KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 809/2014
af 17. juli 2014
om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 for så vidt angår det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne og krydsoverensstemmelse
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 af 17. december 2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 352/78, (EF) nr. 165/94, (EF) nr. 2799/98, (EF) nr. 814/2000, (EF) nr. 1290/2005 og (EF) nr. 485/2008 (1), særlig artikel 58, stk. 4, artikel 62, stk. 2, litra a) til f) og litra h), artikel 63, stk. 5, artikel 77, stk. 8, artikel 78, artikel 96, stk. 4, og artikel 101, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved forordning (EU) nr. 1306/2013 fastsættes de grundlæggende bestemmelser bl.a. vedrørende medlemsstaternes forpligtelser til at beskytte Unionens finansielle interesser. For at sikre, at den nye retlige ramme, der er indført ved denne forordning, fungerer smidigt og anvendes ensartet, er Kommissionen bemyndiget til at vedtage visse bestemmelser i forbindelse med administrativ kontrol og kontrol på stedet, opmåling af arealer, tilfælde, hvor støtteansøgninger og betalingsanmodninger kan korrigeres, anvendelsen og beregningen af hel eller delvis tilbagetrækning og inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb og sanktioner, anvendelse og beregning af administrative sanktioner, kravene til den elektroniske database, støtteansøgninger og betalingsanmodninger og ansøgningerne om betalingsrettigheder, herunder sidste frist for indgivelse, gennemførelse af kontroller, overdragelse af bedrifter, udbetalinger af forskud, gennemførelse af kontroller i forbindelse med krydsoverensstemmelsesforpligtelserne, beregning og anvendelse af administrative sanktioner i forbindelse med krydsoverensstemmelse og tekniske specifikationer, der er nødvendige for en ensartet gennemførelse af de grundlæggende bestemmelser for det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (»det integrerede system«) for så vidt angår krydsoverensstemmelse.
(2)
Medlemsstaterne bør træffe de fornødne foranstaltninger for at sikre, at det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem fungerer efter hensigten i de tilfælde, hvor mere end et betalingsorgan er ansvarligt for den samme støttemodtager.
(3)
Så længe den kompetente myndighed endnu ikke har underrettet støttemodtageren om eventuelle fejl i støtteansøgningen eller betalingsanmodningen og ej heller varslet kontrolbesøg på stedet, bør støttemodtagere kunne trække deres støtteansøgninger eller betalingsanmodninger eller dele heraf tilbage til enhver tid. Støttemodtagere bør også have mulighed for at korrigere eller tilpasse indlysende fejl i støtteansøgningen eller betalingsanmodninger og eventuelle støttedokumenter - i visse tilfælde efter de nationale myndigheders godkendelse.
(4)
Der bør vedtages særlige, detaljerede bestemmelser for at sikre en rimelig anvendelse af de forskellige nedsættelser, der skal foretages i forbindelse med en eller flere støtteansøgninger eller betalingsanmodninger fra samme støttemodtager. Det bør derfor fastsættes, i hvilken rækkefølge de forskellige eventuelle nedsættelser beregnes for hver ordning med direkte betalinger eller foranstaltning til udvikling af landdistrikterne, der er omfattet af det integrerede system.
(5)
For at sikre, at princippet om god tro anvendes ensartet i hele Unionen, bør det i forbindelse med inddrivelse af uberettiget udbetalte beløb fastlægges, på hvilke betingelser dette princip kan påberåbes, uden at dette berører behandlingen af de pågældende udgifter i forbindelse med regnskabsafslutningen efter forordning (EU) nr. 1306/2013.
(6)
Der bør fastsættes regler for konsekvenserne af overdragelse af hele bedrifter, der er underlagt visse forpligtelser ifølge ordninger med direkte betalinger eller i henhold til foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der er omfattet af det integrerede system.
(7)
Med henblik på Kommissionens effektive overvågning af det integrerede system bør medlemsstaterne underrette Kommissionen om årlige kontroldata og -statistikker. Ligeledes bør medlemsstaterne hvert år fremlægge statistikker angående kontrollen af foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der ikke er omfattet af det integrerede system, herunder resultaterne af denne kontrol. Desuden bør Kommissionen i givet fald underrettes om eventuelle foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet i forbindelse med krydsoverensstemmelse.
(8)
I henhold til artikel 75 i forordning (EU) nr. 1306/2013 kan medlemsstaterne udbetale forskud for så vidt angår direkte betalinger på visse betingelser, herunder at den administrative kontrol og kontrollen på stedet er afsluttet for det pågældende ansøgningsår. I artikel 8 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1307/2013 (2) fastsættes det, at den tilpasningssats, der er fastsat i henhold til artikel 26 i forordning (EU) nr. 1306/2013, kun finder anvendelse på direkte betalinger, der overstiger en bestemt tærskelværdi. Ifølge artikel 26, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1306/2013 kan Kommissionen dog på grundlag af nye oplysninger, den kommer i besiddelse af, tilpasse tilpasningssatsen for direkte betalinger indtil den 1. december. Følgelig kan den tilpasningssats vedrørende finansiel disciplin, der kan finde anvendelse, endnu være ukendt pr. 16. oktober. Betalingen af restbeløbet fra den 1. december bør tage hensyn til den tilpasningssats vedrørende finansiel disciplin, der var gældende på daværende tidspunkt.
(9)
Der bør fastsættes almindelige bestemmelser for indførelse af forenklede procedurer for udveksling af meddelelser mellem støttemodtagerne og de nationale myndigheder. Det bør især være muligt at benytte elektroniske medier. Det skal dog sikres, at de således forelagte oplysninger er fuldstændigt pålidelige, og at de relevante procedurer anvendes uden forskelsbehandling af støttemodtagere. For at forenkle forvaltningen for både støttemodtagerne og de nationale myndigheder bør det også være muligt for de kompetente myndigheder direkte at anvende oplysninger, som står til rådighed for de nationale myndigheder, i stedet for at pålægge støttemodtageren at forelægge disse oplysninger for at efterprøve berettigelsen af visse betalinger.
(10)
For at muliggøre en formålstjenlig kontrol i de medlemsstater, som beslutter, at alle ansøgninger om direkte betalinger og betalingsanmodninger for foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der er omfattet af det integrerede system, skal være omfattet af enkeltansøgningen, jf. artikel 72, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1306/2013, bør det fastsættes, at alle støtteansøgninger eller betalingsanmodninger, som på en eller anden måde er arealrelaterede, kun indgives én gang pr. år i én enkeltansøgning.
(11)
Medlemsstaterne bør fastsætte sidste frister for indgivelse af enkeltansøgningen og/eller betalingsanmodninger, der ikke bør være senere end den 15. maj, for at sikre en rettidig behandling og kontrol af støtteansøgningen og betalingsanmodninger. På grund af de særlige klimaforhold i Estland, Letland, Litauen, Finland og Sverige bør disse medlemsstater dog have mulighed for at fastsætte en senere frist, som ikke bør ligge efter den 15. juni. Desuden bør der kunne indrømmes undtagelser i konkrete tilfælde, hvis vejrforholdene i et givet år i fremtiden gør det nødvendigt.
(12)
I enkeltansøgningen bør støttemodtagerne ikke blot anmelde det areal, der anvendes til landbrugsformål, men også deres betalingsrettigheder tillige med alle oplysninger, der kræves for at kunne fastslå berettigelsen til støtte fra EGFL og/eller ELFUL. Medlemsstaterne bør dog have mulighed for at fravige visse forpligtelser, hvis de betalingsrettigheder, der skal tildeles i det givne år, endnu ikke er endeligt fastsat.
(13)
For at støttemodtagerne kan planlægge arealanvendelsen så fleksibelt som muligt, bør de kunne ændre deres enkeltansøgning eller betalingsanmodning indtil det tidspunkt, hvor tilsåningen normalt finder sted, såfremt alle særlige betingelser i de forskellige støtteordninger eller støtteforanstaltninger overholdes, og myndighederne endnu ikke har underrettet landbrugeren om fejl i enkeltansøgningen eller betalingsanmodningen, og ej heller om en kontrol på stedet, hvor der er konstateret fejl med hensyn til den del, ændringen vedrører. Efter at sådanne ændringer er foretaget, bør det være muligt at tilpasse de relevante støttedokumenter og kontrakter, der skal indgives.
(14)
Da støttemodtagere fortsat er ansvarlige for at forelægge en korrekt støtteansøgning eller betalingsanmodning, bør de foretage de nødvendige korrektioner og ændringer i det fortrykte skema i givet fald.
(15)
I forbindelse med ansøgninger vedrørende arealrelaterede støtteordninger og/eller betalingsanmodninger vedrørende arealrelaterede støtteforanstaltninger bør støttemodtageren forelægges et fortrykt skema i elektronisk format sammen med det tilsvarende grafiske materiale via en edb-applikation baseret på et geografisk informationssystem (GIS) (i det følgende benævnt »geospatialt støtteansøgningsskema«). Geospatiale støtteansøgningsskemaer vil bidrage til at forebygge, at støttemodtagere begår fejl i forbindelse med anmeldelsen af deres landbrugsarealer, og de vil effektivisere den administrative krydskontrol. Desuden vil mere nøjagtige geospatiale oplysninger, der forelægges i geospatiale støtteansøgningsskemaer, tilvejebringe mere pålidelige data med henblik på overvågning og evaluering. Det bør derfor kræves, at alle støtteansøgninger og/eller betalingsanmodninger efter en bestemt dato skal indgives på grundlag af det elektroniske geospatiale støtteansøgningsskema. Hvis støttemodtagerne ikke er i stand til at benytte dette skema, bør den kompetente myndighed tilbyde et alternativ til støttemodtagerne, således at de kan indgive en støtteansøgning og/eller en betalingsanmodning. I alle tilfælde bør den kompetente myndighed sikre, at de anmeldte arealer digitaliseres.
(16)
Eventuelle særoplysninger om produktion af hamp, frivillig koblet støtte eller afgrødespecifik betaling for bomuld bør i givet fald forelægges sammen med enkeltansøgningen eller på et senere tidspunkt, hvis oplysningernes art gør dette hensigtsmæssigt. Det bør også fastsættes, at arealer, som der ikke ansøges om støtte for, skal angives i enkeltansøgningen. Da det er vigtigt at have nøjagtige oplysninger om visse former for arealanvendelse, bør oplysninger om disse to former for anvendelse anmeldes særskilt, mens andre kan anmeldes under ét.
(17)
I tilfælde, hvor støttemodtagerne skal have miljømæssige fokusområder på landbrugsarealet for at være berettiget til betaling til landbrugsmetoder, der er til gavn for klimaet og miljøet, jf. artikel 43 i forordning (EU) nr. 1307/2013 (i det følgende benævnt »den grønne betaling«), bør støttemodtagerne anmelde det miljømæssige fokusområde i deres støtteansøgninger vedrørende arealrelaterede støtteordninger. Gennemføres en del af forpligtelsen vedrørende miljømæssige fokusområder på regionalt plan eller kollektivt, bør anmeldelsen af de miljømæssige fokusområder suppleres med en særskilt angivelse af de miljømæssige fokusområder, som gennemføres på regionalt plan eller kollektivt.
(18)
For at muliggøre effektiv overvågning og kontrol bør en støttemodtagers ansøgning om deltagelse i ordningen for mindre landbrugere indeholde en henvisning til samme støttemodtagers enkeltansøgning. For at muliggøre en effektiv kontrol af de særlige betingelser for ordningen for små landbrugere, bør alle de nødvendige oplysninger indgives efter den forenklede procedure, der er fastsat i artikel 72, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013. Endvidere bør det præciseres, at personer, som beslutter at udtræde af ordningen for mindre landbrugere, bør pålægges at underrette den kompetente myndighed i så god tid, at overgangen til betalinger i henhold til afsnit III og IV i forordning (EU) nr. 1307/2013 kan gøres smidig.
(19)
For at muliggøre kontrol i forbindelse med krydsoverensstemmelsesforpligtelserne bør støtteansøgninger også indgives af støttemodtagere, som råder over et landbrugsareal, men ikke ansøger om støtte fra EGFL og/eller ELFUL, som er omfattet af enkeltansøgningen. Medlemsstaterne bør dog kunne fritage støttemodtagerne for denne forpligtelse, hvis myndigheder allerede har oplysningerne.
(20)
For at forenkle ansøgningsprocedurerne og i henhold til artikel 72, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013 bør medlemsstaterne så vidt muligt give støttemodtageren fortrykte skemaer med de oplysninger, der er nødvendige for at bistå støttemodtageren med at indgive en korrekt støtteansøgning eller betalingsanmodning. Det bør være muligt at udforme det fortrykte skema på en sådan måde, at støttemodtageren alene behøver at bekræfte, at der ikke er sket ændringer i forhold til den støtteansøgning og/eller betalingsanmodning, der er indgivet det foregående år.
(21)
Der bør fastsættes fælles bestemmelser om de oplysninger, der skal anføres i ansøgninger om husdyrstøtte eller betalingsanmodninger i de tilfælde, hvor en medlemsstat vælger at anvende dyrerelateret frivillig koblet støtte eller dyrerelaterede foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne.
(22)
I overensstemmelse med artikel 53, stk. 4, i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 639/2014 (3) bør betalinger i relation til dyrerelateret frivillig koblet støtte eller dyrerelaterede foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne kun anvendes for dyr, der er korrekt identificeret og registreret i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1760/2000 (4) eller Rådets forordning (EF) nr. 21/2004 (5). Støttemodtagere, der indgiver støtteansøgninger eller betalingsanmodninger inden for rammerne af de pågældende støtteordninger eller støtteforanstaltninger, bør derfor rettidigt have adgang til de relevante oplysninger.
(23)
Det er vigtigt, at støttemodtagerne indgiver deres ansøgninger om betalingsrettigheder i tilstrækkelig god tid, til at medlemsstaterne kan fastslå betalingsrettighederne. Derfor bør der fastsættes en sidste frist for indgivelse.
(24)
Der bør indføres regler for de situationer, hvor betalingsrettigheder er tildelt uretmæssigt, navnlig som følge af overanmeldelse, eller hvor værdien af betalingsrettigheder er fastsat på et ukorrekt niveau, f.eks. fordi den var beregnet ud fra et urigtigt referencebeløb. Det bør gøres klart, at enhver tilpasning af antallet og/eller værdien af betalingsrettigheder ikke bør føre til en systematisk genberegning af de resterende betalingsrettigheder. I nogle tilfælde udgør uretmæssigt tildelte betalingsrettigheder meget små beløb, men det indebærer betydelige omkostninger og administrative byrder at inddrive dem. Af forenklingshensyn og for at sikre en balance mellem omkostningerne og den administrative byrde på den ene side, og det beløb, der skal inddrives, på den anden side, bør der fastsættes et mindstebeløb, under hvilket der ikke stilles krav om inddrivelse.
(25)
Det bør effektivt overvåges, at bestemmelserne om støtteordninger og støtteforanstaltninger inden for rammerne af det integrerede system overholdes. Med henblik herpå og for at sikre et ensartet overvågningsniveau i alle medlemsstater bør der fastsættes detaljerede kriterier og tekniske procedurer for gennemførelsen af administrativ kontrol og kontrol på stedet, hvad angår kriterierne for retten til støtte, tilsagn og andre forpligtelser, der er fastsat i henhold til ordninger med direkte betalinger, foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne og krydsoverensstemmelse.
(26)
Det bør præciseres, at når billedtolkning foretages, f.eks. ved kontrol på stedet eller i forbindelse med en ajourføring af systemet til identifikation af landbrugsparceller, bør der foretages feltkontrol i de tilfælde, hvor billedtolkningen ikke giver entydige resultater.
(27)
Kontrolbesøg på stedet af, om støttebetingelserne eller krydsoverensstemmelsesbetingelserne er overholdt, bør kun varsles, hvis det ikke bringer kontrollen i fare, og under alle omstændigheder bør der anvendes passende frister. Hvis særlige sektorspecifikke bestemmelser vedrørende retsakter eller normer af relevans for krydsoverensstemmelse foreskriver uanmeldte kontrolbesøg på stedet, bør disse bestemmelser overholdes.
(28)
Det bør fastsættes, at medlemsstaterne skal kombinere de forskellige kontrolforanstaltninger, hvor det er relevant. For så vidt angår visse støtteforanstaltninger bør kontrollen på stedet spredes over hele året for derigennem at efterprøve, om forpligtelserne er overholdt. Varigheden af en kontrol på stedet bør begrænses til det nødvendige minimum. Hvis kriterierne for støtteberettigelse, tilsagn eller forpligtelser er knyttet til en bestemt periode, kan kontrol på stedet nødvendiggøre yderligere besøg hos en støttemodtager på et senere tidspunkt. I sådanne tilfælde bør det præciseres, at tidshorisonten for kontrollen på stedet og antallet af besøg skal begrænses til det nødvendige minimum.
(29)
Det bør sikres, at ethvert tilfælde af konstateret manglende overholdelse følges behørigt op og tages i betragtning ved tildelingen af betalinger. I denne forbindelse bør der, når det efterprøves, om betingelserne for støtteberettigelse er overholdt, endvidere tages hensyn til en eventuel manglende overholdelse, som er indberettet af andre organer, tjenester eller organisationer end dem, der er direkte ansvarlige for kontrollen. Medlemsstaterne bør desuden sikre, at enhver relevant anmærkning, der foretages ved kontrollen af, om kriterierne for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser er overholdt, indberettes gensidigt mellem de kompetente myndigheder med ansvar for tildeling af betalinger. Dette princip bør udvides til at omfatte alle anmærkninger, som de offentlige eller private certificeringsmyndigheder afgiver over for de støttemodtagere, som har valgt at opfylde deres forgrønnelsesforpligtelser gennem tilsvarende metoder, der er omfattet af en certificeringsordning; disse anmærkninger bør anmeldes til den myndighed, der har ansvaret for at tildele den »grønne« betaling. Hvis kontrollen i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne omfatter tilsvarende metoder, bør resultaterne af denne kontrol anmeldes gensidigt, således at de kan tages i betragtning ved den efterfølgende vurdering af berettigelsen til at modtage »grønne« betalinger.
(30)
For at sikre, at den administrative kontrol afslører manglende overholdelse på effektiv vis, bør der bl.a. fastsættes bestemmelser om krydskontrollens indhold. Eventuelle tilfælde af manglende overholdelse bør følges op med en egnet procedure.
(31)
Hvis en og samme referenceparcel er genstand for en støtteansøgning eller en betalingsanmodning fra to eller flere støttemodtagere, der ansøger om støtte fra EGFL og/eller ELFUL efter samme støtteordning eller støtteforanstaltning, og det overanmeldte eller overlappende areal ligger inden for den tolerance, der er fastsat for opmåling af landbrugsparceller, bør medlemsstaterne af forenklingshensyn have mulighed for at reducere de pågældende arealer forholdsmæssigt. De berørte støttemodtagere bør dog kunne anfægte sådanne afgørelser.
(32)
Det minimumsantal støttemodtagere, der skal kontrolleres på stedet som led i de forskellige støtteordninger og støtteforanstaltninger, bør fastlægges.
(33)
Ved kontrol på stedet angående arealrelaterede støtteordninger bør udtagningen af stikprøven ske på grundlag af en stratificeret stikprøvemetode af hensyn til den administrative byrde og ligeledes bør antallet af støttemodtagere, der skal kontrolleres på stedet, holdes på et rimeligt niveau. Den stratificerede prøveudtagningsmetode bør bestå af en stikprøvedel for at sikre en repræsentativ fejlprocent. Ved kontrol på stedet i forbindelse med den grønne betaling, dyrerelaterede støtteordninger eller dyrerelaterede foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne bør stikprøven dog til dels udtages på grundlag af en risikoanalyse. Den kompetente myndighed bør fastsætte risikofaktorerne og målrette indsatsen mod de områder, hvor risikoen for fejl er størst. For at sikre risikoanalysens relevans og udbytte bør risikokriteriernes effektivitet vurderes og ajourføres hvert år på grundlag af de enkelte risikokriteriers relevans, en sammenligning af resultaterne af en tilfældig og risikobaseret udtagning af stikprøver, de særlige forhold i de enkelte medlemsstater og arten af den manglende overholdelse.
(34)
Det er i nogle tilfælde relevant at foretage kontrol på stedet, før alle ansøgninger er modtaget. Medlemsstaterne bør derfor kunne udvælge en del af stikprøven, inden ansøgningsperioden er udløbet.
(35)
For at kontrollen på stedet kan være effektiv, er det vigtigt, at de medarbejdere, der foretager kontrollen, oplyses om grunden til, at bedriften er udvalgt til kontrol på stedet. Medlemsstaterne bør registrere oplysningerne herom.
(36)
Konstateres der væsentlig manglende overholdelse i forbindelse med kontrol på stedet, bør det medføre, at kontrollen på stedet for det efterfølgende år øges, så der opnås en acceptabel sikkerhed for, at de pågældende støtteansøgninger og betalingsanmodninger er korrekte.
(37)
Det er nødvendigt at fastsætte, på hvilke betingelser en nedsættelse af minimumsniveauet for kontrol på stedet for visse støtteordninger og støtteforanstaltninger kan betragtes som værende berettiget på grundlag af et velfungerende forvaltnings- og kontrolsystem og fejlprocenter, der holder sig på et acceptabelt niveau.
(38)
Af hensyn til et korrekt tilsyn og en effektiv kontrol bør kontrol på stedet af arealrelaterede støtteordninger og foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne omfatte alle anmeldte landbrugsparceller. For visse foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne bør kontrollen på stedet også omfatte andre arealer end landbrugsarealer. Med henblik på at lette gennemførelsen af det integrerede system bør det tillades at begrænse egentlig opmåling af landbrugsparceller til en stikprøve på 50 % af de anmeldte landbrugsparceller. Resultaterne af de stikprøvebaserede opmålinger bør ekstrapoleres til resten af populationen, eller også bør opmålingerne udvides til at omfatte alle anmeldte landbrugsparceller.
(39)
For at sikre en opmålingsnøjagtighed på højde med den, som kræves i de tekniske standarder, der er opstillet på EU-plan, bør der fastsættes regler for indholdet af kontrollen på stedet, efterprøvningen af støtteberettigelsesbetingelserne, arealopmålingsmetoder og måleinstrumenter, som medlemsstaterne skal anvende ved kontrol på stedet.
(40)
Betingelserne for at anvende telemåling i forbindelse med kontrol på stedet bør fastlægges, og det bør fastslås, at der skal foretages feltkontrol i de tilfælde, hvor billedtolkningen ikke giver entydige resultater. Eksempelvis på grund af vejrforholdene kan det forekomme, at billedmaterialet ikke har en tilstrækkelig kvalitet for alle parceller, til at alle støtteberettigelsesbetingelser kan efterprøves, eller til at opmåle arealet. I sådanne tilfælde bør der foretages kontrol på stedet eller suppleres med traditionelle metoder. Desuden bør det kræves, at efterprøvningen af overholdelsen af alle kriterier for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser udføres med samme nøjagtighed, som opnås med en kontrol på stedet ved traditionelle metoder.
(41)
For at give de nationale myndigheder og EU-organerne mulighed for at følge op på kontrollen på stedet bør kontroloplysningerne registreres i en kontrolrapport. Støttemodtageren eller en repræsentant bør gives mulighed for at underskrive rapporten. Ved kontrol på stedet, der foretages ved telemåling, bør medlemsstaterne dog bemyndiges til at fastsætte, at denne mulighed alene gives, hvis der konstateres manglende overholdelse i forbindelse med kontrollen. Uanset hvordan kontrollen på stedet foretages, bør støttemodtageren have en kopi af rapporten, hvis der konstateres manglende overholdelse.
(42)
Der er vedtaget særlige kontrolbestemmelser på grundlag af Kommissionens forordning (EF) nr. 1082/2003 (6). Resultaterne af kontrollen i henhold til nævnte forordning bør indgå i kontrolrapporten med henblik på det integrerede system.
(43)
For medlemsstater, der vælger at anvende en dyrerelateret støtteordning eller dyrerelateret støtteforanstaltning, bør tidspunktet for og minimumsomfanget af kontrollen på stedet præciseres med hensyn til støtte fra EGFL eller ELFUL, der ansøges om i henhold til disse støtteordninger eller støtteforanstaltninger. For at kontrollere rigtigheden af angivelser i de støtteansøgninger eller betalingsanmodninger og anmeldelser til den elektroniske database for dyr på effektiv vis, er det afgørende at gennemføre en sådan kontrol på stedet. Kontrol på stedet i forbindelse med dyrerelaterede støtteordninger eller dyrerelaterede støtteforanstaltninger bør navnlig omfatte efterprøvning af, om betingelserne for støtteberettigelse overholdes, om oplysningerne i registret er korrekte, og af dyrepassene, hvis dette er relevant.
(44)
For at give de kompetente myndigheder og EU-organerne mulighed for at følge op på kontrollen på stedet bør kontroloplysningerne registreres i en kontrolrapport. Støttemodtageren eller en repræsentant bør gives mulighed for at underskrive rapporten i forbindelse med kontrollen. Uanset hvordan kontrollen på stedet foretages, bør støttemodtageren have en kopi af rapporten, hvis der konstateres manglende overholdelse.
(45)
Ved anvendelsen af artikel 32, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013 bør der fastlægges regler for gennemførelsen af den ordning, der skal anvendes af medlemsstaterne i forbindelse med efterprøvning af indholdet af tetrahydrocannabinol i dyrket hamp.
(46)
Der bør i den forbindelse fastsættes en periode, inden for hvilken hamp bestemt til fiberproduktion ikke må høstes, efter blomstring, så de kontrolforpligtelser, der foreligger for sådanne afgrøder, kan gennemføres effektivt.
(47)
Der er behov for mere detaljerede regler om tilrettelæggelsen af den administrative kontrol og kontrollen på stedet og om beregningen af administrative sanktioner for foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der ikke er omfattet af det integrerede system.
(48)
I betragtning af de særlige karakteristika ved disse foranstaltninger bør den administrative kontrol efterprøve overholdelse af EU’s og national lovgivning og de gældende programmer for udvikling af landdistrikterne, og kontrollen bør omfatte alle kriterier for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser, der kan efterprøves ved en sådan kontrol. For at efterprøve gennemførelsen af investeringsoperationer bør den administrative kontrol normalt også indbefatte et besøg på det driftssted, som får støtte, eller på investeringsstedet.
(49)
Kontrol på stedet bør tilrettelægges på grundlag af tilfældigt udvalgte og risikobaserede stikprøver. Andelen af tilfældigt udvalgte stikprøver bør være tilstrækkeligt stor til at sikre en repræsentativ fejlprocent.
