forenede Stater
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9, stk. 4,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
1.1. Indledning
(1)
Den 25. november 2011 offentliggjorde Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) en meddelelse (»indledningsmeddelelsen«) i Den Europæiske Unions Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure (»AD-proceduren« eller »proceduren«) vedrørende importen til Unionen af bioethanol med oprindelse i Amerikas Forenede Stater (»USA« eller »det pågældende land«).
(2)
Samme dag offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (3) om indledning af en antisubsidieprocedure vedrørende importen til Unionen af bioethanol med oprindelse i USA og indledte en separat undersøgelse (»AS-proceduren«). Denne procedure afsluttedes den 21. december 2012, uden at der blev truffet antisubsidieforanstaltninger.
(3)
AD-proceduren blev indledt som følge af en klage, der blev indgivet den 12. oktober 2011 af European Producers Union of Renewable Ethanol Association (ePURE) (»klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for over 25 % af den samlede produktion af bioethanol i Unionen. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare med deraf følgende væsentlig skade, hvilket blev anset for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en undersøgelse.
1.2. Parter, som er berørt af proceduren
(4)
Kommissionen underrettede officielt klageren, andre kendte EU-producenter, eksportører/producenter i USA, importører og andre parter, som den vidste var berørt, samt myndighederne i USA om indledningen af proceduren. De interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om en mundtlig høring inden for fristen i indledningsmeddelelsen.
(5)
Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
1.2.1. Stikprøver af eksportører/producenter i USA
(6)
I betragtning af det potentielt store antal eksportører/producenter i USA påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17.
(7)
For at sætte Kommissionen i stand til at fastslå, om det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i givet fald at udtage en stikprøve, blev alle eksportører/producenter i USA anmodet om at give sig til kende senest 15 dage efter datoen for undersøgelsens påbegyndelse og som angivet i indledningsmeddelelsen fremlægge basisoplysninger om deres aktiviteter i forbindelse med produktion og salg af bioethanol i perioden fra den 1. oktober 2010 til den 30. september 2011 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«).
(8)
De relevante amerikanske myndigheder blev også hørt i forbindelse med udtagelsen af en repræsentativ stikprøve.
(9)
Mere end 60 eksportører/producenter gav sig til kende og fremlagde de ønskede oplysninger inden for fristen på 15 dage.
(10)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17 udtog Kommissionen en stikprøve ud fra den største repræsentative eksportmængde af bioethanol til Unionen, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. Stikprøven bestod af seks amerikanske bioethanolproducenter (»US-stikprøven«).
(11)
I forbindelse med undersøgelsen blev det konstateret, at produktionen fra en af producenterne i US-stikprøven, ikke blev eksporteret til Unionen i UP. Denne virksomhed blev derfor fjernet fra stikprøven.
(12)
Selv om de øvrige producenter i stikprøven nævnte eksport af bioethanol til Unionen i stikprøvespørgeskemaet, viste undersøgelsen, at ingen af dem eksporterede bioethanol til EU-markedet. De solgte bioethanol på hjemmemarkedet til ikke forretningsmæssigt forbundne forhandlere/blandingsproducenter, som derefter blandede bioethanol med benzin og solgte det videre på hjemmemarkedet og til eksport, særlig til Unionen. I forbindelse med kontrolbesøget viste det sig, at i modsætning til det indtryk, man havde fået på basis af oplysningerne i de stikprøveudvalgte amerikanske producenters stikprøvespørgeskemaer, var disse producenter ikke systematisk klar over, om deres produktion var bestemt til EU-markedet eller til andre destinationer, herunder det amerikanske marked, og havde ikke kendskab til forhandlernes/blandingsproducenternes salgspriser. Det vil i realiteten sige, at de amerikanske producenter af bioethanol ikke eksporterer den pågældende vare til Unionen. Eksportørerne er faktisk forhandlerne/blandingsproducenterne. Derfor gør de data, der blev indsamlet og kontrolleret i forbindelse med US-stikprøven på det indledende stadium, det ikke muligt at konstatere, om der blev eksporteret bioethanol fra USA til dumpingspriser til Unionen i UP.
(13)
Derfor kunne der ikke træffes antidumpingforanstaltninger på det pågældende tidspunkt.
(14)
For at fastlægge eksporten af bioethanol til Unionen tog US-stikprøven hovedsageligt udgangspunkt i oplysninger fra de ikke forretningsmæssigt forbundne blandingsproducenter/forhandlere, som ikke var omfattet af undersøgelsen på det indledende stadium. Selv om én sådan forhandler samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen på det indledende stadium og indgav yderligere oplysninger, var oplysningerne ikke tilstrækkelige til at danne et præcist og troværdigt grundlag for beregning af dumpingmargener.
(15)
For at afslutte dumpingundersøgelsen blev det således anset for nødvendigt i stedet at baserede den på oplysningerne fra forhandlere og blandingsproducenter, som rent faktisk ekporterede den pågældende vare til Unionen.
(16)
Der blev således sendt dumpingspørgeskemaer til de otte største forhandlere/blandingsproducenter i USA, som blev identificeret i forbindelse med undersøgelsen af US-stikprøven. Disse forhandlere/blandingsproducenter tegner sig for over 90 % af den samlede eksport af bioethanol til Unionen. To af dem indvilligede i at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen, og deres eksport tegner sig for ca. 51 % af den samlede eksport af bioethanol til Unionen i UP.
1.2.2. Stikprøveudtagning af EU-producenter
(17)
I betragtning af det potentielt store antal EU-producenter påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17.
(18)
Kommissionen meddelte i indledningsmeddelelsen, at den havde udtaget en midlertidig stikprøve af EU-producenterne (»EU-stikprøven«). Denne stikprøve bestod af fem virksomheder og grupper ud af de 19 EU-producenter, som var kendt inden undersøgelsens indledning. Stikprøven blev udtaget på grundlag af den mængde bioethanol, der blev produceret i undersøgelsesperioden, og de kendte producenters placering. Denne stikprøve tegnede sig for 48 % af den samlede anslåede produktion i Unionen i UP.
(19)
Men undersøgelsen viste, at de grupper, som indgik i EU-stikprøven, bestod af et stort antal selskaber eller enkelte enheder, som producerer og sælger samme vare. Det ville i dette tilfælde have betydet, at 13 selskaber skulle undersøges, og i betragtning af den tid, der var til rådighed for undersøgelsen, var det ikke muligt at undersøge dem alle. Det blev således besluttet at undersøge de forhåndenværende oplysninger endnu en gang med henblik på at udtage en repræsentativ stikprøve. Der var enighed om, at stikprøven burde baseres på de største individuelle produktionsenheder i Unionen og i grupperne, samtidig med at der også burde tages hensyn til en vis geografisk spredning blandt EU-producenterne.
(20)
Derfor blev der til sidst udtaget en endelig EU-stikprøve bestående af seks individuelle producenter, og det skete på et repræsentativt grundlag set i forhold til produktionen og den solgte mængde bioethanol i UP samt de enkelte producenters geografiske placering. Disse producenter, som befinder sig i Belgien, Nederlandene, Frankrig, Det Forenede Kongerige, Sverige og Tyskland, tegner sig for 36 % af den samlede anslåede EU-produktion og 44 % af den samlede produktion, som selskaberne indberettede med henblik på udtagelse af en stikprøve. Denne stikprøve blev anset for at være repræsentativ i forbindelse med undersøgelsen af den eventuelle skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen.
(21)
Interesserede parter fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger til det hensigtsmæssige i dette valg af stikprøve.
(22)
Nogle parter hævdede, at EU-stikprøven var mindre repræsentativ end den oprindeligt udtagne, som omfattede hele selskabsgrupper. For dem at se kunne der kun foretages en objektiv analyse af EU-erhvervsgrenens situation, hvis alle selskaberne i grupperne indgik i stikprøven. De hævdede navnlig, at omkostninger og indtægter kunne tildeles visse selskaber i en gruppe, hvor der ikke aflægges besøg, og at de derfor muligvis ikke afspejles i skadesanalysen.
(23)
I den forbindelse bør det bemærkes, at Kommissionen på behørig vis har taget hensyn til og undersøgt oplysningerne fra alle de stikprøveudvalgte og ikke-stikprøveudvalgte selskaber, og navnlig de selskaber, der tilhører grupper, for at sikre, at alle omkostninger og indtægter i forbindelse med de stikprøveudvalgte selskabers produktion og salg afspejles fuldt ud og korrekt i skadesanalysen.
(24)
Nogle parter gjorde indsigelse imod, at EU-producenter i opstartsfasen blev medtaget i EU-stikprøven. De hævdede også, at et selskab, der havde stor ledig kapacitet i 2011, og som befinder sig i en medlemsstat, der ikke har gennemført direktivet om vedvarende energi (4), ikke burde have været medtaget i stikprøven. Det blev også anført, at hvis disse selskaber endte med at indgå i stikprøven, burde Kommissionen justere deres oplysninger for at tage højde for disse særlige omstændigheder.
(25)
Selv om selskaber for nylig er startet op eller har genoptaget deres aktiviteter, anses det ikke at være en grund til at udelukke dem fra at udgøre en del af stikprøven. Medtagelse af sådanne selskaber er ikke i strid med kriterierne for stikprøveudtagning, jf. grundforordningens artikel 17. Med hensyn til justeringen af deres oplysninger gjorde parterne hverken særlige spørgsmål eller dokumentation gældende til støtte for deres krav, og de undlod at beskrive, på hvilket grundlag den krævede justering skulle foretages.
(26)
Undersøgelsen afslørede heller ikke omkostninger, f.eks. fremskyndede afskrivninger, som burde justeres med henblik på at korrigere eventuelle forvridninger som følge af opstartsaktiviteterne. Kravet blev derfor afvist.
(27)
Nogle parter gjorde også indsigelse imod, at et selskab, som foreløbigt blev udvalgt til at indgå i EU-stikprøven, og som befinder sig i en medlemsstat med et stort forbrug og en stor produktion af bioethanol, ikke længere udgjorde en del af EU-stikprøven. De hævdede, at selskabets økonomiske situation var god, og antydede, at det var grunden til udelukke selskabet fra stikprøven. De hævdede endvidere, at stikprøven var skruet samme med henblik på at konstatere skade. Ifølge disse parter burde Kommissionen have sendt såkaldte minispørgeskemaer til alle producenterne for at indsamle de relevante oplysninger til udtagning af en stikprøve.
(28)
Med hensyn til at udsende minispørgeskemaer bør det bemærkes, at forud for stikprøveudtagningen anmodede Kommissionen alle de EU-producenter, som den vidste var berørt, om oplysninger med henblik på at indsamle de relevante oplysninger til udtagning af en stikprøve. Som anført i punkt 5.2.1 i indledningsmeddelelsen var disse oplysninger tilgængelige fra den dato, hvor undersøgelsen blev indledt, i det dossier, der stilles til rådighed for interesserede parter, og var ikke af en sådan karakter, at de viste respondenternes økonomiske situation. Kommissionen havde derfor tilstrækkelige relevante oplysninger til rådighed til at kunne udtage en repræsentativ stikprøve i overensstemmelse med kriterierne i grundforordningens artikel 17, men kunne ikke foretage en resultatorienteret udtagelse af selskaberne. Påstandene blev derfor afvist.
(29)
Endelig hævdedes det, at stikprøven burde have omfattet selskaber, som producerer bioethanol af sukkerroer, idet produktion på grundlag af dette råmateriale kan være langt mere fortjenstgivende end produktion på grundlag af f.eks. hvede. Selv om denne påstand ikke blev underbygget, har foreliggende oplysninger dog vist, at bioethanol produceret af sukkerroer kun tegner sig for en mindre del af den samlede EU-produktion, dvs. ca. 12 % i 2011, og at to af de selskaber, der indgik i stikprøven, delvis anvender sukkerroer som råmateriale ved produktion af bioethanol. Derfor afvises påstanden.
(30)
På grundlag af ovenstående anses den stikprøve, der blev udtaget som forklaret ovenfor med henblik på skadesanalysen, for at være repræsentativ for EU-erhvervsgrenen.
1.2.3. Stikprøveudtagning af ikke forretningsmæssigt forbundne importører
(31)
I betragtning af det potentielt store antal importører i forbindelse med proceduren påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver for importører i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17.
(32)
Kun tre importører indsendte de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. På grund af det begrænsede antal samarbejdsvillige importører blev det konkluderet, at stikprøveudtagning ikke var nødvendig.
1.2.4. Spørgeskemabesvarelser og kontrolbesøg
(33)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle de parter, som den vidste var berørt af sagen. Der blev således sendt spørgeskemaer til de stikprøveudvalgte eksportører/producenter i USA, til EU-producenterne i stikprøven, til de tre samarbejdsvillige, ikke forretningsmæssigt forbundne importører i Unionen og til alle brugere, om hvem det vidste, at de var berørt af undersøgelsen.
(34)
Der blev modtaget svar fra de eksportører/producenter i USA, som indgik i stikprøven, fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven, fra to ikke forretningsmæssigt forbundne importører og fra fire brugere.
(35)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, der blev indsendt af interesserede parter, og som den anså for nødvendige med henblik på en endelig fastsættelse af dumping, deraf følgende skade og Unionens interesser.
(36)
Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
Eksportører/producenter i USA
-
Marquis Energy LLC, Hennepin, Illinois
-
Patriot Renewable Fuels LLC, Annawan, Illinois
-
Platinum Ethanol LLC, Arthur, Iowa
-
Plymouth Energy Company LLC, Merrill, Iowa
-
POET LLC, Wichita, Kansas and Sioux Falls, South Dakota
Ikke forretningsmæssigt forbundne forhandlere i USA
-
Bio Urja Trading LLC, Houston, Texas
Forretningsmæssigt forbundet forhandler i Schweiz
-
Cargill International SA, Genève
EU-producenter
-
Abengoa Energy Netherlands B.V., Rotterdam, Nederlandene
-
BioWanze S.A., Wanze, Belgien
-
Crop Energies Bioethanol GmbH, Mannheim, Tyskland
-
Ensus, Yarm, Det Forenede Kongerige
-
Lantmännen Energi/Agroetanol, Norrköping, Sverige
-
Tereos BENP, Lillebonne, Frankrig
Ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importører
-
Shell Trading Rotterdam B.V., Rotterdam, Nederlandene
-
Greenergy Fuels Limited, London, Det Forenede Kongerige
Brugere i Unionen
-
Shell Nederland Verkoopmaatschappij B.V. Rotterdam, Nederlandene
1.3. Undersøgelsesperioden og den betragtede periode
(37)
Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. oktober 2010 til den 30. september 2011. Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af spørgsmålet om skade omfattede perioden fra januar 2008 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
2.1. Den pågældende vare
(38)
Den pågældende vare er bioethanol, som undertiden kaldes »brændstofethanol«, dvs. ethylalkohol produceret af landbrugsprodukter (opført i bilag I til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde), denatureret eller ikke denatureret, med undtagelse af varer med et vandindhold på over 0,3 % (m/m) målt i henhold til standard EN 15376, men herunder ethylalkohol produceret af landbrugsprodukter (opført i bilag I til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde) i blandinger med benzin med et ethylalkolholindhold på over 10 % (v/v) med oprindelse i USA og i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 og ex 3824 90 97.
(39)
Bioethanol kan fremstilles af forskellige landbrugsvarer, f.eks. sukkerrør, sukkerroer, kartofler, maniok og majs. I USA skelnes der med udgangspunkt i de forskellige råvarer som beskrevet i det følgende mellem:
a)
Det almindelige biobrændstof (primært fremstillet af majs som råvare og oftest betegnet majsethanol), der defineres som et fornyeligt brændstof udvundet af majsstivelse, produceret på anlæg, som blev påbegyndt opført efter indførelsesdatoen for Energy Independence and Security Act i december 2007 (5), og som i fremtiden skal sikre en nedbringelse af drivhusgasemissioner på 20 % i forhold til udgangspunktet for vugge til grav-emissioner af drivhusgasser fra benzin og diesel.
b)
Det avancerede biobrændstof, der defineres som et andet fornyeligt brændstof end ethanol udvundet af majsstivelse, som er udvundet af fornyelig biomasse og har et niveau for vugge til grav-emissioner af drivhusgas som fastlagt af administratoren af Energy Policy Act (»EPA«), som er mindst 50 % lavere end udgangspunktet for vugge til grav-emissioner af drivhusgasser. Denne term dækker »celluloseholdige biobrændstoffer« som f.eks. bioethanol og »biomassebaseret diesel«. Bilaget for avancerede biobrændstoffer omfatter bilaget for celluloseholdige biobrændstoffer, biomassebaseret diesel og udifferentierede avancerede biobrændstoffer.
(40)
Mere specifikt defineres celluloseholdigt biobrændstof (6) som et fornyeligt brændstof udvundet af enhver cellulose, hemicellulose eller lignin, som er udvundet af fornyelig biomasse og har et niveau for vugge til grav-emissioner af drivhusgasser som fastlagt af EPA-administratoren, som er mindst 60 % lavere end udgangspunktet for vugge til grav-emissioner af drivhusgasser. Celluloseholdige biobrændstoffer omfatter celluloseholdig bioethanol. Der findes forsknings- og pilotprojekter, som i vidt omfang får støtte af den amerikanske regering til produktion af avancerede biobrændstoffer og navnlig celluloseholdig bioethanol fremstillet af især affaldsmaterialer fra landbrug og skovbrug. Ifølge de amerikanske embedsmænd og offentligt tilgængelige data (7) vil produktionen af denne type bioethanol nå op på ca. 4 mia. liter i 2014 og over 50 mia. liter inden 2021. Produktionen af celluloseholdig bioethanol var ubetydelig i UP.
(41)
I undersøgelsesperioden og indtil dato har majs været den primære råvare i USA, mens det i EU har været hvede.
(42)
Undersøgelsen viste, at bioethanol generelt sælges i sin rene form til blandingsproducenter/forhandlere, som blander (8) den med benzin, navnlig for at fremstille blandinger med et højt indhold af bioethanol, som eksporteres eller sælges på hjemmemarkedet til yderligere blanding og anvendes til brændstofforbrug. Blanding er ikke en særlig kompliceret operation og kan udføres ved at blande den ønskede andel af bioethanol og benzin i særlige tanke.
(43)
For at identificere forskellige typer bioethanol, bioethanolblandinger og blandinger i brug verden over skal ethanolbrændstofblandinger mærkes med »E«-numre, som angiver ethanolbrændstoffets andel af blandingen. F.eks. betyder E85 et indhold på 85 % vandfri ethanol og 15 % benzin. Blandinger med lavt indhold af ethanol fra E5 til E25 kendes også som gasohol, om end denne term internationalt mest benyttes om blandingen E10. E10-blandinger og derunder har været brugt i over 20 lande i hele verden frem til 2011, anført af USA, hvor næsten al benzin solgt i detailleddet i 2010 var blandet med 10 % bioethanol.
(44)
Undersøgelsen viste, at alle typer bioethanol anses for at være biobrændstoffer i henhold til det nugældende program, National Renewable Fuel Standard program (RFS1), som er oprettet i henhold til Energy Policy Act fra 2005 om ændring af Clean Air Act gennem oprettelse af den første nationale standard for fornyelige brændstoffer. Den amerikanske kongres gav US Environmental Protection Agency (EPA) ansvaret for at koordinere udformningen og gennemførelsen af dette program med US Department of Energy, US Department of Agriculture og interessenter.
(45)
Som følge af den energipolitik, der har været ført, blev USA verdens største producent af bioethanol fra 2005 med 57,5 % af den globale produktion. I 2009 sikrede de krav, som EPA stillede, at der blev produceret mindst 11 mia. gallons fornyelige brændstoffer, navnlig for at nå målene i Energy Independence and Security Act fra 2007. Stordriftsproduktionen gjorde det også muligt for amerikanske producenter at eksportere bioethanol til andre markeder, herunder Unionen.
(46)
På grundlag af officielle oplysninger, markedsoplysninger og offentligt tilgængelige oplysninger (9) betragtes alle typer bioethanol og bioethanol i blandinger, dvs. en blanding af bioethanol og mineralsk benzin, jf. betragtning 43, som produceres i USA og sælges enten i USA eller eksporteres, som bioethanolbrændstoffer og er omfattet af en lovgivningspakke vedrørende energieffektivitet, vedvarende energi og alternative brændstoffer i USA.
(47)
Det er blevet konstateret, at alle typer bioethanol og bioethanol i de blandinger, der er omfattet af denne undersøgelse, på trods af eventuelle forskelle med hensyn til de råmaterialer, som anvendes ved produktionen, eller produktionsprocessen har samme eller meget ensartede fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og anvendes til samme formål. Eventuelle mindre variationer med hensyn til den pågældende vare ændrer ikke dens grundlæggende definition, dens egenskaber eller forskellige parters opfattelse af den.
(48)
Nogle parter hævdede, at definitionen af den pågældende vare ikke var klar, navnlig fordi den ikke tillod en sondring mellem bioethanol til brændstofanvendelse og bioethanol til andre anvendelsesformål. De hævdede således, at undersøgelsen burde dække ethanol til enhver brug og ethanol fra alle kilder, herunder syntetisk ethanol, som konkurrerer med bioethanol til industriel brug.
(49)
En anden part hævdede det modsatte, nemlig at undersøgelsen kun burde omfatte bioethanol til brændstofanvendelse, og at bioethanol til industriel brug således burde udelukkes.