(50)
For at sikre en tilstrækkelig kontrol er det nødvendigt at fastsætte et minimumsniveau for kontrol på stedet. Dette niveau bør hæves, hvis kontrollen afslører betydelig manglende overholdelse. Samtidig bør medlemsstaterne kunne nedsætte niveauet, når fejlprocenterne ligger under væsentlighedstærsklen, og forvaltnings- og kontrolsystemerne fungerer efter hensigten.
(51)
Indholdet af kontrollen på stedet bør fastlægges for at sikre en ensartet anvendelse af denne kontrol.
(52)
Efterfølgende kontrol af investeringsoperationer bør foretages for at efterprøve overensstemmelsen med de varighedskrav, som opstilles i artikel 71 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (7). Det bør fastsættes, på hvilket grundlag kontrollen skal foretages, og hvad den skal omfatte.
(53)
Erfaringen har vist, at der er behov for særlige kontrolbestemmelser angående visse specifikke foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne og angående udgifter til teknisk bistand på medlemsstaternes initiativ.
(54)
Ifølge forordning (EU) nr. 1306/2013 pålægges der ingen administrative sanktioner, hvis den manglende overholdelse er af mindre betydning; dette kan også udtrykkes i form af en tærskelværdi. I forbindelse med visse foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne bør der fastsættes regler for, i hvilke tilfælde manglende overholdelse kan betragtes som værende af mindre betydning, og herunder bør der fastsættes en kvantitativ tærskelværdi udtrykt som en procentsats af det berettigede støttebeløb. En tærskelværdi bør fastsættes, og ved overskridelser heraf pålægges forholdsmæssige administrative sanktioner.
(55)
For at det kan overvåges, om krydsoverensstemmelsesforpligtelserne overholdes, skal der oprettes et kontrolsystem og anvendes passende administrative sanktioner. Til dette formål bør myndighederne inden for de enkelte medlemsstater meddele hinanden oplysninger om bl.a. støtteansøgninger, stikprøver, resultater af kontrol på stedet. Der bør fastsættes bestemmelser om grundelementerne i et sådant system.
(56)
Ved forordning (EU) nr. 1306/2013 blev der indført krydsoverensstemmelsesforpligtelser for støttemodtagere, der modtager direkte betalinger i henhold til forordning (EU) nr. 1307/2013, støtte i vinsektoren i henhold til artikel 46 og 47 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 (8) og den årlige præmie i henhold til artikel 21, stk. 1, litra a) og b), og artikel 28 til 31, samt artikel 33 og 34 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 (9), og der fastsættes en ordning for nedsættelser og udelukkelser i tilfælde, hvor disse forpligtelser ikke overholdes. Der bør fastsættes nærmere regler for denne ordning.
(57)
Kontrollen af krydsoverensstemmelse kan afsluttes før eller efter modtagelsen af de betalinger og årlige præmier, der er omhandlet i artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013. I særdeleshed gælder, at hvis en sådan kontrol ikke kan afsluttes inden modtagelsen af disse betalinger og årlige præmier, bør det beløb, der skal betales af støttemodtageren som følge af en administrativ sanktion, inddrives i henhold til denne forordning eller ved modregning.
(58)
Der bør fastsættes regler for de myndigheder i medlemsstaterne, der er ansvarlige for kontrollen med krydsoverensstemmelsesforpligtelserne.
(59)
Der bør fastsættes en minimumskontrolprocent, hvormed det efterprøves, om krydsoverensstemmelsesforpligtelserne er overholdt. Denne kontrolprocent bør fastsættes til mindst 1 % af det samlede antal støttemodtagere som nævnt i artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013, der henhører under hver kontrolmyndigheds kompetenceområde, og de bør udvælges på grundlag af en passende risikoanalyse.
(60)
I det særlige tilfælde med en gruppe af personer som omhandlet i artikel 28 og 29 i forordning (EU) nr. 1305/2013 bør det ved beregningen af stikprøven overlades til medlemsstaterne at afgøre, om gruppen betragtes som en helhed, eller om hvert af dets medlemmer betragtes individuelt.
(61)
Medlemsstaterne bør have mulighed for at nå minimumskontrolprocenten på kontrolmyndighedsniveau, på betalingsorganniveau eller i forbindelse med den enkelte retsakt eller norm eller gruppe af retsakter eller normer.
(62)
Hvis der i den særlige lovgivning vedrørende retsakten og normerne er fastsat minimumskontrolprocenter, bør medlemsstaterne overholde disse. Medlemsstaterne bør dog have mulighed for at anvende en fælles kontrolprocent i forbindelse med krydsoverensstemmelseskontrol på stedet. Vælger medlemsstaterne denne mulighed, bør enhver manglende overholdelse, der konstateres i forbindelse med kontrollen på stedet i henhold til sektorlovgivningen, rapporteres og følges op i henhold til krydsoverensstemmelsesordningen.
(63)
Hvad angår krydsoverensstemmelsesforpligtelserne i relation til Rådets direktiv 96/22/EF (10), bør det faktum, at der i overvågningsplanerne anvendes et specifikt stikprøveniveau, af forenklingshensyn anses som tilstrækkeligt til at opfylde kravet om den minimumskontrol, der er fastsat ved samme forordning.
(64)
Medlemsstaterne bør overlades den nødvendige fleksibilitet til at sikre minimumskontrolprocenten ved hjælp af resultaterne fra anden kontrol på stedet eller ved at bytte støttemodtagere.
(65)
For ikke at svække kontrolordningen, især hvad angår stikprøver med henblik på krydsoverensstemmelseskontrol på stedet, bør efterfølgende kontrol, der foretages med henvisning til de minimis-reglen, jf. artikel 97, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013, ikke medregnes, når den mindste krydsoverensstemmelsesstikprøve fastlægges.
(66)
Konstateres der en væsentlig grad af manglende overholdelse i relation til krydsoverensstemmelse, bør det medføre, at kontrollen på stedet for det efterfølgende år øges, så der opnås en acceptabel sikkerhed for, at de pågældende støtteansøgninger og betalingsanmodninger er korrekte. Den supplerende kontrol skal målrettes de pågældende retsakter eller normer.
(67)
Angående anvendelsen af de minimis-reglen i henhold til artikel 97, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013 er det vigtigt at fastsætte procentdelen af støttemodtagere, der skal kontrolleres for at efterprøve, om den konstaterede manglende overholdelse er blevet afhjulpet.
(68)
Krydsoverensstemmelsesstikprøven bør fastlægges dels på grundlag af en risikoanalyse og dels ved tilfældig udvælgelse. Den kompetente myndighed bør fastsætte risikofaktorerne, fordi den bedre er i stand til at vælge de relevante risikofaktorer. For at risikoanalyserne skal blive relevante og effektive, bør risikoanalysernes effektivitet vurderes og ajourføres hvert år på baggrund af de enkelte faktorers relevans, en sammenligning af resultaterne af en tilfældig og risikobaseret udvælgelse af stikprøver og de særlige forhold i de enkelte medlemsstater.
(69)
Udvælgelsen af stikprøver med henblik på kontrol på stedet af, om krydsoverensstemmelseskravene er overholdt, kan forbedres, hvis medlemsstaterne i forbindelse med risikoanalysen får mulighed for at tage hensyn til støttemodtagernes deltagelse i den bedriftsrådgivningsordning, der er omhandlet i artikel 12 i forordning (EU) nr. 1306/2013, såvel som i de relevante certificeringsordninger. Når der tages hensyn til deltagelsen, bør det imidlertid godtgøres, at de støttemodtagere, der deltager i disse ordninger, udgør en mindre risiko end støttemodtagere, der ikke deltager i ordningerne.
(70)
Det er i nogle tilfælde relevant at foretage kontrol på stedet i relation til krydsoverensstemmelse, før alle ansøgninger er modtaget. Medlemsstaterne bør derfor kunne udvælge en del af stikprøven, inden ansøgningsperioden er udløbet.
(71)
Som hovedregel bør stikprøven i relation til krydsoverensstemmelse udtages blandt den samlede population af støttemodtagere, som er omhandlet i artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013, og som den pågældende kompetente kontrolmyndighed er ansvarlig for. Uanset denne regel kan stikprøverne udtages særskilt fra hver af de tre kategorier af støttemodtagere. Medlemsstaterne bør bemyndiges til at udtage stikprøven på grundlag af stikprøver af støttemodtagere, der er udvalgt til kontrol på stedet for så vidt angår kriterierne for støtteberettigelse. Det bør også tillades at kombinere procedurerne, men kun i det omfang dette gør kontrolsystemet mere effektivt.
(72)
Udvælges en gruppe af personer som omhandlet i artikel 28 og 29 i forordning (EU) nr. 1305/2013 til kontrol på stedet, bør det sikres, at det for alle gruppens medlemmer kontrolleres, om de overholder de relevante krav og normer.
(73)
Kontrollen på stedet af, om krydsoverensstemmelseskravene er overholdt, vil generelt kræve flere besøg på samme bedrift. For at lette byrden ved kontrollen både for støttemodtagerne og myndighederne bør det være muligt at begrænse kontrollen til et enkelt besøg. Hvornår dette kontrolbesøg skal aflægges bør præciseres. Medlemsstaterne bør dog sørge for, at der foretages en repræsentativ og effektiv kontrol af kravene og normerne inden for samme kalenderår.
(74)
Begrænsningen af kontrollen på stedet til en stikprøve på mindst halvdelen af de berørte landbrugsparceller bør ikke indebære en forholdsmæssig nedsættelse af den relevante sanktionsmulighed.
(75)
For at forenkle krydsoverensstemmelseskontrollen på stedet og udnytte den eksisterende kontrolkapacitet bedre bør det være muligt at erstatte kontrollen på den enkelte bedrift af administrativ kontrol, hvis det er muligt at opnå en lige så effektiv kontrol som ved kontrol på stedet.
(76)
Medlemsstaterne bør desuden have mulighed for at gøre brug af objektive indikatorer, der er specifikke for bestemte krav eller normer, ved gennemførelsen af kontrollen på stedet i forbindelse med krydsoverensstemmelse. Indikatorerne bør imidlertid være direkte knyttet til de krav eller normer, som de repræsenterer, og omfatte alle de elementer, der skal kontrolleres.
(77)
Kontrol på stedet bør foretages i det kalenderår, hvori de relevante støtteansøgninger og betalingsanmodninger er indgivet. Hvad angår ansøgerne i relation til støtteordninger i vinsektoren i henhold til artikel 46 og 47 i forordning (EU) nr. 1308/2013, bør denne kontrol udføres på et hvilket som helst tidspunkt i løbet af den periode, der er angivet i artikel 97, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1306/2013.
(78)
Der bør fastsættes nærmere regler for udarbejdelse af detaljerede og specifikke kontrolrapporter om krydsoverensstemmelse. De specialiserede inspektører på dette område bør anføre eventuelle anmærkninger og angive, hvor alvorlige de er, så betalingsorganet kan fastsætte de relevante nedsættelser eller eventuelt træffe beslutning om udelukkelse fra direkte betalinger og årlige præmier som omhandlet i artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013.
(79)
For at kontrollen på stedet kan være effektiv, er det vigtigt, at de medarbejdere, der foretager kontrollen, oplyses om grunden til, at støttemodtageren er udvalgt til kontrol på stedet. Medlemsstaterne bør registrere oplysningerne herom.
(80)
Oplysninger om resultaterne af krydsoverensstemmelseskontrol bør stilles til rådighed for alle betalingsorganer, der er ansvarlige for forvaltning af de forskellige betalinger omfattet af krydsoverensstemmelseskravene, så der kan foretages relevante nedsættelser i de tilfælde, hvor anmærkningerne berettiger det.
(81)
Støttemodtagerne bør underrettes om enhver mulig manglende overholdelse, der fastslås som følge af kontrol på stedet. Der bør fastsættes en frist for, hvornår støttemodtagerne senest skal have disse oplysninger. Det bør dog ikke være muligt for de berørte støttemodtagere at unddrage sig følgerne af eventuel fastslået manglende overholdelse, fordi denne frist overskrides.
(82)
Med hensyn til de minimis eller det tidlige varslingssystem som omhandlet i henholdsvis artikel 97, stk. 3, og artikel 99, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1306/2013 bør det præciseres, at forpligtelsen til at oplyse støttemodtageren om afhjælpende foranstaltninger ikke finder anvendelse, hvis støttemodtageren allerede har truffet øjeblikkelige foranstaltninger.
(83)
Der bør fastsættes krav til afhjælpning af den manglende overholdelse i de tilfælde, hvor en medlemsstat beslutter ikke at anvende administrative sanktioner for manglende overholdelse, jf. artikel 97, stk. 3, og artikel 99, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1306/2013.
(84)
For at forbedre kommunikationen mellem de parter, der medvirker i kontrollen, bør det fastsættes, at de relevante støttedokumenter fremsendes til eller stilles til rådighed for betalingsorganet eller den koordinerende myndighed efter anmodning.
(85)
Den administrative sanktion bør gælde for det samlede beløb af de betalinger, som er anført i artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013, og som er tildelt eller skal tildeles til støttemodtageren i forbindelse med de pågældende støtteansøgninger eller betalingsanmodninger, der er indgivet i løbet af det kalenderår, som anmærkningen gælder. For så vidt angår ansøgere til støtteordninger i vinsektoren i henhold til artikel 46 og 47 i forordning (EU) nr. 1308/2013 bør den administrative sanktion navnlig gælde det samlede beløb, der modtages i forbindelse med ansøgningen om støtteordninger i henhold til disse artikler. Hvad angår foranstaltningen vedrørende omstrukturering og omstilling, bør det samlede beløb divideres med tre.
(86)
Drejer det sig om en gruppe af personer som omhandlet i artikel 28 og 29 i forordning (EU) nr. 1305/2013, bør nedsættelsen i forbindelse med et gruppemedlems manglende overholdelse beregnes i henhold til de relevante krydsoverensstemmelsesbestemmelser. Ved anvendelsen af den deraf følgende procentvise nedsættelse bør der tages hensyn til det forhold, at krydsoverensstemmelsesforpligtelserne er individuelle, og proportionalitetsprincippet bør respekteres. Det bør imidlertid overlades til medlemsstaterne at beslutte, hvorvidt denne nedsættelse skal anvendes for gruppen som helhed eller kun for medlemmer, der ikke overholder kravene.
(87)
Der bør fastsættes nærmere proceduremæssige og tekniske regler vedrørende beregning og anvendelse af administrative sanktioner i relation til krydsoverensstemmelsesforpligtelserne.
(88)
Nedsættelser og udelukkelser bør stå i forhold til, hvor alvorlig den manglende overholdelse er, og bør i værste fald medføre total udelukkelse af støttemodtageren fra alle betalinger, der er omhandlet i artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013 i det efterfølgende kalenderår.
(89)
Forvaltningskomitéen for Direkte Betalinger og Udvalget for Udvikling af Landdistrikterne har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT I
GENERELLE BESTEMMELSER
Artikel 1
Anvendelsesområde
Ved denne forordning fastsættes gennemførelsesbestemmelser til forordning (EU) nr. 1306/2013, for så vidt angår:
a)
anmeldelser, som medlemsstaterne skal forelægge Kommissionen i henhold til deres forpligtelser til at beskytte Unionens finansielle interesser
b)
administrativ kontrol og kontrol på stedet, som medlemsstaterne skal foretage af hensyn til overholdelsen af kriterierne for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser
c)
minimumsniveauet for kontrol på stedet og forpligtelsen til at forhøje dette niveau eller muligheden for at begrænse det;
d)
indberetning af, hvilken kontrol og efterprøvning der er foretaget, og resultaterne heraf
e)
de myndigheder, der har ansvaret for at udføre overensstemmelseskontrol, og indholdet af en sådan kontrol
f)
specifikke kontrolforanstaltninger og -metoder til bestemmelse af tetrahydrocannabinolniveauet i hamp
g)
oprettelse og drift af et system til efterprøvning af de godkendte brancheorganisationer med henblik på den afgrødespecifikke betaling for bomuld
h)
tilfælde, hvor støtteansøgninger og betalingsanmodninger eller andre meddelelser, anmodninger eller begæringer korrigeres og tilpasses efter indgivelsen
i)
anvendelse og beregning af hel eller delvis tilbagetrækning af betalinger
j)
inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb og sanktioner samt fejlagtigt tildelte betalingsrettigheder og tilskrivning af renter
k)
anvendelse og beregning af de administrative sanktioner
l)
fastlæggelse af manglende overholdelse som værende af mindre betydning
m)
støtteansøgninger, betalingsanmodninger og ansøgninger om betalingsrettigheder, herunder sidste frist for indgivelse af ansøgninger, mindstekrav til de oplysninger, som ansøgningerne skal indeholde, bestemmelser om ændring eller tilbagetrækning af støtteansøgninger, fritagelse for krav om at indgive støtteansøgninger, og bestemmelser, der giver medlemsstaterne mulighed for at anvende forenklede procedurer
n)
gennemførelse af kontrol for at efterprøve, om forpligtelser er overholdt, og om oplysningerne i støtteansøgningen eller betalingsanmodningen er korrekte og fuldstændige, herunder regler for opmålingstolerancer i forbindelse med kontrol på stedet
o)
tekniske specifikationer, der er nødvendige af hensyn til en ensartet gennemførelse af kapitel II i afsnit V i forordning (EU) nr. 1306/2013
p)
overdragelse af bedrifter
q)
udbetaling af forskud
r)
gennemførelse af kontrol i forbindelse med krydsoverensstemmelsesforpligtelserne, herunder hensyntagen til en landbrugers deltagelse i bedriftsrådgivningssystemet og en landbrugers deltagelse i en certificeringsordning, og
s)
beregning og anvendelse af administrative sanktioner i forbindelse med krydsoverensstemmelsesforpligtelserne og herunder i de tilfælde, hvor støttemodtagerne består af en gruppe af personer.
Artikel 2
Udveksling af oplysninger om støtteansøgninger, ansøgninger om støtte, betalingsanmodninger og andre erklæringer
1. Med henblik på en korrekt forvaltning af støtteordninger og støtteforanstaltninger skal der i medlemsstater, hvor der med hensyn til en og samme støttemodtager findes mere end ét betalingsorgan, som er ansvarligt for forvaltningen af de direkte betalinger og foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, om fornødent træffes passende foranstaltninger af den pågældende medlemsstat for at sikre, at de oplysninger, der anmodes om i støtteansøgninger, ansøgninger om støtte, betalingsanmodninger eller andre erklæringer, stilles til rådighed for alle berørte betalingsorganer.
2. Er det ikke det ansvarlige betalingsorgan, der foretager kontrollen, sørger den berørte medlemsstat for, at betalingsorganet får tilstrækkelige oplysninger om den udførte kontrol og resultaterne heraf. Det er op til betalingsorganet at bestemme, hvilke oplysninger det har brug for.
Artikel 3
Tilbagetrækning af støtteansøgninger, ansøgninger om støtte, betalingsanmodninger og andre erklæringer
1. En støtteansøgning, ansøgning om støtte, betalingsanmodning eller andre erklæringer kan skriftligt trækkes helt eller delvis tilbage på et hvilket som helst tidspunkt. Sådanne tilbagetrækninger registreres af den kompetente myndighed.
Gør en medlemsstat brug af mulighederne i artikel 21, stk. 3, kan den fastsætte, at en meddelelse til den elektroniske database for dyr om, at et dyr har forladt bedriften, kan erstatte en skriftlig tilbagetrækning.
2. Hvis den kompetente myndighed allerede har underrettet støttemodtageren om tilfælde af manglende overholdelse i de dokumenter, der er nævnt i stk. 1, eller hvis den kompetente myndighed har meddelt støttemodtageren, at den har til hensigt at foretage kontrol på stedet, eller der ved en sådan kontrol konstateres manglende overholdelse, kan tilbagetrækning ikke godkendes for de dele af dokumentationen, som berøres af manglende overholdelse.
3. Tilbagetrækning i henhold til stk. 1 skal sætte støttemodtagerne i samme situation som den, de befandt sig i inden indgivelsen af de pågældende dokumenter eller dele af disse.
Artikel 4
Korrektioner og tilpasninger af indlysende fejl
Støtteansøgninger, ansøgninger om støtte, betalingsanmodninger og eventuelle støttedokumenter, som støttemodtageren forelægger, kan korrigeres og tilpasses når som helst efter indgivelsen, hvis der foreligger indlysende fejl, som den kompetente myndighed anerkender på grundlag af en samlet vurdering af den enkelte sag og forudsat, at støttemodtageren har handlet i god tro.
Den kompetente myndighed må alene anerkende indlysende fejl, hvis de uden videre kan påvises ved en materiel kontrol af oplysningerne i de dokumenter, der er omhandlet i første afsnit.
Artikel 5
Anvendelse af nedsættelse, afslag, tilbagetrækning og sanktioner
I sager om manglende overholdelse, som er underlagt sanktioner i henhold til kapitel II i afsnit IV i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 640/2014 (11), også er underlagt tilbagetrækning eller sanktioner i henhold til kapitel III og IV i afsnit II, eller i henhold til samme forordnings afsnit III:
a)
De nedsættelser og afslag, tilbagetrækninger eller sanktioner, der er omhandlet i kapitel III og IV i afsnit II og i afsnit III i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014, anvendes med hensyn til ordninger med direkte betalinger eller foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der er omfattet af det integrerede system.
b)
De sanktioner, der er omhandlet i kapitel II i afsnit IV i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014, anvendes på det samlede beløb, som skal tildeles den pågældende støttemodtager i overensstemmelse med artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013, og som ikke er omfattet af nedsættelser, afslag, tilbagetrækninger eller sanktioner, jf. litra a).
De nedsættelser, afslag, tilbagetrækninger og sanktioner, der er nævnt i stk. 1, anvendes i henhold til denne forordnings artikel 6, uden at dette berører yderligere sanktioner, der skal gennemføres i henhold til andre EU-bestemmelser eller national ret.
Artikel 6
Rækkefølge af nedsættelser, afslag, tilbagetrækninger eller sanktioner for hver ordning med direkte betalinger eller foranstaltning til udvikling af landdistrikterne
1. Størrelsen af det beløb, der udbetales til en støttemodtager inden for rammerne af en ordning, der er opført i bilag I til forordning (EU) nr. 1307/2013, fastsættes af medlemsstaterne på de betingelser, der er fastsat i henhold til samme forordning og programmerne for regionerne i Unionens fjernområder og på de mindre øer i Det Ægæiske Hav, der er oprettet ved henholdsvis Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 228/2013 (12) og (EU) nr. 229/2013 (13), for den pågældende ordning for direkte støtte.
2. For hver støtteordning, der er nævnt i bilag I til forordning (EU) nr. 1307/2013, og for hver foranstaltning til udvikling af landdistrikterne, der er omfattet af det integrerede system som defineret i artikel 2, stk. 1, andet afsnit, nr. 6), i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014, beregnes nedsættelser, tilbagetrækninger og sanktioner i givet fald i følgende rækkefølge:
a)
De nedsættelser og sanktioner, der er fastsat i kapitel IV i afsnit II i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014, bortset fra de sanktioner, der er omhandlet i samme forordnings artikel 16, skal anvendes på alle tilfælde af manglende overholdelse.
b)
Det beløb, der følger af anvendelsen af litra a), danner grundlag for beregningen af afslag, der er fastsat i afsnit III i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014.
c)
Det beløb, der følger af anvendelsen af litra b), danner grundlag for beregningen af nedsættelser, der skal anvendes ved forsinkede indgivelser i henhold til artikel 13 og 14 i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014.
d)
Det beløb, der følger af anvendelsen af litra c), danner grundlag for beregningen af nedsættelser, der skal anvendes ved manglende anmeldelse af landbrugsparceller i henhold til artikel 16 i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014.
e)
Det beløb, der følger af anvendelsen af litra d), danner grundlag for beregningen af tilbagetrækninger, der er fastsat i afsnit III i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014.
f)
Det beløb, der følger af anvendelsen af litra e), danner grundlag for anvendelse af:
i)
den lineære nedsættelse, der er omhandlet i artikel 51, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1307/2013
ii)
den lineære nedsættelse, der er omhandlet i artikel 51, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1307/2013
iii)
den lineære nedsættelse, der er omhandlet i artikel 65, stk. 2, litra c), i forordning (EU) nr. 1307/2013
iv)
den lineære nedsættelse, der er omhandlet i artikel 65, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1307/2013
v)
den lineære nedsættelse, som skal anvendes i tilfælde af, at de betalinger, der skal foretages i henhold til artikel 41 forordning (EU) nr. 1307/2013, overstiger det nationale loft, der fastsættes i overensstemmelse med forordningens artikel 42, stk. 2.
3. Det beløb, der følger af anvendelsen af stk. 2, litra f), danner grundlag for:
a)
anvendelse af den nedsættelse af betalinger, der er omhandlet i artikel 11 i forordning (EU) nr. 1307/2013
b)
anvendelse af den lineære procentvise nedsættelse, der fastsættes i henhold til artikel 7, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1307/2013
c)
anvendelse af den tilpasningssats, der nævnes i artikel 8 i forordning (EU) nr. 1307/2013.
4. Den betaling, der følger af anvendelsen af stk. 3, danner grundlag for beregningen af alle nedsættelser for manglende overholdelse af krydsoverensstemmelse i henhold til kapitel II i afsnit IV i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014.
Artikel 7
Inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb
1. Uretmæssigt udbetalte beløb skal tilbagebetales af støttemodtageren i givet fald med tillæg af renter, der beregnes i henhold til stk. 2.
2. Renterne beregnes for perioden mellem støttemodtagerens betalingsfrist angivet i indtægtsordren, som ikke kan fastsættes til mere end 60 dage, og datoen for tilbagebetaling eller fradrag.
Rentesatsen fastsættes i overensstemmelse med national ret, men må ikke være lavere end den sats, der anvendes ved inddrivelse af beløb i henhold til nationale bestemmelser.
3. Den i stk. 1 omhandlede forpligtelse til tilbagebetaling gælder ikke, hvis udbetalingen skyldes en fejl begået af den kompetente myndighed eller af en anden myndighed, og støttemodtageren ikke med rimelighed kunne forventes at have opdaget fejlen.
Hvis fejlen vedrører faktiske forhold, der er relevante for beregningen af den pågældende betaling, finder første afsnit dog kun anvendelse, hvis beslutningen om tilbagebetaling ikke er meddelt senest 12 måneder efter udbetalingen.
Artikel 8
Overdragelse af bedrifter
1. I denne artikel forstås ved:
a) »overdragelse af en bedrift«: salg, bortforpagtning eller en tilsvarende form for overdragelse af de pågældende produktionsenheder
b) »overdrager«: den støttemodtager, hvis bedrift overdrages til en anden støttemodtager
c) »erhverver«: den støttemodtager, til hvem bedriften overdrages.
2. Overdrages en bedrift i sin helhed fra en støttemodtager til en anden støttemodtager, efter at der er indgivet en støtteansøgning, ansøgning om støtte eller betalingsanmodning, og inden alle betingelserne for tildeling af støtte fra EGFL eller ELFUL er opfyldt, tildeles der ingen støtte fra EGFL eller ELFUL til overdrageren for den overdragne bedrift.
3. Beløb, der tildeles i medfør af overdragerens støtteansøgninger og bevillingsanmodninger, tildeles til erhververen, hvis:
a)
erhververen inden for en frist, som medlemsstaterne fastsætter, underretter myndighederne om overdragelsen og anmoder om udbetaling af støtte fra EGFL og/eller ELFUL
b)
erhververen forelægger den dokumentation, som den kompetente myndighed forlanger
c)
alle betingelser for tildeling af støtte fra EGFL og/eller ELFUL er opfyldt for den overdragne bedrift.
4. Når erhververen underretter den kompetente myndighed og anmoder om udbetaling af støtte fra EGFL og/eller ELFUL i overensstemmelse med stk. 3, litra a):
a)
overtager erhververen alle de rettigheder og forpligtelser, som overdrageren har over for myndighederne i henhold til det retsforhold, som etableres ved støtteansøgningen, ansøgningen om støtte eller betalingsanmodningen
b)
anses alle de handlinger, der er nødvendige for tildeling af støtte fra EGFL og/eller ELFUL, og alle de erklæringer, som overdrageren har afgivet inden overdragelsen, ved anvendelsen af de pågældende EU-bestemmelser for at være foretaget eller afgivet af erhververen
c)
betragtes den overdragne bedrift i givet fald som en særskilt bedrift for det pågældende ansøgningsår.
5. Medlemsstaterne kan i givet fald beslutte at tildele støtten fra EGFL og/eller ELFUL til overdrageren. I så fald gælder følgende:
a)
der ydes ingen støtte fra EGFL eller ELFUL til erhververen.
b)
Medlemsstaterne tilser, at kravene i stk. 2, 3 og 4 finder tilsvarende anvendelse.
Artikel 9
Meddelelser
1. Hvert år, senest den 15. juli skal medlemsstaterne for alle direkte betalinger, foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, teknisk bistand og støtteordninger i vinsektoren som omhandlet i artikel 46 og 47 i forordning (EU) nr. 1308/2013 meddele Kommissionen kontroldata og -statistikker for det foregående kalenderår, bl.a. følgende:
a)
data om de enkelte støttemodtagere i form af støtteansøgninger og betalingsanmodninger, arealer og dyr, som er anmeldt, og/eller som der er indgivet ansøgning for, samt resultaterne af administrativ kontrol, kontrol på stedet og efterfølgende kontrol
b)
i givet fald resultaterne af kontrollen vedrørende krydsoverensstemmelse og herunder de relevante nedsættelser og udelukkelser.
En sådan meddelelse skal ske elektronisk ved hjælp af de tekniske specifikationer for overførsel af kontroldata og -statistikker, som Kommissionen har stillet til deres rådighed.
2. Senest den 15. juli 2015 meddeler medlemsstaterne Kommissionen en rapport om de optioner, der er valgt til kontrol af krydsoverensstemmelseskravene, og de kompetente kontrolorganer, der er ansvarlige for kontrollen af krydsoverensstemmelseskrav og -standarder. Efterfølgende ændringer vedrørende oplysninger i denne rapport meddeles straks.
3. Hvert år senest den 15. juli meddeler medlemsstaterne Kommissionen en rapport om de foranstaltninger, der er truffet for at forvalte og føre kontrol med den frivilligt koblede støtte vedrørende det foregående kalenderår.
4. De elektroniske data, der foreligger som en del af det integrerede system, anvendes ved udarbejdelsen af de oplysninger, der skal sendes til Kommissionen i henhold til sektorbestemmelserne.
AFSNIT II
INTEGRERET FORVALTNINGS- OG KONTROLSYSTEM
KAPITEL I
Generelle regler
Artikel 10
Forskud på direkte betalinger
Medlemsstaterne kan udbetale forskud på de direkte betalinger til støttemodtagere uden at anvende den tilpasningssats for finansiel disciplin, der er omhandlet i artikel 8 forordning (EU) nr. 1307/2013, for støtteansøgningerne i et givet år. Ved betalingen af restbeløbet til støttemodtagere fra den 1. december skal der tages hensyn til tilpasningssatsen for finansiel disciplin, der var gældende på tidspunktet for de samlede direkte betalinger for det tilsvarende kalenderår.
KAPITEL II
Støtteansøgninger og betalingsanmodninger
Afdeling 1
Fælles bestemmelser
Artikel 11
Procedureforenkling
1. Medmindre andet er fastsat i forordning (EU) nr. 1305/2013, (EU) nr. 1306/2013 og (EU) nr. 1307/2013, delegeret forordning (EU) nr. 640/2014 eller nærværende forordning, kan medlemsstaterne tillade eller kræve, at alle meddelelser i henhold til nærværende forordning både fra støttemodtageren til myndighederne og omvendt foregår elektronisk, forudsat at dette ikke giver anledning til forskelsbehandling af støttemodtagerne, og at der træffes passende foranstaltninger til at sikre følgende:
a)
Støttemodtageren identificeres entydigt.
b)
Støttemodtageren overholder alle krav i henhold til den pågældende ordning med direkte betalinger eller foranstaltning til udvikling af landdistrikterne.
c)
De overførte data er så pålidelige, at den pågældende ordning med direkte betalinger eller foranstaltning til udvikling af landdistrikterne kan forvaltes korrekt. Anvendes data fra den elektroniske database for dyr som defineret i artikel 2, stk. 1, andet afsnit, nr. 9), i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014, skal denne database frembyde den fornødne sikkerhed og gennemførelse af hensyn til en korrekt forvaltning af den pågældende ordning med direkte betalinger eller foranstaltning til udvikling af landdistrikterne.
d)
Bilag, som ikke kan overføres elektronisk, skal forelægges de kompetente myndigheder inden for samme frister, som gælder ved ikke-elektronisk overførsel.
2. Medlemsstaterne kan på de betingelser, der er fastsat i stk. 1, indføre forenklede procedurer for indgivelse af støtteansøgninger eller betalingsanmodninger, hvis myndighederne allerede råder over de nødvendige data, specielt hvis situationen ikke har ændret sig, siden der sidste gang blev indgivet en støtteansøgning eller betalingsanmodning i henhold til den pågældende ordning med direkte betalinger eller foranstaltning til udvikling af landdistrikterne i henhold til artikel 72, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013. Medlemsstaterne kan beslutte at anvende data, som udledes fra datakilder, som de nationale myndigheder har til rådighed i forbindelse med støtteansøgninger og betalingsanmodninger. I dette tilfælde sikrer medlemsstaterne, at disse datakilder tilvejebringer den fornødne sikkerhed for en korrekt forvaltning af data, således at disse datas pålidelighed, integritet og sikkerhed garanteres.
3. Når det er muligt, kan den kompetente myndighed anmode om oplysninger, der skal gives i de støttedokumenter, som skal indgives sammen med støtteansøgningen eller betalingsanmodningen, direkte fra informationskilden.
Artikel 12
Almindelige bestemmelser vedrørende enkeltansøgningen og indgivelse af ansøgninger om støtte i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne
1. Hvis medlemsstaterne i henhold til artikel 72, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1306/2013 beslutter, at ansøgninger om direkte betalinger og betalingsanmodninger i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne skal være omfattet af enkeltansøgningen, finder artikel 20, 21 og 22 i nærværende forordning tilsvarende anvendelse for så vidt angår de særlige krav, der er fastlagt for støtteansøgningen og/eller betalingsanmodningen i henhold til disse ordninger eller foranstaltninger.
2. En støttemodtager, der ansøger om støtte fra EGFL og/eller ELFUL i henhold til en arealrelateret direkte betaling eller foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, kan kun indgive én enkeltansøgning om året.
3. Medlemsstaterne fastsætter egnede procedurer for indgivelse af ansøgninger om støtte i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne.
Artikel 13
Sidste frist for indgivelse af enkeltansøgningen, støtteansøgninger eller betalingsanmodninger
1. Medlemsstaterne fastsætter sidste frister for indgivelse af enkeltansøgningen, støtteansøgninger eller betalingsanmodninger. Sidste frist må ikke være senere end den 15. maj hvert år. Estland, Letland, Litauen, Finland og Sverige kan dog fastsætte en senere frist, som ikke må være senere end den 15. juni.
Ved fastsættelsen af sidste frist tager medlemsstaterne hensyn til, hvor lang tid der er nødvendig, for at alle data kan foreligge med henblik på en korrekt administrativ og finansiel forvaltning af støtten fra EGFL og/eller ELFUL, og tilser, at der kan planlægges en effektiv kontrol.
2. I overensstemmelse med den procedure, der er omhandlet i artikel 78, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1306/2013, kan sidste frist, der er omhandlet i stk. 1, fastsættes til et senere tidspunkt i visse zoner, hvis usædvanlige vejrforhold gør sig gældende.
Artikel 14
Indholdet af enkeltansøgningen eller betalingsanmodningen
1. Enkeltansøgningen eller betalingsanmodningen skal indeholde alle de oplysninger, der er nødvendige for at fastslå berettigelsen til støtten fra EGFL og/eller ELFUL, navnlig følgende:
a)
støttemodtagerens identitet
b)
nærmere oplysninger om de pågældende ordninger med direkte betalinger og/eller foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne
c)
identifikation af betalingsrettighederne i overensstemmelse med det system til identifikation og registrering af betalingsrettigheder, der i artikel 7 i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014 er fastsat for grundbetalingsordningen
d)
oplysninger, der muliggør en entydig identifikation af alle bedriftens landbrugsparceller, oplysninger om parcellernes størrelse, udtrykt i ha med to decimaler, deres beliggenhed og i givet fald yderligere angivelse af, til hvilket formål landbrugsparcellerne anvendes
e)
i givet fald oplysninger til entydig identifikation af andre arealer end landbrugsarealer, for hvilke der anmodes om støtte i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne
f)
eventuelle støttedokumenter, der kræves for at fastslå berettigelsen til den pågældende ordning og/eller foranstaltning
g)
en erklæring fra støttemodtageren om, at han er bekendt med de betingelser, der gælder for de pågældende ordninger med direkte betalinger og/eller foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne
h)
i givet fald en angivelse fra støttemodtageren af, at han er omfattet af den liste over ikkelandbrugsmæssig virksomhed eller aktivitet, der er omhandlet i første og andet afsnit af artikel 9, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1307/2013.
2. Med henblik på identifikationen af betalingsrettigheder, jf. stk. 1, litra c), skal de fortrykte skemaer, der stilles til rådighed for støttemodtageren, jf. artikel 72, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013, indeholde identifikation af betalingsrettighederne i overensstemmelse med identifikations- og registreringssystemet, jf. artikel 7 i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014.
3. I grundbetalingsordningens første anvendelsesår kan medlemsstaterne fravige nærværende artikel og nærværende forordnings artikel 17 med hensyn til betalingsrettigheder.
Artikel 15
Ændringer af enkeltansøgningen eller betalingsanmodningen
1. Efter sidste frist for indgivelse af enkeltansøgningen eller betalingsanmodningen kan individuelle landbrugsparceller eller individuelle betalingsrettigheder tilføjes eller tilpasses i enkeltansøgningen eller betalingsanmodningen, forudsat at kravene i de pågældende ordninger med direkte betalinger eller foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne overholdes.
Ændringer med hensyn til anvendelsen eller ordningen med direkte betalinger eller foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne for individuelle landbrugsparceller eller betalingsrettighederne, som allerede er anmeldt i enkeltansøgningen, kan foretages på samme betingelser.
Hvis ændringer som omhandlet i første og andet afsnit har indflydelse på støttedokumenter eller kontrakter, som skal forelægges, kan sådanne dokumenter eller kontrakter ændres tilsvarende.
2. Ændringer, der foretages i henhold til stk. 1, skal meddeles den kompetente myndighed skriftligt senest den 31. maj det pågældende år med undtagelse af Estland, Letland, Litauen, Finland og Sverige, hvor de meddeles senest den 15. juni det pågældende år.
Uanset første afsnit kan medlemsstaterne fastsætte en tidligere sidste frist for meddelelse af ændringer. Denne frist må imidlertid tidligst fastsættes til 15 kalenderdage efter den sidste frist, der i overensstemmelse med artikel 13, stk. 1, er fastsat for indgivelse af enkeltansøgningen eller betalingsanmodningen.
3. Hvis den kompetente myndighed allerede har underrettet støttemodtageren om manglende overholdelse i enkeltansøgningen eller betalingsanmodningen, eller hvis myndigheden har meddelt støttemodtageren, at den har til hensigt at foretage kontrol på stedet, eller der ved en sådan kontrol afsløres manglende overholdelse, tillades ændringer som omhandlet i stk. 1 ikke for de landbrugsparceller, der berøres af den manglende overholdelse.
Artikel 16
Korrektion af de fortrykte skemaer
Ved indgivelsen af enkeltansøgnings-, støtteansøgnings- og/eller betalingsanmodningsskemaet, skal støttemodtageren korrigere det fortrykte skema, som er nævnt i artikel 72, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013, hvis der er indtrådt ændringer, f.eks. at betalingsrettigheder er overdraget i henhold til artikel 34 i forordning (EU) nr. 1307/2013, eller hvis oplysningerne i det fortrykte skema er forkerte.
Afdeling 2
Støtteansøgninger vedrørende arealrelaterede støtteordninger og betalingsanmodninger vedrørende arealrelaterede støtteforanstaltninger
Artikel 17
Særlige krav til støtteansøgninger vedrørende arealrelaterede støtteordninger og betalingsanmodninger vedrørende arealrelaterede støtteforanstaltninger
1. Med henblik på identifikation af alle bedriftens landbrugsparceller og/eller andre arealer end landbrugsarealer som omhandlet i artikel 14, stk. 1, litra d) og e), skal den kompetente myndighed forelægge støttemodtageren det fortrykte skema, og det tilhørende grafiske materiale som omhandlet i artikel 72, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013, gennem en GIS-baseret grænseflade, der gør det muligt at behandle geografiske og alfanumeriske data for de anmeldte arealer (i det følgende benævnt »geospatialt støtteansøgningsskema«).
2. Stk. 1 finder anvendelse på følgende måde:
a)
Fra og med ansøgningsåret 2016 for et antal støttemodtagere svarende til, hvad der kræves for at dække mindst 25 % af det samlede areal, der er fastslået i henhold til grundbetalingsordningen eller den generelle arealbetalingsordning i det foregående år.
b)
Fra og med ansøgningsåret 2017 for et antal støttemodtagere svarende til, hvad der kræves for at dække mindst 75 % af det samlede areal, der er fastslået i henhold til grundbetalingsordningen eller den generelle arealbetalingsordning i det foregående år.
c)
Fra og med ansøgningsåret 2018 for alle støttemodtagere.
3. Hvis støttemodtageren ikke er i stand til at indgive en støtteansøgning og/eller en betalingsanmodning ved at anvende det geospatiale støtteansøgningsskema, skal den kompetente myndighed give støttemodtageren enten:
a)
den nødvendige tekniske bistand eller
b)
de fortrykte skemaer og det tilsvarende grafiske materiale på papir. I så fald skal den kompetente myndighed overføre de oplysninger, som modtages fra støttemodtageren, til det geospatiale støtteansøgningsskema.
4. De fortrykte skemaer, der stilles til rådighed for støttemodtageren, skal angive det maksimale støtteberettigede areal pr. referenceparcel i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2, litra a) og b), i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014 og det fastslåede areal i de foregående år pr. landbrugsparcel i henhold til grundbetalingsordningen, den generelle arealbetalingsordning og/eller arealbaserede foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne.
Det grafiske materiale, der leveres til støttemodtageren i henhold til artikel 72, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013, skal angive referencemarkernes grænser og en entydig identifikation af referenceparceller, jf. artikel 5, stk. 1, i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014, tillige med landbrugsparcellernes grænser som fastlagt det foregående år, således at støttemodtageren sættes i stand til på korrekt vis at angive hver referenceparcels størrelse og beliggenhed. Fra og med ansøgningsåret 2016 skal myndigheden også angive typen, størrelsen og beliggenheden af de miljømæssige fokusområder, der er fastlagt i det foregående år.
5. Støttemodtageren skal entydigt identificere og angive arealet af hver landbrugsparcel og, hvor det er relevant, typen, størrelsen og beliggenheden af de miljømæssige fokusområder. Med hensyn til den grønne betaling skal støttemodtageren desuden angive, til hvilket formål de anmeldte landbrugsparceller anvendes.
I den forbindelse skal støttemodtageren bekræfte de oplysninger, der allerede er givet i det fortrykte skema. Hvis oplysningerne om areal, beliggenhed og afgrænsning af en landbrugsparcel eller i givet fald størrelsen og beliggenheden af de miljømæssige fokusområder ikke er korrekte eller er ufuldstændige, skal støttemodtageren korrigere eller foretage ændringer i det fortrykte skema.
Den kompetente myndighed vurderer på grundlag af korrektioner eller supplerende oplysninger, som støttemodtagerne afgiver i det fortrykte skema, om en opdatering af den pågældende referenceparcel er påkrævet under henvisning til artikel 5, stk. 3, i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014.
6. Når støttemodtageren udfører tilsvarende metoder i overensstemmelse med artikel 43, stk. 3, litra a), i forordning (EU) nr. 1307/2013 gennem tilsagn i overensstemmelse med artikel 39, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 (14) eller artikel 28, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1305/2013, skal tilsagnet være anført i støtteansøgningen med henvisning til den tilhørende betalingsanmodning.
Når støttemodtageren udfører tilsvarende metoder gennem nationale eller regionale miljøcertificeringsordninger i overensstemmelse med artikel 43, stk. 3, litra b), i forordning (EU) nr. 1307/2013, finder stk. 4 og 5 i denne artikel tilsvarende anvendelse, for så vidt angår det fortrykte skema og erklæringen fra støttemodtageren.
Med henblik på regional eller kollektiv gennemførelse i overensstemmelse med artikel 46, stk. 5 og 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013 og for den del af forpligtelsen vedrørende miljømæssige fokusområder, som støttemodtagerne skal opfylde individuelt, skal støttemodtagere, der deltager i en sådan regional eller kollektiv gennemførelse, for hver landbrugsparcel entydigt identificere og anmelde type, størrelse og beliggenhed af de miljømæssige fokusområder i overensstemmelse med denne artikels stk. 5. Støttemodtagere skal i deres støtteansøgning eller betalingsanmodning henvise til erklæringen om en regional eller kollektiv gennemførelse som omhandlet i artikel 18 i denne forordning.
7. Enkeltansøgningen skal for arealer, der anvendes til produktion af hamp i henhold til artikel 32, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013, indeholde:
a)
alle de oplysninger, der er nødvendige for at identificere de parceller, der er tilsået med hamp, med angivelse af de anvendte frøsorter
b)
oplysning om de mængder udsæd, der er anvendt (kg/ha)
c)
de officielle etiketter fra frøemballagen i overensstemmelse med Rådets direktiv 2002/57/EF (15), særlig artikel 12, eller andre dokumenter, som medlemsstaten anerkender som ligestillede.
Som fravigelse af litra c) i første afsnit skal etiketterne dog, hvis udsåningen finder sted efter sidste frist for indgivelse af enkeltansøgningen, forelægges senest den 30. juni. Hvis etiketterne også skal indsendes til andre nationale myndigheder, kan medlemsstaterne fastsætte, at etiketterne skal returneres til støttemodtageren, når de er blevet forelagt i henhold til nævnte bestemmelse. De returnerede etiketter skal mærkes med, at de er blevet anvendt til en ansøgning.
8. Enkeltansøgningen skal for så vidt angår afgrødespecifik betaling for bomuld, der er fastsat i kapitel 2 i afsnit IV i forordning (EU) nr. 1307/2013, indeholde:
a)
navnet på den anvendte bomuldsfrøsort
b)
eventuelt navn og adresse på den godkendte brancheorganisation, som støttemodtageren er medlem af.
9. Arealer, der ikke anvendes til formål omfattet af de støtteordninger, der er fastsat i afsnit III, IV og V i forordning (EU) nr. 1307/2013, og heller ikke er anført i støtteordninger i vinsektoren, jf. forordning (EU) nr. 1308/2013, skal anmeldes under et eller flere punkter vedrørende »andre anvendelser«.
Artikel 18
Erklæring om en regional eller kollektiv gennemførelse
For hver regional eller kollektiv gennemførelse i overensstemmelse med artikel 46, stk. 5 eller 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013 skal der indgives en erklæring om regional eller kollektiv gennemførelse som supplement til hver deltagende støttemodtagers støtteansøgning eller betalingsanmodning.
Angivelsen skal indeholde alle supplerende oplysninger, som er nødvendige for at efterprøve, om forpligtelserne i forbindelse med den regionale eller kollektive gennemførelse overholdes i overensstemmelse med samme forordnings artikel 46, stk. 5 eller 6, navnlig:
a)
den entydige identifikation af hver deltagende støttemodtager
b)
den minimumsandel, som hver deltagende støttemodtager skal opfylde individuelt som omhandlet i samme forordnings artikel 46, stk. 6, andet afsnit
c)
det samlede areal af de tilstødende miljømæssige fokusområders sammenhængende strukturer, som er omhandlet i førnævnte forordnings artikel 46, stk. 5, eller fælles anvendte miljømæssige fokusområder, som er omhandlet i førnævnte forordnings artikel 46, stk. 6, for hvilke forpligtelser opfyldes kollektivt
d)
fortrykt grafisk materiale, der angiver grænserne og den entydige identifikation for de referenceparceller, der skal anvendes til entydigt at identificere de tilstødende miljømæssige fokusområders sammenhængende strukturer eller de fælles anvendte miljømæssige fokusområder og angive deres grænser.
Ved regional gennemførelse gælder det, at hvis den detaljerede plan, der er omhandlet i artikel 46, stk. 6, i delegeret forordning (EU) nr. 639/2014, indeholder alle oplysninger nævnt i stk. 2, kan den i stk. 1 omhandlede erklæring erstattes af en henvisning til planen.
Ved kollektiv gennemførelse skal den i første afsnit omhandlede erklæring suppleres med den skriftlige aftale, der er omhandlet i artikel 47, stk. 4, i delegeret forordning (EU) nr. 639/2014.
Artikel 19
Ansøgninger om deltagelse i henholdsvis udtræden af ordningen for mindre landbrugere
1. Ansøgninger, som indgives i 2015 om deltagelse i ordningen for mindre landbrugere, der er omhandlet i artikel 62, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1307/2013, skal indeholde en henvisning til den enkeltansøgning, som samme støttemodtager indgiver for ansøgningsåret 2015 og i givet fald en erklæring fra støttemodtageren om, at han er bekendt med de særlige betingelser vedrørende ordningen for mindre landbrugere, jf. samme forordnings artikel 64.
Medlemsstaterne kan beslutte, at den i første afsnit omhandlede ansøgning skal indgives sammen med eller som en del af enkeltansøgningen.
2. Fra og med ansøgningsåret 2016 skal medlemsstaterne indføre en forenklet ansøgningsprocedure som omhandlet i artikel 72, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013.
3. De fortrykte skemaer, der skal anvendes i forbindelse med ansøgningsproceduren, jf. stk. 2, skal udarbejdes på grundlag af oplysningerne i enkeltansøgningen for ansøgningsåret 2015, og de skal bl.a. indeholde:
a)
alle yderligere oplysninger, der er nødvendige for at fastslå overholdelse af artikel 64 i forordning (EU) nr. 1307/2013 og i givet fald alle yderligere oplysninger, der er nødvendige for at bekræfte, at støttemodtageren stadig overholder artikel 9 i samme forordning
b)
en erklæring fra støttemodtageren om, at han er bekendt med de særlige betingelser vedrørende ordningen for mindre landbrugere, jf. artikel 64 i forordning (EU) nr. 1307/2013.
Når medlemsstaterne vælger den betalingsmetode, der er fastsat i artikel 63, stk. 2, første afsnit, litra a), i forordning (EU) nr. 1307/2013, uden at anvende tredje afsnit heraf, skal de fortrykte skemaer uanset første afsnit i nærværende stykke stilles til rådighed i overensstemmelse med afdeling 1 i dette kapitel.
4. Støttemodtagere, som beslutter at udtræde af ordningen for mindre landbrugere for et år efter 2015 i overensstemmelse med artikel 62, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1307/2013 eller artikel 62, stk. 2, i samme forordning, skal underrette den kompetente myndighed om deres udtræden efter de nærmere regler, som medlemsstaterne har indført.
Afdeling 3
Andre ansøgninger
Artikel 20
Særlige bestemmelser vedrørende støtteansøgninger
En støttemodtager, der ikke ansøger om støtte i henhold til de arealrelaterede støtteordninger, men ansøger om støtte i henhold til en anden af de ordninger, der er anført i bilag I til forordning (EU) nr. 1307/2013, eller støtteordninger i vinsektoren som omhandlet i artikel 46 og 47 i forordning (EU) nr. 1308/2013, skal, hvis han råder over landbrugsarealer, anmelde disse arealer i sin støtteansøgning i henhold til nærværende forordnings artikel 17.
En støttemodtager, der alene skal overholde krydsoverensstemmelsesforpligtelser i henhold til artikel 46 og 47 i forordning (EU) nr. 1308/2013, skal i sin støtteansøgning anmelde de arealer, han råder over, for hvert kalenderår, hvori disse forpligtelser gælder.
Medlemsstaterne kan dog fritage støttemodtagere for de forpligtelser, der er omhandlet i stk. 1 og 2, hvis de kompetente myndigheder har adgang til de pågældende oplysninger som led i andre forvaltnings- og kontrolsystemer, som er forenelige med det integrerede system i overensstemmelse med artikel 61 i forordning (EU) nr. 1306/2013.