(50)
I denne forbindelse bemærkes det, at den pågældende vare primært bør defineres på baggrund af sine grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber og ikke ud fra brugen eller anvendelsen heraf. En vare, som har forskellige anvendelsesformål, kan nemlig have samme eller ensartede grundlæggende egenskaber uanset den senere brug, og under visse omstændigheder kan det være nødvendigt at uddybe analysen af varedefinitionen og varedækningen i lyset af de særlige træk ved erhvervsgrenen eller markedet.
(51)
I nærværende tilfælde stod det klart, at det i indledningsmeddelelsen ikke var hensigten at dække syntetisk ethanol i varedefinitionen. Syntetisk ethanol har andre egenskaber end bioethanol og opfylder ikke ovenstående kriterier, der er knyttet til definitionen af den pågældende vare. Ingen producenter, som fokuserer på produktion af den vare, deltog i denne undersøgelse. Derfor kan syntetisk ethanol ikke omfattes af definitionen af den pågældende vare og falder således uden for undersøgelsens rammer. I modsætning til det forslag, som visse parter fremsatte, fører denne præcisering hverken til en ændring af undersøgelsens rammer eller af den pågældende vares definition og havde ingen indvirkning på kvaliteten af de anvendte data.
(52)
Bioethanol til brændstofanvendelse og bioethanol beregnet til andre anvendelsesformål kan have ensartede egenskaber. Men i forbindelse med undersøgelsen blev dumping vurderet i forhold til amerikanske erhvervsdrivende, som producerede eller blandede bioethanol til brændstofanvendelse, dvs. bioethanol, som skulle indgå i en brændstofblanding. På samme måde gjaldt undersøgelsen af EU-producenterne bioethanol beregnet til brændstofanvendelse og ikke andre anvendelsesformål. Derfor bør bioethanol beregnet til andre formål end brændstof ikke være omfattet af denne undersøgelse.
(53)
Importører, som ikke vil bruge importeret biethanol fra USA til brændstofanvendelse, har mulighed for at indgive en toldangivelse i overensstemmelse med bestemmelserne om endeligt anvendelsesformål i artikel 291-300 i gennemførelsesbestemmelserne til Unionens toldkodeks (10).
2.2. Samme vare
(54)
Det blev konstateret, at bioethanol, der fremstilles af EU-erhvervsgrenen og sælges på EU-markedet, har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber som bioethanol, der eksporteres til Unionen fra USA.
(55)
Som beskrevet ovenfor i betragtning 39 kan bioethanol fremstilles af forskellige råmaterialer. Undersøgelsen viste imidlertid ikke, at det anvendte råmateriale ville medføre forskelle i slutvarens egenskaber. Det blev konstateret, at den pågældende vare fremstillet i USA, navnlig af majs, og eksporteret til Unionen er ombyttelig med den vare, der er fremstillet, navnlig af hvede, og solgt i Unionen af EU-producenter. Desuden er der ingen betydelige forskelle, hvis nogen overhovedet, med hensyn til anvendelsesformålene og opfattelsen af varen blandt de erhvervsdrivende og brugerne på markedet for bioethanol.
(56)
Det bekræftes derfor, at bioethanol fremstillet og solgt i Unionen og den pågældende vare eksporteret fra USA bør anses for at være identiske i henhold til grundforordningens artikel 1, stk. 4.
(57)
Nogle af de stikprøveudvalgte US-producenter hævdede, at bioethanol fremstillet og solgt på det amerikanske marked ikke er samme vare som den pågældende vare, fordi det ikke svarer nøjagtigt til produktbeskrivelsen i indledningsmeddelelsen. De typer bioethanol, der sælges på de amerikanske marked, har faktisk et vandindhold, som ligger over tærskelværdien på 0,3 %, og de svarer snarere til den amerikanske standard (ASTM) end til EN 15376.
(58)
Men undersøgelsen viste, at bioethanol fremstillet til salg på det amerikanske marked stort set har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber som den pågældende vare. Ifølge grundforordningens artikel 1, stk. 4, skal samme vare ikke nødvendigvis i enhver henseende være mage til den pågældende vare; den kan være en vare, der - om end den ikke i enhver henseende er mage til - har egenskaber, som ligger tæt op ad den pågældende vares egenskaber. Det er tilfældet for bioethanol solgt på det amerikanske marked og bioethanol eksporteret til Unionen. Der er tidligere eksempler på varer, som blev anset for at være samme vare som den pågældende vare til trods for visse forskelle (11).
(59)
Det blev derfor besluttet at ændre den foreløbige konklusion og at anse ASTM bioethanol solgt på det amerikanske marked for at være samme vare som den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
3. DUMPING
3.1. Indledning
(60)
Som forklaret i betragtning 6-16 ovenfor omfattede undersøgelsen, som havde til formål at konstatere eventuel dumping, dels bioethanolproducenter, dels forhandlere/blandingsproducenter, som eksporterede den pågældende vare til EU-markedet.
(61)
I grundforordningens artikel 9, stk. 5, hedder det, at i forordningen om indførelse af tolden anføres tolden for hver enkelt leverandør, eller, hvis dette ikke er praktisk muligt tolden for det pågældende leverandørland.
(62)
Visse producenter hævdede, at det var muligt at identificere og spore deres varer, når de blev solgt til amerikanske erhvervsdrivende med henblik på eksport, navnlig til Unionen. De henviste til certificeringsproceduren i direktivet om vedvarende energi, men de kunne navnlig ikke skabe en forbindelse mellem deres salg på det amerikanske marked og andre erhvervsdrivendes eksport til Unionen. Som omtalt i betragtning 12 og 63 havde disse producenter heller ikke kendskab til det niveau, som eksportpriserne til Unionen befandt sig på.
(63)
I dette tilfælde kunne det konstateres, at det på grund af bioethanolindustriens struktur og den måde, hvorpå den pågældende vare blev fremstillet og solgt på det amerikanske marked og eksporteret til Unionen, ikke var praktisk muligt at indføre individuelle dumpingmargener for amerikanske producenter. Det forholdt sig nærmere betegnet således, at producenterne i US-stikprøven ikke eksporterede den pågældende vare til Unionen, og de undersøgte forhandlere/blandingsproducenter tilvejebragte bioethanol fra forskellige producenter, blandede det og solgte det, navnlig til eksport til Unionen, og derfor var det i modsætning til ovennævnte parters påstande ikke muligt at spore alle indkøb individuelt og sammenligne de normale værdier med de relevante eksportpriser, og det er ikke muligt at identificere producenten på det tidspunkt, der eksporteres til Unionen. Alle forsendelser til Unionen indeholder med andre ord bioethanol produceret af forskellige amerikanske producenter i USA og ikke blot af producenterne i US-stikprøven. Endvidere viste undersøgelsen også, at de priser, som producenterne i US-stikprøven anvendte ved salg til deres amerikanske kunder i USA, ikke var på linje med den pris, der faktisk blev betalt eller skulle betales for den pågældende vare ved eksport til Unionen.
(64)
Derfor bør der indføres en landsdækkende dumpingmargen.
3.2. Normal værdi
(65)
For så vidt angår fastsættelse af normal værdi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 2, fastslog Kommissionen først, om de to samarbejdsvillige forhandleres/blandingsproducenters hjemmemarkedssalg af den pågældende vare til uafhængige kunder var repræsentativt, dvs. om den samlede mængde af dette salg udgjorde mindst 5 % af det samlede eksportsalg til Unionen i UP.
(66)
Da salgsmængden af samme vare på hjemmemarkedet var tilstrækkelig, blev den normale værdi fastsat på grundlag af den pris, som uafhængige kunder i USA betalte eller skulle betale til de to omtalte forhandlere/blandingsproducenter.
3.3. Eksportpris
(67)
De samarbejdsvillige forhandlere/blandingsproducenter indsendte data, som gjorde det muligt at fastsætte en eksportpris på grundlag af de priser, der faktisk er betalt eller skal betales, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8. For de transaktioner, hvor importen til Unionen skete gennem en forretningsmæssigt forbunden forhandler, blev eksportprisen fastsat på grundlag af prisen for denne forretningsmæssigt forbundne forhandlers første videresalg til uafhængige kunder i Unionen, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 9.
(68)
For så vidt angår salget gennem den forretningsmæssigt forbundne forhandler i Schweiz blev salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (SA&G) samt fortjeneste ikke trukket fra eksportprisen, idet disse poster ikke blev betragtet som omkostninger mellem import og videresalg i Unionen. Undersøgelsen viste, at den forretningsmæssigt forbundne forhandlers hovedaktivitet bestod af likviditetsstyring for »sukkerenheden«, som biobrændstoffer hører ind under, og hedging mod de risici, der udgør en naturlig del af forretninger i landbrugssektoren, ved at indgå derivataftaler både OTC og på organiserede finansielle markeder.
(69)
Visse amerikanske producenter hævdede, at institutionerne i praksis normalt anvender ekportørens salgspris til den første uafhængige kunde som den eksportpris, der anvendes til dumpingberegninger. I dette tilfælde ville denne pris være de amerikanske producenters salgspris til amerikanske ikke forretningsmæssigt forbundne forhandlere/blandingsproducenter. Men som nævnt i betragtning 62 og 63 eksporterede ingen af de amerikanske bioethanolproducenter den pågældende vare til Unionen, og de havde ikke kendskab til det niveau, som eksportpriserne til Unionen befandt sig på. Derfor kan deres hjemmemarkedspris ikke anvendes, for det er ikke en eksportpris, som betales eller skal betales for den pågældende vare i Unionen. Deres påstand kan derfor ikke godtages.
3.4. Sammenligning
(70)
Sammenligningen mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi og den vejede gennemsnitlige eksportpris pr. produkttype fastsat for de samarbejdsvillige forhandlere/blandingsproducenter blev foretaget ab fabrik under hensyn til forskelle i faktorer, der påvistes at påvirke priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. En forhandler/blandingsproducent hævdede, at oplysningerne om hjemmemarkedssalg ikke var repræsentative. Da forhandlerne/blandingsproducenterne ikke indgav oplysninger om hele hjemmemarkedssalget, er beregningen baseret på oplysningerne i spørgeskemaet og fra kontrolbesøget.
(71)
En forhandler/blandingsproducent hævdede, at beregningen af salgsprisen på hjemmemarkedet bør baseres på oplysninger om spotmarkedet fra NYMEX. Kommissionen er af den opfattelse, at kontrollerede data fra de to forhandlere/blandingsproducenter er mere troværdige.
(72)
Derfor blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle i forbindelse med transport-, forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger samt dermed forbundne omkostninger i det omfang, det var muligt og berettiget.
(73)
Den pågældende vare og samme vare har det særlige kendetegn, at forhandlerne/blandingsproducenterne modtog støtte, hovedsagelig i form af punktafgiftsfritagelser i UP i forbindelse med salg af bioethanolblandinger. Den metode, som anvendes til at fastsætte den normale værdi og eksportprisen, tager i fuldt omfang højde for nævnte forhandleres/blandingsproducenters faktiske salgspriser på hjemmemarkedet og ved eksport. Ved en sammenligning af forhandlernes/blandingsproducenternes salg på det amerikanske marked og forhandlernes/blandingsproducenternes eksportpriser til Unionen med det formål at beregne dumpingniveauet for den pågældende vare fjernes derfor den eventuelle indvirkning, som støtten kan have haft på priserne, for støtten påvirkede i samme grad både salget på hjemmemarkedet og eksportsalget i UP. En forhandler/blandingsproducent hævdede, at virksomheden ikke havde modtaget støtte ved salg på hjemmemarkedet. Virksomheden har dog ikke fremlagt dokumentation for denne påstand; det er endvidere vanskeligt at forene denne påstand med oplysninger fra de amerikanske myndigheder om brugen af denne støtte.
3.5. Dumping
(74)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11, sammenlignedes den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver varetype med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type af den pågældende vare. På grundlag af denne sammenligning kunne det konstateres, at de samarbejdsvillige, ikke forretningsmæssigt forbundne forhandlere/blandingsproducenter har været involveret i dumping.
(75)
Den vejede gennemsnitlige dumpingmargen på 9,5 % blev beregnet på grundlag af de samarbejdsvillige forhandleres/blandingsproducenters samlede data og svarer til den landsdækkende dumpingmargen for USA.
(76)
Visse af de stikprøveudvalgte amerikanske producenter hævdede, at de forventede at opnå en individuel toldmargen i tilfælde af endelige antidumpingforanstaltninger. I lyset af indholdet i betragtning 6-16 og begrundelserne i betragtning 60-64 kan dette krav ikke accepteres, da undersøgelsen bekræftede, at det for så vidt angår disse erhvervsdrivende, navnlig fordi de ikke eksporterede til Unionen i UP, ikke var muligt at spore deres varer ved eksport til Unionen, og at de normalt hverken havde kendskab til eksporttidspunktet eller til den pris, som EU-importørerne betalte eller skulle betale, og derfor var det ikke muligt at beregne en troværdig eksportpris og dumpingmargen for disse producenter.
(77)
Visse producenter anmodede om yderligere oplysninger om dumpingberegningerne for de to samarbejdsvillige forhandlere/blandingsproducenter. Men det bør for det første tages i betragtning, at de ønskede oplysninger indeholder forretningshemmeligheder og derfor ikke kan videregives til andre end den berørte part. For det andet er det almindelig praksis i institutionerne at oplyse om den generelle metode, som anvendes til at fastlægge dumping for alle parter, hvor individuelle oplysninger ikke indgår i beregningerne. Denne metode er beskrevet i det dokument med generelle oplysninger, som er sendt til alle parter.
4. SKADE
4.1. EU-produktion og EU-erhvervsgren
(78)
EU-produktionen blev fastlagt på grundlag af en markedsrapport, som klageren indgav i forbindelse med undersøgelsen. Den samlede EU-produktion af samme vare i henhold til denne rapport blev sammenlignet med oplysningerne fra de 17 samarbejdsvillige EU-producenter. Der kunne konstateres en beskeden forskel på ca. 5 % mellem de to sæt data. Det skyldes, at nogle relativt små, ikke samarbejdsvillige EU-producenter ikke indgav oplysninger om deres produktion. På dette grundlag blev den samlede EU-produktion anslået til 3,42 millioner ton i UP. De EU-producenter, der tegnede sig for den samlede EU-produktion, udgør EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, og betegnes derfor som »EU-erhvervsgrenen«.
4.2. EU-forbruget
(79)
EU-forbruget blev beregnet på grundlag af EU-erhvervsgrenens samlede EU-produktion plus importmængden fra tredjelande, fastsat på grundlag af de bedste tilgængelige statistikker, mens EU-erhvervsgrenens lagerændringer og eksport, som indberettet af EU-erhvervsgrenen, blev trukket fra. Visse parter hævdede, at de statistikker, der blev anvendt til at beregne forbruget, ikke var fuldstændige, fordi der ikke blev taget højde for en væsentlig import af bioethanal fra andre tredjelande, navnlig i UP. De mente også, at Kommissionen havde overvurderet importmængden fra USA, og at tallene for forbrug og markedsandel derfor ikke var pålidelige.
(80)
Disse påstande blev analyseret og krydstjekket med de forhåndenværende oplysninger. Med hensyn til importen fra andre lande fremlagde parterne ingen form for dokumentation for importmængderne af den pågældende vare. Importen fra andre lande blev dog taget i betragtning i forbindelse med skønnet over importen. For så vidt angår importmængden fra USA blev der fundet en skrivefejl i skønnet over importen fra USA i UP. Derfor er importmængden vurderet på ny og tilpasset i nødvendigt omfang. Det har dog ingen indvirkning på konklusionerne i forbindelse med vurderingerne af skade og årsagssammenhæng.
(81)
For så vidt angår importen af den pågældende vare bør det understreges, at der ikke findes specifikke toldkoder i den kombinerede nomenklatur for den pågældende vare. Endvidere omfatter de koder i den kombinerede nomenklatur, hvorunder den pågældende vare kan angives til toldmyndighederne, andre varer ud over den pågældende vare.
(82)
For så vidt angår importen af bioethanolblandinger har de kontrollerede spørgeskemabesvarelser fra de ikke forretningsmæssigt forbundne importører vist, at hovedparten af importen blev angivet til toldmyndighederne under Taric-kode 3824909799. Oplysninger om importmængden kan dog ikke indhentes direkte fra Eurostat, fordi denne Taric-kode omfatter forskellige kemiske varer ud over den pågældende vare.
(83)
Med hensyn til den import, som blev angivet under kode 2207 10 00 og 2207 20 00 i den kombinerede nomenklatur, var det ikke muligt at skelne mellem den pågældende vare og andre varer, som ikke var omfattet af undersøgelsen, på grund af manglende oplysninger om den importerede vare.
(84)
Da det ikke var muligt at indhente fuldstændige oplysninger om importen fra Eurostat, blev det derfor besluttet også at anvende andre oplysningskilder til at fastlægge importen af den pågældende vare til EU-markedet.
(85)
For at opnå det bedste skøn over importen af den pågældende vare med oprindelse i USA blev det besluttet, at statistikkerne fra US International Trade Commission (ITC) ville tilvejebringe det mest troværdige grundlag. De indberettede eksportmængder svarer til US-toldkode 2207 10 60 og 2207 20 00.
(86)
Der blev for at fastlægge den amerikanske import til EU-markedet anlagt en rimelig tilgang til vurdering af denne import, og der blev taget højde for alle de mængder, som US International Trade Commission havde indberettet.
(87)
Skønnet over importen til Unionen med oprindelse i Brasilien blev baseret på følgende informationskilder: rapporter fra Renewable Fuels Agency i Det Forenede Kongerige vedrørende importen til Det Forenede Kongerige; uddrag af toldmyndighedernes detaljerede importdatabaser fra Nederlandene, Sverige og Finland og fra Eurostat. For så vidt angår Nederlandene, Sverige og Finland blev importmængden anslået på grundlag af importør- og eksportørnavne og produktbeskrivelsen, hvis den forelå. Der blev anlagt en forsigtig tilgang til vurdering af denne import. Alle de indberettede mængder blev taget i betragtning i forbindelse med beregningen af importen.
(88)
Endelig blev Eurostat også anvendt til at anslå restimporten til Unionen for andre medlemsstater end dem, der er nævnt i betragtning 87. Importmængderne blev justeret på grundlag af procentsatsen for den mængde bioethanol, der anvendes som brændstof i Unionen. Kilden til denne justering findes i klagen. Procentsatsen stammer fra den årlige opgørelse over ethanol, som Europa-Kommissionen offentliggør (12). Den mængde bioethanol, der anvendes som brændstof i Unionen, udgjorde 54 % i 2008, 66 % i 2009 og 68 % i 2010. For så vidt angår UP blev procentsatsen for 2010 anvendt til at anslå den relevante import i UP.
(89)
Eurostat og uddragene af toldmyndighedernes detaljerede importdatabaser fra Nederlandene, Sverige og Finland blev anvendt som informationskilder til at anslå import med anden oprindelse. Den samme metodologi blev anvendt til at beregne importen fra Brasilien.
(90)
Uddraget af toldmyndighedernes detaljerede importdatabaser fra Nederlandene, Sverige og Finland blev anvendt som informationskilde til at beregne den gennemsnitlige cif-enhedspris ved import fra USA og Brasilien. Og for så vidt angår USA blev der også anvendt data fra det kontrollerede spørgeskema til ikke forretningsmæssigt forbundne importører. For så vidt angår USA blev de gennemsnitlige cif-priser for 2008 og 2009 anslået på grundlag af den gennemsnitlige pris, som ITC i USA havde indberettet for disse år, udtrykt i forhold til den gennemsnitlige cif-enhedspris opnået i 2010.
(91)
Lagerændringerne blev beregnet på grundlag af de oplysninger fra EU-erhvervsgrenen, som klageren havde indgivet.
(92)
På dette grundlag udviklede EU-forbruget sig således:
2008
2009
2010
UP
Samlet EU-produktion (i ton) (A)
2 153 118
2 797 948
3 274 665
3 389 503
Samlet import fra tredjelande, herunder det pågældende land (i ton) (B)
1 252 705
1 130 703
859 605
1 031 226
EU-erhvervsgrenens samlede eksport til ikke-EU-lande (i ton) (C)
26 263
41 023
53 085
59 633
Lagerændringer (13) (i ton) (C)
0
4 730
-8 415
-5 458
EU-forbrug (i ton)
3 379 559
3 882 897
4 089 600
4 366 554
Indeks: 2008 = 100
100
115
121
129
Kilde:
(A) markedsrapport, (B) Eurostat, US International Trade Commission, Renewable Fuels Agency i Det Forenede Kongerige og uddrag af toldmyndighedernes importdatabase fra Nederlandene, Sverige og Finland; (C) klage, spørgeskemabesvarelser fra de stikprøveudvalgte EU-producenter, oplysninger om EU-erhvervsgrenen indgivet i klagen.
(93)
EU-forbruget steg betydeligt i den betragtede periode, dvs. med 29 %. Stigningen skyldes til dels, at direktivet om vedvarende energi, som opstiller mål for væksten i forbruget af vedvarende energi, blev gennemført i medlemsstaterne.
4.3. Importen til Unionen fra det pågældende land
4.3.1. Importmængde, markedsandel og pris for importen fra det pågældende land
(94)
Med hensyn til mængde, markedsandel og pris udviklede importen til Unionen fra USA sig i den betragtede periode som følger:
2008
2009
2010
UP
Importmængde fra USA (i ton) (A)
63 406
53 332
348 868
686 185
Indeks: 2008 = 100
100
84
550
1 082
Markedsandel (%)
1,9
1,4
8,5
15,7
Indeks: 2008 = 100
100
73
454
837
Gennemsnitlig pris (EUR/ton) (B)
590,6
552,5
542,5
626,7
Indeks: 2008 = 100
100
94
92
106
Kilde:
(A) eksportmængde angivet af US International Trade Commission, (B) uddrag af toldmyndighedernes importdatabase fra Nederlandene, Sverige og Finland og en kontrolleret spørgeskemabesvarelse fra ikke forretningsmæssigt forbundne importører.