Artikel 21
Krav vedrørende ansøgning om husdyrstøtte og betalingsanmodninger i henhold til dyrerelaterede støtteforanstaltninger
1. En ansøgning om husdyrstøtte som defineret i artikel 2, stk. 1, andet afsnit, nr. 15), i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014 eller betalingsanmodninger i henhold til dyrerelaterede støtteforanstaltninger som defineret i artikel 2, stk. 1, andet afsnit, nr. 14), i samme forordning skal indeholde alle de oplysninger, der er nødvendige for at fastslå berettigelsen til støtte fra EGFL og/eller ELFUL, og navnlig:
a)
støttemodtagerens identitet
b)
en henvisning til enkeltansøgningen, hvis der allerede er indgivet en sådan
c)
antal dyr af hver art, for hvilke der er indgivet en ansøgning om husdyrstøtte eller en betalingsanmodning, og for kvægs vedkommende dyrenes identifikationskode
d)
eventuelt et tilsagn fra støttemodtageren om, at han vil holde de dyr, der er nævnt i litra c), på sin bedrift i en periode, der fastsættes af medlemsstaten, og oplysning om det eller de steder, hvor dyrene vil blive holdt, med angivelse af den pågældende periode
e)
eventuelle støttedokumenter, der kræves for at fastslå berettigelsen til den pågældende ordning eller foranstaltning
f)
en erklæring fra støttemodtageren om, at han er bekendt med betingelserne vedrørende den pågældende støtte fra EGFL og/eller ELFUL.
2. Enhver bruger af dyr skal have ret til uden begrænsninger med rimelige mellemrum og uden større forsinkelse at få oplysning fra den kompetente myndighed om de data, der i den elektroniske database for dyr vedrører ham og hans dyr. Når støttemodtageren indgiver sin ansøgning om husdyrstøtte eller betalingsanmodning, skal han samtidig afgive en erklæring om, at de pågældende oplysninger er korrekte og fuldstændige, eller i givet fald rette forkerte eller udfylde manglende oplysninger.
3. Medlemsstaterne kan beslutte, at nogle af de oplysninger, der er nævnt i stk. 1, ikke skal anføres i ansøgningen om husdyrstøtte eller betalingsanmodningen, hvis den kompetente myndighed allerede har fået meddelelse om dem.
4. Medlemsstaterne kan indføre procedurer, ifølge hvilke der kan benyttes data i den elektroniske database for dyr i forbindelse med ansøgningen om husdyrstøtte eller betalingsanmodningen, forudsat at den elektroniske database for dyr tilvejebringer den sikkerhed og er iværksat i et sådant omfang, som er påkrævet for en korrekt forvaltning af de pågældende støtteordninger eller støtteforanstaltninger for de enkelte individer af dyr.
De i første afsnit nævnte procedurer kan bestå i en ordning, ifølge hvilken støttemodtageren kan ansøge om støtte fra EGFL og/eller ELFUL for alle de dyr, der på grundlag af oplysningerne i den elektroniske database for dyr på en af medlemsstaten fastsat dato eller i løbet af en periode berettiger til støtte fra EGFL og/eller ELFUL.
I så fald træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at:
a)
i overensstemmelse med de gældende bestemmelser for den pågældende støtteordning eller støtteforanstaltning er den dato eller periode, der er omhandlet i andet afsnit, klart defineret og kendt for støttemodtageren
b)
støttemodtageren er bekendt med, at alle potentielt støtteberettigede dyr, som konstateres ukorrekt identificeret og registreret ifølge ordningen for identifikation og registrering af dyr, vil blive betragtet som dyr, for hvilke der fastslås manglende overholdelse, jf. artikel 31 i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014.
5. Medlemsstaterne kan fastsætte, at nogle af de oplysninger, der er nævnt i stk. 1, kan eller skal sendes via et eller flere organer, som de har godkendt. Støttemodtageren er dog fortsat ansvarlig for de overførte data.
Afdeling 4
Særlige bestemmelser vedrørende betalingsrettigheder
Artikel 22
Tildeling eller forhøjelse af værdien af betalingsrettigheder
1. Ansøgninger om tildeling af betalingsrettigheder eller ansøgninger om en forhøjelse af værdien af betalingsrettigheder under grundbetalingsordningen i henhold til artikel 20, artikel 24, artikel 30 bortset fra stk. 7, litra e), og artikel 39 i forordning (EU) nr. 1307/2013 skal senest indgives på en dato, der fastsættes af medlemsstaterne. Fristen må ikke være senere end den 15. maj i det pågældende kalenderår.
Estland, Letland, Litauen, Finland og Sverige kan dog fastsætte en senere frist, som dog ikke må være senere end den 15. juni i det pågældende kalenderår.
2. Medlemsstaterne kan beslutte, at ansøgningen om tildeling af betalingsrettigheder skal indgives samtidig med støtteansøgningen i henhold til grundbetalingsordningen.
Artikel 23
Inddrivelse af uretmæssigt tildelte betalingsrettigheder
1. Fastslås det, efter at betalingsrettigheder er tildelt i henhold til forordning (EU) nr. 1307/2013, at antallet af tildelte betalingsrettigheder var for højt, skal den overskydende del af de tildelte betalingsrettigheder tilbageføres til den nationale reserve eller de regionale reserver, der er nævnt i artikel 30 i forordning (EU) nr. 1307/2013.
Hvis den fejl, der er omhandlet i første afsnit, er begået af den kompetente myndighed eller en anden myndighed, og hvis fejlen ikke med rimelighed kunne have været opdaget af støttemodtageren, skal værdien af de resterende betalingsrettigheder, som er tildelt den pågældende støttemodtager, tilpasses i overensstemmelse hermed.
Hvis en støttemodtager, der har fået tildelt for mange betalingsrettigheder, i mellemtiden har overdraget betalingsrettigheder til andre støttemodtagere, gælder forpligtelsen i første afsnit også for erhververne i forhold til det antal betalingsrettigheder, som de har fået overdraget, hvis den støttemodtager, som oprindeligt fik tildelt betalingsrettighederne, ikke længere har et tilstrækkeligt antal betalingsrettigheder til rådighed til at dække værdien af de uretmæssigt tildelte betalingsrettigheder.
2. Fastslås det, efter at betalingsrettigheder er tildelt til støttemodtagere i henhold til forordning (EU) nr. 1307/2013, at betalinger, som en støttemodtager har modtaget for 2014 ifølge artikel 26, stk. 2, første afsnit, i nævnte forordning, eller værdien af de betalingsrettigheder, som en støttemodtager indehaver på tidspunktet for indgivelse af sin ansøgning for 2014, jf. artikel 26, stk. 3, første afsnit, i nævnte forordning, eller enhedsværdien af betalingsrettigheder som omhandlet i artikel 26, stk. 5, i nævnte forordning, eller forhøjelsen af enhedsværdien af betalingsrettigheder som omhandlet i artikel 30, stk. 10, i nævnte forordning, eller den samlede værdi af støtte, som en støttemodtager modtager for det kalenderår, der går forud for gennemførelsen af grundbetalingsordningen, jf. artikel 40, stk. 3, første afsnit, i nævnte forordning, var for høje, skal værdien af disse betalingsrettigheder, som byggede på urigtige referencebeløb for den pågældende støttemodtager, tilpasses i overensstemmelse hermed.
Der foretages en tilsvarende tilpasning af værdien af de betalingsrettigheder, som i mellemtiden er blevet overdraget til andre støttemodtagere.
Værdien af nedsættelsen tilbageføres til den nationale reserve eller de regionale reserver, der er nævnt i artikel 30 i forordning (EU) nr. 1307/2013.
3. Fastslås det, efter at betalingsrettigheder er tildelt til støttemodtagere i henhold til forordning (EU) nr. 1307/2013, at såvel den situation, der er omhandlet i stk. 1 som den i stk. 2, er indtruffet for den samme støttemodtager, skal tilpasningen af værdien af alle betalingsrettigheder som omhandlet i stk. 2 foretages, før de uretmæssige betalingsrettigheder tilbageføres til den nationale reserve eller de regionale reserver i overensstemmelse med stk. 1.
4. Tilpasningerne af antallet og/eller værdien af betalingsrettigheder, jf. denne artikel, må ikke føre til en systematisk genberegning af de resterende betalingsrettigheder.
5. Medlemsstaterne kan beslutte ikke at inddrive uberettiget udbetalte betalingsrettigheder, såfremt den samlede værdi af disse betalingsrettigheder ifølge det elektroniske register til identifikation og registrering af betalingsrettigheder på tidspunktet, hvor kontrollen udføres med henblik på at foretage de tilpasninger, der er fastsat i denne artikel, udgør 50 EUR eller derunder for alle år, hvor grundbetalingsordningen er gennemført i henhold til forordning (EU) nr. 1307/2013.
Uretmæssigt udbetalte beløb for ansøgningsår, der går forud for tilpasningerne, skal inddrives i overensstemmelse med denne forordnings artikel 7. Ved fastsættelsen af sådanne uberettiget udbetalte beløb tages der hensyn til virkningerne af de tilpasninger, som er fastsat ved denne artikel, på antallet og i givet fald værdien af betalingsrettighederne for alle de pågældende år.
AFSNIT III
KONTROL
KAPITEL I
Fælles bestemmelser
Artikel 24
Generelle principper
1. Den administrative kontrol og kontrol på stedet, som er fastsat i denne forordning, foretages, så den sikrer effektiv efterprøvning af:
a)
at de oplysninger, der er fremlagt i forbindelse med støtteansøgningen, ansøgningen om støtte eller andre erklæringer er korrekte og fuldstændige
b)
at alle kriterier for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser i forbindelse med den pågældende støtteordning og/eller støtteforanstaltning hvis betingelser for støtte og/eller fritagelse for forpligtelser skal være opfyldt
c)
at de krav og standarder, der er relevante for krydsoverensstemmelse, er opfyldt.
2. Medlemsstaterne sikrer, at alle de betingelser, der gælder enten i medfør af EU-lovgivningen, eller er fastsat i den relevante nationale lovgivning og dokumenter indeholdende gennemførelsesbestemmelser eller i programmet for udvikling af landdistrikterne, opfyldes og kan kontrolleres ud fra en række kontrollerbare indikatorer, som medlemsstaterne fastsætter.
3. Resultaterne af den administrative kontrol og kontrollen på stedet skal vurderes for at fastslå, om eventuelt konstaterede problemer generelt kan indebære en risiko for andre lignende aktiviteter, støttemodtagere eller organer. Ved evalueringen fastslås det også, hvad problemerne skyldes, om der er behov for yderligere undersøgelser, og hvilke korrigerende eller forebyggende foranstaltninger der skal træffes.
4. Den kompetente myndighed foretager fysisk kontrol på stedet i det tilfælde, hvor billedanalysen af ortofotos (satellitbilleder eller luftfotos) ikke giver resultater, som til den kompetente myndigheds tilfredshed gør det muligt at drage klare konklusioner om støtteberettigelse eller den korrekte størrelse på det areal, der er genstand for den administrative kontrol eller kontrollen på stedet.
5. Dette kapitel gælder for alle kontroller, der udføres i henhold til denne forordning, uden at berøre de særlige regler i afsnit IV og V. Stk. 3 finder imidlertid ikke anvendelse på afsnit V.
Artikel 25
Varsling af kontrol på stedet
Kontroller på stedet kan varsles under forudsætning af, at det ikke forstyrrer kontrollernes formål eller effektivitet. Et sådant varsel skal begrænses til det absolutte minimum og må ikke overstige 14 dage.
Ved kontrollen på stedet i forbindelse med ansøgninger om husdyrstøtte eller betalingsanmodninger under dyrerelaterede støtteforanstaltninger må varslingen, med undtagelse af behørigt begrundede tilfælde, ikke overstige 48 timer. Skal kontrollen på stedet ifølge lovgivningen vedrørende de retsakter og normer, der er relevante for krydsoverensstemmelse, foretages uanmeldt, gælder disse regler også for kontrol på stedet vedrørende krydsoverensstemmelse.
Artikel 26
Tidspunkt for kontrol på stedet
1. Hvis muligt foretages kontrollen på stedet i henhold til denne forordning samtidig med anden kontrol i henhold til EU-lovgivningen.
2. Hvad angår foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der er omfattet af det integrerede system, skal kontrollen på stedet fordeles på hele året på grundlag af en analyse af de risici, som de forskellige forpligtelser under hver enkelt foranstaltning indebærer.
3. Ved kontrollen på stedet efterprøves overholdelsen af kriterierne for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser under de støtteordninger eller støtteforanstaltninger, som en støttemodtager er blevet udvalgt til i overensstemmelse med artikel 34.
Varigheden af kontrollen på stedet skal begrænses til det absolutte minimum.
4. Hvis visse kriterier for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser kun kan kontrolleres på et specifikt tidspunkt, kan kontrollen på stedet indebære, at der foretages efterfølgende besøg på et senere tidspunkt. I så tilfælde koordineres kontrollen på stedet således, at besøgene hos den pågældende støttemodtager begrænses til et minimum med hensyn til antal og varighed. Hvis det er muligt, kan sådanne besøg også foretages ved telemåling, jf. artikel 40.
I tilfælde, hvor der kræves yderligere besøg vedrørende braklagte arealer, markbræmmer, randzoner og bræmmer af støtteberettigede hektar langs skovkanter samt områder mellemafgrøder og/eller dækafgrøder, der er anmeldt som miljømæssige fokusområder, skal yderligere besøg i 50 % af tilfældene finde sted hos den samme støttemodtager, som er udvalgt på et risikobaseret grundlag, og i de øvrige 50 % af tilfældene hos forskellige øvrigt udvalgte støttemodtagere. De forskellige øvrige støttemodtagere udvælges tilfældigt mellem alle støttemodtagere med braklagte arealer, markbræmmer, randzoner og bræmmer af støtteberettigede hektar langs skovkanter samt områder mellemafgrøder og/eller dækafgrøder, der er anmeldt som miljømæssige fokusområder, og besøgene kan begrænses til de arealer, der er anmeldt som braklagte arealer, markbræmmer, randzoner, bræmmer af støtteberettigede hektar langs skovkanter samt områder mellemafgrøder og/eller dækafgrøder.
Ved behov for yderligere besøg finder artikel 25 anvendelse for hvert efterfølgende besøg.
Artikel 27
Gensidig underrettelse om kontrolresultaterne
Den administrative kontrol og kontrollen på stedet skal, hvis det er nødvendigt, tage højde for tilfælde af formodet manglende overholdelse, som er rapporteret af andre tjenester, organer eller organisationer.
Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder med ansvar for betalinger underrettes gensidigt om alle relevante anmærkninger i forbindelse med kontrol af overholdelse af kriterierne for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser hvad angår listen over støtteordninger i bilag I til forordning (EU) nr. 1307/2013 og/eller støtte i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der er omfattet af det integrerede system. Medlemsstaterne skal også sikre, at offentlige eller private certificeringsmyndigheder nævnt i artikel 38 i delegeret forordning (EU) nr. 639/2014 underretter den kompetente myndighed med ansvar for betaling for landbrugsmetoder, der er til gavn for klimaet og miljøet, om enhver anmærkning, der er relevant for den korrekte betaling af en sådan støtte til støttemodtagere, som har valgt at opfylde deres forpligtelser gennem tilsvarende metoder omfattet af certificering.
Hvis den administrative kontrol eller kontrollen på stedet i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der er omfattet af det integrerede system, dækker tilsvarende metoder, jf. artikel 43, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1307/2013, skal der ske gensidig underretning om resultaterne af sådanne kontroller med henblik på opfølgning af de betalinger for landbrugsmetoder, der er til gavn for klimaet og miljøet.
KAPITEL II
Administrativ kontrol inden for det integrerede system
Artikel 28
Administrativ kontrol
1. Den administrative kontrol, der er omhandlet i artikel 74 i forordning (EU) nr. 1306/2013, herunder krydskontrol, muliggør påvisning af manglende overholdelse, specielt automatiseret påvisning ved elektroniske midler. Kontrollen dækker alle de elementer, det er muligt og relevant at kontrollere administrativt. Den sikrer, at:
a)
kriterierne for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser vedrørende støtteordningen eller støtteforanstaltningen er opfyldt
b)
der ikke sker dobbeltfinansiering via andre EU-ordninger
c)
støtteansøgningen eller betalingsanmodningen er fuldstændig og indgivet inden for den givne tidsfrist, at eventuelle støttedokumenter er indgivet, og at de påviser støtteberettigelse
d)
eventuelle langsigtede forpligtelser overholdes.
2. Hvad angår husdyrstøtteordninger og dyrerelaterede støtteforanstaltninger kan medlemsstaterne om nødvendigt gøre brug af bevismateriale, der er modtaget fra andre tjenester, organer eller organisationer, til at kontrollere, om kriterierne for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser er opfyldt, forudsat at den pågældende tjeneste, organ eller organisation arbejder i overensstemmelse med normer, der er tilstrækkelige til, at det kan kontrolleres, om disse kriterier er overholdt.
Artikel 29
Krydskontrol
1. De administrative kontroller skal om nødvendigt omfatte krydskontrol:
a)
af henholdsvis de anmeldte betalingsrettigheder og de anmeldte landbrugsparceller for at undgå, at en og samme støtte uretmæssigt ydes flere gange for samme kalenderår, og for at undgå uretmæssig akkumulering af støtte, der ydes i henhold til de arealrelaterede støtteordninger anført i bilag I til forordning (EU) nr. 1307/2013 og bilag VI til Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 (16), og arealrelaterede støtteordninger som defineret i artikel 2, stk. 1, andet afsnit, nr. 21), i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014
b)
af betalingsrettighederne for at efterprøve deres eksistens og støtteberettigelse
c)
mellem de landbrugsparceller, der er anmeldt i enkeltansøgningen og/eller betalingsanmodningen, og oplysningerne i systemet til identifikation af landbrugsparceller pr. referenceparcel i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2, i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014 med henblik på at efterprøve arealernes støtteberettigelse til ordningen for direkte betalinger og/eller foranstaltninger til udvikling af landdistrikter
d)
mellem betalingsrettighederne og det fastslåede areal for at efterprøve, om rettighederne som minimum modsvares af et tilsvarende antal støtteberettigede hektar som defineret i artikel 32, stk. 2-6, i forordning (EU) nr. 1307/2013
e)
ved hjælp af det elektroniske system til identifikation og registrering af dyr for at efterprøve retten til støtte og undgå, at en og samme støtte uretmæssigt ydes flere gange for samme ansøgningsår
f)
mellem støttemodtagerens erklæringer i enkeltansøgningen om, at de er medlem af en godkendt brancheorganisation, de oplysninger, der gives i henhold til artikel 17, stk. 8, i denne forordning, og de oplysninger, som den pågældende godkendte brancheorganisation sender, for at det kan kontrolleres, om de er berettiget til den forhøjede støtte, jf. artikel 60, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1307/2013
g)
for at efterprøve opfyldelsen af kriterierne for godkendelse af brancheorganisationer og listen over deres medlemmer mindst en gang hvert femte år.
Med henblik på første afsnit, litra c), skal der, hvis det integrerede system kræver geospatiale støtteansøgningsskemaer, foretages krydskontrol mellem det spatiale skæringspunkt for det digitalt anmeldte areal og systemet til identifikation af landbrugsparceller. Derudover skal der udføres krydskontrol for at forhindre dobbeltfinansiering af det samme areal.
2. Indikationer af manglende overholdelse, der er opdaget ved krydskontrol, skal følges op af relevante administrative procedurer og eventuelt kontrol på stedet.
3. Hvis en referenceparcel er genstand for en støtteansøgning og/eller betalingsanmodning fra to eller flere støttemodtagere under samme støtteordning eller støtteforanstaltning, og hvis de anmeldte landbrugsparceller overlapper hinanden, eller det samlede anmeldte areal overstiger det maksimale støtteberettigede areal, der er fastsat i henhold til artikel 5, stk. 2, litra a) og b), i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014, men differencen ligger inden for den opmålingstolerance, der er fastsat i henhold til artikel 38 i nærværende forordning, kan medlemsstaterne reducere de pågældende arealer forholdsmæssigt, medmindre en støttemodtager kan godtgøre, at en eller flere af de andre berørte støttemodtagere på vedkommendes bekostning har indsendt for store arealanmeldelser.
KAPITEL III
Kontrol på stedet inden for det integrerede system
Afdeling 1
Fælles bestemmelser
Artikel 30
Kontrolprocent for arealrelaterede støtteordninger andre end betaling for praksis i landbruget, der er til gavn for klima og miljø
For arealrelaterede støtteordninger andre end betaling for praksis i landbruget, der er til gavn for klima og miljø, jf. afsnit III, kapitel 3, i forordning (EU) nr. 1307/2013 (i det følgende benævnt »grønne betalinger«) skal stikprøven for den årlige kontrol på stedet omfatte mindst:
a)
5 % af alle støttemodtagere, som ansøger om støtte under grundbetalingsordningen eller den generelle arealbetalingsordning i henhold til afsnit III, kapitel 1, i forordning (EU) nr. 1307/2013. Medlemsstaterne sikrer, at stikprøven omfatter mindst 5 % af alle støttemodtagere, der overvejende anmelder landbrugsarealer, som er arealer, der naturligt holdes i en stand, der gør dem egnet til græsning, jf. artikel 10, stk. 1, i delegeret forordning (EU) nr. 639/2014
b)
5 % af alle støttemodtagere, som ansøger om omfordelingsbetalinger i henhold til afsnit III, kapitel 2, i forordning (EU) nr. 1307/2013
c)
5 % af alle støttemodtagere, som ansøger om betaling til områder med specifikke naturlige begrænsninger i henhold til afsnit III, kapitel 4, i forordning (EU) nr. 1307/2013
d)
5 % af alle støttemodtagere, som ansøger om betaling til unge landbrugere i henhold til afsnit III, kapitel 5, i forordning (EU) nr. 1307/2013
e)
5 % af alle støttemodtagere, som ansøger om arealrelaterede betalinger under frivillig koblet støtte i henhold til afsnit IV, kapitel 1, i forordning (EU) nr. 1307/2013
f)
5 % af alle støttemodtagere, som ansøger om betaling under ordningen for mindre landbrugere i henhold til afsnit V, i forordning (EU) nr. 1307/2013
g)
30 % af de arealer, der er anmeldt til produktion af hamp, i henhold til artikel 32, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013
h)
5 % af alle støttemodtagere, som ansøger om afgrødespecifik betaling for bomuld i henhold til afsnit IV, kapitel 2, i forordning (EU) nr. 1307/2013.
Artikel 31
Kontrolprocent for grønne betalinger
1. For grønne betalinger skal kontrolprocenten for den årlige kontrol på stedet omfatte mindst:
a)
5 % af alle støttemodtagere, der benytter landbrugsmetoder, der er til gavn for klimaet og miljøet (i det følgende benævnt »grønne metoder«), og som ikke er en del af de kontrolpopulationer, som er nævnt i litra b) og c) (i det følgende benævnt »kontrolpopulationen for forgrønnelse«); denne stikprøve skal samtidig omfatte mindst 5 % af alle støttemodtagere med permanente græsarealer, der er miljømæssigt sårbare inden for de områder, der er omfattet af Rådets direktiv 92/43/EØF (17) eller Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/147/EF (18) og yderligere sårbare områder nævnt i artikel 45, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1307/2013
b)
3 % af:
i)
enten alle støttemodtagere, der er berettiget til grønne betalinger, og som er fritaget for både afgrødediversificering og forpligtelsen vedrørende miljømæssige fokusområder ved ikke at overholde tærskelværdien i artikel 44 og 46 i forordning (EU) nr. 1307/2013, samt ikke er omfattet af forpligtelserne i nævnte forordnings artikel 45 eller
ii)
i de år, hvor artikel 44 i delegeret forordning (EU) nr. 639/2014 ikke finder anvendelse i en medlemsstat, de støttemodtagere, som er berettiget til grønne betalinger, og som er fritaget for både afgrødediversificering og forpligtelsen vedrørende miljømæssige fokusområder ved ikke at overholde tærsklen i artikel 44 og 46 i forordning (EU) nr. 1307/2013, samt ikke er omfattet af forpligtelserne i artikel 45, stk. 1, i nævnte forordning
c)
5 % af alle støttemodtagere, der skal efterleve de grønne metoder og anvende de nationale eller regionale miljøcertificeringsordninger som nævnt i artikel 43, stk. 3, litra b), i forordning (EU) nr. 1307/2013
d)
5 % af alle støttemodtagere, som deltager i regional gennemførelse i henhold til artikel 46, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1307/2013
e)
5 % af alle støttemodtagere, som deltager i regional gennemførelse i henhold til artikel 46, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013
f)
100 % af den sammenhængende struktur ved tilstødende miljømæssige fokusområder som nævnt i artikel 46, stk. 3, i delegeret forordning (EU) nr. 639/2014
g)
100 % af alle støttemodtagere med forpligtelse til at genetablere permanente græsarealer i henhold til artikel 42 i delegeret forordning (EU) nr. 639/2014
h)
20 % af alle støttemodtagere med forpligtelse til at genetablere permanente græsarealer i henhold til artikel 44, stk. 2 og 3, i delegeret forordning (EU) nr. 639/2014.
2. Støttemodtagere, der opfylder kravet om anvendelse grønne metoder ved hjælp af tilsvarende metoder, jf. artikel 43, stk. 3, litra a), i forordning (EU) nr. 1307/2013, eller som deltager i ordningen for mindre landbrugere, jf. artikel 61 i nævnte forordning, eller som for hele bedriftens vedkommende opfylder betingelserne i artikel 29, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 (19) med hensyn til økologisk landbrug, skal ikke være en del af stikprøvekontrollen og modregnes ikke i kontrolprocenterne som fastsat i denne artikel.
3. Hvis de miljømæssige fokusområder ikke er identificeret i systemet til identifikation af landbrugsparceller, jf. artikel 70 i forordning (EU) nr. 1306/2013, skal kontrolprocenten i stk. 1, litra a) og c)-e), suppleres med 5 % af alle støttemodtagere i den respektive stikprøve, som skal have miljømæssige fokusområder på landbrugsarealet, jf. artikel 43 og 46 i forordning (EU) nr. 1307/2013.
Første afsnit finder imidlertid ikke anvendelse, hvis forvaltnings- og kontrolsystemet sikrer, at alle de anmeldte miljømæssige fokusområder er identificeret og i givet fald registreret i systemet til identifikation af landbrugsparceller, jf. artikel 5, stk. 2, litra c), i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014, før betalingerne finder sted.
Artikel 32
Kontrolprocent for foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne
1. Stikprøven for den årlige kontrol på stedet skal omfatte mindst 5 % af alle støttemodtagere, der ansøger om støtte til foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne. Hvad angår foranstaltningerne i artikel 28 og 29 i forordning (EU) nr. 1305/2013 skal kontrolprocenten på 5 % nås for hver enkelt foranstaltning.
Denne kontrolprocent skal ligeledes udgøre mindst 5 % af støttemodtagerne under artikel 28 i forordning (EU) nr. 1305/2013, som anvender tilsvarende metoder, jf. artikel 43, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1307/2013.
2. Uanset stk. 1 skal hver individuelt medlem af den gruppe personer, der er omtalt i artikel 28 og 29 i forordning (EU) nr. 1305/2013, betragtes som støttemodtager med hensyn til beregning af den i stk. 1 fastsatte kontrolprocent.
3. For modtagere af flerårig støtte i henhold til artikel 21, stk. 1, litra a), artikel 28 og 29 samt artikel 34 i forordning (EU) nr. 1305/2013 og artikel 36, litra a), nr. iv), og litra b), nr. i), iii) og v), i forordning (EF) nr. 1698/2005, som omfatter betalinger i en periode på over fem år, kan medlemsstaterne efter det femte år beslutte at kontrollere mindst 2,5 % af disse støttemodtagere.
Første afsnit finder anvendelse på støtte, der er ydet i henhold til artikel 28, stk. 6, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 1305/2013, efter det femte år for betaling af den relevante forpligtelse.
4. Med henblik på stk. 1 tages de støttemodtagere, der kontrolleres i henhold til stk. 3, ikke i betragtning.
Artikel 33
Kontrolprocent for dyrerelaterede støtteordninger
1. Hvad angår dyrerelaterede støtteordninger skal kontrolprocenten for den årlige kontrol på stedet for hver af støtteordningerne omfatte mindst 5 % af alle støttemodtagere, der ansøger om støtte under den pågældende støtteordning.
Procenten forhøjes dog til 10 %, hvis den elektroniske database for dyr ikke giver den sikkerhed eller ikke er iværksat i det omfang, der er påkrævet for en korrekt forvaltning af den pågældende støtteordning.
Stikprøvekontrollen skal tillige omfatte mindst 5 % pr. støtteordning af alle de dyr, der ansøges om støtte for.
2. Om nødvendigt skal stikprøven for den årlige kontrol på stedet omfatte 10 % andre tjenester, organer eller organisationer, som fremlægger bevismateriale til kontrol af, om kriterierne for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser er opfyldt, jf. artikel 28, stk. 2.
Artikel 34
Stikprøveudvælgelse
1. Ansøgninger, som ikke kan godtages, eller ansøgere, som ikke er berettiget til støtte på tidspunktet for indgivelsen af ansøgningen eller den administrative kontrol, skal ikke være en del af kontrolpopulationen.
2. Med henblik på artikel 30 og 31 foretages udvælgelsen som følger:
a)
mellem 1 og 1,25 % af alle støttemodtagere, som ansøger om støtte under grundbetalingsordningen eller den generelle arealbetalingsordning i henhold til afsnit III, kapitel 1, i forordning (EU) nr. 1307/2013, skal udvælges tilfældigt blandt alle støttemodtagere, som ansøger om støtte under disse ordninger
b)
mellem 1 og 1,25 % af kontrolpopulationen for forgrønnelse skal udvælges tilfældigt blandt alle de støttemodtagere, som er udvalgt i henhold til litra a). Yderligere støttemodtagere kan udvælges tilfældigt blandt kontrolpopulationen for forgrønnelse, hvis det er nødvendigt for at nå denne procentdel
c)
det resterende antal støttemodtagere i den i artikel 31, stk. 1, litra a), nævnte stikprøve skal udvælges på grundlag af en risikoanalyse
d)
alle støttemodtagere, der er udvalgt i henhold til litra a)-c), kan betragtes som del af stikprøven fastsat i artikel 30, litra b)-e), g) og h). Yderligere støttemodtagere kan udvælges tilfældigt blandt deres respektive kontrolpopulationer, hvis det er nødvendigt for at nå minimumskontrolprocenten
e)
alle støttemodtagere, der er udvalgt i henhold til litra a)-d), kan betragtes som del af den stikprøve, der er fastsat i artikel 30, litra a). Yderligere støttemodtagere kan udvælges tilfældigt blandt alle de støttemodtagere, som ansøger om støtte under grundbetalingsordningen eller den generelle arealbetalingsordning i henhold til afsnit III, kapitel 1, i forordning (EU) nr. 1307/2013, hvis det er nødvendigt for at nå minimumskontrolprocenten
f)
det i artikel 30, litra f), nævnte minimumsantal af støttemodtagere skal udvælges tilfældigt blandt alle støttemodtagere, som ansøger om betalinger under ordningen for mindre landbrugere, jf. afsnit V i forordning (EU) nr. 1307/2013
g)
det i artikel 31, stk. 1, litra b), nævnte minimumsantal af støttemodtagere skal udvælges på grundlag af en risikoanalyse vedrørende alle de støttemodtagere, som er berettiget til grønne betalinger, som er fritaget for både afgrødediversificering og forpligtelsen vedrørende miljømæssige fokusområder ved ikke at overholde tærskelværdien i artikel 44 og 46 i forordning (EU) nr. 1307/2013, samt ikke er omfattet af forpligtelserne i nævnte forordnings artikel 45
h)
mellem 20 og 25 % af minimumsantallet af støttemodtagere nævnt i artikel 31, stk. 1, litra c), d) og h), skal udvælges tilfældigt blandt alle støttemodtagere, der er udvalgt i henhold til litra b) i nærværende stykke. Yderligere støttemodtagere kan udvælges tilfældigt blandt alle støttemodtagere, der er udvalgt i henhold til litra a), hvis det er nødvendigt for at nå denne procentdel. Det resterende antal støttemodtagere nævnt i artikel 31, stk. 1, litra c), d) og h), skal udvælges på grundlag af en risikoanalyse vedrørende alle støttemodtagere, der er udvalgt i henhold til litra c) i nærværende stykke. Yderligere støttemodtagere kan udvælges tilfældigt blandt deres respektive kontrolpopulationer på baggrund af en risikoanalyse, hvis det er nødvendigt for at overholde minimumskontrolprocenten
i)
mellem 20 og 25 % af minimumsantallet af kollektive gennemførsler omhandlet i artikel 31, stk. 1, litra e), udvælges tilfældigt blandt alle kollektive gennemførsler, jf. artikel 46, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013. Det resterende antal støttemodtagere i den i artikel 31, stk. 1, litra e), nævnte kollektive gennemførelse skal udvælges på grundlag af en risikoanalyse.
Kontrollen på stedet af yderligere støttemodtagere udvalgt i henhold til litra d), e) og h) såvel som støttemodtagere udvalgt i henhold til litra f), og g), kan begrænses til den støtteordning, som de er udvalgt til, hvis minimumskontrolprocenten for de andre støtteordninger, som de har ansøgt om, allerede er overholdt.
Kontrollen på stedet af yderligere støttemodtagere udvalgt i henhold til artikel 31, stk. 3, og nærværende stykke, første afsnit, litra h) og i), kan begrænses til de grønne metoder, som de er udvalgt for, hvis minimumskontrolprocenten for de andre støtteordninger og grønne metoder, som de skal efterleve, allerede er overholdt.
Med henblik på artikel 31 skal medlemsstaterne sikre, at stikprøven er repræsentativ for de forskellige metoder.
3. Med henblik på artikel 32 og 33 skal mellem 20 og 25 % af det minimumsantal støttemodtagere, som underkastes kontrol på stedet, udvælges tilfældigt. Det resterende antal støttemodtagere, som underkastes kontrol på stedet, skal udvælges på grundlag af en risikoanalyse.
Med henblik på artikel 32 kan medlemsstaterne på baggrund af denne risikoanalyse udvælge specifikke foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, som gælder for støttemodtagerne.
4. Hvis antallet af støttemodtagere, som underkastes kontrol på stedet, er større end minimumsantallet af støttemodtagere, jf. artikel 30-33, må procentdelen af tilfældigt udvalgte støttemodtagere i den supplerende stikprøve ikke overstige 25 %.
5. Risikoanalysen undersøges for, hvor effektiv den er, og ajourføres hvert år:
a)
ved at hver risikofaktors betydning fastlægges
b)
ved at sammenholde resultaterne med hensyn til forskellen mellem det anmeldte areal og det areal, der er fastslået i risikoanalysen, og den tilfældigt udvalgte stikprøve, jf. stk. 2, første afsnit eller ved at sammenholde resultaterne med hensyn til forskellen mellem de anmeldte dyr og de dyr, der er fastslået i risikoanalysen, og den tilfældigt udvalgte stikprøve, jf. stk. 2, første afsnit
c)
ved at tage højde for den specifikke situation og i givet fald udviklingen af risikofaktorernes relevans i medlemsstaten
d)
ved at tage højde for arten af den manglende overholdelse, som har medført en stigning i minimumskontrolprocenten i henhold til artikel 35.
6. Den kompetente myndighed noterer de grunde, der har ført til, at en given støttemodtager er blevet udvalgt til kontrol på stedet. Den inspektør, der skal foretage kontrollen på stedet, underrettes herom inden kontrollens påbegyndelse.
7. Hvis det er nødvendigt, kan der udvælges en del af stikprøven på grundlag af de oplysninger, der er tilgængelige efter den sidste frist som nævnt i artikel 13. Denne foreløbige stikprøve færdiggøres, når alle relevante støtteansøgninger eller betalingsanmodninger er tilgængelige.
Artikel 35
Forhøjelse af kontrolprocenten
Konstateres der væsentlig manglende overholdelse i forbindelse med kontrol på stedet inden for rammerne af en given støtteordning eller støtteforanstaltning eller i en region eller en del af en region, skal den kompetente myndighed foretage en passende forhøjelse af den procentdel af støttemodtagerne, som det følgende år kan underkastes kontrol på stedet.
Artikel 36
Nedsættelse af kontrolprocenten
1. Kontrolprocenterne i dette kapitel kan kun nedsættes for de støtteordninger eller støtteforanstaltninger, som er fastsat i denne artikel.
2. Uanset artikel 30, litra a), b) og f), kan medlemsstaterne med hensyn til grundbetalingsordningen, den generelle arealbetalingsordning, omfordelingsbetalingen og ordningen for mindre landbrugere beslutte at nedsætte minimumsniveauet for den årlige kontrol på stedet til 3 % pr. ordning.
Første afsnit finder kun anvendelse, hvis et system med grafiske skæringspunkter for alle støtteansøgninger er tilpasset systemet til identifikation af landbrugsparceller, jf. artikel 17, stk. 2, og hvis krydskontroller udføres for alle støtteansøgninger for at forhindre dobbeltfinansiering af det samme areal i året før anvendelsen af nævnte stykke.
Hvad angår ansøgningsårene 2015 og 2016 må fejlprocenten for stikprøven ved kontrol på stedet ikke overstige 2 % i de to foregående regnskabsår. Denne fejlprocent attesteres af den pågældende medlemsstat i overensstemmelse med den metode, der fastlægges på EU-niveau.
3. Uanset artikel 30, litra a), b) og f), kan medlemsstaterne med hensyn til grundbetalingsordningen, den generelle arealbetalingsordning, omfordelingsbetalingen og ordningen for mindre landbrugere beslutte at begrænse stikprøven til den prøve, der er udvalgt i henhold til artikel 34, stk. 2, første afsnit, hvis der er udført kontroller baseret på ortofotos, som anvendes til ajourføring af systemet til identifikation af landbrugsparceller nævnt i artikel 70 i forordning (EU) nr. 1306/2013.
Første afsnit finder kun anvendelse, hvis medlemsstaterne systematisk ajourfører systemet til identifikation af landbrugsparceller og kontrollerer alle støttemodtagere i hele det område, der er omfattet af systemet, inden for en periode på højst tre år, og hvert år kontroller mindst 25 % af de støtteberettigede hektar, der er registreret i systemet til identifikation af landbrugsparceller. Denne minimumsprocentsats pr. år gælder imidlertid ikke for medlemsstater med mindre end 150 000 støtteberettigede hektar registreret i systemet til identifikation af landbrugsparceller.
Før de anvender første afsnit, skal medlemsstaterne inden for de foregående tre år have foretaget en fuldstændig ajourføring af deres system til identifikation af landbrugsparceller.
De ortofotos, som anvendes til ajourføringen, må ikke være ældre end 15 måneder, når de anvendes til ajourføring af systemet til identifikation af landbrugsparceller.
Kvaliteten af systemet til identifikation af landbrugsparceller som vurderet i henhold til artikel 6 i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014, inden for en periode på to år forud for anvendelsen af første afsnit, skal være tilstrækkelig til at sikre en effektiv kontrol af støttebetingelserne.
Den beslutning, der er nævnt i første afsnit, kan træffes på nationalt eller regionalt plan. Med henblik på dette afsnit består en region af hele det område, der dækkes af et eller flere selvstændige systemer til identifikation af landbrugsparceller.
Stk. 2, tredje afsnit, finder tilsvarende anvendelse.
4. Uanset artikel 32, stk. 1, kan medlemsstaterne beslutte at nedsætte minimumsniveauet for den kontrol på stedet, som foretages hvert kalenderår, til 3 % af de støttemodtagere, der ansøger om støtte under foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, som er omfattet af det integrerede system.
Første afsnit finder imidlertid ikke anvendelse for støttemodtagere, der anvender tilsvarende metoder som nævnt i artikel 43, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1307/2013.
5. Stk. 2, 3 og 4 finder kun anvendelse, hvis de generelle betingelser for nedsættelse af minimumsniveauet for kontrol på stedet som fastsat af Kommissionen i henhold til artikel 62, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. 1306/2013 er opfyldt. Hvis en eller flere af disse betingelser eller betingelserne i stk. 2 eller 3 i denne artikel ikke længere er opfyldt, skal medlemsstaterne straks trække deres afgørelse om nedsættelse af minimumsniveauet for kontrol på stedet tilbage og anvende det minimumsniveau for kontrol på stedet, som er fastsat i artikel 30, litra a), b) og f) og/eller artikel 32 fra det følgende ansøgningsår for de berørte støtteordninger eller støtteforanstaltninger.
6. Hvis en medlemsstat indfører et system med forudgående godkendelse af hampedyrkning, kan minimumsniveauet for kontrol på stedet, uanset artikel 30, litra g), nedsættes til 20 % af de arealer, der er anmeldt til produktion af hamp, jf. artikel 32, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013.
I dette tilfælde underretter medlemsstaten året før anvendelsen af den nedsatte kontrolprocent Kommissionen om de detaljerede regler og betingelser for systemet med forudgående godkendelse. Enhver ændring af disse detaljerede regler og betingelser meddeles straks Kommissionen.
Afdeling 2
Kontrol på stedet vedrørende arealrelaterede støtteordninger og betalingsanmodninger vedrørende arealrelaterede støtteforanstaltninger
Artikel 37
Indholdet af kontrollen på stedet
1. Kontrollen på stedet skal omfatte alle de landbrugsparceller, som der er ansøgt om støtte for i henhold til støtteordningerne i bilag I til forordning (EU) nr. 1307/2013, og/eller for hvilke der er ansøgt om støtte i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der er omfattet af det integrerede system.
Hvad angår kontrollen af foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne fastsat i artikel 21, stk. 1, litra a), og artikel 30 og 34 i forordning (EU) nr. 1305/2013, skal kontrollen på stedet ligeledes omfatte alle andre arealer end landbrugsarealer, for hvilke der anmodes om støtte.
Den kompetente myndighed skal på grundlag af kontrolresultaterne vurdere, om en opdatering af den pågældende referenceparcel er påkrævet, jf. artikel 5, stk. 3, i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014.
2. Kontrollen på stedet skal omfatte opmåling af arealer og efterprøvning af overholdelsen af alle kriterier for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser i forbindelse med det areal, som støttemodtageren har anmeldt under de i stk. 1 nævnte støtteordninger og/eller støtteforanstaltninger.
For støttemodtagere, der ansøger om direkte betalinger under de ordninger, der er anført i bilag I til forordning (EU) nr. 1307/2013, og hvis landbrugsarealer overvejende er holdt naturligt i en stand egnet til græsning eller dyrkning, skal kontrollen på stedet også omfatte efterprøvning af den minimumsaktivitet, der skal udføres på disse arealer, jf. artikel 9, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1307/2013.
3. Kontroller på stedet i forbindelse med grønne metoder skal omfatte alle de forpligtelser, som støttemodtageren skal overholde. Overholdelsen af de i artikel 44 og 46 i forordning (EU) nr. 1307/2013 omtalte tærskelværdier for undtagelse fra metoder skal være en del af kontrollerne på stedet. Dette afsnit finder ligeledes anvendelse på de kontroller på stedet, der foretages i forbindelse med de nationale eller regionale miljøcertificeringsordninger, som der henvises til i artikel 43, stk. 3, litra b), i forordning (EU) nr. 1307/2013.
Hvis kontroller på stedet vedrører en regional gennemførelse i henhold til artikel 46, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1307/2013, skal kontrollen på stedet omfatte opmåling af arealet og efterprøvning af, om de forpligtelser, som medlemsstaterne har pålagt støttemodtagerne eller grupperne af støttemodtagere, er overholdt.
Hvis kontrollen på stedet vedrører kollektiv gennemførelse i henhold til artikel 46, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013, skal kontrollen på stedet omfatte:
a)
efterprøvning af opfyldelsen af kriterierne for nær beliggenhed i henhold til artikel 47, stk. 1, i forordning (EU) nr. 639/2014
b)
opmåling af arealet og efterprøvning af opfyldelse af kriterierne for tilstødende miljømæssige fokusområder
c)
opfyldelse af eventuelt yderligere forpligtelser, som medlemsstaterne har pålagt støttemodtagerne eller grupperne af støttemodtagere
d)
de individuelle forgrønnelsesforpligtelser, som støttemodtagere, der deltager i kollektiv gennemførelse, skal overholde.
Artikel 38
Opmåling af areal
1. Selv om alle landbrugsparceller skal underkastes kontrol af støtteberettigelse, kan den faktiske opmåling af landbrugsparcellen som del af en kontrol på stedet begrænses til en tilfældigt udvalgt prøve på mindst 50 % af den landbrugsparcel, for hvilken der er indgivet en støtteansøgning og/eller betalingsanmodning under arealrelaterede støtteordninger og/eller foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne. Hvis denne stikprøve afslører manglende overholdelse, skal alle landbrugsparceller måles op, eller der skal foretages ekstrapolering ud fra den målte stikprøve.
Første afsnit finder ikke anvendelse på landbrugsparceller, der kontrolleres som miljømæssigt fokusområde, jf. artikel 46 i forordning (EU) nr. 1307/2013.
2. Landbrugsparcellernes areal måles med midler, der bevisligt sikrer målinger af mindst samme kvalitet som den, der kræves i relevante tekniske standarder vedtaget på EU-plan.
3. Den kompetente myndighed kan gøre brug af telemåling, jf. artikel 40, og det globale satellitnavigationssystem (GNSS), hvis det er muligt.
4. Der fastsættes en enkelt værdi for buffertolerancen for alle arealopmålinger, hvor der anvendes GNSS-metoder eller ortofotos. Med henblik herpå skal de anvendte måleinstrumenter valideres for mindst én valideringsklasse med et toleranceniveau, som ligger under den enkelte værdi. Den enkelte toleranceværdi må dog ikke overstige 1,25 m.
Maksimumstolerancen for den enkelte landbrugsparcel må i absolut værdi ikke overstige 1,0 ha.
For de mål, der er nævnt i artikel 21, stk. 1, litra a), og artikel 30 og 34 i forordning (EU) nr. 1305/2013, hvad angår skovarealer, kan medlemsstaterne imidlertid fastsætte passende tolerancer, som under ingen omstændigheder må være mere end dobbelt så store som den tolerance, der er fastsat i nærværende stykkes første afsnit.
5. Ved opmåling kan landbrugsparcellens samlede areal tages i betragtning, under forudsætning af, at det er fuldt ud berettiget til støtte. I andre tilfælde tages det støtteberettigede nettoareal i betragtning. Med henblik herpå kan den forholdsmæssige ordning, der er nævnt i artikel 10 i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014, anvendes, hvis det er nødvendigt.
6. Med henblik på beregning af andelene for forskellige afgrøder til afgrødediversificering som nævnt i artikel 44 i forordning (EU) nr. 1307/2013 skal der i opmålingen tages højde for det areal, som er dækket af en afgrøde, jf. artikel 40, stk. 2 i den delerede forordning (EU) nr. 639/2014. På arealer med blandingskultur skal der tages højde for det samlede areal, hvad enten det er dækket med blandingskultur, jf. artikel 40, stk. 3, første og andet afsnit, i nævnte forordning, eller det er tilsået med en frøblanding, jf. artikel 40, stk. 3, tredje afsnit i nævnte forordning.
7. Hvis artikel 17, stk. 1, litra b), i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014 fører til en kunstig opdeling af tilstødende landbrugsparceller med ensartet arealdække i adskilte landbrugsparceller, skal opmålingen af dette areal med tilstødende landbrugsparceller med ensartet arealdække kombineres med en enkelt opmåling af de pågældende landbrugsparceller.
8. Hvis det er nødvendigt, kan der foretages to separate opmålinger af landbrugsparcellen; en med hensyn til grundbetalingsordningen eller den generelle arealbetalingsordning, jf. afsnit III, kapitel I, i forordning (EU) nr. 1307/2013, og en med hensyn til overlappende landbrugsparceller, der er rumligt forskellige, med henblik på de øvrige arealrelaterede støtteordninger og/eller foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne.
Artikel 39
Efterprøvning af støtteberettigelsesbetingelser
1. Det kontrolleres med hensigtsmæssige hjælpemidler, om landbrugsparcellerne er støtteberettigede. Denne kontrol skal om nødvendigt omfatte kontrol af afgrøden. I den forbindelse kan der om fornødent kræves forelæggelse af yderligere dokumentation.
2. Hvad angår det permanente græsareal, der kan afgræsses, og som udgør en del af etableret lokal praksis, hvor græs og andet grøntfoder ikke traditionelt er fremherskende i græsningsområder, kan den i artikel 32, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1307/2013 nævnte reduktionskoefficient anvendes, hvis det er passende, på det støtteberettigede areal, som opmåles i henhold til artikel 38 i nærværende forordning. Anvendes arealer i fællesskab, fordeler myndighederne arealerne mellem de enkelte støttemodtagere alt efter disses anvendelse eller ret til anvendelse af arealerne.
3. Landskabstræk, som anmeldes af støttemodtagerne som miljømæssige fokusområder, der ikke er omfattet af det støtteberettigede areal i henhold til artikel 9 og 10 i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014, skal efterprøves ud fra de samme principper, som gælder for det støtteberettigede areal.
4. Hvad angår kontrollen af foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, og hvis medlemsstaterne har fastslået, at visse elementer af kontrollen på stedet kan foretages som stikprøvekontrol, skal denne gennemføres på en sådan måde, at der sikres en pålidelig og repræsentativ kontrol. Medlemsstaterne fastlægger kriterierne for udvælgelsen af stikprøven. Hvis der konstateres manglende overholdelse ved stikprøvekontrollen, udvides dens omfang og rækkevidde tilsvarende.
Artikel 40
Kontrol ved telemåling
Hvis en medlemsstat foretager kontrol på stedet ved hjælp af telemåling, skal den kompetente myndighed:
a)
foretage billedanalyse af ortofotoene (satellitbilleder eller luftfotos) af alle de landbrugsparceller pr. støtteansøgning eller betalingsanmodning, der skal kontrolleres, med henblik på at identificere arealdækketyper og, hvor det er hensigtsmæssigt, afgrødetyper, og på at opmåle arealet
b)
foretage fysisk kontrol på stedet af alle landbrugsparceller, for hvilke billedanalysen ifølge den ansvarlige myndighed ikke giver mulighed for at kontrollere, om oplysningerne i anmeldelsen af arealet er nøjagtige
c)
foretage alle de påkrævede kontroller for at kontrollere opfyldelse af kriterierne for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser vedrørende landbrugsparcellerne
d)
træffe alternative foranstaltninger til opmåling af arealet i overensstemmelse med artikel 38, stk. 1, af de parceller, som der ikke foreligger billeder af.
Artikel 41
Kontrolrapport
1. For hver kontrol på stedet, som foretages i henhold til denne afdeling, skal der udarbejdes en kontrolrapport, som gør det muligt at efterprøve de nærmere enkeltheder i forbindelse med den foretagne kontrol og drage konklusioner med hensyn til overholdelsen af kriterierne for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser. Rapporten skal navnlig indeholde oplysninger om:
a)
støtteordninger eller støtteforanstaltninger, de kontrollerede støtteansøgninger eller betalingsanmodninger
b)
de tilstedeværende personer
c)
de kontrollerede landbrugsparceller, de opmålte landbrugsparceller, herunder eventuelt opmålingsresultaterne for hver opmålt parcel og de anvendte opmålingsmetoder
d)
i givet fald resultaterne af opmålingen af andre arealer end landbrugsarealer, for hvilke der anmodes om støtte i forbindelse med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, og de anvendte opmålingsmetoder
e)
angivelse af, hvorvidt der er givet varsel om kontrol over for støttemodtageren, og i bekræftende fald, hvornår varslet er afgivet
f)
oplysninger om eventuelle specifikke kontrolforanstaltninger, der skal træffes i forbindelse med de enkelte støtteordninger eller støtteforanstaltninger
g)
oplysninger om eventuel anden foretagen kontrol
h)
oplysninger om eventuel manglende overholdelse, som kræver krydskontrol af andre støtteordninger, støtteforanstaltninger og/eller krydsoverensstemmelse
i)
oplysninger om eventuel manglende overholdelse, som kræver opfølgning i de kommende år.
2. Støttemodtageren skal have mulighed for at underskrive rapporten under kontrollen, så vedkommende derved kan bekræfte sin tilstedeværelse ved kontrollen og fremsætte sine bemærkninger. Hvis medlemsstaterne i forbindelse med kontrollen anvender en elektronisk kontrolrapport, skal den kompetente myndighed gøre det muligt for støttemodtageren at skrive under med en elektronisk signatur; i modsat fald skal kontrolrapporten straks sendes til støttemodtageren, så vedkommende har mulighed for at underskrive rapporten og fremsætte eventuelle bemærkninger. Hvis der konstateres manglende overholdelse, udleveres der en kopi af kontrolrapporten til støttemodtageren.
Hvis kontrollen på stedet foretages ved telemåling i overensstemmelse med artikel 40, kan medlemsstaterne beslutte ikke at give støttemodtageren mulighed for at underskrive kontrolrapporten, hvis der ikke konstateres manglende overholdelse ved telemålingskontrollen. Hvis der konstateres manglende overholdelse som følge af sådan kontrol, skal der være mulighed for at underskrive kontrolrapporten, inden den ansvarlige myndighed ud fra anmærkningerne drager konklusioner om eventuelle nedsættelser, afslag, tilbagetrækning eller sanktioner.