(95)
Mængdemæssigt steg importen fra USA betydeligt fra 63 406 ton til 686 185 ton i den betragtede periode. US-eksportørernes markedsandel i Unionen steg også betydeligt fra 1,9 % til 15,7 % i denne periode.
(96)
Selv om de amerikanske importpriser steg med 6 % i gennemsnit i den betragtede periode, lå de amerikanske eksportørers priser konsekvent lavere end EU-producenternes gennemsnitspriser, jf. betragtning 117. De amerikanske eksportørers systematiske prisunderbud er forklaringen på den betydelige stigning i markedsandelen, som de opnåede i den betragtede periode.
4.3.2. Prisunderbud forårsaget af import fra det pågældende land
(97)
For at kunne vurdere et eventuelt prisunderbud i UP blev de vejede gennemsnitlige priser for hver varetype, som EU-producenterne i stikprøven solgte til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik-niveau, sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser for hver varetype ved de amerikanske eksportørers salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet, fastsat på cif-basis. For at muliggøre en fair prissammenligning blev US-prisen justeret i passende omfang for gældende told og omkostninger efter import.
(98)
Sammenligningen fremviste et konsekvent prisunderbud, udtrykt i procent af de stikprøveudvalgte EU-producenters salgspriser i undersøgelsesperioden, på i gennemsnit 5,6 %. Prisunderbuddet er udtryk for det pristryk, som importen fra det pågældende land udøvede på EU-markedet, navnlig i UP.
4.4. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
4.4.1. Indledende bemærkninger
(99)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af dumpingimportens virkninger for EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle økonomiske indikatorer, der kunne have indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.
(100)
Skadesanalysen er for så vidt angår makroøkonomiske data, f.eks. produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, lagerbeholdninger, beskæftigelse, produktivitet og dumpingmargenens størrelse, baseret på oplysningerne fra ePURE om EU-erhvervsgrenen som helhed.
(101)
Skadesanalysen er for så vidt angår mikroøkonomiske data, f.eks. priser, rentabilitet, likviditet, investering, investeringsafkast, evne til at tilvejebringe kapital, lønninger og lagerbeholdninger, udarbejdet på grundlag af de oplysninger, som de stikprøveudvalgte EU-producenter har indgivet gennem de kontrollerede spørgeskemabesvarelser.
(102)
I Unionen befinder bioethanolindustrien sig stadig i opstartsfasen. Nogle virksomheder har for nylig investeret i nye produktionsfaciliteter eller har udvidet eksisterende kapaciteter for at dække den stigende efterspørgsel i Unionen. Det forhold, at nye producenter påbegyndte produktion i den betragtede periode, førte til en positiv udvikling af indikatorer som f.eks. produktion, produktionskapacitet, salgsmængde og beskæftigelse.
(103)
Undersøgelsen viste også, at denne type industrier har brug for en vis tid, mellem to og tre år fra opstartstidspunktet, til at nå op på et normalt produktionsniveau.
4.4.2. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
2008
2009
2010
UP
Produktionsmængde (i ton)
2 153 118
2 797 948
3 274 665
3 389 503
Indeks: 2008 = 100
100
130
152
157
Produktionskapacitet (i ton)
3 443 766
3 992 640
4 670 076
4 734 915
Indeks: 2008 = 100
100
116
136
137
Kapacitets-udnyttelse (%)
63
70
70
72
Indeks: 2008 = 100
100
112
112
114
Kilde:
baseret på data fra EU-erhvervsgrenen indgivet af klageren
(104)
Som følge af direktivet om vedvarende energi steg EU-produktionen betydeligt i den betragtede periode, dvs. med ca. 57 %. Fra 2008 til 2010 steg EU-produktionen med 36 %, men derefter aftog væksten betydeligt og lå kun på 3,5 % i UP sammenlignet med 2010.
(105)
Produktionskapaciteten steg med 37 % i den betragtede periode og fulgte nogenlunde det samme mønster som produktionen.
(106)
Kapacitetsudnyttelsen steg med 14 % i den betragtede periode, og stigningen fandt sted i begyndelsen af den betragtede periode. Visse EU-producenter befandt sig i opstartsfasen i 2009, og derfor forventedes det, at kapacitetsudnyttelsen ville være steget yderligere, idet producenter normalt har behov for to til tre år fra opstarten til at nå op på et normalt produktionsniveau, jf. betragtning 103. Det har dog ikke været tilfældet.
(107)
Undersøgelsen bekræftede således, at flere virksomheder i Unionen begyndte at producere i begyndelsen eller i løbet af den betragtede periode i forventning om offentliggørelse af direktivet om vedvarende energi. Det medførte en positiv udvikling, navnlig for så vidt angår skadesfaktorerne, især i perioden indtil 2010. Men situationen på EU-markedet ændrede sig i takt med den kraftige stigning i dumpingimporten fra USA i 2010, og den forventede vækst i aktiviteten i UP fandt ikke sted.
4.4.3. Salgsmængde og markedsandel
2008
2009
2010
UP
Salgsmængde (i ton)
2 035 367
2 650 526
3 117 410
3 229 326
Indeks: 2008 = 100
100
130
152
159
Markedsandel (%)
60,2
68,3
76,2
74,0
Indeks: 2008 = 100
100
113
126
122
Kilde:
baseret på data fra EU-erhvervsgrenen indgivet af klageren
(108)
EU-erhvervsgrenens salgsmængde steg med 59 % og markedsandelen med 13,8 procentpoint i den betragtede periode. Salgsmængden steg jævnt mellem 2008 og 2010, men mellem 2010 og UP steg salgsmængden mindre end forbruget, som øgedes med 6,8 % i den periode.
(109)
På samme måde steg EU-erhvervsgrenens markedsandel indtil 2010 og faldt derefter i UP. I perioden mellem 2010 og UP faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel med 2,2 procentpoint, mens importen fra USA næsten fordoblede sin markedsandel med en forøgelse på 7,2 procentpoint.
4.4.4. Vækst
(110)
EU-forbruget steg betydeligt i den betragtede periode, dvs. med 29,2 %. Selv om salgsmængden og markedsandelen også steg i denne periode, drog EU-erhvervsgrenen ikke i fuldt omfang fordel af denne stigning i forbruget, navnlig fra 2010. Fra 2010 og indtil UP aftog stigningen i EU-erhvervsgrenens salgsmængde, og markedsandelen faldt i forhold til de forudgående år.
(111)
Nogle parter hævdede, at vækstmønstret i visse indikatorer i den betragtede periode, ikke afspejler situationen i en skadet erhvervsgren. Men som nævnt viste undersøgelsen, at nedgangen i EU-erhvervsgrenens vækst i 2010 og i UP faldt sammen med en kraftig stigning i lavprisdumpingimporten fra USA.
4.4.5. Beskæftigelse og produktivitet
2008
2009
2010
IP
Antal ansatte
2 331
2 419
2 523
2 552
Indeks: 2008 = 100
100
104
108
109
Produktivitet
(enhed/ansat)
924
1 157
1 298
1 328
Indeks: 2008 = 100
100
125
141
144
Kilde:
baseret på data fra EU-erhvervsgrenen indgivet af klageren.
(112)
Beskæftigelsen steg med 9 % i den betragtede periode. Den steg, nærmere betegnet, med 8 % fra 2008 til 2010, men steg kun marginalt med 1 % i UP. Denne udvikling afspejler tendensen for så vidt angår kapacitet og produktion i Unionen.
(113)
EU-erhvervsgrenens produktivitet blev målt som den årlige produktion pr. ansat. Den steg betydeligt i den betragtede periode, dvs. med 44 %, og afspejler læringseffekten og effektivitetsstigningen i og efter opstartsfasen.
4.4.6. Den faktiske dumpingmargens størrelse
(114)
I betragtning af mængden af, markedsandelen for og priserne på det pågældende lands dumpingimport kan virkningen på EU-erhvervsgrenen af de dumpingmargener, der blev konstateret i UP, ikke anses for ubetydelig.
4.4.7. Genrejsning efter virkningerne af tidligere dumping
(115)
Dette spørgsmål er ikke relevant i denne forbindelse, da der ikke findes virkninger af tidligere dumping.
4.4.8. EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedssalgspriser
2008
2009
2010
UP
Enhedspris (EUR)
702,59
634,88
657,41
768,59
Indeks: 2008 = 100
100
90
94
109
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser fra stikprøveudvalgte EU-producenter.
(116)
EU-erhvervsgrenens priser steg samlet set med 9 % i løbet af den betragtede periode. De faldt i 2009 sammenlignet med 2008, men steg derefter jævnt indtil udgangen af UP. Men undersøgelsen viste, at prisstigningerne ikke var tilstrækkelige til at dække EU-erhvervsgrenens omkostninger. Forskellen mellem salgspriserne og omkostningerne øgedes yderligere, navnlig i UP. Det skete samtidig med den øgede tilstedeværelse af lavprisdumpingimport fra USA på EU-markedet.
(117)
Undersøgelsen viste, at EU-erhvervsgrenens priser forblev højere (indtil 23 %) end priserne på dumpingimporten fra USA i den betragtede periode.
4.4.9. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evnen til at tilvejebringe kapital
2008
2009
2010
UP
Nettofortjeneste før skat (i EUR)
-33 305 225
1 343 823
-33 932 738
-82 070 168
Indeks: 2008= - 100
- 100
4
- 102
- 246
Rentabilitet ved EU-salget (% af nettosalget)
-11,65
0,33
-5,72
-9,74
Indeks: 2008= - 100
- 100
3
-49
-84
Likviditet (i EUR)
-2 528 061
34 783 260
48 733 697
36 832 646
Indeks: 2008= - 100
- 100
1 376
1 928
1 457
Likviditet i % af EU-salget til ikke forretningsmæssigt forbundne parter
-0,9
8,7
8,2
4,4
Indeks: 2008= - 100
- 100
980
930
494
Investeringer (i EUR)
330 441 830
86 279 988
38 710 739
23 018 175
Indeks: 2008 = 100
100
26
12
7
Investeringsafkast (%)
-10
2
-88
- 357
Indeks: 2008 = 100
- 100
15
- 870
-3 538
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser fra stikprøveudvalgte EU-producenter.
(118)
EU-erhvervsgrenens rentabilitet blev beregnet både i absolutte beløb (nettofortjenesten før skat) og udtrykt som nettofortjenesten eller -tabet før skat i procent af omsætningen ved salg af samme vare. EU-erhvervsgrenens rentabilitet var negativ i den betragtede periode, dog ikke i 2009, da det lykkedes for de stikprøveudvalgte virksomheder at opnå balance.
(119)
Investeringsafkastet fulgte et lignende mønster, men lå langt under det afkast, som var nødvendigt, for at EU-erhvervsgrenen kunne overleve.
(120)
Likviditeten var negativ i 2008, men forbedredes i 2009 og 2010. I UP begyndte likviditeten dog at falde igen og afspejlede dermed en forringelse af EU-erhvervsgrenens evne til selv at finansiere sine aktiviteter.
(121)
Udviklingen i rentabiliteten, likviditeten og investeringsafkastet i den betragtede periode begrænsede EU-erhvervsgrenens evne til at investere i sine aktiviteter og underminerede dens udvikling, hvilket tydeligt fremgår af en nedgang på 93 % i investeringerne i denne periode.
4.4.10. Lønninger
2008
2009
2010
UP
Lønninger (i EUR)
45 066 253
57 253 228
68 711 959
76 030 008
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat (EUR)
75 691
81 233
88 638
99 646
Indeks: 2008 = 100
100
107
117
132
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser fra stikprøveudvalgte EU-producenter.
(122)
Lønningerne steg med 32 % i den betragtede periode og afspejler produktivitetsgevinster blandt de ansatte.
4.4.11. Lagerbeholdninger
2008
2009
2010
UP
Slutlagre (i ton)
34 585
24 022
38 649
31 408
Indeks: 2008 = 100
100
69
112
91
Lagre i forhold til produktion (%)
8,3
3,5
3,8
2,5
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser fra EU-producenter i stikprøven.
(123)
Lagerbeholdningerne faldt en anelse i den betragtede periode.
4.5. Konklusion om skade
(124)
Undersøgelsen har vist, at den kraftige stigning i lavprisdumpingimporten på EU-markedet fandt sted i 2010, navnlig i UP. I den periode udviste visse skadesindikatorer vedrørende EU-erhvervsgrenens økonomiske situation en forbedring, men væksten lå ikke på linje med stigningen i forbruget i den betragtede periode, og forbedringerne var derfor ikke tilstrækkelige til at give EU-erhvervsgrenen mulighed for at udvikle sine aktiviteter.
(125)
Som det er normalt i forbindelse med nye aktiviteter i vækst, udviste visse indikatorer, f.eks. salgsmængde, produktion og udnyttelseskapacitet, en positiv tendens i den betragtede periode. Forklaringen er den, at nye EU-producenter kom ind på markedet i den pågældende periode. Men undersøgelsen viste, at situationen på EU-markedet fra 2010, da den kraftige stigning i lavprisimporten fandt sted, ikke gav EU-producenterne mulighed for at nå op på et aktivitets- og prisniveau, der var tilstrækkeligt til at udvide og opretholde de betydelige investeringer, der blev gjort i den betragtede periode.
(126)
Det kunne konstateres, at lavprisimporten konstant underbød EU-erhvervsgrenens priser. På grund af prisniveauet kunne erhvervsgrenen ikke dække sine omkostninger og tilvejebringe den likviditet og den fortjeneste, der skulle til for at udvikle aktiviteterne.
(127)
Skadesindikatorerne vedrørende EU-erhvervsgrenens finansielle resultater, f.eks. rentabilitet, likviditet og investeringsafkast, forringedes eller forblev langt under det normale niveau. Det påvirkede i alvorlig grad EU-erhvervsgrenens evne til at rejse kapital og foretage yderligere investeringer i sine aktiviteter.
(128)
I lyset af ovenstående blev det konkluderet, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade i UP, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
5. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
5.1. Indledning
(129)
I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 5 og 6, blev det undersøgt, om dumpingimporten af den pågældende vare med oprindelse i det pågældende land havde forvoldt EU-erhvervsgrenen skade; andre kendte faktorer end dumpingimporten, som samtidig kunne forvolde EU-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at eventuel skade, der kan tilskrives disse faktorer, ikke blev tillagt dumpingimporten.
5.2. Dumpingimportens virkninger
(130)
Som omhandlet ovenfor voksede EU-forbruget væsentligt med 29,2 % i den betragtede periode. Dumpingimporten fra det pågældende land steg imidlertid betydeligt i mængde, dvs. fra en andel på 1,9 % af EU-markedet ved begyndelsen af den betragtede periode til 15,7 % i UP. Det medførte klart et pres på EU-erhvervsgrenen især fra 2010 til slutningen af UP, da denne import mere end fordobledes. Fra 2010 og især i UP befandt der sig store mængder lavprisimport fra USA på EU-markedet, som underbød EU-erhvervsgrenens priser. Denne situation forhindrede erhvervsgrenen i at udvikle sig i UP som forventet.
(131)
Nogle parter har indvendt, at EU-erhvervsgrenens situation forbedredes netop fra 2010 til UP, og at den var sammenfaldende med fordoblingen af importen fra USA. Som anført i betragtning 102 og 107 førte det forhold, at mange EU-producenter begyndte at komme ind på markedet i den betragtede periode, til positive tendenser inden for visse skadesfaktorer, f.eks. produktion og salgsmængde. EU-erhvervsgrenen mistede imidlertid markedsandel i UP sammenlignet med 2010, mens EU-markedet samtidig oplevede den største stigning i dumpingimporten fra USA. Eksistensen af prisunderbud og pristryk førte til forværringen af EU-erhvervsgrenens overordnede finansielle situation, især med hensyn til rentabiliteten.
(132)
Lavprisimporten har således spillet en betydelig rolle i forbindelse med den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt i UP.
5.3. Andre faktorers indvirkning
(133)
Andre kendte faktorer end dumpingimporten, som kan have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, blev undersøgt for at sikre, at eventuel skade, der kan tilskrives disse faktorer, ikke blev tillagt dumpingimporten: importen fra andre lande, EU-erhvervsgrenens eksportresultater, virkningen af den økonomiske krise og andre faktorer, som f.eks. udsving i råmaterialepriserne, efterspørgslens udvikling og de påståede interne problemer hos virksomhederne i EU-erhvervsgrenen.
5.3.1. Import fra andre lande (Brasilien)
(134)
Ifølge tilgængelige oplysninger var der bortset fra Brasilien ikke andre lande, der eksporterede den pågældende vare til Unionen i betydelige mængder i den betragtede periode. Med hensyn til priser er de brasilianske importpriser forblevet et godt stykke under EU-producenternes priser. Dog har importen fra Brasilien klart vist en faldende tendens i mængde (-81 %) og markedsandel (-25,8 %) i den betragtede periode. Da importmængden blev reduceret til et så lavt niveau i UP, kan den følgelig ikke anses for at have brudt årsagssammenhængen mellem lavprisimport fra USA og skaden for EU-erhvervsgrenen i UP.
2008
2009
2010
UP
Importmængden fra Brasilien (i ton)
1 022 980
884 020
396 249
195 342
Indeks: 2008 = 100
100
86
39
19
Markedsandel for importen fra Brasilien (%)
30,3
22,8
9,7
4,5
Den gennemsnitlige
(Cif-enhedspris (EUR/pr. importeret ton)
560,8
496,2
580,8
622,4
Indeks: 2008 = 100
100
88
104
111
Kilde:
Eurostat, the UK Renewable Fuels Agency, toldmyndighedernes importdatabase fra Nederlandene, Sverige, Finland og klageren.
(135)
En række parter hævdede, at importen fra Brasilien lå over bagatelgrænsen i hele den betragtede periode, og at den fandt sted til dumpingpriser på EU-markedet. De fremførte desuden, at importen fra USA kun erstattede den markedsandel, som var til overs efter den brasilianske import. Importen fra USA kan derfor ikke påstås at være årsagen til EU-erhvervsgrenens væsentlige skade.
(136)
Som forklaret ovenfor faldt den brasilianske import betydeligt i den betragtede periode. Markedsandelen faldt fra 30,3 % til 4,5 % på et tidspunkt, hvor forbruget steg betydeligt. I betragtning af de brasilianske eksportørers prisniveau på EU-markedet kan det ikke udelukkes, at tilstedeværelsen af brasiliansk bioethanol i en vis grad bidrog til EU-erhvervsgrenens skade. Det er imidlertid opfattelsen, at denne import blev reduceret til et sådant niveau i UP, at den ikke kan anses for at være en væsentlig årsag til denne skade. Faktisk steg dumpingimporten fra USA mere end 330 000 ton i perioden mellem 2010 og UP, hvorimod importen fra Brasilien faldt med ca. 200 000 ton. Det er således opfattelsen, at tilstedeværelsen af brasiliansk bioethanol på EU-markedet, især i UP, ikke er af en sådan beskaffenhed, at den bryder årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra USA og den skadevoldende situation for EU-erhvervsgrenen i den periode.
5.3.2. EU-erhvervsgrenens eksportresultater
2008
2009
2010
UP
Eksportsalg (i ton)
26 263
41 023
53 085
59 633
Kilde:
Klagen og spørgeskemabesvarelser fra stikprøveudvalgte EU-producenter.
(137)
Det fremgik af undersøgelsen, at mindre mængder af bioethanol blev eksporteret af EU-erhvervsgrenen i UP til priser, der stort set lå over EU-markedets priser. Derfor konkluderedes det, at eksportresultatet ikke er en faktor, som har brudt årsagssammenhængen mellem den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, og dumpingimporten fra det pågældende land.
5.3.3. Virkningen af den økonomiske krise
(138)
Det blev ikke konstateret, at den økonomiske krise havde haft en negativ virkning på EU-erhvervsgrenen. Forbruget af bioethanol i Unionen oplevede sin største stigning i 2009, det år som generelt opfattes som det værste år i den økonomiske krise. I samme periode steg også EU-producenternes produktion og salg.
(139)
Ud fra ovenstående er det opfattelsen, at den økonomiske krise ikke har brudt årsagssammenhængen mellem lavprisimporten fra det pågældende land og den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenens har lidt.
5.3.4. Andre faktorer
(140)
Parterne har også nævnt andre faktorer, som kunne have brudt årsagssammenhængen som f.eks. udsving i råmaterialepriserne, efterspørgslens udvikling, som var lavere end ventet, lovgivningsrammer i Unionen, som angiveligt er til ulempe for EU-producenterne, og visse påståede interne problemer hos EU-producenterne.
(141)
Med hensyn til udsving i råmaterialepriserne blev det konstateret, at både priserne på majs og hvede var volatile i den betragtede periode. Det fremgik af undersøgelsen, at de fleste producenter imidlertid sikrer sig mod denne risiko gennem en særlig prisfastsættelsesmekanisme med deres leverandører eller via finansmarkederne. Deraf følger, at råmaterialepriserne i anden halvdel af UP var mere eller mindre identiske, selv om disse priser var forskellige især fra 2008 til 2010, da prisen på majs var lavere end prisen på hvede. Det viser, at prisforskelle reduceres til et minimum, og at de ikke er af varig art.
(142)
Nogle parter har hævdet, at gennemførelsen af direktivet om vedvarende energi i medlemsstaterne har været for langsom, og at forbruget sakkede agterud i forhold til de mål, som nævnte direktiv havde fastsat. Men selv om de oprindelige mål ikke blev nået fuldt ud i den betragtede periode, er det en positiv faktor, at forbruget er vokset betydeligt, nemlig med 29,2 % i den periode, og det kan ikke tilsidesættes i analysen. Under alle omstændigheder kan den påståede langsomme gennemførelse af direktivet om vedvarende energi ikke berettige tilstedeværelsen af de store mængder lavprisdumpingimport på EU-markedet, som underbød EU-erhvervsgrenens priser og forvoldte skade for denne erhvervsgren. Derfor afvises denne påstand.
(143)
Parterne har også fremført, at EU-erhvervsgrenen alene ikke kunne efterkomme EU's efterspørgsel som følge af en lovgivningsmæssig usikkerhed, og at certificeringssystemet er meget langsomt og dermed undergraver de fordele, der findes for de certificerede EU-producenter. Nogle parter har endelig fremført, at det forhold, at mange EU-producenter havde interne problemer i den betragtede periode, forklarer enhver skade, de led. Disse påstande var imidlertid ikke dokumenteret, og undersøgelsen bekræftede ikke, at disse påstande var rigtige. Det bør dog påpeges, at det fremgik af undersøgelsen, at ethvert påstået lavt niveau med hensyn til EU-produktionen hovedsageligt var berettiget på grund af et lavt niveau for salgspriserne på EU-markedet, der generelt var påvirket af den kraftige stigning i lavprisimporten fra USA, som underbød EU-producenternes priser, især i UP. Tilsyneladende havde EU-producenterne ikke andet valg end at stoppe produktionen, da priserne ikke engang kunne dække omkostningerne til råmaterialer især i UP. Følgelig er de ovennævnte udokumenterede påstande ikke af en sådan beskaffenhed, at de bryder årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den skadevoldende situation for EU-erhvervsgrenen i UP.
(144)
Det konkluderes således, at alle de ovennævnte faktorer ikke kunne bryde årsagssammenhængen mellem den skade, som EU-erhvervsgrenen led, og dumpingimporten fra USA.
(145)
Parterne nævner til sidst, at en betragtelig mængde import blev angivet under KN-kode 3824 i UP, hvilket medførte en lav told. Efter udgangen af UP blev denne told sat op. Parterne er af den opfattelse, at skaden forvoldtes af den lave told og ikke af dumpingen. I den forbindelse skal det tilføjes, at tolden kan ændre sig til enhver tid, og denne påstand kan derfor ikke sætte spørgsmål ved, om der opstod skade i undersøgelsesperioden.
5.4. Konklusion om årsagssammenhæng
(146)
Ovenstående analyse har vist, at der i den betragtede periode var en kraftig stigning i mængder og markedsandele for importen fra det pågældende land til lave priser. Dertil kommer, at det blev konstateret, at priserne på denne import underbød EU-erhvervsgrenens priser på EU-markedet.
(147)
Denne stigning i mængde og markedsandel i forbindelse med lavprisimporten fra det pågældende land faldt sammen med en generel og løbende stigning i forbruget i Unionen og også med negative resultater hos EU-erhvervsgrenen i den betragtede periode. Eksportørerne fra det pågældende land havde held til at øge deres markedsandel ved systematisk at underbyde EU-erhvervsgrenens priser. Samtidig var EU-erhvervsgrenen ikke i stand til at nå bæredygtige og positive rentabilitetsniveauer til trods for deres aktivitetsforøgelse.
(148)
Undersøgelsen af de andre kendte faktorer, som kunne have forårsaget skade for EU-erhvervsgrenen, afslørede, at disse faktorer ikke synes at være af en sådan beskaffenhed, at de bryder årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra det pågældende land og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
(149)
På baggrund af ovenstående analyse, hvor der blev behørigt skelnet mellem virkningerne af alle de kendte faktorer, der har betydning for EU-erhvervsgrenens situation, og de skadevoldende virkninger af dumpingimporten, konkluderedes det, at dumpingimporten fra USA har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
6. UNIONENS INTERESSER
6.1. Indledende bemærkning
(150)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 21 blev det undersøgt, om der til trods for konklusionen om skadevoldende dumping fra det pågældende land var tvingende årsager til at konkludere, at det ikke var i Unionens interesse at indføre foreløbige antidumpingforanstaltninger i dette tilfælde. Unionens interesser blev analyseret på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, herunder EU-erhvervsgrenens, importørernes og brugernes interesser.
6.2. EU-erhvervsgrenens interesser
(151)
Undersøgelsen viste, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade som følge af dumpingimporten fra USA. Uden foranstaltninger til afhjælpning af de handelsforvridende virkninger af denne import forekommer en yderligere forringelse af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation særdeles sandsynlig.
(152)
Det forventes, at indførelsen af antidumpingtold vil genoprette effektive handelsvilkår på EU-markedet, således at EU-erhvervsgrenens priser kan afspejle produktionsomkostningerne. Det kan forventes, at indførelsen af foranstaltninger også vil betyde, at EU-erhvervsgrenen kan øge salgsmængden og således genvinde den markedsandel, der blev tabt på grund af dumpingimporten. Dette vil igen have positive virkninger for EU-erhvervsgrenens økonomiske situation og rentabilitet.
(153)
Det blev derfor konkluderet, at indførelsen af antidumpingforanstaltninger over for importen af den pågældende vare med oprindelse i USA ville være i EU-erhvervsgrenens interesse.
6.3. Importørernes interesser
(154)
To virksomheder besvarede spørgeskemaet for ikke forretningsmæssigt forbundne importører i Unionen. Der fandt kontrolbesøg sted hos disse samarbejdsvillige importører. For begge virksomheder, hvor der blev aflagt besøg, udgør bioethanolaktiviteten kun en lille del af deres samlede omsætning (under 5 %). Desuden anførte de begge, at de kunne videregive enhver prisstigning til deres kunder, dvs. brugerne.
(155)
Ud fra de tilgængelige oplysninger blev det konkluderet, at indførelsen af foranstaltninger ikke ville få en betydelig negativ virkning på importørerne.
6.4. Brugernes interesser
(156)
Fire virksomheder besvarede spørgeskemaet for brugerne i Unionen. Der fandt kontrolbesøg sted hos en af disse.
(157)
For den virksomhed, hvor der blev aflagt besøg, udgør bioethanolaktiviteten kun en lille del af dens samlede omsætning (under 5 %). Virksomheden har foretaget en konsekvensanalyse med udgangspunkt i en blanding af E5 og beregnet, at en told på 100 EUR pr. m3 ville medføre en prisstigning på 0,005 EUR pr. liter ved pumpen.
(158)
For så vidt angår de andre tre brugere, er det ud fra oplysningerne i deres spørgeskemabesvarelser klart, at virkningen også vil være begrænset. For en virksomhed er den mængde, der er indkøbt i det pågældende land, ret begrænset, og indførelsen af en antidumpingtold ville kun føre til en minimal virkning på dens rentabilitet.
(159)
De andre to samarbejdsvillige brugere er forretningsmæssigt forbundet og har angivet, at enhver indførelse af antidumpingtold kan videregives til deres kunder. De gjorde det også klart, at de har tilstrækkelige valgmuligheder med hensyn til forsyningskilder, og at de ikke er afhængige af amerikansk import.
(160)
En række parter har påstået, at der ikke er tilstrækkelig kapacitet i Unionen til at efterkomme den samlede efterspørgsel, og at Unionen har brug for importen for at dække sit bioethanolbehov. De kontrollerede tal for kapaciteten viser, at der stadig var uudnyttet kapacitet i Unionen især i betragtning af de lave salgspriser. Følgelig vil EU-producenterne være i stand til at øge deres produktion for at opfylde den stigende efterspørgsel, især når handelsforvridningerne fjernes fra markedet. Endvidere forventes det, at der vil blive bygget nye anlæg, som vil blive taget i brug i den nærmeste fremtid, hvilket reducerer enhver påstået risiko for forsyningsproblemer i Unionen.
(161)
I lyset af ovenstående blev det konkluderet, at resultatet af antidumpingforanstaltningerne over for importen af bioethanol med oprindelse i USA ikke ville få en betydelig negativ virkning på brugerne i Unionen.
6.5. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(162)
I lyset af ovenstående blev det ud fra de tilgængelige oplysninger om Unionens interesser konkluderet, at der overordnet set ikke er tvingende grunde til ikke at indføre antidumpingforanstaltninger over for importen af bioethanol med oprindelse i USA.
7. ENDELIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
7.1. Skadestærskel
(163)
På baggrund af konklusionerne om dumping, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres endelige antidumpingforanstaltninger for at hindre, at der forvoldes EU-erhvervsgrenen yderligere skade ved dumpingimport.
(164)
For at fastsætte omfanget af disse foranstaltninger blev dumpingmargenerne taget i betragtning, såvel som den told, der kræves for at bringe den skadevoldende situation for EU-erhvervsgrenen til ophør uden dog at overstige den konstaterede dumpingmargen.
(165)
Ved beregningen af den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af skadevoldende dumping, blev det fastslået, at enhver foranstaltning bør give EU-erhvervsgrenen mulighed for at dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat på salget af samme vare i Unionen, som det med rimelighed kan forventes for en erhvervsgren af denne type i sektoren under normale konkurrencevilkår, dvs. en situation uden dumpingimport.
(166)
I dette tilfælde blev det i lyset af bemærkningerne, navnlig i betragtning 102 og 103, konkluderet, at målfortjenesten for EU-erhvervsgrenen bør baseres på den fortjeneste, der blev opnået, da importen fra USA var ubetydelig, dvs. den gennemsnitlige fortjenstmargen før skat hos en af EU-producenterne i stikprøven i 2008 og 2009, en producent, som ikke var i opstartsfasen på det pågældende tidspunkt. Det blev derfor konstateret, at en margen på 6,8 % af omsætningen er rimelig og kunne anses for et passende minimum, som EU-erhvervsgrenen kunne have forventet at opnå under normale handelsforhold uden den skadevoldende dumping i UP.
(167)
På dette grundlag blev der beregnet en ikkeskadevoldende pris for EU-erhvervsgrenen på samme vare. Den ikke-skadevoldende pris blev fastsat ved at justere de salgspriser, der blev krævet af EU-producenterne i stikprøven, med den faktiske fortjeneste eller det faktiske tab i UP og ved at lægge ovennævnte fortjenstmargen til.
(168)
Den nødvendige prisforhøjelse blev derefter fastsat på grundlag af en sammenligning mellem de samarbejdsvillige amerikanske eksportører/producenters vejede gennemsnitlige importpris som fastsat ved beregningen af underbud, og den ikke-skadevoldende pris for de varer, som EU-erhvervsgrenen solgte på EU-markedet i UP. Forskelle som følge af denne sammenligning blev dernæst udtrykt som en procentdel af den gennemsnitlige cif-importværdi.
7.2. Toldens form og størrelse
(169)
Ud fra ovenstående bør der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 4, indføres en endelig antidumpingtold på importen af den pågældende vare svarende til enten dumping- eller skadesmargenen, afhængigt af hvad der er lavest, i henhold til reglen om den lavest mulige told. Alle toldsatser bør derfor fastsættes på samme niveau som de konstaterede dumpingmargener.
(170)
Der foreslås følgende endelige antidumpingtold:
Dumping-margen
Skadesmargen
Endelig told
Landsdækkende dumpingmargen
9,5
31,1
9,5
(171)
Da antidumpingtolden også vil finde anvendelse på blandinger, der indeholder mere end 10 vægtprocent (v/v) bioethanol, anses det med henblik på medlemsstaternes toldmyndigheders effektive gennemførelse af foranstaltningen for passende at fastsætte tolden som et fast beløb på grundlag af indholdet af ren bioethanol.
(172)
Den antidumpingtoldsats, der er anført i denne forordning, blev fastsat på grundlag af resultaterne af den udførte undersøgelse. Den afspejler den situation, der konstateredes i løbet af undersøgelsen. Denne landsdækkende toldsats for alle virksomheder finder anvendelse på import af den pågældende vare med oprindelse i USA.
(173)
På grund af den formodede dynamiske markedsudvikling i forbindelse med den pågældende vare var det oprindeligt hensigten at begrænse foranstaltningernes varighed til 3 år, men som følge af bemærkninger fra interesserede parter blev dette spørgsmål taget op til fornyet overvejelse. Klagerne hævdede navnlig, at det på indeværende tidspunkt er for tidligt at forvente en større ændring i markedsmønstrene, for overgangen til en ny generation af bioethanol kan meget vel strække sig over lang tid og bør ikke tages i betragtning i forbindelse med dette forslag. På samme måde er det også være for tidligt at forudsige, hvordan resultaterne og virkningerne af visse reguleringsforslag, som nu er til behandling, bliver for alle de erhvervsdrivende på markedet. Efter en nærmere gennemgang af disse argumenter blev det ikke anset for hensigtsmæssigt at afvige fra foranstaltningernes normale gyldighedsperiode, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 2. Det hindrer dog ikke eventuelle interesserede parter i at anmode om en fornyet undersøgelsen, hvis omstændighederne berettiger til det, jf. artikel 11, stk. 3.
8. REGISTRERING
(174)
Klageren har anmodet Kommissionen om at registrere importen af bioethanol med oprindelse i USA. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 14, stk. 6, kan Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg pålægge toldmyndighederne at tage de nødvendige skridt til at registrere importen, således at der senere kan anvendes foranstaltninger over for denne import fra datoen for registreringen. Importen kan gøres til genstand for registrering efter anmodning fra EU-erhvervsgrenen, hvis anmodningen herom indeholder tilstrækkelige beviser til at begrunde en sådan foranstaltning. Klageren hævdede, at eftersom der blev indført registrering i forbindelse med den parallelle antisubsidieprocedure vedrørende importen af bioethanol med oprindelse i Amerikas Forenede Stater (14), var disse betingelser automatisk opfyldt.
(175)
Det bør dog understreges, at registreringen i den parallelle antisubsidieprocedure finder sted under helt anderledes omstændigheder. På trods af at der blev konstateret udligningssubsidiering og deraf følgende væsentlig skade for EU-erhvervsgrenen i undersøgelsesperioden, jf. betragtning 10 i forordning (EU) nr. 771/2012, besluttede Kommissionen ikke at indføre midlertidig udligningstold, da det blev foreløbigt konkluderet, at den vigtigste subsidieordning, der var i kraft i undersøgelsesperioden, var blevet bragt til ophør i den forstand, at den ikke længere medførte en fordel på det tidspunkt, hvor de midlertidige foranstaltninger ville være blevet indført. Der forelå imidlertid dokumentation for, at USA muligvis vil genindføre den vigtigste subsidieordning, der blev konstateret at være udligningsberettiget, i de kommende måneder med tilbagevirkende kraft. I så fald mente Kommissionen, at den ville have været berettiget til at indføre (og senere opkræve) midlertidig udligningstold under den igangværende undersøgelse. For at bevare Den Europæiske Unions rettigheder under disse særlige omstændigheder besluttede Kommissionen således at pålægge toldmyndighederne at registrere importen. Disse særlige omstændigheder gør sig ikke gældende i forbindelse med denne antidumpingprocedure -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres hermed en endelig antidumpingtold på importen af bioethanol, kaldet »brændstofethanol«, dvs. ethylalkohol produceret af landbrugsprodukter (opført i bilag I til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde), denatureret eller ikke denatureret, med undtagelse af varer med et vandindhold på over 0,3 % (m/m) målt i henhold til standard EN 15376, men herunder ethylalkohol produceret af landbrugsprodukter (opført i bilag I til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde) i blandinger med benzin med et ethylalkoholindhold på over 10 % (v/v) til anvendelse som brændstof, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 og ex 3824 90 97 (Taric-kode 2207100012, 2207200012, 2208909912, 2710122111, 2710122592, 2710123111, 2710124111, 2710124511, 2710124911, 2710125111, 2710125911, 2710127011, 2710129011, 3814001011, 3814009071, 3820000011 og 3824909767) og med oprindelse i Amerikas Forenede Stater.
2. Den endelige antidumpingtold for den i stk. 1 omhandlede vare fastsættes til 62,3 EUR pr. tons netto. Antidumpingtolden finder anvendelse på andelen i varen i vægtprocent af det samlede indhold af ren ethylalkohol fremstillet af landbrugsprodukter (opført i bilag I til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde) (bioethanolindholdet).
3. De varer, der er beskrevet i stk. 1, er fritaget for den endelige antidumpingtold, hvis de anvendes til andre formål end til brændstof. Fritagelse er betinget af de vilkår, som er anført i de relevante EU-bestemmelser med henblik på toldtilsyn med anvendelsen af sådanne varer (se artikel 291 til 300 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93).
4. I tilfælde, hvor varer er blevet beskadiget før overgangen til fri omsætning, og hvor den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, derfor fordeles med henblik på fastsættelse af toldværdien i henhold til artikel 145 i forordning (EØF) nr. 2454/93, reduceres det toldbeløb, der er beregnet på grundlag af de ovenfor anførte beløb, med en procentsats svarende til fordelingen af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales.
5. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. februar 2013.
32013R0157
L 049/10
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 157/2013
od 18. veljače 2013.
o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz bioetanola podrijetlom iz Sjedinjenih Američkih Država
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1) („Osnovna uredba”), a posebno njezin članak 9. stavak 4.,
uzimajući u obzir prijedlog koji je podnijela Komisija nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom,
budući da:
1. POSTUPAK
1.1. Pokretanje postupka
(1)
Europska komisija („Komisija”) je 25. studenoga 2011. objavila, obaviješću o pokretanju postupka objavljenom u Službenom listu Europske unije (2), pokretanje antidampinškog postupka („AD postupak” ili „postupak”) u pogledu uvoza u Uniju bioetanola podrijetlom iz Sjedinjenih Američkih Država („SAD” ili „dotična zemlja”).
(2)
Istog dana, Komisija je objavila, obaviješću objavljenom u Službenom listu Europske unije (3), pokretanje postupka protiv subvencioniranog uvoza u pogledu uvoza u Uniju bioetanola podrijetlom iz SAD-a te započela zasebni ispitni postupak („AS postupak”). Taj je postupak prekinut 21. prosinca 2012. bez uvođenja kompenzacijskih mjera.
(3)
AD postupak je pokrenut na temelju zahtjeva koji je 12. listopada 2011. podnijelo Udruženje europskih proizvođača obnovljivog etanola (ePURE) („podnositelj zahtjeva”) u ime proizvođača koji predstavljaju više od 25 % ukupne proizvodnje bioetanola u Uniji. Zahtjev je sadržavao dokaz prima facie dampinga navedenog proizvoda i materijalne štete koja je iz njega proizlazi i koji se smatrao dostatnim za opravdanje pokretanja ispitnog postupka.
1.2. Stranke na koje se odnosi postupak
(4)
Komisija je o pokretanju postupka službeno obavijestila podnositelja zahtjeva, ostale poznate proizvođače iz Unije, izvoznike/proizvođače u SAD-u, uvoznike te ostale stranke za koje je poznato da se na njih odnosi postupak te tijela SAD-a. Zainteresirane stranke dobile su priliku izraziti svoje stavove u pisanom obliku i zahtijevati raspravu u roku određenom u obavijesti o pokretanju postupka.
(5)
Svim zainteresiranim strankama koje su to tražile te su pokazale da postoje posebni razlozi da ih se sasluša, odobrena je rasprava.
1.2.1. Odabir uzoraka izvoznikâ/proizvođačâ u SAD-u
(6)
S obzirom na potencijalno veliki broj izvoznikâ/proizvođačâ u SAD-u, odabir uzoraka bio je predviđen u obavijesti o pokretanju postupka u skladu s člankom 17. Osnovne uredbe.
(7)
Radi omogućivanja Komisiji odlučivanja o tome bi li odabir uzoraka bio potreban i ako da, sam odabir uzoraka, od izvoznika/proizvođača u SAD-u je zatraženo da se jave u roku od 15 dana od datuma pokretanja ispitnog postupka i da odgovore na obrazac za odabir uzoraka koji pruža, kako je određeno u obavijesti o pokretanju postupka, osnovne informacije o njihovim aktivnostima koje su povezane s proizvodnjom i prodajom bioetanola tijekom razdoblja od 1. listopada 2010. do 30. rujna 2011. („razdoblje ispitnog postupka” ili „RIP”).
(8)
O odabiru reprezentativnog uzorka obavljene su i konzultacije s odgovarajućim tijelima SAD-a.
(9)
Više od 60 izvoznika/proizvođača se javilo i dostavilo tražene informacije u roku od 15 dana.
(10)
U skladu s člankom 17. Osnovne uredbe, Komisija je odabrala uzorak na temelju najveće reprezentativne količine izvoza bioetanola u Uniju koju je bilo moguće objektivno ispitati u raspoloživom roku. Odabrani uzorak sastojao se od šest proizvođača bioetanola iz SAD-a („SAD uzorak”).
(11)
Tijekom ispitnog postupka utvrđeno je da proizvodnja jednog proizvođača uključenog u SAD uzorak nije bila izvezena u Uniju u RIP-u. To trgovačko društvo je stoga uklonjeno iz uzorka.