Afdeling 3
Kontrol på stedet af ansøgninger om husdyrstøtte eller betalingsanmodninger under dyrerelaterede støtteforanstaltninger
Artikel 42
Kontrol på stedet
1. Kontrollerne på stedet skal efterprøve, at alle kriterier for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser er opfyldt og omfatter alle dyr, for hvilke der er indgivet støtteansøgninger eller betalingsanmodninger under de dyrerelaterede støtteordninger eller dyrerelaterede støtteforanstaltninger, der skal kontrolleres.
Hvis medlemsstaten har fastsat en periode i overensstemmelse med artikel 21, stk. 1, litra d), skal mindst 50 % af minimumskontrolprocenten for kontroller på stedet, jf. artikel 32 eller 33, fordeles over denne periode for den dyrerelaterede støtteordning eller den dyrerelaterede støtteforanstaltning.
Hvis medlemsstaten gør brug af den i artikel 21, stk. 3, fastsatte mulighed skal de potentielt støtteberettigede dyr defineret i artikel 2, stk. 1, andet afsnit, nr. 17), i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014 ligeledes kontrolleres.
Kontrollen på stedet skal især omfatte kontrol af, at det antal dyr, der forefindes på bedriften, og for hvilke der er indgivet støtteansøgninger og/eller betalingsanmodninger, og i givet fald antallet af potentielt støtteberettigede dyr, svarer til det antal dyr, der er registreret, og til det antal dyr, der er anmeldt til den elektroniske database for dyr.
2. Kontroller på stedet skal også omfatte kontrol af:
a)
at oplysningerne i registrene og meddelelserne til den elektroniske database for dyr er rigtige og sammenhængende ved stikprøvekontrol af støttedokumenter såsom købs- og salgsfakturaer, slagteattester, veterinærcertifikater og eventuelt dyrepas eller flytningsdokumenter for de dyr, for hvilke der i de seneste seks måneder inden kontrollen på stedet er indsendt støtteansøgninger eller betalingsanmodninger for; hvis der påvises uregelmæssigheder, udvides kontrollen dog til at omfatte de seneste 12 måneder inden kontrollen på stedet
b)
at alt kvæg og/eller alle får og geder på bedriften er identificeret med øremærker eller ved andre identifikationsmidler og i givet fald har et dyrepas eller flytningsdokumenter, og at disse dyr er registreret og korrekt meddelt til den elektroniske database for dyr.
Den kontrol, der er nævnt i første afsnit, litra b), kan foretages på grundlag af en stikprøve. Hvis denne stikprøve afslører manglende overholdelse, skal alle dyr kontrolleres, eller der skal foretages ekstrapolering ud fra stikprøven.
Artikel 43
Kontrolrapport vedrørende dyrerelaterede støtteordninger og dyrerelaterede støtteforanstaltninger
1. For hver kontrol på stedet, der foretages i henhold til denne afdeling, skal der udarbejdes en kontrolrapport, som gør det muligt at efterprøve de nærmere enkeltheder i forbindelse med den foretagne kontrol. Rapporten skal navnlig indeholde oplysninger om:
a)
de dyrerelaterede støtteordninger og/eller dyrelaterede støtteforanstaltninger og de kontrollerede støtteansøgninger eller betalingsanmodninger
b)
de tilstedeværende personer
c)
antallet og arten af de forefundne dyr og i givet fald de øremærkenumre, angivelser i registret og i den elektroniske database for dyr og støttedokumenter, der er kontrolleret, samt resultaterne af kontrollen og eventuelle særlige bemærkninger vedrørende bestemte dyr og/eller deres identifikationskode
d)
angivelse af, hvorvidt der er givet varsel om besøg over for støttemodtageren, og i bekræftende fald, hvornår varslet er afgivet. Særligt i tilfælde, hvor den i artikel 25 fastsatte tidsfrist på 48 timer overskrides, skal årsagen hertil angives i kontrolrapporten
e)
oplysninger om eventuelle specifikke kontrolforanstaltninger, der skal træffes i forbindelse med de enkelte dyrerelaterede støtteordninger eller dyrerelaterede støtteforanstaltninger
f)
angivelse af alle andre kontrolforanstaltninger, der skal gennemføres.
2. Støttemodtageren skal have mulighed for at underskrive rapporten under kontrollen, så vedkommende derved kan bekræfte sin tilstedeværelse ved kontrollen og fremsætte sine bemærkninger. Hvis medlemsstaterne i forbindelse med kontrollen anvender en elektronisk kontrolrapport, skal den kompetente myndighed gøre det muligt for støttemodtageren at skrive under med en elektronisk signatur; i modsat fald skal kontrolrapporten straks sendes til støttemodtageren, så vedkommende har mulighed for at underskrive rapporten og fremsætte eventuelle bemærkninger. Hvis der konstateres manglende overholdelse, udleveres der en kopi af kontrolrapporten til støttemodtageren.
3. Hvis medlemsstaterne foretager kontrol på stedet i henhold til denne forordning i forbindelse med kontrol i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1082/2003, suppleres rapporten med de rapporter, der er omhandlet i sidstnævnte forordnings artikel 2, stk. 5.
4. Hvis der ved kontrol på stedet i henhold til nærværende forordning afsløres tilfælde, hvor afsnit I i forordning (EF) nr. 1760/2000 eller forordning (EF) nr. 21/2004 ikke er overholdt, sendes der straks kopier af den kontrolrapport, der er omhandlet i nærværende forordning, til de myndigheder, der er ansvarlige for gennemførelsen af nævnte forordninger.
KAPITEL IV
Særlige regler
Artikel 44
Regler for kontrolresultater hvad angår regionale eller kollektive miljømæssige fokusområder
I tilfælde af regional eller kollektiv gennemførelse, jf. artikel 46, stk. 5 eller 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013, skal det fastlagte areal med fælles anvendte miljømæssige fokusområder tildeles til hver deltager proportionelt efter vedkommendes andel af de fælles miljømæssige arealer på grundlag af, hvad der er anmeldt i henhold til artikel 18 i denne forordning.
Med henblik på anvendelse af artikel 26 i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014 på hver deltager i en regional eller kollektiv gennemførelse skal det fastlagte miljømæssige fokusområde udgøre summen af den tildelte andel af de fælles miljømæssige fokusområder, jf. første afsnit, og de miljømæssige fokusområder, der er fastlagt ud fra individuelle forpligtelser.
Artikel 45
Kontrol af indholdet af tetrahydrocannabinol i dyrket hamp
1. Med henblik på artikel 32, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013 skal medlemsstaterne indføre systemet for at bestemme indholdet af tetrahydrocannabinol (i det følgende benævnt »THC«) i de afgrøder, som er opført i bilag I til nævnte forordning.
2. Medlemsstatens kompetente myndighed opbevarer de registrerede anmærkninger vedrørende THC. For hver sort registreres mindst THC-indholdet i hver prøve udtrykt i procent med to decimaler, den anvendte procedure, antallet af udførte test, oplysning om, hvornår prøven er udtaget, og hvilke foranstaltninger der er truffet på nationalt plan.
3. Hvis gennemsnittet af alle prøverne af en given sort overstiger det THC-indhold, der er fastsat i artikel 32, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013, anvender medlemsstaterne procedure B i bilag I til nærværende forordning for den pågældende sort i løbet af det følgende ansøgningsår. Proceduren anvendes i løbet af de næste ansøgningsår, medmindre alle analyseresultaterne for den pågældende sort ligger under det THC-indhold, der er fastsat i artikel 32, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013.
Hvis gennemsnittet af alle prøverne af en given sort for andet år i træk overstiger det THC-indhold, der er fastsat i artikel 32, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1307/2013, underretter medlemsstaten Kommissionen om bemyndigelsen til at forbyde handel med sorten, jf. artikel 18 i Rådets direktiv 2002/53/EF (20). En sådan anmodning sendes til Kommissionen senest den 15. november det pågældende ansøgningssår. Fra det følgende ansøgningsår er den sort, som anmodningen gælder, ikke berettiget til direkte betalinger i den pågældende medlemsstat.
4. Hampplanter skal af hensyn til kontrollen i henhold til stk. 1, 2 og 3 passes under normale vækstvilkår efter de lokale normer i mindst 10 dage efter blomstringens afslutning.
Medlemsstaterne kan dog tillade, at hamp høstes efter blomstringens begyndelse, men inden udgangen af perioden på 10 dage efter blomstringens afslutning, forudsat at inspektørerne angiver, hvilke repræsentative dele af hver af de pågældende parceller der med henblik på kontrollen efter den i bilag I fastsatte metode skal passes i mindst 10 dage efter blomstringens afslutning.
5. Den meddelelse, der er nævnt i stk. 3, sendes i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 792/2009 (21).
AFSNIT IV
IKKE-AREALRELATEREDE OG IKKE-DYRERELATEREDE FORANSTALTNINGER TIL UDVIKLING AF LANDDISTRIKTERNE
KAPITEL I
Indledende bestemmelser
Artikel 46
Anvendelsesområde
Dette afsnit anvendes for udgifter, der er afholdt under de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 14 til 20, artikel 21, stk. 1, med undtagelse af den årlige præmie under litra a) og b), artikel 27, artikel 28, stk. 9, artikel 35 og 36, og artikel 51, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1305/2013, i artikel 35, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013 og i artikel 20, artikel 36, litra a), nr. vi), og litra b), nr. ii), vi) og vii), artikel 36, litra b), nr. i) og iii), for så vidt angår etableringsomkostninger, og artikel 52 og 63 i forordning (EF) nr. 1698/2005.
KAPITEL II
Kontrol
Afdeling 1
Generelle bestemmelser
Artikel 47
Ansøgninger om støtte, betalingsanmodninger og andre erklæringer
1. Medlemsstaterne fastsætter egnede procedurer for indgivelse af ansøgninger om støtte, betalingsanmodninger og andre dokumenter vedrørende foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der ikke er arealrelaterede eller dyrerelaterede.
2. For foranstaltninger under artikel 15, stk. 1, litra b), artikel 16, stk. 1, artikel 19, stk. 1, litra c), og artikel 27 i forordning (EU) nr. 1305/2013 indgiver støttemodtageren en årlig betalingsanmodning.
Afdeling 2
Bestemmelser om kontrol
Artikel 48
Administrativ kontrol
1. Der foretages administrativ kontrol af alle ansøgninger om støtte, betalingsanmodninger eller andre erklæringer, der skal indgives af en støtteberettiget eller en tredjepart, og kontrollen skal omfatte alle de elementer, det er muligt og relevant at kontrollere administrativt. Procedurerne skal sikre registrering af kontrolarbejdet, kontrolresultaterne og de foranstaltninger, der træffes i tilfælde af uoverensstemmelser.
2. Den administrative kontrol af ansøgninger om støtte skal sikre, at operationen opfylder de gældende forpligtelser, som er fastsat ved EU-retten eller national lovgivning eller i programmet for udvikling af landdistrikterne, herunder forpligtelser vedrørende offentligt udbud, statsstøtte og andre obligatoriske krav og normer. Kontrollen omfatter særlig:
a)
modtagerens støtteberettigelse
b)
kriterierne for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser vedrørende den operation, til hvilken der søges støtte
c)
overholdelse af udvælgelseskriterierne
d)
støtteberettigelsen for operationens omkostninger, herunder overensstemmelse med den omkostningskategori eller beregningsmetode, der skal anvendes, når operationen eller en del af den er omfattet af artikel 67, stk. 1, litra b), c) og d), i forordning (EU) nr. 1303/2013
e)
for omkostninger omhandlet i artikel 67, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1303/2013, undtagen bidrag i form af naturalydelser og afskrivning, indgives en kontrol af udgifternes rimelighed. Omkostningerne vurderes ved hjælp af en passende evalueringsordning, som f.eks. referenceomkostninger, en sammenligning af forskellige tilbud eller en evalueringskomité.
3. Den administrative kontrol af betalingsanmodninger skal især, og hvis det er relevant for den pågældende betalingsanmodning, omfatte kontrol af:
a)
den afsluttede operation sammenholdt med den operation, som der er indgivet ansøgning om støtte for og tildelt støtte til
b)
de afholdte udgifter og de udførte betalinger.
4. Administrativ kontrol skal tilrettelægges således, at der undgås uregelmæssig dobbeltfinansiering via flere EU-ordninger eller nationale ordninger og med den tidligere programmeringsperiode. Ved finansiering via andre kilder skal kontrollen sikre, at den samlede støtte ikke overstiger de maksimalt tilladte støttelofter.
5. Den administrative kontrol af investeringsoperationer skal mindst indbefatte en kontrol på stedet af den operation, der er ydet støtte til, eller et kontrolbesøg på investeringsstedet for at efterprøve, om investeringen er gennemført.
Den kompetente myndighed kan dog beslutte at undlade at gennemføre kontrol på stedet af behørigt begrundede årsager, f.eks.:
a)
operationen indgår i en stikprøve i forbindelse med en kontrol på stedet, der skal gennemføres efter artikel 49
b)
den kompetente myndighed vurderer, at det pågældende operation er en lille investering
c)
den kompetente myndighed vurderer, at risikoen for manglende overholdelse af betingelserne for at modtage støtte er ringe, eller at risikoen for, at investeringen ikke er foretaget, er ringe.
Den beslutning, der er omhandlet i andet afsnit, og begrundelsen herfor, skal registreres.
Artikel 49
Kontrol på stedet
1. Medlemsstaterne tilrettelægger kontrol på stedet af godkendte operationer på grundlag af en passende stikprøve. Denne kontrol foretages så vidt muligt før den endelige udbetaling til operationen.
2. De inspektører, der gennemfører kontrol på stedet, må ikke have deltaget i administrativ kontrol af den samme operation.
Artikel 50
Kontrolprocent og stikprøver af kontrol på stedet
1. De udgifter, der er omfattet af kontrol på stedet, skal udgøre mindst 5 % af de udgifter, der er omhandlet i artikel 46, og som medfinansieres af Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og skal udbetales af betalingsorganet hvert kalenderår.
Når en operation, der skal underkastes kontrol på stedet, har modtaget forskud eller mellemliggende betalinger, skal disse betalinger modregnes i de udgifter, der er omfattet af kontrol på stedet, som omhandlet i første afsnit.
2. Kun kontroller, der er udført frem til kalenderårets udgang medregnes i opnåelsen af det minimumsniveau, der er omhandlet i stk. 1.
Betalingsanmodninger, der efter den administrative kontrol ikke er fundet støtteberettigede, medregnes ikke i opnåelsen af det minimumsniveau, der er omhandlet i stk. 1.
3. Kun kontroller, der opfylder alle kravene i artikel 49 og 51, kan medregnes i opnåelsen af det minimumsniveau, der er omhandlet i stk. 1.
4. Ved udvælgelsen af den stikprøve af godkendte operationer, der skal kontrolleres i henhold til stk. 1, tages især følgende i betragtning:
a)
der skal kontrolleres en passende blanding af operationer af forskellige typer og forskelligt omfang
b)
eventuelle risikofaktorer, der er identificeret ved national kontrol eller EU-kontrol
c)
operationstypens bidrag til risikoen for fejl ved gennemførelsen af programmet for udvikling af landdistrikterne
d)
behovet for at bibeholde en balance mellem foranstaltningerne og operationstyperne
e)
behovet for vilkårlig udvælgelse af mellem 30 % og 40 % af udgifterne.
5. Hvis kontrol på stedet afslører en betydelig grad af manglende overholdelse i forbindelse med en støtteforanstaltning eller en type operation, øger den kompetente myndighed i det følgende kalenderår kontrolprocenten til et passende niveau for den pågældende foranstaltning eller operationstype.
6. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne beslutte at nedsætte minimumsniveauet for den kontrol på stedet, der udføres hvert kalenderår, som omhandlet i stk. 1, til at omfatte 3 % af det beløb, der medfinansieres af ELFUL.
Medlemsstaterne kan kun anvende det første afsnit, hvis de generelle betingelser for at nedsætte minimumsniveauet for kontrol på stedet som fastsat af Kommissionen i henhold til artikel 62, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. 1306/2013 er opfyldt.
Hvis en af de betingelser, der er omhandlet i andet afsnit, ikke længere er opfyldt trækker medlemsstaterne straks deres beslutning om at nedsætte minimumsniveauet for kontrol på stedet tilbage. Medlemsstaterne anvender fra det følgende kalenderår det minimumsniveau for kontrol for på stedet, der er omhandlet i stk. 1.
Artikel 51
Indhold af kontrol på stedet
1. Ved kontrol på stedet efterprøves, om operationen er blevet gennemført i overensstemmelse med de gældende regler, og kontrollen dækker alle kriterierne for støtteberettigelse, tilsagn og andre forpligtelser i forbindelse med betingelserne for ydelse af støtte, som kan kontrolleres i forbindelse med kontrolbesøget. Kontrollen skal sikre, at operationen er berettiget til ELFUL-støtte.
2. Ved kontrol på stedet efterprøves nøjagtigheden af de data, støttemodtageren har anmeldt, mod underliggende dokumenter.
Dette omfatter kontrol af, at de betalingsanmodninger, der indgives af støttemodtageren, er ledsaget af regnskaber eller andre dokumenter, herunder om nødvendigt at der foretages kontrol af nøjagtigheden af oplysningerne i betalingsanmodningen på grundlag af oplysninger eller kommercielle dokumenter i tredjeparters besiddelse.
3. Ved kontrol på stedet efterprøves, at anvendelsen eller den påtænkte anvendelse af operationen stemmer overens med den anvendelse, der er angivet i ansøgningen om støtte, og til hvilket der er ydet støtte.
4. Kontrollen på stedet skal omfatte kontrol af det sted, hvor operationen gennemføres, hvis operationen er immateriel, eller et kontrolbesøg hos initiativtageren til operationen, medmindre der foreligger usædvanlige omstændigheder, som de kompetente myndigheder har registreret og redegjort for.
Artikel 52
Efterfølgende kontrol
1. Der skal foretages efterfølgende kontrol af investeringsoperationer for at efterprøve opfyldelsen af forpligtelser, der er fastsat i henhold til artikel 71 i forordning (EU) nr. 1303/2013 eller beskrevet i programmet for udvikling af landdistrikterne.
2. Den efterfølgende kontrol skal hvert kalenderår omfatte mindst 1 % af ELFUL-udgifterne til investeringsoperationer, der stadig er omfattet af forpligtelser som omhandlet i stk. 1, og for hvilke den endelige betaling er foretaget af ELFUL. Der kan kun tages hensyn til kontrol, der er foretaget inden udgangen af det pågældende kalenderår.
3. Stikprøven for operationer, der skal kontrolleres efter stk. 1, udtages på grundlag af en analyse af risiciene ved og de finansielle virkninger af forskellige operationer, grupper af operationer eller foranstaltninger. Mellem 20 % og 25 % af prøven udtages vilkårligt.
Artikel 53
Kontrolrapport
1. For hver kontrol på stedet, der foretages i henhold til denne afdeling, skal der udarbejdes en kontrolrapport, som gør det muligt at efterprøve de nærmere enkeltheder i forbindelse med den foretagne kontrol. Rapporten skal bl.a. indeholde oplysninger om:
a)
de foranstaltninger og ansøgninger eller betalingsanmodninger, der kontrolleres
b)
de tilstedeværende personer
c)
angivelse af, om kontrolbesøget hos støttemodtageren var blevet varslet, og i givet fald hvor lang tid i forvejen
d)
resultaterne af kontrollen og eventuelle særlige bemærkninger
e)
alle andre kontrolforanstaltninger, der skal gennemføres.
2. Stk. 1 anvendes på tilsvarende vis på efterfølgende kontroller under denne afdeling.
3. Støttemodtageren skal have mulighed for at underskrive rapporten under kontrollen, så han derved kan bekræfte sin tilstedeværelse ved kontrollen og fremsætte sine bemærkninger. Hvis medlemsstaterne i forbindelse med kontrollen anvender en elektronisk kontrolrapport, skal den kompetente myndighed gøre det muligt for støttemodtageren at skrive under med en elektronisk signatur; i modsat fald skal kontrolrapporten straks sendes til støttemodtageren, så vedkommende har mulighed for at underskrive rapporten og fremsætte eventuelle bemærkninger. Hvis der konstateres uregelmæssigheder, udleveres der en kopi af kontrolrapporten til støttemodtageren.
Afdeling 3
Bestemmelser om kontrol i forbindelse med særlige foranstaltninger
Artikel 54
Vidensoverførsel og informationsaktioner
Den kompetente myndighed efterprøver, at kravet om, at organisationer, der tilbyder videnoverførsel og informationstjenester, skal have den nødvendige kapacitet som krævet i artikel 14, stk. 3, forordning (EU) nr. 1305/2013, er opfyldt. Den kompetente myndighed efterprøver indholdet og varigheden af udvekslingsordningerne inden for landbrug og skovbrug samt besøg på landbrugs- og skovbedrifter i henhold til artikel 14, stk. 5, i nævnte forordning. Denne kontrol udføres ved hjælp af administrativ kontrol og, baseret på stikprøver, ved hjælp af kontrol på stedet.
Artikel 55
Rådgivningstjenester, bedriftsforvaltnings- og vikarordninger
For de operationer, der er fastsat i artikel 15, stk. 1, litra a) og c), i forordning (EU) nr. 1305/2013, efterprøver den kompetente myndighed, at kravet om, at myndigheder eller organer, som udvælges til at yde rådgivning, skal have passende ressourcer, og at udvælgelsesproceduren foregår ved offentligt udbud, som krævet i artikel 15, stk. 3, i nævnte forordning. Denne kontrol udføres ved hjælp af administrativ kontrol og, baseret på stikprøver, ved hjælp af kontrol på stedet.
Artikel 56
Kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer
Hvad angår den foranstaltning, der er omhandlet i artikel 16 i forordning (EU) nr. 1305/2013, kan den kompetente myndighed, når det er nødvendigt, gøre brug af bevismateriale, der er modtaget fra andre tjenester, organer eller organisationer, til at efterprøve, om kravene og kriterierne for støtteberettigelse er overholdt. Den kompetente myndighed skal dog være sikker på, at tjenesten, organet eller organisationen arbejder i overensstemmelse med normer, der er tilstrækkelige til, at den kompetente myndighed kan kontrollere, om forpligtelserne og kriterierne for støtteberettigelse er overholdt. Til dette formål udfører den kompetente myndighed administrativ kontrol og, baseret på stikprøver, kontrol på stedet.
Artikel 57
Bedrifts- og erhvervsudvikling
For de operationer, der er fastsat i artikel 19, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1305/2013, efterprøver den kompetente myndighed ved hjælp af administrativ kontrol og, baseret på stikprøver, kontrol på stedet overensstemmelse med:
a)
forretningsplanen i henhold til artikel 19, stk. 4 og 5, i forordning (EU) nr. 1305/2013, og artikel 8 i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 808/2014 (22), herunder for unge landbrugeres vedkommende kravet om, at de skal overholde definitionen af aktiv landbruger som omhandlet i artikel 19, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1305/2013
b)
reglen om henstandsperioden for opfyldelse af de betingelserne angående faglige kvalifikationer som omhandlet i artikel 2, stk. 3, i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 807/2014 (23).
Artikel 58
Oprettelse af producentsammenslutninger og -organisationer
For den foranstaltning, der er omhandlet i artikel 27 i forordning (EU) nr. 1305/2013, godkender medlemsstaterne producentgrupper efter kontrol af gruppens opfyldelse af de kriterier, der er fastsat i stk. 1 i nævnte artikel, og af de nationale regler. Efter anerkendelse kontrollerer den kompetente myndighed, at anerkendelseskriterierne og forretningsplanen fortsat overholdes i henhold til artikel 27, stk. 2, i nævnte forordning, ved hjælp af administrativ kontrol samt kontrol på stedet mindst én gang i løbet af femårsperioden.
Artikel 59
Risikostyring
For så vidt angår den særlige støtte, der er fastsat i artikel 36 i forordning (EU) nr. 1305/2013, kontrollerer den kompetente myndighed ved hjælp af administrativ kontrol og, baseret på stikprøver, kontrol på stedet navnlig:
a)
at landbrugerne var støtteberettigede i henhold til artikel 36, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1305/2013
b)
at der ved kontrol af gensidige fondes ansøgninger om betalinger, jf. artikel 36, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EU) nr. 1305/2013, ydes fuld kompensation til tilsluttede landbrugere i henhold til artikel 36, stk. 3, i den forordning.
Artikel 60
Leader
1. Medlemsstaterne indfører en ordning til overvågning af lokale aktionsgrupper.
2. For så vidt angår udgifter, som er afholdt i henhold til artikel 35, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EU) nr. 1303/2013, kan medlemsstaterne uddelegere gennemførelsen af den administrative kontrol, der er fastsat i artikel 48 i nærværende forordning, til lokale aktionsgrupper ved en formel afgørelse. Medlemsstaterne har dog fortsat ansvaret for at efterprøve, at disse lokale aktionsgrupper har den fornødne forvaltnings- og kontrolkapacitet til at udføre dette arbejde.
Ved uddelegering som omhandlet i første afsnit foretager den kompetente myndighed jævnlig kontrol af de lokale aktionsgruppers arbejde, herunder kontrol af bogføring og gentagelse af administrativ kontrol på grundlag af stikprøver.
Den kompetente myndighed foretager også kontrol på stedet som omhandlet i artikel 49 i nærværende forordning. For så vidt angår stikprøven, skal udgifterne vedrørende Leader mindst tegne sig for samme procentsats som i de udgifter, der er omhandlet i artikel 50 i nærværende forordning.
3. For så vidt angår de udgifter, der er afholdt i henhold artikel 35, stk. 1, litra a), d) og e), i forordning (EU) nr. 1303/2013, og artikel 35, stk. 1, litra b) og c) i nævnte forordning, og hvor den lokale aktionsgruppe selv er støttemodtageren, gennemføres den administrative kontrol af personer, der er uafhængige af den berørte lokale aktionsgruppe.
Artikel 61
Rente og tilskud til garantigebyrer
1. For så vidt angår udgifter, der er afholdt efter artikel 69, stk. 3, litra a), i forordning (EU) nr. 1303/2013, underkastes støttemodtageren og, afhængig af gennemførelsen, den pågældende operation administrativ kontrol og kontrol på stedet. Risikoanalysen efter artikel 50 i nærværende forordning skal mindst én gang omfatte den pågældende operation på grundlag af støttens tilbagediskonterede værdi.