(12)
Unatoč činjenici da su ostali proizvođači u uzorku spomenuli izvoz bioetanola u Uniju u svojem obrascu za odabir uzoraka, ispitni postupak je pokazao da ni jedan od njih nije izvozio bioetanol na tržište Unije. Oni su ga zapravo prodavali na domaćem tržištu nepovezanim trgovcima/proizvođačima mješavina koji su ga zatim miješali s benzinom i preprodavali na domaćem tržištu i za izvoz posebno za Uniju. Tijekom ispitnog postupka na licu mjesta, postalo je jasno da zapravo, suprotno stečenoj predodžbi na temelju informacija koje su pružili proizvođači iz SAD-a u uzorku u svojim obrascima za odabir uzoraka, ti proizvođači nisu bili sustavno svjesni je li njihova proizvodnja namijenjena tržištu Unije ili bilo kojem drugom odredištu uključujući tržište SAD-a i da nisu imali saznanja o prodajnim cijenama trgovaca/proizvođača mješavina. To zapravo znači da proizvođači bioetanola iz SAD-a nisu izvoznici dotičnog proizvoda u Uniju. Izvoznici su zapravo trgovci/proizvođači mješavina. Stoga, podaci prikupljeni i provjereni na razini SAD uzorka u privremenoj fazi nisu omogućili utvrđivanje je li se bioetanol iz SAD-a izvozio po dampinškim cijenama u Uniju tijekom RIP-a.
(13)
Stoga se u to vrijeme nisu mogle uvesti nikakve antidampinške mjere.
(14)
Radi utvrđivanja izvoznika bioetanola u Uniju, SAD uzorak se oslanjao uglavnom na podatke koje su im pružili nepovezani proizvođači mješavina/trgovci koji nisu ispitani u privremenoj fazi. Iako je u privremenoj fazi jedan takav trgovac surađivao u ispitnom postupku i pružio dodatne podatke, ti podaci nisu bili dostatni za precizno i pouzdano utvrđivanje potrebnih podataka za potrebe izračuna dampinških marža.
(15)
Radi okončanja dampinškog ispitnog postupka, smatralo se stoga nužnim radije ga temeljiti na podacima trgovaca i proizvođača mješavina koji su stvarno izvozili dotični proizvod u Uniju.
(16)
Upitnici o dampingu su stoga poslani za osam najvećih trgovaca/proizvođača mješavina iz SAD-a koji su utvrđeni tijekom ispitivanja SAD uzorka. Ti trgovci/proizvođači mješavina predstavljaju više od 90 % ukupnog izvoza bioetanola u Uniju. Dvojica su pristala surađivati u ispitnom postupku i njihov izvoz predstavlja oko 51 % ukupnog izvoza bioetanola u Uniju tijekom RIP-a.
1.2.2. Odabir uzoraka proizvođačâ iz Unije
(17)
S obzirom na potencijalno veliki broj proizvođača iz Unije, odabir uzoraka bio je predviđen u obavijesti o pokretanju postupka u skladu s člankom 17. Osnovne uredbe.
(18)
Komisija je u obavijesti o pokretanju postupka objavila da je privremeno odabrala uzorak proizvođača iz Unije („EU uzorak”). Taj se uzorak sastojao od pet trgovačkih društava i grupacija, između 19 proizvođača iz Unije za koje se znalo prije pokretanja ispitnog postupka. Uzorak je odabran na temelju obujma proizvodnje bioetanola tijekom razdoblja ispitnog postupka i na temelju lokacije poznatih proizvođača. Taj je uzorak predstavljao 48 % ukupne procijenjene proizvodnje u Uniji tijekom RIP-a.
(19)
Ali ispitni postupak je otkrio da su se grupacije uključene u EU uzorak sastojale od velikog broja trgovačkih društava ili pojedinačnih subjekata koji proizvode i prodaju istovjetni proizvod. U ovom slučaju to bi značilo ispitivanje 13 trgovačkih društava, a nije bilo moguće ispitati sve njih s obzirom na dostupno vrijeme za ispitni postupak. Stoga je odlučeno preispitati dostupne podatke za odabir reprezentativnog uzorka. Smatralo se da bi se uzorak trebao temeljiti na najvećim pojedinačnim proizvodnim subjektima u Uniji i grupacijama, uzimajući također u obzir određenu zemljopisnu raširenost među proizvođačima iz Unije.
(20)
Stoga je na kraju odabran konačni EU uzorak od šest pojedinačnih proizvođača na temelju reprezentativnosti u pogledu proizvodnje i obujma prodaje bioetanola tijekom RIP-a i zemljopisne lokacije proizvođača. Ti proizvođači smješteni u Belgiji, Nizozemskoj, Francuskoj, UK, Švedskoj i Njemačkoj predstavljaju 36 % ukupne procijenjene proizvodnje u Uniji i 44 % ukupne proizvodnje koju su prijavila trgovačka društva koja su podnijela podatke za odabir uzorka. Taj uzorak smatrao se reprezentativnim za ispitivanje moguće štete industriji Unije.
(21)
Zainteresirane stranke dobile su priliku komentirati primjerenost odabira uzorka.
(22)
Neke stranke su tvrdile da je EU uzorak manje reprezentativan od prvotno odabranog, koji je uključivao cijele grupacije trgovačkih društava. Prema njihovom mišljenju, objektivna analiza situacije industrije Unije mogla bi se provesti samo uključivanjem svih trgovačkih društava koja su dio grupacija u uzroku. Naročito su tvrdila da bi se troškovi i prihodi mogli prenijeti na određena trgovačka društva grupacije koja nisu posjećena te se tako ne bi odrazili u analizi štete.
(23)
U tom smislu trebalo bi naglasiti da je Komisija pomno razmotrila i ispitala podatke koje su pružila sva trgovačka društva u uzorku i izvan njega, a posebno trgovačka društva koja pripadaju grupacijama, kako bi se osiguralo da se svi troškovi i prihodi uključeni u proizvodnji i prodaji trgovačkih društava odabranih za uzorak potpuno i ispravno odraze u analizi štete.
(24)
Neke su stranke osporile uključivanje u EU uzorak proizvođača iz Unije koji su bili u fazi pokretanja poslovanja. Također su tvrdile da se jedno trgovačko društvo s važnim neiskorištenim kapacitetom u 2011., smješteno u državi članici koja nije provela Direktivu u obnovljivoj energiji („RED”) (4), nije trebalo uključiti u uzorak. Također se tvrdilo da bi u slučaju konačnog uključivanja tih trgovačkih društava u uzorak Komisija trebala prilagoditi njihove podatke radi uzimanja u obzir tih izvanrednih okolnosti.
(25)
Smatra se da činjenica što su trgovačka društva nedavno pokrenula ili nastavila poslovanje ne sprečava njihovo uključivanje u uzorak. Uključivanje tih trgovačkih društava nije u suprotnosti s kriterijima za odabir uzorka kako su utvrđeni u članku 17. Osnovne uredbe. U pogledu prilagodbe svojih podataka, stranke nisu navele nikakvo posebno pitanje ili utemeljeni dokaz za potporu svojim tvrdnjama, niti osnovu za način izvršenja navodne prilagodbe.
(26)
Nadalje, ispitni postupak nije otkrio nikakve troškove, poput ubrzanih deprecijacija, koje bi trebalo prilagoditi radi ispravka bilo koje iskrivljenosti zbog pokretanja aktivnosti. Stoga se ova tvrdnja odbacuje.
(27)
Neke stranke su također osporile činjenicu što jedno trgovačko društvo koje je privremeno odabrano u EU uzorak i smješteno u državi članici s visokom potrošnjom i proizvodnjom bioetanola više nije dio EU uzorka. Tvrdile su da je ekonomska situacija tog trgovačkog društva dobra i navele da je to razlog za njegovo isključenje iz uzorka. Nadalje su tvrdile da je odabir uzorka bio naklonjen pronalasku štete. Prema ovim strankama, Komisija je trebala poslati takozvane miniupitnike svim proizvođačima za prikupljanje odgovarajućih podataka radi odabira uzorka.
(28)
U pogledu slanja miniupitnika, trebalo bi naglasiti da je Komisija prije odabira uzorka zatražila informacije od svih proizvođača iz Unije za koje je poznato da se postupak na njih odnosi radi prikupljanja odgovarajućih podataka za potrebe odabira uzorka. Kako je spomenuto u točki 5.2.1. obavijesti po pokretanju postupka, te su informacije bile dostupne od datuma pokretanja ispitnog postupka u spisu za pregled od strane zainteresiranih stranaka i nisu bile takve da bi pokazivale ekonomsku situaciju ispitanika. Stoga je Komisija imala dovoljno odgovarajućih informacija na raspolaganju za odabir reprezentativnog uzorka, poštujući kriterije članka 17. Osnovne uredbe, ali nije mogla izvršiti odabir trgovačkih društava usmjeren rezultatu. Gornje tvrdnje su stoga odbačene.
(29)
Konačno, tvrdilo se da je uzorak trebao uključiti trgovačka društva koja proizvode bioetanol od šećerne repe, budući da proizvodnja od te sirovine može biti puno profitabilnija do proizvodnje od, primjerice, pšenice. Iako ta tvrdnja nije bila potkrijepljena, dostupne informacije pokazale su da bioetanol proizveden od šećerne repe predstavlja samo manji dio ukupne proizvodnje u Uniji, oko 12 % u 2011., i da dva trgovačka društva uključena u uzorak djelomično koriste šećernu repu kao sirovinu za proizvodnju bioetanola. Stoga se tvrdnja odbacuje.
(30)
Na temelju gore navedenog, smatra se da je uzorak odabran kako je objašnjeno gore za potrebe analize štete reprezentativan za industriju Unije.
1.2.3. Odabir uzorka nepovezanih uvoznika
(31)
S obzirom na potencijalno veliki broj uvoznika uključenih u postupak, odabir uzoraka uvoznika bio je predviđen u obavijesti o pokretanju postupka u skladu s člankom 17. Osnovne uredbe.
(32)
Samo su tri uvoznika dostavila zatražene podatke i pristala su na uključivanje u uzorak u roku određenom u obavijesti o pokretanju postupka. S obzirom na ograničeni broj uvoznika koji surađuju, smatralo se da odabir uzorka nije potreban.
1.2.4. Odgovori na upitnik i provjere
(33)
Komisija je poslala upitnik svim strankama za koje se zna da se to na njih odnosi. Upitnici su stoga poslani izvoznicima/proizvođačima u uzorku iz SAD-a, proizvođačima u uzorku iz Unije, trima nepovezanim uvoznicima koji surađuju u Uniji i svim korisnicima za koje se zna da se ispitni postupak na njih odnosi.
(34)
Odgovori su dobiveni od izvoznika/proizvođača u uzorku iz SAD-a, proizvođača u uzorku iz Unije, dva nepovezana uvoznika i četiri korisnika.
(35)
Komisija je tražila i potvrdila sve podatke koje su dostavile zainteresirane stranke i koje je smatrala neophodnima za potrebe konačnog utvrđivanja dampinga, nastale štete i interesa Unije.
(36)
Posjeti radi provjere provedeni su u prostorima sljedećih tvrtki:
Izvoznici/proizvođači u SAD-u
-
Marquis Energy LLC, Hennepin, Illinois
-
Patriot Renewable Fuels LLC, Annawan, Illinois
-
Platinum Ethanol LLC, Arthur, Iowa
-
Plymouth Energy Company LLC, Merrill, Iowa
-
POET LLC, Wichita, Kansas and Sioux Falls, South Dakota
Nepovezani trgovac u SAD-u
-
Bio Urja Trading LLC, Houston, Texas
Povezani trgovac u Švicarskoj
-
Cargill International SA, Ženeva
Proizvođači u Uniji
-
Abengoa Energy Netherlands B.V., Rotterdam, Nizozemska
-
BioWanze S.A., Wanze, Belgija
-
Crop Energies Bioethanol GmbH, Mannheim, Njemačka
-
Ensus, Yarm, Ujedinjena Kraljevina
-
Lantmännen Energi/Agroetanol, Norrköping, Švedska
-
Tereos BENP, Lillebonne, Francuska
Nepovezani uvoznici u Uniji
-
Shell Trading Rotterdam B.V., Rotterdam, Nizozemska
-
Greenergy Fuels Limited, London, Ujedinjena Kraljevina
Korisnici u Uniji
-
Shell Nederland Verkoopmaatschappij B.V. Rotterdam, Nizozemska
1.3. Razdoblje ispitnog postupka i razmatrano razdoblje
(37)
Ispitni postupak u vezi s dampingom i štetom obuhvatio je razdoblje od 1. listopada 2010. do 30. rujna 2011. (RIP). Ispitivanje kretanja važnih za procjenu štete obuhvatilo je razdoblje od siječnja 2008. do kraja RIP-a („razmatrano razdoblje”).
2. DOTIČNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD
2.1. Dotični proizvod
(38)
Dotični proizvod je bioetanol, nekad se navodi i kao „etanol za gorivo”, tj. etilni alkohol proizveden od poljoprivrednih proizvoda (kako su navedeni u Prilogu I. Ugovoru o funkcioniranju Europske unije), denaturirani ili nedenaturirani, isključujući proizvode s udjelom vode većim od 0,3 % (m/m), mjereno u skladu s normom EN 15376, ali uključujući etilni alkohol proizveden od poljoprivrednih proizvoda (kako su navedeni u Prilogu I. Ugovora o funkcioniranju Europske unije) sadržan u mješavinama s benzinom s udjelom etilnog alkohola većim od 10 % (v/v), podrijetlom iz SAD-a, koji je trenutačno obuhvaćen oznakama KN ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 i ex 3824 90 97.
(39)
Bioetanol se može proizvesti od različitih poljoprivrednih sirovina, poput šećerne trske, šećerne repe, krumpira, manioke i kukuruza. U SAD-u postoji razlikovanje na temelju različitih sirovina, kako je opisano u nastavku:
(a)
konvencionalno biogorivo (uglavnom proizvedeno od kukuruzne sirovine i uobičajenog naziva kukuruzni etanol), koje se definira kao obnovljivo gorivo dobiveno od kukuruznog škroba proizvedenog u pogonima čija je izgradnja počela nakon datuma donošenja Zakona o energetskoj neovisnosti i sigurnosti iz prosinca 2007. (5) i koji u budućnosti moraju ostvariti smanjenje emisija stakleničkih plinova („GHG”) od 20 % u usporedbi s emisijama GHG-a osnovnog životnog ciklusa benzina i dizela;
(b)
napredno biogorivo, koje se definira kao obnovljivo gorivo koje nije etanol dobiven od kukuruznog škroba, a koje se dobiva od obnovljive biomase i ima emisije GHG-a životnog ciklusa, kako je odredilo upravno tijelo Zakona o energetskoj politici („EPA”), koje su barem 50 % manje od osnovnih emisija GHG-a. Ovaj pojam uključuje „celulozna biogoriva”, poput bioetanola i „dizel na osnovi biomase”. Program za napredna biogoriva uključuje program za celulozna biogoriva, dizel na osnovi biomase i nediferencirana napredna goriva.
(40)
Preciznije, celulozno biogorivo (6) se definira kao obnovljivo gorivo dobiveno od bilo koje celuloze, hemiceluloze ili lignina koji su dobiveni od obnovljive biomase i koje ima emisije GHG-a životnog ciklusa, kako je odredilo upravno tijelo EPA, koje su barem 60 % manje od emisija GHG-a osnovnog životnog ciklusa. Celulozna biogoriva uključuju celulozni bioetanol. Postoje istraživanja i pilot projekti koje velikim dijelom podupire savezna vlada SAD-a za proizvodnju naprednih biogoriva i posebno celuloznog bioetanola, proizvedenog naročito od poljoprivrednih i šumskih otpadaka. Prema dužnosnicima SAD-a i javno dostupnim podacima (7), proizvodnja ovog tipa bioetanola dosegnut će oko 4 milijarde litara u 2014. i više od 50 milijardi litara do 2021. Proizvodnja celuloznog bioetanola bila je zanemariva u RIP-u.
(41)
Tijekom razdoblja ispitnog postupka do sada kukuruz je bio glavna sirovina korištena u SAD-u, dok je glavna sirovina korištena u Uniji pšenica.
(42)
Ispitni postupak je pokazao da se bioetanol općenito prodaje u svojem čistom obliku proizvođačima mješavina/trgovcima koji ga miješaju (8) s benzinom naročito radi proizvodnje mješavina visokog udjela koje se izvoze ili prodaju na domaćem tržištu za daljnje miješanje i koriste kao gorivo. Miješanje nije vrlo složen postupak i može se postići miješanjem proizvoda u posebnim spremnicima koji dodaju željene postotke bioetanola i benzina.
(43)
Radi identificiranja različitih vrsta bioetanola i mješavina bioetanola u uporabi u svijetu, mješavine goriva etanola imaju „E” brojeve koji opisuju postotak goriva etanola u mješavini prema obujmu. Na primjer, E85 je 85 % bezvodnog etanola i 15 % benzina. Mješavine etanola malog udjela, od E5 do E25, također su poznate kao „gasohol”, iako se međunarodno najčešća uporaba pojma „gasohol” odnosi na E10 mješavinu. Mješavine od E10 ili manje koristile su se u više od dvadeset zemalja u svijetu do 2011., predvođene SAD-om, gdje je gotovo sav benzin u maloprodaji prodan u 2010. bio pomiješan s 10 % bioetanola.
(44)
Ispitni postupak je pokazao da se sve vrste bioetanola smatraju biogorivom prema trenutačnom nacionalnom programu standarda obnovljivog goriva (RFS1) uspostavljenom na temelju Zakona o energetskoj politici iz 2005., koji je izmijenio Zakon o čistom zraku uspostavljajući prvi nacionalni standard obnovljivog goriva. Kongres SAD-a dodijelio je Agenciji za zaštitu okoliša SAD-a (EPA) odgovornost koordiniranja oblikovanja i provedbe tog programa s Ministarstvom energije SAD-a, Ministarstvom poljoprivrede SAD-a i uključenim subjektima.
(45)
Kao posljedica svoje energetske politike SAD je postao najveći svjetski proizvođač bioetanola od 2005., čineći 57,5 % svjetske proizvodnje. Zahtjevi EPA osigurali su u 2009. proizvodnju barem 11 milijardi američkih galona obnovljivog goriva, posebno radi ostvarivanja ciljeva uspostavljenih Zakonom o energetskoj neovisnosti i sigurnosti iz 2007. Proizvodnja velikog obujma također je omogućila proizvođačima iz SAD-a da postanu izvoznici bioetanola na ostala tržišta, uključujući Uniju.
(46)
Na temelju službenih izvora, tržišta i javno dostupnih informacija (9), sve vrste bioetanola i bioetanola u mješavinama, točnije mješavine bioetanola s mineralnim benzinom kako je objašnjeno gore u uvodnoj izjavi 43., koje se proizvode u SAD-u i prodaju u SAD-u ili izvoze smatraju se bioetanolnim gorivom i dio su zakonodavnog paketa koji se odnosi na energetsku učinkovitost i obnovljivu energiju i alternativna goriva u SAD-u.
(47)
Utvrđeno je da sve vrste bioetanola i bioetanol u mješavinama obuhvaćeni ovim ispitnim postupkom, usprkos mogućim razlikama u pogledu sirovine korištene u proizvodnji ili razlikama u procesu proizvodnje, imaju iste ili vrlo slične osnovne fizičke, kemijske i tehničke značajke te se koriste u iste svrhe. Moguće manje promjene dotičnog proizvoda ne mijenjaju njegovu osnovnu definiciju, njegova svojstva ili dojam koji o tom proizvodu imaju različite stranke.
(48)
Neke su stranke tvrdile da definicija dotičnog proizvoda nije jasna, naročito jer ne omogućuje razlikovanje bioetanola za primjene kao gorivo od onoga namijenjenog za druge primjene. Stoga su tvrdile da bi ispitni postupak trebao obuhvatiti etanol za sve svrhe i etanol iz svih izvora, uključujući sintetički etanol koji konkurira bioetanolu za industrijske svrhe.
(49)
Druga stranka je tvrdila suprotno, točnije da bi ispitni postupak trebao obuhvatiti samo bioetanol za primjenu kao gorivo i da bi se bioetanol za industrijsku svrhu stoga trebao isključiti.
(50)
U tom smislu se naglašava da bi se dotični proizvod prvenstveno trebao definirati na temelju svojih osnovnih fizičkih, tehničkih i kemijskih značajki, a ne svojoj uporabi ili primjenama. Proizvod koji ima različite primjene može doista imati iste ili slične osnovne značajke neovisno o njegovoj daljnjoj uporabi i u određenim okolnostima može biti nužno produbiti analizu definicije proizvoda i opsega proizvoda u svjetlu posebnosti industrije i tržišta.
(51)
U ovom slučaju bilo je jasno da obavijest o pokretanju postupka nije namjeravala obuhvatiti sintetički etanol u definiciju proizvoda. Sintetički etanol ima drukčije značajke od bioetanola i ne odgovara gornjim kriterijima povezanim s definicijom dotičnog proizvoda. Nema proizvođača koji se usredotočuje na proizvodnju tog proizvoda, a koji je sudjelovao u ovom ispitnom postupku. Stoga se sintetički etanol ne može uključiti u definiciju dotičnog proizvoda i izvan je opsega ispitnog postupka. Suprotno tvrdnji nekih stranaka, ovo pojašnjenje ne dovodi do promjene opsega ispitnog postupka ili definicije dotičnog proizvoda i nije imalo nikakav učinak na kvalitetu korištenih podataka.
(52)
Bioetanol za primjenu kao gorivo i bioetanol namijenjen za druge primjene mogu imati slične značajke. Međutim, tijekom ispitnog postupka damping je ispitan na razini subjekata iz SAD-a koji su proizvodili ili miješali bioetanol za primjenu kao gorivo, točnije bioetanol koji će se uključiti u mješavinu goriva. Slično tomu, ispitivanje proizvođača iz Unije usredotočilo se na bioetanol namijenjen za primjenu kao gorivo, a ne za druge svrhe. Stoga se bioetanol namijenjen za primjene koje nisu gorivo ne bi trebao obuhvatiti opsegom ovog ispitnog postupka.
(53)
Uvoznici koji neće koristiti uvezeni bioetanol iz SAD-a za primjene kao gorivo imaju mogućnost dati izjavu podložnu odredbama o krajnjoj namjeni kako je utvrđeno u provedbenim odredbama koje se nalaze u člancima od 291. do 300. Carinskog zakonika Unije (10).
2.2. Istovjetni proizvod
(54)
Utvrđeno je da bioetanol koji proizvodi industrija Unije i koji se prodaje na tržištu Unije ima slične osnovne fizičke, kemijske i tehničke značajke u usporedbi s bioetanolom koji se u Uniju izvozi iz SAD-a.
(55)
Kako je opisano gore u uvodnoj izjavi 39., bioetanol se može proizvesti od različitih sirovina. Međutim, ispitni postupak nije ukazao na činjenicu da bi korištena sirovina dovela do bilo kakvih razlika u značajkama krajnjeg proizvoda. Utvrđeno je da je dotični proizvod koji se proizvodi u SAD-u posebno od kukuruza i koji se izvozi u Uniju međusobno zamjenjiv s onim koji se proizvodi posebno od pšenice i koji u Uniji prodaju proizvođači iz Unije. Pored toga, nema značajnih razlika, ako ih uopće i ima, u namjenama i predodžbi subjekata i korisnika na tržištu u pogledu bioetanola.
(56)
Stoga se potvrđuje da bi se bioetanol koji se proizvodi i prodaje u Uniji i dotični proizvod koji se izvozi iz SAD-a trebali smatrati sličnima u smislu članka 1. stavka 4. Osnovne uredbe.
(57)
Neki od proizvođača iz SAD-a u uzorku su tvrdili da bioetanol koji se proizvodi i prodaje na tržištu SAD-a nije sličan dotičnom proizvodu, jer ne odgovara sasvim izričaju opisa proizvoda kako je određen u obavijesti o pokretanju postupka. Naime, vrste bioetanola koje se prodaju na tržištu SAD-a imaju udio vode iznad praga od 0,3 % i to odgovara američkom standardu (ASTM), a ne EN 15376.
(58)
Međutim, ispitni postupak je pokazao da bioetanol koji se proizvodi za prodaju na tržište SAD-a većinom dijeli iste osnovne fizičke, kemijske i tehničke značajke kao i dotični proizvod. Članak 1. stavak 4. Osnovne uredbe propisuje da dotični proizvod ne bi trebao nužno biti sličan u svim pogledima u odnosu na dotični proizvod, nego može biti proizvod koji, iako nije sličan u svim pogledima, ima značajke koje su vrlo slične onima dotičnog proizvoda. To je slučaj kod bioetanola koji se prodaje na tržištu SAD-a i bioetanola koji se izvozi u Uniju. Postoje presedani kada su se proizvodi smatrali slični dotičnom proizvodu unatoč određenim razlikama (11).
(59)
Stoga je odlučeno promijeniti privremeni nalaz i smatrati da je ASTM bioetanol koji se prodaje na tržištu SAD-a istovjetni proizvod kao i dotični proizvod u smislu članka 1. stavka 4. Osnovne uredbe.
3. DAMPING
3.1. Uvod
(60)
Kako je objašnjeno gore u uvodnim izjavama od 6. do 16., radi ispitivanja mogućeg postojanja dampinga ispitni postupak je obuhvatio proizvođače bioetanola, s jedne strane, i trgovce/proizvođače mješavina koji su izvozili dotični proizvod na tržište Unije, s druge strane.
(61)
U skladu s člankom 9. stavkom 5. Osnovne uredbe, uredba kojom se uvodi pristojba određuje pristojbu za svakog od dobavljača ili, ako to nije praktično, za dotičnu zemlju dobavljača.
(62)
Određeni proizvođači su tvrdili da je moguće identificirati i pratiti njihove proizvode kada se prodaju subjektima iz SAD-a za izvoz, posebno u Uniju. Pozvali su se na postupak certificiranja predviđen RED-om, ali nisu mogli posebno prikazati vezu između svoje prodaje na tržištu SAD-a i izvoz drugih subjekata u EU. Kako je spomenuto gore u uvodnoj izjavi 12. i dolje u uvodnoj izjavi 63., ti proizvođači također nisu bili svjesni razine izvozne cijene u Uniju.
(63)
U ovom slučaju je utvrđeno da su struktura industrije bioetanola i način proizvodnje i prodaje dotičnog proizvoda na tržištu SAD-a i izvoza u Uniju učinili nepraktičnim utvrđivanje pojedinačnih dampinških marža za proizvođače iz SAD-a. Točnije, proizvođači u SAD uzorku nisu izvozili dotični proizvod u Uniju, a ispitani trgovci/proizvođači mješavina su dobivali bioetanol od različitih proizvođača, miješali ga i prodavali posebno za izvoz u Uniju pa stoga, suprotno navodima spomenutih stranaka, nije bilo moguće pratiti sve nabave pojedinačno i usporediti uobičajene vrijednosti s odgovarajućim izvoznim cijenama te nije moguće identificirati proizvođača u trenutka izvoza u Uniju. Drugim riječima, svaka isporuka izvršena za EU sadrži bioetanol koji su proizveli različiti proizvođači iz SAD-a, a ne samo oni iz SAD uzorka. Nadalje, ispitni postupak je također pokazao da razina cijena koje je SAD uzorak naplaćivao svojim kupcima u SAD-u nije bila u skladu sa stvarnom cijenom koja je plaćena ili koju je trebalo platiti za dotični proizvod kada se izvozi u Uniju.
(64)
Stoga se smatra da bi trebalo utvrditi dampinšku maržu na razini cijele zemlje.
3.2. Uobičajena vrijednost
(65)
Za utvrđivanje uobičajene vrijednosti u skladu s člankom 2. stavkom 2. Osnovne uredbe Komisija je najprije utvrdila je li domaća prodaja dotičnog proizvoda od strane dvaju trgovaca/proizvođača mješavina koji surađuju nezavisnim kupcima bila u reprezentativnom obujmu, tj. je li ukupni obujam te prodaje predstavljao najmanje 5 % ukupnog obujma izvozne prodaje u Uniju tijekom RIP-a.
(66)
S obzirom na to da je prodaje istovjetnog proizvoda na domaćem tržištu bilo u dovoljnoj količini, uobičajena vrijednost je utvrđena na temelju cijena koje su nezavisni kupci u SAD-u platili ili trebali platiti dvama naprijed spomenutim trgovcima/proizvođačima mješavina, u uobičajenom tijeku trgovine.
3.3. Izvozna cijena
(67)
Trgovci/proizvođači mješavina koji surađuju dostavili su podatke koji su omogućili utvrđivanje izvozne cijene na temelju njihovih cijena koje su stvarno plaćene ili trebale biti plaćene u skladu s člankom 2. stavkom 8. Osnovne uredbe. Za transakcije za koje je uvoz u Uniju izvršen preko povezanog trgovačkog društva trgovca, izvozna cijena je utvrđena na temelju prve preprodajne cijene povezanog trgovca nezavisnom kupcu u Uniji, u skladu s člankom 2. stavkom 9. Osnovne uredbe.
(68)
U pogledu prodaje obavljene preko povezanog trgovca smještenog u Švicarskoj, prodajni, opći i administrativni troškovi (POA) i dobit nisu bili oduzeti od izvozne cijene jer se smatralo da to nisu troškovi između uvoza i preprodaje u Uniji. Ispitni postupak je pokazao da se glavna aktivnost povezanog trgovca sastojala od upravljanja novcem za poslovnu jedinicu za šećer, kojoj pripadaju biogoriva i osiguranje od rizika prisutnih u poljoprivrednim aktivnostima, sklapajući izvedene financijske instrumente na izvanburzovnim i organiziranim financijskim tržištima.
(69)
Neki su proizvođači iz SAD-a tvrdili da je stalna praksa institucija uzeti prodajnu cijenu izvoznika prvom nezavisnom kupcu kao izvoznu cijenu za izračun dampinga. U ovom slučaju, ta bi cijena bila prodajna cijena proizvođača iz SAD-a nepovezanim trgovcima/proizvođačima mješavina u SAD-u. Međutim, kako je spomenuto gore u uvodnim izjavama 62. i 63., ni jedan od proizvođača bioetanola iz SAD-a nije izvozio dotični proizvod u Uniju i nisu bili svjesni razine izvozne cijene u EU. Stoga se njihova domaća cijena ne može koristiti jer to nije izvozna cijena koja je plaćena ili koju treba platiti za dotični proizvod u Uniji. Njihova se tvrdnja stoga ne može prihvatiti.
3.4. Usporedba
(70)
Usporedba ponderirane prosječne uobičajene vrijednosti i ponderirane prosječne izvozne cijene po vrsti proizvoda utvrđenih za trgovce/proizvođače mješavina koji surađuju obavljena je na osnovi franko tvornica, uzimajući u obzir, u skladu s člankom 2. stavkom 10. Osnovne uredbe, razlike u čimbenicima za koje se pokazalo da utječu na cijene i usporedivost cijena. Jedan trgovac/proizvođač mješavina tvrdi da podaci o domaćoj prodaji nisu bili reprezentativni. Budući da trgovac/proizvođač mješavina nije dostavio podatke o domaćoj prodaji, izračun se temelji na podacima dostavljenim u upitniku i tijekom posjeta na licu mjesta.
(71)
Jedan trgovac/proizvođač mješavina tvrdi da bi se izračun cijene domaće prodaje trebao temeljiti na podacima promptnog tržišta od NYMEX-a. Komisija smatra da su provjereni podaci od dvaju trgovaca/proizvođača mješavina pouzdaniji.
(72)
U tu svrhu izvršene su odgovarajuće prilagodbe za razlike u troškovima prijevoza, osiguranja, manipuliranja, utovara i popratnim troškovima, gdje je to primjenjivo i opravdano.
(73)
Dotični proizvod i istovjetni proizvod predstavljaju posebnost jer su trgovci/proizvođači mješavina dobili subvencije uglavnom u obliku trošarinskih olakšica tijekom RIP-a na svoju prodaju mješavina bioetanola. Metoda korištena za utvrđivanje uobičajene vrijednosti i izvozne cijene je metoda kojom se stvarne prodajne cijene, domaće i izvozne, navedenih trgovaca/proizvođača mješavina u potpunosti uzimaju u obzir. Stoga, usporedba prodaje trgovaca/proizvođača mješavina na tržištu SAD-a i izvozne cijene trgovaca/proizvođača mješavina u EU, radi izračuna razine dampinga na dotičnom proizvodu, uklanjaju svaki mogući utjecaj koji su subvencije mogle imati na cijene, budući da je subvencija jednako utjecala na domaće i izvozne cijene tijekom RIP-a. Jedan trgovac/proizvođač mješavina je tvrdio da nije dobio subvenciju za svoju domaću prodaju. Međutim, nije pružio dokaz za tu tvrdnju; tvrdnju je također teško pomiriti s podacima koje su dala tijela SAD-a o korištenju subvencije.
3.5. Damping
(74)
Kao što je predviđeno u članku 2. stavku 11. Osnovne uredbe, ponderirana prosječna uobičajena vrijednost po vrsti proizvoda uspoređena je s ponderiranom prosječnom izvoznom cijenom odgovarajuće vrste dotičnog proizvoda. Na temelju te usporedbe, za nepovezane trgovce/proizvođače mješavina koji surađuju utvrđeno je da su bili uključeni u dampinšku praksu.
(75)
Ponderirana prosječna dampinška marža od 9,5 % utvrđena je na temelju ukupnih podataka trgovaca/proizvođača mješavina koji surađuju te predstavlja dampinšku maržu na razini cijelog SAD-a.
(76)
Neki od proizvođača iz SAD-a uključenih u uzorak tvrdili su da su u slučaju uvođenja konačnih antidampinških mjera očekivali dobivanje svoje pojedinačne stope pristojbe. U svjetlu sadržaja uvodnih izjava od 6. do 16. i obrazloženja u uvodnih izjavama od 60. do 64. gore, ova se tvrdnja ne može prihvatiti jer je ispitni postupak potvrdio da za te subjekte, posebno jer nisu imali izvoz u Uniju tijekom RIP-a, nije bilo moguće pratiti njihove proizvode kada se izvoze u Uniju i općenito nisu imali predodžbu o trenutku izvoza i cijeni koju su platili ili trebali platiti uvoznici u Uniji pa se stoga izvozna cijena i dampinška marža nisu mogle pouzdano utvrditi za te proizvođače.
(77)
Određeni proizvođači su zatražili još informacija o izračunima dampinga utvrđenog za dva trgovca/proizvođača mješavina. Međutim, trebalo bi uzeti u obzir s jedne strane da zatražene informacije sadrže informacije koje su poslovna tajna i ne mogu se stoga otkriti drugim strankama pored stranke na koju se to odnosi. S druge strane, stalna je praksa institucija objaviti opću metodu korištenu za utvrđivanje dampinga svim strankama za koje u izračunima nisu korišteni pojedinačni podaci. Ta je metoda opisana u dokumentu o općoj objavi koji je poslan svim strankama.
4. ŠTETA
4.1. Proizvodnja Unije i industrija Unije
(78)
Proizvodnja Unije je utvrđena na temelju izvješća o tržištu kojeg je dostavio podnositelj zahtjeva tijekom ispitnog postupka. Ukupna proizvodnja Unije istovjetnog proizvoda navedena u tom izvješću uspoređena je s informacijama koje su dostavili 17 proizvođača iz Unije koji surađuju. Utvrđena je mala razlika od oko 5 % između dvaju setova podataka. To se objašnjava činjenicom što neki relativno mali proizvođači iz Unije koji ne surađuju nisu dostavili informacije o proizvodnji. Na temelju navedenog, ukupna proizvodnja Unije procijenjena je na 3,42 milijuna tona tijekom RIP-a. Proizvođači iz Unije, koji čine ukupnu proizvodnju Unije, čine industriju Unije u smislu članka 4. stavka 1. i članka 5. stavka 4. Osnovne uredbe i stoga se dalje u tekstu navode kao „industrija Unije”.
4.2. Potrošnja Unije
(79)
Potrošnja Unije je utvrđena na temelju ukupne proizvodnje industrije Unije u Uniji, dodavanjem obujma uvoza iz trećih zemalja utvrđenog na temelju najboljih dostupnih statističkih podataka, a razlike u zalihama i izvoz industrije Unije kako je izvijestila industrija Unije su oduzeti. Neke stranke su tvrdile da statistički podaci korišteni za utvrđivanje potrošnje nisu bili potpuni jer značajni uvoz bioetanola iz ostalih trećih zemalja, posebno u RIP-u, nisu uzeti u razmatranje. Također su smatrali da je obujam uvoza iz SAD-a Komisija precijenila i da su stoga podaci o potrošnji i tržišnom udjelu nepouzdani.
(80)
Te su tvrdnje analizirane i unakrsno provjerene s dostupnim podacima. U pogledu uvoza iz ostalih zemalja, stranke nisu pružile nikakav dokaz u pogledu obujma uvoza dotičnog proizvoda. Ipak, uvoz iz ostalih zemalja uzet je u obzir pri procjeni uvoza. Za obujam uvoza iz SAD-a je utvrđena administrativna pogreška u procjeni uvoza iz SAD-a tijekom RIP-a. Stoga je obujam uvoza bio ponovno procijenjen i prilagođen gdje je to potrebno. Međutim, to nema utjecaja na zaključke do kojih se došlo u procjeni štete i uzročnosti.
(81)
U pogledu uvoza dotičnog proizvoda, trebalo bi naglasiti da nema posebnih carinskih oznaka kombinirane nomenklature za dotični proizvod. Nadalje, oznake kombinirane nomenklature po kojima se dotični proizvod može prijaviti carinskim tijelima uključuje druge proizvode pored dotičnog proizvoda.
(82)
Za uvoz mješavina bioetanola, provjereni odgovori nepovezanih uvoznika na upitnik su pokazali da se većina uvoza prijavljivala pri carini pod oznakom TARIC 3824909799. Međutim, obujam uvoza ne može se dobiti izravno od Eurostata jer ta oznaka TARIC uključuje različite kemijske proizvode pored dotičnog proizvoda.
(83)
U pogledu uvoza prijavljenog pod oznakama kombinirane nomenklature 2207 10 00 i 2207 20 00, nije bilo moguće razlikovati dotični proizvod i ostale proizvode na koje se ne odnosi ispitni postupak zbog nedostatka dovoljno informacija u pogledu uvezenog proizvoda.
(84)
Stoga, u nedostatku potpunih podataka o uvozu u Eurostatu, odlučeno je koristiti također druge izvore informacija za potrebe utvrđivanja uvoza dotičnog proizvoda na tržište Unije.
(85)
Radi dobivanja najbolje procjene uvoza dotičnog proizvoda podrijetlom iz SAD-a, smatralo se da je najpouzdanija osnova statistika Komisije SAD-a za međunarodnu trgovinu (ITC). Prijavljeni obujam izvoza odgovara tarifnim oznakama SAD-a 22071060 i 22072000.
(86)
Usvojen je razuman pristup radi procjene tog uvoza i sve količine koje je prijavila Komisija SAD-a za međunarodnu trgovinu uzete su u obzir za utvrđivanje uvoza SAD-a na tržište Unije.
(87)
Procjena uvoza u Uniju podrijetlom iz Brazila temeljila se na sljedećim izvorima informacija: izvješće koje je izdala Agencija za obnovljivo gorivo Ujedinjene Kraljevine za uvoz u Ujedinjenu Kraljevinu; izvaci baze podataka o carini pri uvozu koje su dali Nizozemska, Švedska i Finska i Eurostat. Za Nizozemsku, Švedsku i Finsku, obujam uvoza procijenjen je na temelju naziva uvoznika i izvoznika i opisa proizvoda kada je to dostupno. Radi procjene tog uvoza usvojen je konzervativni pristup. Sve prijavljene količine uzete su u obzir pri izračunu uvoza.
(88)
Konačno, Eurostat je također korišten za procjenu preostalog uvoza u Uniju za države članice koje nisu spomenute gore u uvodnoj izjavi 87. Primijenjena je prilagodba obujma uvoza na temelju postotka bioetanola korištenog kao gorivo u Uniji. Izvor te prilagodbe može se pronaći u zahtjevu. Taj je postotak dobiven od godišnje bilance etilnog alkohola koju objavljuje Europska komisija (12). Postotak bioetanola korištenog kao gorivo u Uniji bio je 54 % u 2008., 66 % u 2009. i 68 % u 2010. Za RIP, postotak iz 2010. korišten je za potrebe procjene odgovarajućeg uvoza obavljenog tijekom RIP-a.
(89)
Za procjenu uvoza drugog podrijetla, izvori korištenih informacija bili su Eurostat i izvaci baze podataka o carini pri uvozu koje su dostavile Nizozemska, Švedska i Finska. Korištena je ista metodologija kao ona za utvrđivanje brazilskog uvoza.
(90)
U pogledu izračuna prosječne jedinične cijene CIF za uvoz iz SAD-a i Brazila, izvor informacija je izvadak baze podataka o carini pri uvozu koji su dostavile Nizozemska, Švedska i Finska. A za SAD, korišteni su također podaci iz provjerenih upitnika nepovezanih uvoznika. Za SAD, prosječne cijene CIF za 2008. i 2009. procijenjene su na temelju prosječne cijene koje je prijavio ITC SAD-a za te godine, izraženo u odnosu prema prosječnoj jediničnoj cijeni CIF dobivenoj za 2010.
(91)
Razlike u zalihama utvrđene su na temelju informacija o industriji Unije koje je dostavio podnositelj zahtjeva.
(92)
Na temelju toga utvrđeno je da se potrošnja Unije razvijala na sljedeći način:
2008.
2009.
2010.
RIP
Ukupna proizvodnja Unije (u tonama) (A)
2 153 118
2 797 948
3 274 665
3 389 503
Ukupni uvoz iz trećih zemalja, uključujući dotičnu zemlju (u tonama) (B)
1 252 705
1 130 703
859 605
1 031 226
Ukupni uvoz industrije Unije u ne-EU zemlje (u tonama) (C)
26 263
41 023
53 085
59 633
Razlike u zalihama (13) (u tonama) (C)
0
4 730
-8 415
-5 458
Potrošnja Unije (u tonama)
3 379 559
3 882 897
4 089 600
4 366 554
Indeks: 2008. = 100
100
115
121
129
Izvor:
(A) izvješće o tržištu, (B) Eurostat, Komisija SAD-a za međunarodnu trgovinu, Agencija za obnovljiva goriva Ujedinjene Kraljevine i baza podataka o carini pri uvozu koju su dostavile Nizozemska, Švedska i Finska; (C) zahtjev, odgovori proizvođača iz Unije u uzorku na upitnik, informacije o industriji Unije u zahtjevu.
(93)
Potrošnja Unije značajno se povećala za 29 % tijekom razmatranog razdoblja. Povećanje je potaknula provedba Direktive o obnovljivoj energiji (RED) u državama članicama koje su uspostavile ciljeve rasta za potrošnju obnovljive energije.
4.3. Uvoz u Uniju iz dotične zemlje
4.3.1. Obujam, tržišni udio i cijena uvoza iz dotične zemlje
(94)
U pogledu obujma, tržišnog udjela i cijena, uvoz u Uniju iz SAD-a razvijao se tijekom razmatranog razdoblja kako slijedi:
2008.
2009.
2010.