2. Den kompetente myndighed skal ved hjælp af administrativ kontrol og, om nødvendigt, gennem kontrol på stedet i de formidlende finansielle institutioner og hos støttemodtageren sikre, at betalingerne til de finansielle institutioner er i overensstemmelse med EU-lovgivningen og den aftale, der er indgået mellem betalingsorganet og den formidlende finansielle institution.
3. Hvis rente og tilskud til garantigebyrer er kombineret med finansielle instrumenter i én operation, som er målrettet mod de samme endelige modtagere, gennemfører den kompetente myndighed kun kontrol på det endelige modtagerniveau i de tilfælde, der er fastsat i artikel 40, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1303/2013.
Artikel 62
Teknisk bistand på medlemsstaternes initiativ
For så vidt angår udgifter, der er afholdt i henhold til artikel 51, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1305/2013, anvendes artikel 48 til 51 og artikel 53 i nærværende forordning på tilsvarende vis.
Den administrative kontrol, der er omhandlet i artikel 48, og den kontrol på stedet, der er omhandlet i artikel 49, gennemføres af en enhed, der er funktionelt uafhængig af den enhed, der godkender betalingen af den tekniske bistand.
KAPITEL III
Uretmæssigt udbetalte beløb og administrative sanktioner
Artikel 63
Hel eller delvis tilbagetrækning af støtten og administrative sanktioner
1. Betalinger beregnes på grundlag af de beløb, der findes støtteberettigede under den administrative kontrol omhandlet i artikel 48.
Den kompetente myndighed gennemgår den indsendte betalingsanmodning fra støttemodtageren og fastsætter, hvilke beløb der er støtteberettigede. Den fastsætter:
a)
det beløb, der skal betales til støttemodtageren, på grundlag af betalingsanmodningen og beslutningen om at yde støtte
b)
det beløb, der skal betales til støttemodtageren, efter at det er undersøgt, om udgifterne i betalingsanmodningen opfylder støttekriterierne.
Hvis det beløb, der er fastsat i henhold til andet afsnit, litra a), overstiger det beløb, der er fastsat i henhold til litra b) i nævnte afsnit, med mere end 10 %, anvendes en administrativ sanktion, der er fastsat i henhold til litra b), på beløbet. Bøden er lig med forskellen mellem de to beløb, men overstiger ikke tilbagetrækning af hele støtten.
Der anvendes dog ingen sanktioner, hvis støttemodtageren til den kompetente myndigheds tilfredshed kan påvise, at han ikke selv er skyld i, at det beløb, som ikke er støtteberettiget, er anført, eller hvis den kompetente myndighed på anden måde finder det godtgjort, at den berørte person ikke er skyld heri.
2. Den i stk. 1 omhandlede administrative sanktion anvendes med de fornødne ændringer på ikke-støtteberettigede udgifter, der er identificeret ved kontrol på stedet, jf. artikel 49. I det tilfælde er de udgifter, der undersøges, de samlede udgifter, der er afholdt i forbindelse med den berørte operation. Dette berører ikke resultaterne af de tidligere kontroller på stedet for de berørte operationer.
AFSNIT V
KONTROLORDNING OG ADMINISTRATIVE SANKTIONER I FORBINDELSE MED KRYDSOVERENSSTEMMELSE
KAPITEL I
Fælles bestemmelser
Artikel 64
Definitioner
For så vidt angår de tekniske specifikationer, der er nødvendige for gennemførelsen af kontrolordningen og de administrative sanktioner i forbindelse med krydsoverensstemmelse, forstås ved:
a) »specialiserede kontrolorganer«: de nationale kompetente kontrolmyndigheder, der er nævnt i artikel 67 i nærværende forordning, og som er ansvarlige for at sikre, at de regler, der er omhandlet i artikel 93 i forordning (EU) nr. 1306/2013, overholdes
b) »retsakt«: hvert enkelt direktiv og hver enkelt forordning, der er anført i bilag II til forordning (EU) nr. 1306/2013
c) »det kalenderår, som anmærkningen gælder«: det kalenderår, hvor den den administrative kontrol blev gennemført
d) »krydsoverensstemmelsesområder«: ethvert af de tre forskellige områder, der er omhandlet i artikel 93, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1306/2013, og permanente græsarealer som omhandlet i artikel 93, stk. 3, i nævnte forordning.
KAPITEL II
Kontrol
Afdeling 1
Generelle bestemmelser
Artikel 65
Kontrolordning for krydsoverensstemmelse
1. Medlemsstaterne indfører en ordning, der sikrer en effektiv kontrol med, at der er krydsoverensstemmelse. Ordningen skal særlig fastsætte:
a)
overførslen af de nødvendige oplysninger om de støttemodtagere, der er omhandlet i artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013, fra betalingsorganet til det specialiserede kontrolorgan og/eller eventuelt via den koordinerende myndighed i tilfælde hvor den kompetente kontrolmyndighed ikke er betalingsorganet
b)
de metoder, der skal anvendes ved udvælgelsen af stikprøver
c)
oplysninger om arten og omfanget af den kontrol, der skal foretages
d)
kontrolrapporter, især med oplysninger om konstateret manglende overholdelse og en vurdering af, hvor alvorlig, omfattende, varig og hyppig den er
e)
formidling af kontrolrapporter fra de specialiserede kontrolorganer enten til betalingsorganet eller til koordineringsmyndigheden eller til begge, hvis den kompetente kontrolmyndighed ikke er betalingsorganet
f)
betalingsorganets anvendelse af nedsættelser og udelukkelser.
2. Medlemsstaterne kan fastlægge en procedure, ifølge hvilken støttemodtageren giver betalingsorganet de oplysninger, der er nødvendige for at fastslå de krav og normer, der gælder for ham.
Artikel 66
Støtteudbetaling i forbindelse med krydsoverensstemmelseskontrol
For så vidt angår kontrol af krydsoverensstemmelse, hvor sådanne kontroller ikke kan afsluttes, før de betalinger og årlige præmier omhandlet i artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013 er modtaget af den berørte støttemodtager, inddrives det beløb, støttemodtageren skal betale som følge af en eventuel administrativ sanktion, i overensstemmelse med artikel 7 i nærværende forordning eller ved modregning.
Artikel 67
Den kompetente kontrolmyndigheds ansvar
1. Den kompetente kontrolmyndigheds ansvar er følgende:
a)
de specialiserede kontrolorganer er ansvarlige for gennemførelsen af kontrollen med, at de pågældende krav og normer er overholdt.
b)
betalingsorganerne er ansvarlige for at fastsætte administrative sanktioner i hver enkelt tilfælde i henhold til afsnit IV, kapitel II, i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014, og kapitel III i dette afsnit.
2. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne beslutte, at kontrollen vedrørende alle eller visse krav, normer, retsakter eller krydsoverensstemmelsesområder foretages af betalingsorganet, forudsat at medlemsstaten garanterer, at kontrollen er mindst lige så effektiv, som den ville være, hvis den blev foretaget af et specialiseret kontrolorgan.
Afdeling 2
Kontrol på stedet
Artikel 68
Minimumskontrolprocent
1. Med hensyn til de krav og normer, som den kompetente kontrolmyndighed er ansvarlig for, udfører den kontrol på stedet hos mindst 1 % af alle støtteberettigede, der er omhandlet i artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013, og som den pågældende kompetente kontrolmyndighed er ansvarlig for.
Uanset første afsnit skal hvert individuelle medlem af de grupper af personer, der er omtalt i artikel 28 og 29 i forordning (EU) nr. 1305/2013, betragtes som støttemodtager med hensyn til beregning af den i første afsnit fastsatte stikprøve.
Den minimumskontrolprocent, der er nævnt i første afsnit, kan nås enten for hver kompetent kontrolmyndighed eller for hver retsakt eller norm eller gruppe af retsakter eller normer. I de tilfælde, hvor kontrollen ikke foretages af betalingsorganet, kan denne minimumskontrolprocent dog opnås for hvert betalingsorgan.
Såfremt lovgivningen om retsakten og normerne i forvejen fastsætter en minimumskontrolprocent, gælder denne i stedet for den minimumsprocent, der er nævnt i første afsnit. Alternativt kan medlemsstaterne beslutte, at eventuel manglende overholdelse, der konstateres i forbindelse med en af kontrollerne på stedet i henhold til lovgivningen om retsakterne eller normerne, og som foretages uden for den stikprøve, der er omhandlet i første afsnit, skal rapporteres til og følges op af den kompetente kontrolmyndighed, der er ansvarlig for den pågældende retsakt eller norm. Bestemmelserne i dette kapitel og i afsnit III, kapitel I, II og III, gælder.
Hvad angår forpligtelserne for krydsoverensstemmelse i relation til Rådets direktiv 96/22/EF anses det faktum, at der i overvågningsplanerne anvendes et specifikt stikprøveniveau, som tilstrækkeligt til at opfylde kravet om den minimumskontrol, der er omhandlet i første afsnit.
2. For at opnå den minimumskontrolprocent, der er nævnt i stk. 1, for hver retsakt eller norm eller gruppe af retsakter eller normer kan medlemsstaten uanset stk. 1:
a)
anvende resultaterne af den kontrol på stedet, der er foretaget i henhold til lovgivningen om disse retsakter eller normer for de udvalgte støttemodtagere eller
b)
udskifte de udvalgte støttemodtagere med støttemodtagere, der skal underkastes kontrol på stedet, som skal gennemføres i henhold til lovgivning om de retsakter og normer, hvis de støttemodtagere er støttemodtagere som omhandlet i artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013.
I disse tilfælde skal den stedlige kontrol dække alle aspekter af de relevante retsakter eller normer som defineret i krydsoverensstemmelsesreglerne. Ydermere skal medlemsstaterne sikre, at den pågældende kontrol på stedet er mindst lige så effektiv, som hvis den blev foretaget af kompetente kontrolmyndigheder.
3. Når den minimumskontrolprocent, der er nævnt i denne artikels stk. 1, fastlægges, tages der ikke hensyn til de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 97, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013.
4. Hvis kontrollen på stedet afslører, at en given retsakt eller norm er tilsidesat i betydelig grad, forhøjes det antal kontroller på stedet, der skal foretages i forbindelse med den pågældende retsakt eller norm i den følgende kontrolperiode. I forbindelse med en bestemt retsakt kan den kompetente kontrolmyndighed begrænse omfanget af de yderligere kontroller på stedet til de krav, som hyppigst overtrædes.
5. Når en medlemsstat beslutter at anvende muligheden i artikel 97, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013, anvendes de foranstaltninger, der er nødvendige for at efterprøve, at støttemodtagerne har afhjulpet den konstaterede manglende overholdelse, på en stikprøve, der omfatter 20 % af de pågældende støttemodtagerne.
Artikel 69
Stikprøveudvælgelse
1. Udvælgelsen af stikprøven af landbrugsbedrifter, der skal kontrolleres i overensstemmelse med artikel 68, skal i givet fald ske på grundlag af en risikoanalyse i henhold til gældende lovgivning, eller på grundlag af en risikoanalyse, der er afstemt efter de pågældende krav eller normer. Risikoanalysen kan baseres på de enkelte bedrifter eller på bedriftskategorier eller geografiske områder.
I forbindelse med risikoanalysen kan der tages hensyn til det ene af nedenstående kriterier eller dem begge:
a)
støttemodtagerens deltagelse i den bedriftsrådgivningsordning, der er fastsat i henhold i artikel 12 i forordning (EU) nr. 1306/2013
b)
støttemodtagerens deltagelse i en certificeringsordning, der er relevant for de krav eller normer, der er tale om.
Medlemsstaterne kan på grundlag af en risikoanalyse beslutte at udelukke støttemodtagere, der deltager i en certificeringsordning fra den risikobaserede stikprøve, jf. andet afsnit, litra b). Hvis certificeringsordningen ikke dækker alle de krav og normer, som støttemodtageren skal overholde i henhold til krydsoverensstemmelsesreglerne, skal der imidlertid anvendes passende risikofaktorer på de krav og normer, som ikke er omfattet.
Hvis analysen af kontrolresultaterne viser, at der er en væsentlig forekomst af manglende overholdelse af de krav og normer, der er omfattet af en certificeringsordning, jf. andet afsnit, litra b), skal de risikofaktorer, der vedrører de pågældende krav og normer, tages op til fornyet vurdering.
2. Stk. 1 anvendes ikke ved kontroller, der gennemføres som opfølgning på en eventuel manglende overholdelse, som den ansvarlige kontrolmyndighed er blevet bekendt med på anden måde. Stk. 1 gælder dog ved kontroller, der gennemføres som opfølgning i henhold til artikel 97, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1306/2013.
3. For at sikre den nødvendige repræsentativitet skal 20 % til 25 % af minimumsantallet af støttemodtagere, hos hvem der skal foretages kontrol på stedet, jf. artikel 68, stk. 1, første afsnit, udvælges tilfældigt. Hvis antallet af støttemodtagere, der skal underkastes kontrol på stedet, imidlertid er større end dette minimumsantal af støttemodtagere, skal procentdelen af tilfældigt udvalgte støttemodtagere i den supplerende stikprøve ikke være større end 25 %.
4. Hvis det er hensigtsmæssigt, kan en del af stikprøven udvælges på grundlag af de foreliggende oplysninger, inden den pågældende ansøgningsperiode er udløbet. Den foreløbige stikprøve kompletteres, når alle relevante ansøgninger er tilgængelige.
5. Det udsnit af støttemodtagere, der skal kontrolleres efter artikel 68, stk. 1, kan udvælges blandt det udsnit af støttemodtagere, der allerede er udvalgt i henhold til artikel 30 og 34, og som de pågældende krav eller normer gælder for. Denne mulighed anvendes ikke for den kontrol af støttemodtagerne i henhold til de støtteordninger i vinsektoren, der er omhandlet i artikel 46 og 47 i forordning (EU) nr. 1308/2013.
6. Uanset artikel 68, stk. 1, kan stikprøverne fra de støttemodtagere, der skal kontrolleres på stedet, udvælges med minimumssatsen på 1 % særskilt fra hver af de to typer støttemodtagere, som er underlagt forpligtelser om krydsoverensstemmelse i henhold til artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013
a)
støttemodtagere, der modtager direkte betalinger i henhold til forordning (EU) nr. 1307/2013
b)
støttemodtagere, der modtager støtte i vinsektoren i henhold til artikel 46 og 47 i forordning (EU) nr. 1308/2013
c)
støttemodtagere, der modtager de årlige præmier i henhold til artikel 21, stk. 1, litra a) og b), og artikel 28 til 31, 33 og 34 i forordning (EU) nr. 1305/2013.
7. Hvis det ud fra den risikoanalyse, der er foretaget på bedriftsbasis, konkluderes, at ikke-modtagere frembyder en større risiko end de støttemodtagere, der er omhandlet i artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013, kan disse støttemodtagere udskiftes med ikke-modtagere. I så fald skal det samlede antal kontrollerede landbrugere dog også mindst svare til den kontrolprocent, der er fastsat i artikel 68, stk. 1, i nærværende forordning. Årsagerne til sådanne udskiftninger skal være behørigt begrundet og dokumenteret.
8. En kombination af de procedurer, der er omhandlet i stk. 5 og 6, kan anvendes, hvis kontrolordningen herved bliver mere effektiv.
Artikel 70
Konstatering af overensstemmelse med krav og normer
1. Om krav og normer er overholdt konstateres eventuelt ved anvendelse af de midler, der er fastsat i lovgivningen om de pågældende krav eller normer.
2. I øvrigt foretages konstateringen i givet fald ved anvendelse af hensigtsmæssige midler, som den kompetente kontrolmyndighed træffer afgørelse om, og som sikrer mindst samme nøjagtighed som den, der kræves for officielle konstateringer i henhold til de nationale regler.
3. Kontrollen på stedet kan, hvor det er hensigtsmæssigt, foretages ved anvendelse af telemålingsteknikker.
Artikel 71
Indholdet af kontrollen på stedet
1. Ved kontrollen af den stikprøve, der er omhandlet i artikel 68, stk. 1, sikrer den kompetente kontrolmyndighed, at alle udvalgte støttemodtagere kontrolleres for, om de har overholdt de krav og normer, som dens ansvarsområde omfatter.
Når minimumskontrolprocenten er opfyldt for hver retsakt eller norm eller gruppe af retsakter eller normer, jf. artikel 68, stk. 1, tredje afsnit, skal de udvalgte støttemodtagere uanset første afsnit kontrolleres for, om de har overholdt den pågældende retsakt eller norm eller gruppe af retsakter eller normer.
Når en gruppe personer som omhandlet i artikel 28 og 29 i forordning (EU) nr. 1305/2013 udvælges til den stikprøve, der er fastsat i artikel 68, stk. 1, i nærværende forordning, sikrer den kompetente kontrolmyndighed, at alle gruppens medlemmer kontrolleres med hensyn til deres overholdelse af de krav og normer, som de er ansvarlige for.
Generelt skal kontrollen hos hver støttemodtager, der udvælges med henblik på kontrol på stedet, foretages på et tidspunkt, hvor de fleste af de krav og normer, som han blev udvalgt til kontrol for, kan kontrolleres. Medlemsstaterne skal dog sørge for tilstrækkelig kontrol med alle krav og normer i løbet af året.
2. Kontrollen på stedet skal i givet fald omfatte hele bedriftens landbrugsareal. Den fysiske kontrol i marken, der udføres som led i kontrollen på stedet, kan dog begrænses til en stikprøve, der skal omfatte mindst halvdelen af de landbrugsparceller, som kravet eller normen vedrører på bedriften, hvis stikprøven sikrer en pålidelig og repræsentativ kontrol af kravene og normerne.
Det første afsnit berører ikke beregning og anvendelsen af den administrative sanktion som omhandlet i kapitel II i afsnit IV i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014 og i kapitel III i dette afsnit. Hvis der ved den stikprøvekontrol, der er omhandlet i første afsnit, påvises manglende overholdelse, sættes andelen af de faktisk kontrollerede parceller op.
Den faktiske kontrol med, om kravene og normerne overholdes, kan desuden, hvis den foretages som led i kontrollen på stedet, og hvis det er tilladt i henhold til lovgivningen om retsakten og normerne, begrænses til en repræsentativ stikprøve af de sager, der skal kontrolleres. Medlemsstaterne skal dog sikre, at kontrollen omfatter alle de krav og normer, hvis overholdelse kan kontrolleres på tidspunktet for besøget.
3. Den kontrol, der er omhandlet i stk. 1, foretages normalt ved et enkelt kontrolbesøg. Kontrollen består i efterprøvning af de krav og normer, hvis overholdelse kan kontrolleres på tidspunktet for besøget. Formålet med denne kontrol er at opdage, om disse krav og normer eventuelt er tilsidesat, samt at finde frem til tilfælde, der kræver yderligere kontrol.
4. Kontrol på stedet på bedriftsniveau kan erstattes med administrativ kontrol, hvis medlemsstaterne sikrer, at administrativ kontrol er mindst lige så effektiv som kontrol på stedet.
5. I forbindelse med kontrollen på stedet kan medlemsstaterne gøre brug af objektive kontrolindikatorer, der er specifikke for visse krav og normer, forudsat at de garanterer, at kontrollen af de pågældende krav eller normer er mindst lige så effektiv, som den ville være, hvis der blev foretaget kontrol på stedet uden anvendelse af indikatorer.
Indikatorerne skal være direkte knyttet til de krav eller normer, som de repræsenterer, og omfatte alle de elementer, der skal indgå i kontrollen af disse krav eller normer.
6. Kontrollen på stedet i forbindelse med den stikprøve, der er fastsat i artikel 68, stk. 1, i nærværende forordning, skal foretages i det kalenderår, hvor støtteansøgningerne og/eller betalingsanmodningerne er indgivet, eller, for så vidt angår ansøgningerne til støtteordningerne i vinsektoren under artikel 46 og 47 i forordning (EU) nr. 1308/2013, når som helst i løbet af den periode, der er angivet i artikel 97, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1306/2013.
Artikel 72
Kontrolrapport
1. Der skal udarbejdes en kontrolrapport for hver kontrol på stedet, som gennemføres af den kompetente kontrolmyndighed eller under dens ansvar i henhold til dette afsnit.
Rapporten skal bestå af følgende dele:
a)
en generel del, som navnlig skal indeholde følgende oplysninger:
i)
den støttemodtager, der er udvalgt til kontrol på stedet
ii)
de tilstedeværende personer
iii)
angivelse af, hvorvidt der er givet varsel om besøget over for støttemodtageren, og i bekræftende fald, hvornår varslet er afgivet
b)
en del, der særskilt oplyser om den kontrol, der er foretaget for hver af retsakterne og normerne, og som navnlig indeholder følgende oplysninger:
i)
de krav og normer, som kontrollen på stedet vedrører
ii)
arten og omfanget af den udførte kontrol
iii)
anmærkningerne
iv)
de retsakter og normer, i forbindelse med hvilke der er konstateret manglende overholdelse
c)
en evalueringsdel med en vurdering af den manglende overholdelses betydning for hver retsakt og/eller norm ud fra kriterierne »alvor«, »omfang«, »varighed« og »hyppighed«, jf. artikel 99, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1306/2013, og angivelse af eventuelle forhold, der bør medføre en forhøjelse eller reduktion af den nedsættelse, der skal anvendes.
Såfremt bestemmelserne om det pågældende krav eller norm åbner mulighed for, at der ikke foretages yderligere vedrørende den konstaterede manglende overholdelse, eller såfremt støtten er ydet i henhold til artikel 17, stk. 5 og 6, i forordning (EU) nr. 1305/2013, skal dette anføres i rapporten.
2. Stk. 1 anvendes, uanset om den pågældende støttemodtager er udvalgt til kontrol på stedet i henhold til artikel 69, blev underkastet kontrol på stedet i henhold til lovgivningen om retsakterne og normerne i overensstemmelse med artikel 68, stk. 2, eller som opfølgning på manglende overholdelse, som den ansvarlige kontrolmyndighed er blevet bekendt med på anden måde.
3. Støttemodtageren underrettes om eventuel konstateret manglende overholdelse senest tre måneder efter kontrollen på stedet.
Medmindre støttemodtageren umiddelbart træffer afhjælpende foranstaltninger, der bringer den konstaterede manglende overholdelse som omhandlet i artikel 99, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1306/2013 til ophør, underrettes støttemodtageren om, at der skal træffes afhjælpende foranstaltninger i henhold til artikel 99, stk. 2, andet afsnit, inden for den frist, der er fastsat i første afsnit af dette stykke.
Medmindre støttemodtageren umiddelbart træffer afhjælpende foranstaltninger, der bringer den konstaterede manglende overholdelse som omhandlet i artikel 97, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1306/2013 til ophør, underrettes støttemodtageren inden for en måned, efter at beslutningen om ikke at anvende administrative sanktioner i henhold til nævnte artikel er truffet, om, at der skal træffes afhjælpende foranstaltninger.
4. Uden at det berører eventuelle særlige bestemmelser i lovgivningen om de pågældende krav og normer, færdiggøres kontrolrapporten senest en måned efter kontrollen på stedet. Denne frist kan dog forlænges til tre måneder under behørigt begrundede omstændigheder, særlig hvis en kemisk eller fysisk analyse nødvendiggør det.
Såfremt den kompetente kontrolmyndighed ikke er betalingsorganet, gøres kontrolrapporten og, hvis der anmodes herom, relevante bilag tilgængelige for betalingsorganet eller koordineringsmyndigheden eller sendes til betalingsorganet eller koordineringsmyndigheden senest en måned efter færdiggørelsen.
Hvis rapporten ikke indeholder anmærkninger, kan medlemsstaterne dog beslutte ikke at sende den pågældende rapport, forudsat at betalingsorganet eller de koordinerende myndigheder får direkte adgang til den senest en måned efter, at den er afsluttet.
KAPITEL III
Beregning og anvendelse af administrative sanktioner
Artikel 73
Generelle principper
1. Hvis mere end ét betalingsorgan er ansvarligt for at forvalte de forskellige ordninger opført i bilag I til forordning (EU) nr. 1307/2013, de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 21, stk. 1, litra a) og b), og artikel 28 til 31, 33 og 34 i forordning (EU) nr. 1305/2013, og betalinger i forbindelse med de støtteordninger i vinsektoren, der er omhandlet i artikel 46 og 47 i forordning (EU) nr. 1308/2013, sikrer medlemsstaterne, at de berørte betalingsorganer bliver gjort opmærksom på konstaterede tilfælde af manglende overholdelse og eventuelt dermed forbundne administrative sanktioner. Dette omfatter tilfælde, hvor manglende overholdelse af kriterierne for støtteberettigelse også udgør manglende overholdelse af reglerne om krydsoverensstemmelse og omvendt. Medlemsstaterne sørger i givet fald for, at der anvendes en og samme nedsættelsessats.
2. Er der fastslået mere end et tilfælde af manglende overholdelse i forbindelse med forskellige retsakter eller normer inden for samme krydsoverensstemmelsesområde, anses disse tilfælde for at udgøre ét tilfælde af manglende overholdelse ved den fastsættelse af nedsættelsen, der er fastsat i artikel 39, stk. 1, og artikel 40 i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014.
3. Manglende overholdelse af en norm, som også udgør et krav, betragtes som ét tilfælde af manglende overholdelse. Ved beregningen af nedsættelser betragtes manglende overholdelse som en del af kravområdet.
4. Den administrative sanktion anvendes på det samlede beløb af de betalinger, der er omhandlet i artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013, og som er ydet eller skal ydes til støttemodtageren:
a)
som følge af støtteansøgninger eller betalingsanmodninger, som han har indgivet eller vil indgive i løbet af det kalenderår, som anmærkningen gælder og/eller
b)
med hensyn til ansøgninger til støtteordninger i vinsektoren i henhold til artikel 46 og 47 i forordning (EU) nr. 1308/2013.
For så vidt angår litra b) i første afsnit, divideres det relevante beløb med 3 for omstrukturering og omstilling.
5. Hvad angår en gruppe personer som omhandlet i artikel 28 og 29 i forordning (EU) nr. 1305/2013 beregnes nedsættelsesprocenten i overensstemmelse med kapitel III i dette afsnit og i afsnit IV, kapitel II, i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014. I det tilfælde kan medlemsstaterne af proportionalitetshensyn anvende den nedsættelsesprocent til den del af støtten, der er tildelt det medlem af gruppen, hos hvem der er konstateret manglende overholdelse.