RIP
Obujam uvoza iz SAD-a (u tonama) (A)
63 406
53 332
348 868
686 185
Indeks: 2008. = 100
100
84
550
1 082
Tržišni udio (%)
1,9
1,4
8,5
15,7
Indeks: 2008. = 100
100
73
454
837
Prosječna cijena u eurima po toni (B)
590,6
552,5
542,5
626,7
Indeks: 2008. = 100
100
94
92
106
Izvor:
(A) obujam izvoza koji je prijavila Komisija SAD-a za međunarodnu trgovinu, (B) baza podataka o carinama pri uvozu koju su dostavile Nizozemska, Švedska i Finska te provjereni odgovor nepovezanog uvoznika na upitnik.
(95)
Uvoz iz SAD-a se značajno povećao, u pogledu obujma, s 63 406 tona na 686 185 tona tijekom razmatranog razdoblja. Slično tomu, tržišni udio izvoznika iz SAD-a u Uniju značajno se povećao s 1,9 % na 15,7 % tijekom tog razdoblja.
(96)
Iako su se prosječne uvozne cijene iz SAD-a povećale za 6 % tijekom razmatranog razdoblja, cijene koje su naplaćivali izvoznici iz SAD-a bile su stalno niže od prosječnih cijena proizvođača iz Unije kako je objašnjeno dolje u uvodnoj izjavi 117. To sustavno sniženje cijena koju su provodili izvoznici iz SAD-a objašnjava značajno povećanje tržišnog udjela koje su ostvarili tijekom razmatranog razdoblja.
4.3.2. Sniženje cijena uvoza iz dotične zemlje
(97)
Za potrebe utvrđivanja sniženja cijena tijekom RIP-a, ponderirani prosjek prodajnih cijena po vrsti proizvoda proizvođača iz Unije u uzorku naplaćene nepovezanim kupcima na tržištu Unije, prilagođene razini franko tvornica, uspoređen je s odgovarajućim ponderiranim prosjekom cijena po vrsti proizvoda za uvoz od izvoznika iz SAD-a prvom nezavisnom kupcu na tržištu Unije, utvrđenima na osnovi CIF. Radi omogućivanja poštene usporedbe cijena, na cijenu iz SAD-a primijenjene su odgovarajuće prilagodbe za postojeće carinske pristojbe i troškove nakon uvoza.
(98)
Rezultati te usporedbe, izraženi kao postotak prodajnih cijena proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razdoblja ispitnog postupka, pokazali su postojano sniženje cijena od u prosjeku 5,6 %. To sniženje cijena ukazuje na cjenovni pritisak koji je izvršio uvoz iz dotične zemlje na tržište Unije, posebno tijekom RIP-a.
4.4. Gospodarsko stanje industrije Unije
4.4.1. Uvodne napomene
(99)
U skladu s člankom 3. stavkom 5. Osnovne uredbe, ispitivanje učinka dampinškog uvoza na industriju Unije uključivalo je procjenu svih gospodarskih pokazatelja za ocjenu stanja industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja.
(100)
Analiza štete u pogledu makroekonomskih podataka poput proizvodnje, proizvodnog kapaciteta, iskorištenosti kapaciteta, obujma prodaje, tržišnog udjela, rasta, zaliha, zaposlenosti, produktivnosti i veličine dampinške marže temelji se na podacima ePURE o industriji Unije kao cjeline.
(101)
Analiza štete u pogledu mikroekonomskih podataka poput cijena, profitabilnosti, novčanog toka, ulaganja, povrata ulaganja, sposobnosti prikupljanja kapitala, plaća i zaliha provedena je na temelju podataka koje su dostavili proizvođači iz Unije u uzorku putem provjerenih odgovora na upitnik.
(102)
Industrija bioetanola je još uvijek u početnoj fazi u Uniji. Trgovačka društva su nedavno uložila u nove proizvodne pogone ili su proširila postojeće kapacitete radi zadovoljavanja rastuće potražnje u Uniji. Činjenica što su novi proizvođači pokrenuli proizvodnju tijekom razmatranog razdoblja dovela je do pozitivnog razvoja pokazatelja poput proizvodnje, proizvodnog kapaciteta, obujma prodaje i zaposlenosti.
(103)
Ispitni postupak je također pokazao da ova vrsta industrije treba određeno vrijeme, od dvije do tri godine od pokretanja, za dostizanje normalnih razina proizvodnje.
4.4.2. Proizvodnja, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta
2008.
2009.
2010.
RIP
Obujam proizvodnje (u tonama)
2 153 118
2 797 948
3 274 665
3 389 503
Indeks: 2008.=100
100
130
152
157
Proizvodni kapacitet (u tonama)
3 443 766
3 992 640
4 670 076
4 734 915
Indeks: 2008.=100
100
116
136
137
Iskorištenost kapaciteta (%)
63
70
70
72
Indeks: 2008.=100
100
112
112
114
Izvor:
temeljeno na podacima industrije Unije koje je dostavio podnositelj zahtjeva.
(104)
Kao posljedica RED-a, proizvodnja Unije porasla je značajno u razmatranom razdoblju, za oko 57 %. Od 2008. do 2010. proizvodnja Unije povećala se za 36 %, ali se naknadno stopa rasta značajno usporila i bila je samo 3,5 % u RIP-u, u usporedbi s 2010.
(105)
Proizvodni kapacitet se povećao za 37 % tijekom razmatranog razdoblja i slijedio je sličan obrazac kao i proizvodnja.
(106)
Iskorištenost kapaciteta se povećala za 14 % tijekom razmatranog razdoblja, a to povećanje se ostvarilo na početku razmatranog razdoblja. Uzimajući u obzir fazu pokretanja poslovanja određenih proizvođača u Uniji u 2009., očekivalo se da će se iskorištenost kapaciteta dalje povećavati jer proizvođači obično trebaju od dvije do tri godine od pokretanja proizvodnje do dostizanja normalnih razina proizvodnje, kako je objašnjeno gore u uvodnoj izjavi 103. Međutim, to nije bio slučaj.
(107)
Ispitni postupak je stoga potvrdio da je nekoliko trgovačkih društava u EU pokrenulo poslovanje u početku ili tijekom razmatranog razdoblja zbog očekivane objave RED-a. To je dovelo do pozitivnih razvoja naročito gore navedenih čimbenika štete, posebno u razdoblju do 2010. Ali stanje na tržištu Uniju promijenilo se istodobno kad je došlo do naglog povećanja dampinškog uvoza iz SAD-a u 2010. i rast aktivnosti očekivan tijekom RIP-a nije se ostvario.
4.4.3. Obujam prodaje i tržišni udio
2008.
2009.
2010.
RIP
Obujam prodaje (u tonama)
2 035 367
2 650 526
3 117 410
3 229 326
Indeks: 2008.=100
100
130
152
159
Tržišni udio (%)
60,2
68,3
76,2
74,0
Indeks: 2008.=100
100
113
126
122
Izvor:
temeljeno na podacima industrije Unije koje je dostavio podnositelj zahtjeva
(108)
Obujam prodaje industrije Unije povećao se za 59 %, a tijekom razmatranog razdoblja stečeno je 13,8 postotnih bodova tržišnog udjela. Obujam prodaje rastao je stabilno između 2008. i 2010., ali između 2010. i RIP-a obujam prodaje rastao je manje od potrošnje koja se povećala za 6,8 % u tom razdoblju.
(109)
Slično tomu, tržišni udio industrije Unije povećao se do 2010., ali se potom smanjio tijekom RIP-a. U razdoblju između 2010. i RIP-a, dok je uvoz iz SAD-a gotovo udvostručio svoj tržišni udio, stekavši 7,2 postotnih bodova, industrija Unije je izgubila 2,2 postotna bodova.
4.4.4. Rast
(110)
Potrošnja Unije povećala se značajno tijekom razmatranog razdoblja, za 29,2 %. Iako su se obujam prodaje i tržišni udio također povećali tijekom ovog razdoblja, industrija Unije nije od tog rasta imala u potpunosti koristi u potrošnji, naročito od 2010. Od 2010. do RIP-a rast obujma prodaje industrije Unije se usporio, a tržišni udio se smanjio u usporedbi s prethodnim godinama.
(111)
Neke su stranke tvrdile da obrazac rasta koji pokazuju određeni pokazatelji tijekom razmatranog razdoblja ne odražavaju situaciju oštećene industrije. Međutim, kako je objašnjeno gore, ispitni postupak je pokazao da je usporenje rasta industrije Unije u 2010. i RIP-u bilo istodobno s naglim porastom dampinškog uvoza po niskoj cijeni iz SAD-a.
4.4.5. Zaposlenost i produktivnost
2008.
2009.
2010.
RIP
Broj zaposlenika
2 331
2 419
2 523
2 552
Indeks: 2008.=100
100
104
108
109
Produktivnost
(jedinica po zaposleniku)
924
1 157
1 298
1 328
Indeks: 2008.=100
100
125
141
144
Izvor:
temeljeno na podacima industrije Unije koje je dostavio podnositelj zahtjeva
(112)
Zaposlenost se povećala za 9 % u razmatranom razdoblju. Točnije, porasla je za 8 % od 2008. do 2010., ali se povećala samo neznatno za 1 % tijekom RIP-a. Ovo kretanje odražava kretanje kapaciteta i proizvodnje u Uniji.
(113)
Produktivnost radne snage industrije Unije mjerena je kao proizvodnja po zaposlenoj osobi u jednoj godini. Ona se značajno povećala tijekom razmatranog razdoblja za 44 %, odražavajući učinak učenja i povećanje učinkovitosti tijekom i nakon faze pokretanja poslovanja.
4.4.6. Visina stvarne dampinške marže
(114)
S obzirom na obujam, tržišni udio i cijene dampinškog uvoza iz dotične zemlje, učinak stvarnih marži dampinga utvrđenih tijekom RIP-a na industriju Unije ne može se smatrati zanemarivim.
4.4.7. Oporavak od učinaka prošlog dampinga
(115)
Ovo pitanje nije relevantno u ovom slučaju zbog nedostatka učinaka prošlog dampinga.
4.4.8. Prosječne jedinične cijene industrije Unije
2008.
2009.
2010.
RIP
Jedinična cijena (u eurima)
702,59
634,88
657,41
768,59
Indeks: 2008.=100
100
90
94
109
Izvor:
odgovori na upitnik proizvođača iz Unije u uzorku.
(116)
Cijene industrije Unije povećale su se ukupno za 9 % tijekom razmatranog razdoblja. Smanjile su se u 2009. u usporedbi s 2008., ali su se onda stabilno povećavale do kraja RIP-a. Međutim, ispitni postupak je pokazao da povećanja cijena nisu bila dovoljna za omogućivanje industriji Unije pokrivanja svojih troškova. Razlika između prodajnih cijena i troškova dodatno se povećala naročito tijekom RIP-a. Ta situacija je istovremena s povećanom prisutnošću dampinškog uvoza iz SAD-a po niskoj cijeni na tržište Unije.
(117)
Ispitni postupak je pokazao da su cijene industrije Unije ostale više (do 23 %) od cijena dampinškog uvoza iz SAD-a tijekom razmatranog razdoblja.
4.4.9. Profitabilnost, novčani tok, ulaganja, povrat ulaganja i sposobnost prikupljanja kapitala
2008.
2009.
2010.
RIP
Neto dobit prije oporezivanja (u eurima)
-33 305 225
1 343 823
-33 932 738
-82 070 168
Indeks: 2008. = - 100
- 100
4
- 102
- 246
Profitabilnost prodaje Unije (% neto prodaje)
-11,65
0,33
-5,72
-9,74
Indeks: 2008. = - 100
- 100
3
-49
-84
Novčani tok (u eurima)
-2 528 061
34 783 260
48 733 697
36 832 646
Indeks: 2008. = - 100
- 100
1 376
1 928
1 457
Novčani tok u % prodaje Unije nepovezanim strankama
-0,9
8,7
8,2
4,4
Indeks: 2008. = - 100
- 100
980
930
494
Ulaganja (u eurima)
330 441 830
86 279 988
38 710 739
23 018 175
Indeks: 2008.=100
100
26
12
7
Povrat ulaganja (%)
-10
2
-88
- 357
Indeks: 2008. = - 100
- 100
15
- 870
-3 538
Izvor:
odgovori na upitnik proizvođača iz Unije u uzorku
(118)
Profitabilnost industrije Unije utvrđena je i u apsolutnim iznosima (neto dobit prije oporezivanja) i izražavajući neto dobit prije oporezivanja kao postotak prometa istovjetnim proizvodom. Profitabilnost industrije Unije bila je negativna tijekom razmatranog razdoblja uz izuzetak 2009., kada su trgovačka društva u uzorku uspjela biti na pragu isplativosti.
(119)
Povrat ulaganja slijedio je slični obrazac, ostajući prilično iza povrata nužnih industriji Unije za preživljavanje.
(120)
Novčani tok je bio negativan u 2008. i popravio se u 2009. i 2010. Međutim, tijekom RIP-a se novčani tok ponovno počeo smanjivati, odražavajući pogoršanje sposobnosti industrije Unije za samofinanciranje svojih aktivnosti.
(121)
Razvoj profitabilnosti, novčanog toka i povrata ulaganja tijekom razmatranog razdoblja ograničilo je industriju Unije u ulaganju u svoje aktivnosti i narušilo njezin razvoj, što se jasno očituje u smanjenju ulaganja od 93 % tijekom ovog razdoblja.
4.4.10. Plaće
2008.
2009.
2010.
RIP
Plaće (u eurima)
45 066 253
57 253 228
68 711 959
76 030 008
Prosječni troškovi rada po zaposleniku (u eurima)
75 691
81 233
88 638
99 646
Indeks: 2008.=100
100
107
117
132
Izvor:
odgovori na upitnik proizvođača iz Unije u uzorku
(122)
Plaće su se povećale za 32 % tijekom razmatranog razdoblja, odražavajući povećanja produktivnosti zaposlenika.
4.4.11. Zalihe
2008.
2009.
2010.
RIP
Završne zalihe (u tonama)
34 585
24 022
38 649
31 408
Indeks: 2008.=100
100
69
112
91
Zalihe u odnosu na proizvodnju (%)
8,3
3,5
3,8
2,5
Izvor:
odgovori na upitnik proizvođača iz Unije u uzorku
(123)
Razine zaliha blago su se smanjile tijekom razmatranog razdoblja.
4.5. Zaključak o šteti
(124)
Ispitni postupak je pokazao da se nagli porast dampinškog uvoza po niskoj cijeni na tržište Unije dogodio u 2010. i posebno tijekom RIP-a. U tom razdoblju određeni pokazatelji štete koji se odnose na gospodarsko stanje industrije Unije popravili su se, ali rast nije bio u skladu s povećanjem potrošnje tijekom razmatranog razdoblja te poboljšanja stoga nisu bila dovoljna industriji Unije za razvoj svojih aktivnosti.
(125)
Kao što je uobičajeno u novoj i rastućoj aktivnosti, određeni pokazatelji, poput obujma prodaje, proizvodnje te iskorištenosti kapaciteta pokazali su pozitivno kretanje tijekom razmatranog razdoblja. To se objašnjava činjenicom što su novi proizvođači u Uniji ušli na tržište u tom razdoblju. Ipak, ispitni postupak je pokazao da stanje na tržištu Unije, od 2010. kada se dogodio nagli porast uvoza po niskoj cijeni, nije dopustio proizvođačima iz Unije dostizanje dovoljne razine aktivnosti i cijena radi razvoja i održavanja važnih ulaganja izvršenih u razmatranom razdoblju.
(126)
Utvrđeno je da je uvoz po niskoj cijeni stalno snižavao cijene industrije Unije. Razina cijena nije dopuštala industriji pokrivanje troškova i ostvarenje novčanog toka i dobiti, koji su nužni za razvoj aktivnosti.
(127)
Doista, pokazatelji štete koji se odnose na financijsku uspješnost industrije Unije, poput profitabilnosti, novčanog toka i povrata ulaganja pogoršali su se ili ostali daleko ispod uobičajene razine. To je ozbiljno utjecalo na sposobnost industrije Unije za prikupljanje kapitala i daljnje ulaganje u svoje aktivnosti.
(128)
Na temelju gore navedenog, smatralo se da je industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu tijekom RIP-a u smislu članka 3. stavka 5. Osnovne uredbe.
5. UZROČNOST
5.1. Uvod
(129)
U skladu s člankom 3. stavcima 5. i 6. Osnovne antidampinške uredbe, ispitano je je li dampinški uvoz dotičnog proizvoda podrijetlom iz dotične zemlje uzrokovao štetu industriji Unije. Poznati čimbenici, osim dampinškog uvoza, koji su u isto vrijeme mogli prouzročiti štetu industriji Unije, također su ispitani kako bi se osiguralo da se moguća šteta koju su prouzročiti ti ostali čimbenici ne pripiše dampinškom uvozu.
5.2. Učinak dampinškog uvoza
(130)
Kako je spomenuto gore, potrošnja Unije značajno je porasla tijekom razmatranog razdoblja, za 29,2 %. Međutim, dampinški uvoz iz dotične zemlje značajno se povećao u obujmu, tj. s 1,9 % udjela na tržištu Unije na početku razmatranog razdoblja na 15,7 % tijekom RIP-a. To je očigledno izvršilo pritisak na industriju Unije, posebno od 2010. do kraja RIP-a, kada se taj uvoz više nego udvostručio. Od 2010., a posebno tijekom RIP-a, veliki obujam uvoza po niskoj cijeni iz SAD-a bio je prisutan na tržištu Unije i snižavao cijene industrije Unije. To stanje nije dopuštalo industriji razvoj prema očekivanjima tijekom RIP-a.
(131)
Neke su stranke tvrdile da se stanje industrije Unije poboljšalo točno od 2010. do RIP-a, što se podudara s udvostručenjem uvoza iz SAD-a. Kako je objašnjeno gore u uvodnim izjavama 102. i 107., činjenica što je mnogo proizvođača iz Unije počelo ulaziti na tržište tijekom razmatranog razdoblja dovela je do pozitivnih kretanja određenih čimbenika štete, poput proizvodnje i obujma prodaje. Međutim, industrija Unije je izgubila tržišni udio u RIP-u u usporedbi s 2010., dok je u isto vrijeme tržište Unije iskusilo najveće povećanje dampinškog uvoza iz SAD-a. Postojanje sniženja cijena i cjenovnog pritiska dovelo je do pogoršanja općeg financijskog stanja, posebno profitabilnosti, industrije Unije.
(132)
Uvoz po niskoj cijeni je tako imao značajnu ulogu u materijalnoj šteti koju je pretrpjela industrija Unije tijekom RIP-a.
5.3. Učinak ostalih čimbenika
(133)
Sljedeći poznati čimbenici, osim dampinškog uvoza, koji su mogli uzrokovati štetu industriji Unije ispitani su kako bi se osiguralo da se sva šteta koju su uzrokovali ti čimbenici ne pripiše dampinškom uvozu: uvoz iz drugih zemalja, realizacija izvoza industrije Unije, učinak gospodarske krize i drugi čimbenici poput promjena cijena sirovina, razvoj potražnje i navodni unutarnji problemi trgovačkih društava industrije Unije.
5.3.1. Uvoz iz ostalih zemalja (Brazil)
(134)
Prema dostupnim informacijama, osim Brazila, nije bilo druge zemlje koja je izvozila dotični proizvod u Uniju u značajnim količinama u razmatranom razdoblju. S obzirom na cijene, cijene uvoza iz Brazila ostale su daleko ispod cijena proizvođača u Uniji. Međutim, uvoz iz Brazila je jasno pokazao silazno kretanje obujma (- 81 %) i tržišnog udjela (- 25,8 %) tijekom razmatranog razdoblja. Posljedično, budući da je obujam uvoza smanjen na tako nisku razinu tijekom RIP-a, ne može se smatrati da je prekinuo uzročno-posljedičnu vezu između uvoza po niskoj cijeni iz SAD-a i štete industriji Unije tijekom RIP-a.
2008.
2009.
2010.
RIP
Obujam uvoza podrijetlom iz Brazila (u tonama)
1 022 980
884 020
396 249
195 342
Indeks: 2008.=100
100
86
39
19
Tržišni udio uvoza iz Brazila (%)
30,3
22,8
9,7
4,5
Prosječna jedinična cijena CIF
(eura po toni uvoza)
560,8
496,2
580,8
622,4
Indeks: 2008.=100
100
88
104
111
Izvor:
Eurostat, Agencija UK-a za obnovljiva goriva, baza podataka o carinama pri uvozu koju su dostavile Nizozemska, Švedska i Finska te zahtjev.
(135)
Stranke su tvrdile da je uvoz iz Brazila ostao iznad de minimis razine kroz razmatrano razdoblje te da se obavljao po dampinškim cijenama na tržištu Unije. Tvrdile su nadalje da je uvoz iz SAD-a samo zamijenio tržišni udio koji je izgubio brazilski uvoz. Prema tome se stoga uvoz iz SAD-a ne bi mogao smatrati uzrokom materijalne štete industriji Unije.
(136)
Kako je objašnjeno gore, brazilski uvoz se značajno smanjio u razmatranom razdoblju. Njegov tržišni udio se smanjio s 30,3 % na 4,5 % u vrijeme kada se potrošnja značajno povećala. Uzimajući u obzir razinu cijene brazilskih izvoznika na tržištu Unije, ne može se isključiti da je prisutnost brazilskog bioetanola u nekoj mjeri doprinijela šteti industrije Unije. Međutim, smatra se da se taj uvoz smanjio na takvu razinu tijekom RIP-a da se ne može smatrati glavnim uzrokom te štete. Doista, u razdoblju između 2010. i RIP-a, dok se uvoz iz Brazila smanjio za oko 200 000 tona, dampinški uvoz iz SAD-a se povećao za preko 330 000 tona. Stoga se smatra da prisutnost brazilskog bioetanola na tržištu Unije, naročito tijekom RIP-a, ne može biti takva da prekine utvrđenu uzročno-posljedičnu vezu između dampinškog uvoza iz SAD-a i štetnog stanja industrije Unije u tom razdoblju.
5.3.2. Realizacija izvoza industrije Unije
2008.
2009.
2010.
RIP
Obujam izvozne prodaje (u tonama)
26 263
41 023
53 085
59 633
Izvor:
zahtjev i odgovori na upitnik proizvođača iz Unije u uzorku
(137)
Ispitni postupak je pokazao da je mali obujam bioetanola izvozila industrija Unije tijekom RIP-a po cijenama uvelike iznad onih na tržištu Unije. To je dovelo do zaključka da realizacija izvoza nije čimbenik koji je prekinuo uzročno-posljedičnu vezu između štete koju je pretrpjela industrija Unije i dampinškog uvoza iz dotične zemlje.
5.3.3. Utjecaj gospodarske krize
(138)
Za gospodarsku krizu nije utvrđeno da je imala negativni utjecaj na industriju Unije. Potrošnja bioetanola u Uniji pokazala je svoje najveće povećanje u 2009., godini za koju se općenito smatra da je najgora godina gospodarske krize. U istom razdoblju, proizvodnja i prodaja proizvođača u Uniji također se povećala.
(139)
Na temelju gore navedenog, smatra se da gospodarska kriza nije prekinula uzročno-posljedičnu vezu između uvoza po niskoj cijeni iz dotične zemlje i materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije.
5.3.4. Ostali čimbenici
(140)
Stranke su također spomenule druge čimbenike koji su mogli prekinuti uzročno-posljedičnu vezu, poput promjena cijena sirovina, razvoja potražnje koja je bila niža od očekivane, regulatornog okvira u Uniji koji je navodno protiv proizvođača u Uniji i određenih navodnih unutarnjih problema proizvođača u Uniji.
(141)
U pogledu promjena cijena sirovina, i za cijene kukuruza i za cijene pšenice je utvrđeno da su bile promjenjive tijekom razmatranog razdoblja. Ispitni postupak je, međutim, pokazao da većina proizvođača osigurava taj rizik kroz posebne mehanizme određivanja cijena sa svojim dobavljačima ili kroz financijska tržišta. Stoga, čak i ako su se cijene sirovina razlikovale naročito od 2008. do 2010., kada je cijena kukuruza bila niža od cijene pšenice, cijene sirovina u drugoj polovici RIP-a su bile više ili manje jednake. To ukazuje na to da se svaka cjenovna razlika smanjuje na najmanju mjeru i nije trajne naravi.
(142)
Neke su stranke tvrdile da je provedba RED-a u državama članicama bila prespora i da je potrošnja zaostajala za ciljevima utvrđenim u navedenoj Direktivi. Ali, čak i ako početni ciljevi nisu bili u potpunosti ostvareni unutar razmatranog razdoblja, činjenica što je potrošnja porasla značajno, točnije za 29,2 %, u tom razdoblju je pozitivni čimbenik koji se ne može zanemariti u analizi. U svakom slučaju, navodna spora provedba RED-a ne može opravdati prisutnost velikog obujma dampinškog uvoza po niskoj cijeni na tržištu Unije koji snižava cijene industrije Unije i uzrokuje štetu toj industriji. Stoga se tvrdnja odbacuje.
(143)
Stranke su također tvrdile da sama industrija Unije nije mogla zadovoljiti potražnju u Uniji zbog regulatorne nesigurnosti i da je sustav certificiranja vrlo spor i stoga smanjuje koristi za certificirane proizvođače u Uniji. Neke su stranke konačno tvrdile da činjenica što su mnogi proizvođači u Uniji imali unutarnje probleme tijekom razmatranog razdoblja objašnjava svu štetu koju su pretrpjeli. Te tvrdnje, međutim, nisu bile potkrijepljene i ispitni postupak nije potvrdio da su te tvrdnje utemeljene. Svejedno, trebalo bi naglasiti da je ispitni postupak pokazao da svaku navodnu nisku razinu proizvodnje Unije opravdava uglavnom niska razina prodajnih cijena na tržištu Unije koje je uvelike bilo pogođeno naglim porastom dampinškog uvoza po niskoj cijeni iz SAD-a koji je snižavao cijene proizvođača u Uniji, posebno tijekom RIP-a. Činilo se da proizvođači iz EU nisu imali drugog izbora nego prekinuti proizvodnju jer im cijene nisu omogućivale niti pokrivanje troškova sirovina posebno tijekom RIP-a. Stoga, gore navedene nepotkrijepljene tvrdnje nisu takve da bi prekinule uzročno-posljedičnu vezu između dampinškog uvoza i štetnog stanja industrije Unije tijekom RIP-a.
(144)
Stoga se zaključuje da svi gore navedeni čimbenici nisu mogli prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između štete koju je pretrpjela industrija Unije i dampinškog uvoza iz SAD-a.
(145)
Stranke su konačno spomenule činjenicu da je tijekom RIP-a značajan broj uvoza prijavljen pod tarifnim brojem KN 3824, koji ima nisku carinsku pristojbu. Nakon kraja RIP-a razina odgovarajućih carinskih pristojba se podignula. Stranke smatraju da je štetu uzrokovala niska carinska pristojba, a ne damping. U tom smislu, dovoljno je reći da se carinske pristojbe mogu promijeniti u bilo kojem trenutku te da stoga taj argument ne može dovesti u pitanje prisutnost štete tijekom razdoblja ispitnog postupka.
5.4. Zaključak o uzročnosti
(146)
Gornja analiza je pokazala da se bitno povećao obujam i tržišni udio uvoza po niskoj cijeni podrijetlom iz dotične zemlje tijekom razmatranog razdoblja. Uz to, utvrđeno je da su cijene tog uvoza bile ispod cijena koje je industrija Unije naplaćivala na tržištu Unije.
(147)
To povećanje obujma i tržišnog udjela uvoza po niskoj cijeni iz dotične zemlje podudaralo se s općim i neprestanim povećanjem potrošnje u Uniji i također s negativnim rezultatima industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja. Izvoznici iz dotične zemlje uspjeli su povećati svoj tržišni udio sustavnim snižavanjem cijena industrije Unije. U isto vrijeme, industrija Unije nije uspjela dosegnuti stabilne pozitivne razine profitabilnosti unatoč povećanju svoje aktivnosti.
(148)
Ispitivanje drugih poznatih čimbenika koji su mogli nanijeti štetu industriji Unije pokazalo je da ti čimbenici naočigled nisu takvi da bi mogli prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između dampinškog uvoza iz dotične zemlje i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(149)
Na temelju gore navedene analize koja je ispravno prepoznala razliku i razdvojila učinke svih poznatih čimbenika na stanje industrije Unije od štetnog utjecaja dampinškog uvoza, zaključilo se da je dampinški uvoz iz SAD-a prouzročio materijalnu štetu industriji Unije u smislu članka 3. stavka 5. Osnovne uredbe.
6. INTERES UNIJE
6.1. Uvodna napomena
(150)
U skladu s člankom 21. Osnovne uredbe, ispitalo se postoje li, unatoč zaključku o šteti koju je prouzročio dampinški uvoz iz dotične zemlje, uvjerljivi razlozi za zaključak da u ovom slučaju usvajanje antidampinških mjera nije bilo u interesu Unije. Analiza interesa Unije temeljila se na uzimanju u obzir svih raznih uključenih interesa, tj. interesa industrije Unije, uvoznika i korisnika dotičnog proizvoda.
6.2. Interes industrije Unije
(151)
Ispitni postupak je pokazao da je industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu prouzročenu dampinškim uvozom iz SAD-a. U nedostatku mjera za ispravak učinaka tog uvoza koji narušavaju trgovinu, daljnje pogoršanje gospodarskog stanja industrije Unije čini se vrlo vjerojatnim.
(152)
Očekuje se da će uvođenje antidampinških pristojba ponovno uspostaviti učinkovite trgovinske uvjete na tržištu Unije, omogućujući cijenama industrije Unije odražavanje troškova proizvodnje. Može se očekivati da bi uvođenje mjera također omogućilo industriji Unije povećanje obujma prodaje i na taj način stjecanje tržišnog udjela izgubljenog zbog prisutnosti dampinškog uvoza. To će zauzvrat imati daljnji pozitivni učinak na njezino financijsko stanje i profitabilnost.
(153)
Stoga je zaključeno da uvođenje antidampinških mjera na uvoz dotičnog proizvoda podrijetlom iz SAD-a ne bi bilo protivno interesu industrije Unije.
6.3. Interes uvoznikâ
(154)
Dva trgovačka društva su poslala odgovore na upitnik namijenjen nepovezanim uvoznicima u Uniji. Posjeti radi provjere obavljeni su u prostorima tih uvoznika koji surađuju. Za oba posjećena trgovačka društva, poslovanje s bioetanolom čini samo mali dio njihovog ukupnog prometa (manje od 5 %). Pored toga, oba su navela da bi mogli prenijeti svako povećanje cijena na svoje kupce, korisnike.
(155)
Na temelju dostupnih informacija zaključeno je da uvođenje mjera ne bi imalo značajan negativni učinak na uvoznike.
6.4. Interes korisnikâ
(156)
Četiri trgovačka društva su poslala odgovore na upitnik namijenjen korisnicima u Uniji. Posjeti radi provjere obavljeni su u prostorima jednoga od njih.
(157)
Za posjećeno trgovačko društvo, poslovanje s bioetanolom predstavlja mali dio njegovog prometa, manje od 5 %. Trgovačko društvo je napravilo procjenu učinka u pogledu mješavine E5 i izračunalo da bi pristojba od 100 eura po kubičnom metru imala za posljedicu povećanje cijene za 0,005 eura po litri na crpki.
(158)
U pogledu ostalih triju korisnika, na temelju podataka sadržanih u njihovim odgovorima na upitnik, očito je da bi učinak također bio ograničen. Za jedno trgovačko društvo, obujam koji se nabavlja iz dotične zemlje je prilično ograničen i uvođenje antidampinških pristojba bi doveo samo do minimalnog učinka na njegovu profitabilnost.
(159)
Ostala dva korisnika koja surađuju su povezana i izjavila su da se svako uvođenje antidampinških pristojba može prenijeti na njihove kupce. Također su dali do znanja da imaju dovoljno izbora u izvorima opskrbe i da ne ovise o uvozu iz SAD-a.
(160)
Stranke su tvrdile da nema dovoljno kapaciteta u Uniji za zadovoljenje ukupne potražnje te da će Unija trebati uvoziti radi osiguranja svojih potreba za bioetanolom. Provjereni podaci o kapacitetu pokazuju da je u Uniji postojao neiskorišteni kapacitet, s obzirom posebno na nisku razinu prodajnih cijena. Posljedično, proizvođači iz Unije bi mogli povećati svoju proizvodnju radi zadovoljenja rastuće potražnje, naročito kada se trgovinski poremećaji uklone s tržišta. Nadalje, očekuje se da će se izgraditi novi pogoni te da će početi raditi u bliskoj budućnosti, smanjujući tako svaki navodni rizik nestašice u Uniji.
(161)
S obzirom na gore navedeno, zaključeno je da učinak antidampinških mjera na uvoz bioetanola iz SAD-a ne bi imao značajan negativni učinak na korisnike u Uniji.
6.5. Zaključak o interesu Unije
(162)
S obzirom na gore navedeno, zaključeno je da, na temelju raspoloživih podataka o interesu Unije, uglavnom ne postoje uvjerljivi razlozi protiv uvođenja antidampinških mjera na uvoz bioetanola podrijetlom iz SAD-a.
7. KONAČNE ANTIDAMPINŠKE MJERE
7.1. Razina uklanjanja štete
(163)
S obzirom na donesene zaključke u pogledu dampinga, štete, uzročnosti i interesa Unije, trebalo bi uvesti konačne antidampinške mjere kako bi se spriječila daljnja šteta koju industriji Unije uzrokuje dampinški uvoz.
(164)
Za potrebe utvrđivanja razine navedenih mjera u obzir su uzete utvrđene dampinške marže i iznos pristojbe potreban za uklanjanje štete koju je pretrpjela industrija Unije, bez prekoračenja utvrđenih dampinških marža.
(165)
Kod izračuna iznosa pristojbe potrebnog za uklanjanje učinaka štetnog dampinga, smatralo se da bi sve mjere trebale omogućiti industriji Unije pokrivanje troškova proizvodnje i ostvarivanje dobit prije oporezivanja koju industrija ove vrste u sektoru može razumno ostvariti u uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja, tj. u izostanku dampinškog uvoza, od prodaje istovjetnog proizvoda u Uniji.
(166)
U ovom slučaju, s obzirom na razmatranja naročito gore u uvodnim izjavama 102. i 103., smatra se da bi se ciljana dobit industrije Unije trebala temeljiti na dobiti ostvarenoj kada je uvoz iz SAD-a bio zanemariv, tj. prosječnoj profitnoj marži prije oporezivanja jednog od proizvođača iz Unije u uzorku u 2008. i 2009., proizvođača koji u to vrijeme nije bio u fazi pokretanja poslovanja. Stoga se smatra da je marža od 6,8 % prometa razumna i da se može smatrati primjerenim minimumom kojeg je industrija Unije mogla očekivati pod uobičajenim trgovinskim uvjetima u izostanku štetnog dampinga tijekom RIP-a.
(167)
Na toj je osnovi izračunana neštetna cijena istovjetnog proizvoda za industriju Unije. Neštetna cijena izračunana je tako da su se prodajne cijene proizvođača u Uniji u uzorku prilagodile stvarnom gubitku, odnosno stvarnoj dobiti ostvarenoj tijekom RIP-a i dodala se profitna marža navedena gore u tekstu.
(168)
Potrebno povećanje cijene zatim je određeno na temelju usporedbe ponderiranog prosjeka uvozne cijene proizvođača izvoznika koji su surađivali iz SAD-a, kako je utvrđen za izračune sniženja cijena, s neštetnom cijenom proizvoda koje su proizvođači iz Unije prodali na tržištu Unije tijekom RIP-a. Sve razlike koje su posljedica navedene usporedbe izražene su kao postotak prosječne ukupne uvozne vrijednosti CIF.
7.2. Oblik i razina pristojba
(169)
U svjetlu gore navedenog, smatra se da bi, u skladu s člankom 9. stavkom 4. Osnovne uredbe, konačne antidampinške mjere na uvoz dotičnog proizvoda trebalo uvesti na razini marže dampinga i štete, ovisno koja je niža, u skladu s pravilom niže pristojbe. Prema tome, sve stope pristojba trebalo bi na odgovarajući način odrediti na razini utvrđenih dampinških marža.
(170)
Predložene konačne antidampinške pristojbe iznose kako slijedi:
Dampinška marža
Marža štete
Konačna pristojba
Dampinška marža na području cijele zemlje (%)
9,5
31,1
9,5
(171)
S obzirom na činjenicu da će se antidampinška pristojba također primjenjivati na mješavine koje po obujmu sadrže više od 10 % (v/v) bioetanola, u razmjeru sa njihovim sadržajem bioetanola, radi učinkovite provedbe mjere od strane carinskih tijela država članica smatra se prikladnim odrediti pristojbu kao fiksni iznos na temelju sadržaja čistog bioetanola.
(172)
Stopa antidampinške pristojbe određena u ovoj Uredbi utvrđena je na temelju nalaza ovog ispitnog postupka. Stoga, ona odražava stanje utvrđeno tijekom tog ispitnog postupka. Ta pristojba na razini cijele zemlje koja se primjenjuje na sva trgovačka društva primjenjiva je na uvoz dotičnog proizvoda podrijetlom iz SAD-a.
(173)
Iako se prvotno planiralo ograničenje trajanja mjera na 3 godine zbog percipiranih dinamičnih tržišnih razvoja u pogledu dotičnog proizvoda, to pitanje je ponovno ocijenjeno nakon komentara dobivenih od zainteresiranih stranaka. Podnositelji zahtjeva posebno su tvrdili da bi u ovoj fazi bilo prerano očekivati veliku promjenu u tržišnim obrascima jer bi prebacivanje na novu generaciju bioetanola moglo vrlo vjerojatno značajno vremenski trajati i ne bi se smjelo uzeti u obzir u trenutačnom prijedlogu. Također, bilo bi prerano pretpostaviti da bi ishod i učinak nekih od regulatornih prijedloga trenutačno raspravljanih bio za sve subjekte na tržištu. Nakon ispitivanja tih argumenata smatralo se da nije prikladno odstupiti od uobičajenog razdoblja važenja mjera kako je predviđeno u članku 11. stavku 2. Osnovne uredbe. To ne dovodi u pitanje mogućnost svake zainteresirane stranke traženja revizije ako bi to okolnosti opravdavale u skladu s člankom 11. stavkom 3.
8. EVIDENTIRANJE
(174)
Komisija je zaprimila zahtjeve od podnositelja zahtjeva za evidentiranjem uvoza bioetanola podrijetlom iz SAD-a. Prema članku 14. stavku 6. Osnovne uredbe, Komisija može, nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom, naložiti carinskim tijelima poduzimanje odgovarajućih mjera evidentiranja uvoza tako da se na te uvoze mjere mogu naknadno primijeniti od datuma evidencije. Na zahtjev industrije Unije, koji sadrži dostatne dokaze za opravdanje takvih mjera, uvoz može podlijegati evidentiranju. Podnositelj zahtjeva je tvrdio, budući da je evidentiranje uvedeno u istovremenom antisubvencijskom postupku na uvoz bioetanola podrijetlom iz SAD-a (14), da su takvi uvjeti automatski ispunjeni.
(175)
Međutim, trebalo bi istaknuti da je evidentiranje u istovremenom antisubvencijskom postupku uvedeno u potpuno drukčijem skupu okolnosti. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 10. Uredbe (EU) br. 771/2012, unatoč pozitivnim nalazima subvencioniranja protiv kojeg se mogu uvesti kompenzacijske mjere i materijalne štete na taj način uzrokovane industriji Unije tijekom razdoblja ispitnog postupka, Komisija je odlučila da neće uvesti privremene kompenzacijske pristojbe jer je privremeno utvrđeno da je glavni program subvencioniranja na snazi tijekom razdoblja ispitnog postupka prestao, u smislu da nije više davao koristi u trenutku kada bi se uvele privremene mjere. Međutim, bilo je dokaza da bi SAD mogao ponovno uspostaviti glavni program subvencioniranja za koji je utvrđeno da se protiv njega mogu uvesti kompenzacijske mjere u nadolazećim mjesecima s povratnim učincima. U tom slučaju, Komisija je smatrala da bi imala pravo uvesti (i s vremenom naplatiti) privremene kompenzacijske pristojbe u trenutačnom ispitnom postupku. Stoga, radi očuvanja prava Europske unije u tim posebnim okolnostima, Komisija je odlučila naložiti carinskim tijelima evidentiranje uvoza. Taj posebni skup okolnosti se ne primjenjuje u trenutačnom antidampinškom postupku,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Uvodi se konačna antidampinška pristojba na uvoz bioetanola, koji se nekad navodi i kao „etanol za gorivo”, tj. etilni alkohol proizveden od poljoprivrednih proizvoda (kako su navedeni u Prilogu I. Ugovoru o funkcioniranju Europske unije), denaturirani ili nedenaturirani, isključujući proizvode s udjelom vode većim od 0,3 % (m/m), mjereno u skladu s normom EN 15376, ali uključujući etilni alkohol proizveden od poljoprivrednih proizvoda (kako su navedeni u Prilogu I. Ugovora o funkcioniranju Europske unije) sadržan u mješavinama s benzinom s udjelom etilnog alkohola većim od 10 % (v/v) namijenjen kao gorivo, trenutačno obuhvaćen oznakama KN ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 i ex 3824 90 97 (oznake TARIC 2207100012, 2207200012, 2208909912, 2710122111, 2710122592, 2710123111, 2710124111, 2710124511, 2710124911, 2710125111, 2710125911, 2710127011, 2710129011, 3814001011, 3814009071, 3820000011 i 3824909767), podrijetlom iz Sjedinjenih Američkih Država.
2. Stopa konačne antidampinške pristojbe koja se primjenjuje na proizvod opisan u stavku 1. iznosi 62,3 eura po toni neto. Antidampinška pristojba se primjenjuje u razmjeru, po težini, s ukupnim sadržajem čistog etilnog alkohola proizvedenog od poljoprivrednih proizvoda (kako su navedeni u Prilogu I. Ugovora o funkcioniranju Europske unije) (sadržaj bioetanola).
3. Proizvodi opisani u stavku 1. izuzeti su od konačne antidampinške pristojbe ako se ne koriste kao gorivo. Izuzeće podliježe uvjetima utvrđenim u odgovarajućim propisima Europske unije u pogledu carinske provjere korištenja takve robe (vidjeti članke od 291. do 300. Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93).
4. U slučajevima kada je roba oštećena prije ulaska u slobodni promet pa je, stoga, cijena koja je stvarno plaćena ili se treba platiti razdijeljena pri utvrđivanju carinske vrijednosti prema članku 145. Uredbe (EEZ) br. 2454/93, iznos antidampinške pristojbe, izračunan na temelju gore utvrđenog iznosa, smanjuje se za postotak koji odgovara razdjeljivanju cijene koja je stvarno plaćena ili se treba platiti.
5. Osim ako je drukčije određeno, primjenjuju se važeće odredbe o carinskim pristojbama.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 18. veljače 2013.