Artikel 74
Beregning og anvendelse af administrative sanktioner i tilfælde af forsømmelighed
1. Er der fastslået mere end ét tilfælde af uagtsom manglende overholdelse inden for forskellige krydsoverensstemmelsesområder, anvendes den procedure for fastsættelse af nedsættelsen, der er fastsat i artikel 39, stk. 1, i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014 særskilt i forbindelse med hvert tilfælde af manglende overholdelse.
De heraf følgende nedsættelsesprocenter adderes. Maksimumsnedsættelsen må dog ikke overstige 5 % af det samlede beløb, der er nævnt i artikel 73, stk. 4, i nærværende forordning.
2. Hvis der fastslås gentagen manglende overholdelse sammen med anden manglende eller anden gentagen manglende overholdelse, adderes de deraf følgende nedsættelsesprocenter. Maksimumsnedsættelsen må dog ikke overstige 15 % af det samlede beløb, der er nævnt i artikel 73, stk. 4.
Artikel 75
Beregning og anvendelse af administrative sanktioner i tilfælde af forsætlig manglende overholdelse
I tilfælde af meget alvorlig, omfattende, varig eller hyppig forsætlig manglende overholdelse udelukkes støttemodtageren i det følgende kalenderår fra alle betalinger omhandlet i artikel 92 i forordning (EU) nr. 1306/2013 i tillæg til de sanktioner, der pålægges og beregnes i overensstemmelse med artikel 40 i delegeret forordning (EU) nr. 640/2014.
AFSNIT VI
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 76
Ikrafttræden og anvendelsesdato
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes i forbindelse med støtteansøgninger, ansøgninger og støtte eller betalingsanmodninger for ansøgningsår eller præmieperioder, der begynder den 1. januar 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. juli 2014.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 809/2014
оd 17. srpnja 2014.
o utvrđivanju pravila za primjenu Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu integriranog administrativnog i kontrolnog sustava, mjera ruralnog razvoja i višestruke sukladnosti
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o financiranju, upravljanju i nadzoru zajedničke poljoprivredne politike i o stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EEZ) br. 352/78, (EZ) br. 165/94, (EZ) br. 2799/98, (EZ) br. 814/2000, (EZ) br. 1290/2005 i (EZ) br. 485/2008 (1), a posebno njezin članak 58. stavak 4., članak 62. stavak 2. točke (a) do (f) i točku (h), članak 63. stavak 5., članak 77. stavak 8., članak 78., članak 96. stavak 4. i članak 101. stavak 2.,
budući da:
(1)
Uredbom (EU) br. 1306/2013 utvrđuju se osnovna pravila o, među ostalim, obvezama država članica da zaštite financijske interese Unije. Kako bi se osiguralo neometano funkcioniranje i ujednačena primjena novog pravnog okvira uspostavljenog tom Uredbom, Komisija je ovlaštena donijeti određena pravila u pogledu administrativnih provjera i provjera na licu mjera, mjerenja površina, slučajeva u kojima se zahtjevi za potporu ili zahtjevi za plaćanje mogu ispraviti, primjene i izračuna djelomičnog ili potpunog ukidanja plaćanja i povrata neopravdanog plaćanja i kazni, primjene i izračuna administrativnih kazni, zahtjeva u pogledu računalne baze podataka, zahtjeva za potporu i zahtjeva za plaćanje te primjenu prava na plaćanje, uključujući konačni datum za podnošenje zahtjeva, obavljanja provjera, prijenosa poljoprivrednih imanja, plaćanja predujmova, obavljanja provjera povezanih s obvezama u pogledu višestruke sukladnosti, izračuna i primjene administrativnih kazni za nesukladnost u vezi s višestrukom sukladnošću i tehničkih specifikacija potrebnih za jedinstvenu primjenu osnovnih pravila o integriranom administrativnom i kontrolnom sustavu („integrirani sustav”) u pogledu višestruke sukladnosti.
(2)
Države članice trebale bi poduzeti potrebne mjere kojima se omogućuje pravilno funkcioniranje administrativnog i kontrolnog sustava kada je više agencija za plaćanja odgovorno za istog korisnika.
(3)
Ako nadležno tijelo još nije obavijestilo korisnika o pogreškama sadržanima u zahtjevima za potporu ili zahtjevima za plaćanje niti je najavilo provjeru na licu mjesta, korisnici bi u svakom trenutku trebali moći povući svoje zahtjeve za potporu ili zahtjeve za plaćanje ili njihove dijelove. Korisnicima također treba omogućiti da isprave ili prilagode očigledne pogreške sadržane u zahtjevu za potporu ili plaćanje i bilo kojoj pratećoj dokumentaciji koje nacionalna tijela u nekim slučajevima priznaju.
(4)
Potrebno je utvrditi posebne i detaljne odredbe kako bi se osigurala pravedna primjena različitih smanjenja za jedan ili više zahtjeva za potporu ili zahtjeva za plaćanje istog korisnika. Stoga je potrebno odrediti redoslijed izračuna različitih mogućih smanjenja za svaki program izravnih plaćanja ili mjeru ruralnog razvoja u okviru integriranog sustava.
(5)
Kako bi se osigurala jedinstvena primjena načela dobre vjere u cijeloj Uniji, u slučaju povrata neopravdano isplaćenih iznosa potrebno je propisati uvjete primjene tog načela ne dovodeći u pitanje postupanje s predmetnim rashodima u kontekstu poravnanja računa iz Uredbe (EU) br. 1036/2013.
(6)
Potrebno je uspostaviti pravila o posljedicama prijenosa cijelih poljoprivrednih imanja na koja se primjenjuju određene obveza u skladu s programima izravnih plaćanja ili mjerama ruralnog razvoja u okviru integriranog sustava.
(7)
Da bi Komisiji omogućile učinkovito praćenje integriranog sustava, države članice trebaju joj dostaviti godišnje podatke o kontrolama i statističke podatke. Slično tome, države članice trebale bi jednom godišnje dostavljati statističke podatke o provjerama mjera ruralnog razvoja izvan okvira integriranog sustava, uključujući rezultate tih provjera. Štoviše, Komisiju bi prema potrebi trebalo obavijestiti o svim mjerama koje države članice poduzimaju u pogledu višestruke sukladnosti.
(8)
U skladu s člankom 75. Uredbe (EU) br. 1306/2013 države članice mogu platiti predujmove povezane s izravnim plaćanjima pod određenim uvjetima, uključujući završetak administrativnih provjera i provjera na licu mjesta u pogledu predmetne godine zahtjeva. Člankom 8. Uredbe (EU) br. 1307/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (2) predviđeno je da se stopa prilagodbe određena u skladu s člankom 26. Uredbe (EU) br. 1306/2013 primjenjuje na izravna plaćanja koja premašuju utvrđeni prag. Međutim u skladu s člankom 26. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 1306/2013 Komisija može, na temelju novih podataka koje posjeduje, do 1. prosinca podesiti stopu prilagodbe za izravna plaćanja. Kao posljedica toga, stopa prilagodbe financijske discipline koja se može primijeniti može biti nepoznata do 16. listopada. U preostalom iznosu plaćanja od 1. prosinca trebala bi se uzeti u obzir stopa prilagodbe financijske discipline koja se primjenjivala u tom trenutku.
(9)
Potrebno je uspostaviti opći okvir za uvođenje pojednostavnjenih postupaka u sklopu komunikacije između poljoprivrednika i nacionalnih tijela. Tim okvirom posebno treba predvidjeti mogućnost uporabe elektroničkih sredstava. Potrebno je, međutim, zajamčiti da su tako dostavljeni podaci u potpunosti pouzdani i da se ti postupci provode bez diskriminacije među korisnicima. Kako bi se pojednostavnila administracija za korisnike i nacionalna tijela, nadležnim tijelima potrebno je dodatno omogućiti da se izravno koriste podacima koji su na raspolaganju nacionalnim tijelima umjesto da se od korisnika zahtijeva da dostavi te podatke u cilju provjere prihvatljivosti plaćanja.
(10)
Kako bi se omogućile učinkovite provjere u državama članicama koje su odlučile da svi zahtjevi za potporu za izravna plaćanja i zahtjevi za plaćanje za mjere ruralnog razvoja u okviru integriranog sustava trebaju biti obuhvaćeni jednim zahtjevom u skladu s člankom 72. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 1306/2013, potrebno je osigurati da se svi zahtjevi za potporu ili zahtjevi za plaćanje koji su na neki način povezani s površinom podnose samo jednom godišnje u jednom zahtjevu.
(11)
Kako bi omogućile pravodobnu obradu i kontrolu zahtjeva za potporu i zahtjeva za plaćanje, države članice moraju odrediti rokove za podnošenje jedinstvenog zahtjeva koji ne smiju prekoračiti 15. svibnja. Zbog posebnih klimatskih uvjeta u Estoniji, Latviji, Litvi, Finskoj i Švedskoj, tim državama članicama treba dopustiti da odrede kasniji datum koji ne smije prekoračiti 15. lipnja. Osim toga, potrebno je predvidjeti odstupanja za pojedinačne primjere u budućnosti ako bi to bilo potrebno zbog klimatskih uvjeta u određenoj godini.
(12)
U jedinstvenom zahtjevu korisnici moraju prijaviti ne samo površinu koju koriste u poljoprivredne svrhe nego i svoja prava na plaćanja kao i sve podatke potrebne za utvrđivanje prava na pomoć i/ili potporu. Međutim, primjereno je državama članicama omogućiti odstupanje od nekih obveza ako prava na plaćanja koja treba dodijeliti u određenoj godini još nisu konačno utvrđena.
(13)
Da bi se korisnicima omogućilo planiranje uporabe površine uz najveću moguću fleksibilnost, treba im dopustiti izmjenu jedinstvenih zahtjeva ili zahtjeva za plaćanje do datuma kad se uobičajeno obavlja sjetva, pod uvjetom da poštuju sve zahtjeve različitih programa potpore ili mjera potpore kao i to da ih ni nadležno tijelo još nije obavijestilo o pogreškama u jedinstvenom zahtjevu ili zahtjevu za plaćanje, niti ih je službeno obavijestilo o provjerama na licu mjesta kojima se utvrđuju nepravilnosti u vezi dijela na koji se odnosi izmjena. Nakon izmjena treba predvidjeti mogućnost prilagodbe odgovarajućih popratnih dokumenata ili ugovora koje treba priložiti.
(14)
Budući da su korisnici i dalje odgovorni za podnošenje ispravnog zahtjeva za potporu ili zahtjeva za plaćanje, trebali bi, prema potrebi, napraviti potrebne ispravke i promjene prethodno određenih obrazaca.
(15)
U slučaju zahtjeva za potporu za programe potpore povezane s površinom i/ili zahtjeva za plaćanje za potporu povezanu s površinom, korisniku je potrebno osigurati prethodno određeni obrazac u elektroničkom obliku i odgovarajući grafički materijal preko programske aplikacije koja se temelji na geografskom informacijskom sustavu (GIS) (dalje u tekstu: „obrazac zahtjeva za geoprostornu potporu”) Obrascima zahtjeva za geoprostornu potporu pridonijet će se sprječavanju pogrešaka korisnika pri prijavi svojih poljoprivrednih površina te će zbog toga administrativne unakrsne provjere biti učinkovitije. Osim toga, točnijim prostornim podacima koji se dostavljaju u obrascima zahtjeva za geoprostornu potporu osigurat će se pouzdaniji podaci za potrebe nadzora i evaluacije. Stoga je primjereno zahtijevati da se od određenog datuma svi takvi zahtjevi za potporu i/ili zahtjevi za plaćanje podnose na temelju elektroničkog obrasca zahtjeva za geoprostornu potporu. Međutim, ako korisnici ne mogu upotrebljavati taj obrazac, nadležno tijelo trebalo bi korisnicima osigurati alternativno rješenje kako bi im se omogućilo da podnesu zahtjev za potporu i/ili zahtjev za plaćanje. U svakom slučaju nadležno tijelo trebalo bi osigurati da se prijavljene površine prenesu u digitalni oblik.
(16)
Sve specifične podatke u vezi s uzgojem konoplje, dobrovoljno proizvodno vezanom potporom ili posebnim plaćanjem za pamuk potrebno je dostaviti zajedno s jedinstvenim zahtjevom ili, prema potrebi, kasnije zbog prirode podataka. Osim toga, treba predvidjeti da se u obrascu jedinstvenog zahtjeva prijavljuju površine za koje nije tražena nikakva potpora. Budući da je važno imati detaljne podatke o određenim vrstama uporabe površine, podatke o tim vrstama uporabe potrebno je prijaviti odvojeno, dok se druge može prijaviti pod jednim naslovom.
(17)
U okolnostima u kojima se od korisnika zahtijeva da imaju ekološki značajnu površinu na poljoprivrednoj površini da bi bili prihvatljivi za plaćanje za poljoprivredne prakse korisne za klimu i okoliš iz članka 43. Uredbe (EU) br. 1307/20013 („plaćanje za ekologizaciju”), korisnici bi trebali prijaviti ekološki značajnu površinu zajedno sa svojim zahtjevima za potporu za programe potpore povezane s površinom. Ako se dio obveza u pogledu ekološki značajne površine provodi na regionalnoj ili kolektivnoj razini, prijavu ekološki značajne površine potrebno je dopuniti posebnom prijavom ekološki značajnih površina koje se provode na regionalnoj ili kolektivnoj razini.
(18)
Kako bi se omogućio učinkoviti nadzor i kontrola, zahtjev za sudjelovanje u programu za male poljoprivrednike trebao bi sadržavati upućivanje na jedinstveni zahtjev koji je podnio isti korisnik. Kako bi se omogućile provjere u pogledu posebnih uvjeta za program za male poljoprivrednike, sve potrebne podatke potrebno je dostaviti upotrebom pojednostavnjenog postupka za podnošenje zahtjeva predviđenog u članku 72. stavku 3. Uredbe (EU) br. 1306/2013. Nadalje, potrebno je pojasniti da korisnici koji se odluče povući iz programa za male poljoprivrednike moraju pravovremeno obavijestiti nadležno tijelo kako bi se omogućio neometani prijelaz na plaćanja u skladu s glavama III. i IV. Uredbe 1307/2013.
(19)
Kako bi se omogućile provjere povezane s obvezama u pogledu višestruke sukladnosti, obrazac zahtjeva za potporu trebali bi dostaviti i korisnici koji imaju na raspolaganju poljoprivrednu površinu, ali nisu podnijeli zahtjev za pomoć i/ili potporu koja je predmet jedinstvenog zahtjeva. Međutim, primjereno je državama članicama omogućiti da korisnike oslobode te obveze ako su ti podaci već dostupni tijelima uprave.
(20)
U cilju pojednostavnjenja postupaka za podnošenje zahtjeva i u skladu s člankom 72. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1306/2013 države članice trebale bi korisniku, koliko je god moguće, osigurati prethodno određene obrasce koji sadržavaju podatke potrebne kako bi se korisniku omogućilo da dostavi ispravni zahtjev za potporu ili zahtjev za plaćanje. Potrebno je omogućiti da se prethodno određeni obrazac osmisli tako da korisnik treba samo potvrditi da nema promjena s obzirom na zahtjev za potporu i/ili zahtjev za plaćanje koji su dostavljeni prethodne godine.
(21)
Potrebno je utvrditi zajedničke odredbe o pojedinostima koje će se uključiti u zahtjeve za potporu ili zahtjeve za plaćanje za stoku ako se država članica odluči za zahtjev za dobrovoljnu proizvodno vezanu potporu ili mjere ruralnog razvoja koje se odnose na životinje.
(22)
U skladu s člankom 53. stavkom 4. Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 639/2014 (3) plaćanja u okviru dobrovoljne proizvodno vezane potpore ili mjera ruralnog razvoja koje se odnose na životinje mogu se izvršiti samo za životinje koje su pravilno identificirane i registrirane u skladu s Uredbom (EZ) br. 1760/2000 Europskog parlamenta i Vijeća (4) ili Uredbom Vijeća (EZ) br. 21/2004 (5). Stoga korisnici koji podnose zahtjeve za potporu u okviru predmetnih programa potpore ili mjera potpore moraju imati pravodoban pristup relevantnim podacima.
(23)
Pravodobno podnošenje zahtjeva korisnika za prava na plaćanje ključno je državama članicama kako bi mogle utvrditi prava na plaćanje. Stoga je potrebno odrediti konačni datum za dostavljanje zahtjeva.
(24)
Potrebno je uspostaviti pravila kojima će se obuhvatiti situacije u kojima su neopravdano dodijeljena prava na plaćanje, posebno kao rezultat prekomjerne prijave, ili u kojima je vrijednost prava na plaćanje netočno utvrđena, na primjer, jer je izračunana na temelju netočnog referentnog iznosa. Potrebno je pojasniti da prilagodba broja i/ili vrijednosti prava na plaćanje ne bi trebala dovesti do sustavnog ponovnog izračuna preostalih prava na plaćanje. U određenim slučajevima neopravdano dodijeljena prava na plaćanje odgovaraju vrlo malim iznosima, no dovode do znatnih troškova i administrativnog opterećenja pri njihovom povratu. Radi jednostavnosti i kako bi se osigurala ravnoteža između troškova i administrativnog opterećenja, s jedne strane, i iznosa koji se mora vratiti, s druge strane, potrebno je utvrditi minimalni iznos ispod kojeg nije potrebno izvršiti povrat.
(25)
Potrebno je učinkovito nadzirati poštovanje odredaba o programima potpore i mjerama potpore kojima se upravlja u okviru integriranog sustava. U tu svrhu te u svrhu usklađivanja nadzora u svim državama članicama, potrebno je detaljno odrediti kriterije i tehničke postupke za provedbu administrativnih provjera i provjera na licu mjesta koje se odnose na kriterije prihvatljivosti, preuzete i druge obveze za programe izravnog plaćanja, mjere ruralnog razvoja i višestruku sukladnost.
(26)
Potrebno je pojasniti da kad god se provodi fotointerpretacija, na primjer, tijekom provjera na licu mjesta ili u kontekstu ažuriranja sustava označivanja poljoprivrednih parcela i kad god ta fotointerpretacija ne dovodi do uvjerljivih rezultata, potrebno je provesti provjere na terenu.
(27)
Najavu provjera na licu mjesta u vezi prihvatljivosti ili višestruke sukladnosti treba dopustiti samo u slučaju kad se time ne ugrožava provjere, a u svakom slučaju treba primijeniti primjerene rokove. Nadalje, ako su posebnim sektorskim pravilima za akte ili standarde relevantne za višestruku sukladnost predviđene nenajavljene provjere na licu mjesta, ta je pravila potrebno poštovati.
(28)
Potrebno je osigurati da države članice, prema potrebi, moraju kombinirati različite provjere. Međutim, u pogledu određenih mjera potpore provjere na licu mjesta potrebno je raspodijeliti tijekom godine kako bi se moglo provjeriti poštuju li se preuzete obveze. Trajanje provjere na licu mjesta potrebno je ograničiti na minimalnu potrebnu mjeru. Međutim, ako su kriteriji prihvatljivosti, preuzete ili druge obveze povezane s određenim razdobljem, za provjeru na licu mjesta mogu biti potrebni kasniji dodatni posjeti korisnika. Za te je slučajeve potrebno odrediti trajanje provjere na licu mjesta i broj posjeta treba ograničiti na minimalnu potrebnu mjeru.
(29)
Potrebno je osigurati da se svaki otkriveni slučaj neuskladnosti primjereno prati i uzima u obzir za dodjelu plaćanja. U tom je kontekstu, pri provjeri poštuju li se uvjeti prihvatljivosti, potrebno uzeti u obzir i sve moguće slučajeve nesukladnosti koje prijave tijela, službe ili organizacije koje nisu izravno nadležne za provjere. Osim toga, države članice trebale bi osigurati da se svaki relevantni nalaz u okviru provjera sukladnosti s kriterijima prihvatljivosti, preuzetim i drugim obvezama unakrsno prijavi nadležnim tijelima koja su nadležna za dodjelu plaćanja. To je načelo potrebno proširiti na sve nalaze javnih ili privatnih tijela za ovjeravanje u pogledu korisnika koji su odlučili ispuniti obveze u pogledu ekologizacije preko jednakovrijednih praksa obuhvaćenih programom certificiranja koje je potrebno prijaviti tijelu nadležnom za dodjelu plaćanja za ekologizaciju. Konačno, ako su provjerama povezanima s mjerama ruralnog razvoja obuhvaćene jednakovrijedne prakse, rezultate tih provjera potrebno je unakrsno prijaviti kako bi se oni uzeli u obzir u naknadnoj procjeni prihvatljivosti za primitak plaćanja za ekologizaciju.
(30)
Za učinkovito otkrivanje nesukladnosti tijekom administrativnih provjera potrebno je utvrditi pravila, posebno u pogledu sadržaja unakrsnih provjera. Svaki slučaj nesukladnosti potrebno je pratiti u okviru primjerenog postupka.
(31)
Kad je referentna parcela predmet zahtjeva za potporu ili zahtjeva za plaćanje dvojici ili većem broju korisnika koji podnose zahtjev za pomoć i/ili potporu u okviru istog programa potpore ili mjere potpore i kada je površina koja je prekomjerno prijavljena ili koja se preklapa unutar dopuštenog odstupanja određenog za mjerenje poljoprivrednih parcela, državama članicama treba dopustiti mogućnost određivanja razmjernog smanjenja predmetnih površina. Međutim, predmetnim korisnicima treba omogućiti pravo žalbe na takvu odluku.
(32)
Potrebno je odrediti minimalni broj korisnika kod kojih se obavlja provjera na licu mjesta, a u sklopu različitih programa potpore i mjera potpore.
(33)
Kontrolni uzorak iz provjera na licu mjesta u pogledu programa potpore povezane s površinom potrebno je napraviti na temelju metode stratificiranog uzorkovanja kako bi administrativno opterećenje bilo razmjerno, a broj korisnika koje je potrebno provjeriti na licu mjesta razuman. Metoda stratificiranog uzorkovanja treba sadržavati nasumični odabir kako bi se dobila reprezentativna stope pogreške. Međutim, u pogledu provjera na licu mjesta za plaćanje za ekologizaciju, programe potpore za životinje ili mjere ruralnog razvoja uzorak je potrebno odrediti djelomično na temelju analize rizika. Nadležno tijelo trebalo bi utvrditi čimbenike rizika s naglaskom na područja u kojima je rizik pogrešaka najveći. Da bi se osigurala mjerodavna i učinkovita analiza rizika potrebno je svake godine procijeniti i ažurirati uspješnost kriterija rizika, uzimajući u obzir i važnost svakog kriterija rizika, a to su usporedba rezultata nasumično odabranih uzoraka i uzoraka odabranih na temelju rizika uzimajući pritom u obzir posebne uvjete u državama članicama i prirodu nesukladnosti.
(34)
U određenim je slučajevima važno provesti provjere na licu mjesta prije nego što su primljeni svi zahtjevi. Državama članicama trebalo bi stoga omogućiti da izvrše djelomičan odabir kontrolnog uzorka prije kraja razdoblja za podnošenje zahtjeva.
(35)
Za učinkovitost provjere na licu mjesta važno je da osoblje koje te provjere obavlja poznaje razloge zbog kojih je korisnik odabran za provjeru na licu mjesta. Države članice moraju voditi evidenciju o takvim podacima.
(36)
U slučaju otkrivanja znatnih nesukladnosti tijekom provjera na licu mjesta potrebno je povećati opseg provjera na licu mjesta za sljedeću godinu da bi se postigla prihvatljiva razina sigurnosti u pogledu pravilnosti predmetnih zahtjeva za potporu i zahtjeva za plaćanje.
(37)
Potrebno je utvrditi uvjete u kojima se smanjenje minimalne razine provjera na licu mjesta za određene programe potpore i mjere potpore mogu smatrati opravdanima na temelju sustava upravljanja i kontrole koji dobro funkcionira te stope pogrešaka koje ostaju na prihvatljivoj razini.
(38)
Kako bi se osigurali pravilni nadzor i učinkovita kontrola, provjerama na licu mjesta programa potpore povezane s površinom i mjera ruralnog razvoja potrebno je obuhvatiti prijavljene poljoprivredne parcele. U pogledu određenih mjera ruralnog razvoja provjerama na licu mjesta potrebno je obuhvatiti i nepoljoprivredno zemljište. Kako bi se olakšala provedba integriranog sustava, potrebno je omogućiti ograničavanje stvarnog mjerenja poljoprivrednih parcela na nasumični uzorak od 50 % prijavljenih poljoprivrednih parcela. Rezultate mjerenja na temelju uzorka potrebno je ekstrapolirati na preostalu populaciju ili bi mjerenja trebalo proširiti na sve prijavljene poljoprivredne parcele.
(39)
Potrebno je utvrditi pravila u pogledu elemenata provjera na licu mjesta, provjere uvjeta prihvatljivosti, metoda mjerenja površine i alata za mjerenje koje države članice moraju upotrebljavati za potrebe provjera na licu mjesta kako bi se osigurala kvaliteta mjerenja koja je jednaka kvaliteti koja se zahtijeva tehničkim standardima koji su izrađeni na razini Unije.
(40)
Potrebno je utvrditi uvjete za uporabu daljinskog istraživanja za provjere na licu mjesta i donijeti odredbe za provjere na terenu koji se obavljaju u svim slučajevima kad fotointerpretacijom nisu postignuti jasni rezultati. Može se dogoditi da, na primjer, zbog vremenskih uvjeta, sve parcele nisu obuhvaćene slikama dostatne kvalitete da bi se provjerili svi uvjeti prihvatljivosti ili provelo mjerenje površine. U tim je slučajevima potrebno provesti provjeru na licu mjesta ili je dopuniti tradicionalnim sredstvima. Štoviše, primjereno je zahtijevati da se provjera sukladnosti sa svim kriterijima prihvatljivosti, preuzetim i drugim obvezama provodi na jednakoj razini točnosti kao i provjera na licu mjesta koja se provodi tradicionalnim sredstvima.
(41)
Kako bi se nacionalnim tijelima i nadležnim tijelima Unije omogućilo praćenje nakon provedenih provjera na licu mjesta, pojedinosti o provjerama potrebno je navesti u izvješću o kontroli. Korisnik ili zastupnik trebao bi imati mogućnost potpisivanja izvješća. Međutim, u pogledu provjera na licu mjesta daljinskim istraživanjem državama članicama trebalo bi dopustiti da se takva mogućnost daje samo za slučajeve kad se provjerom otkrije nesukladnost. Neovisno o vrsti obavljene provjere na licu mjesta, korisnik bi trebao dobiti primjerak izvješća ako se utvrdi bilo koja nesukladnost.
(42)
Odredbe o posebnoj kontroli utvrđene su na temelju Uredbe Komisije (EZ) br. 1082/2003 (6). Kada se provjere obavljaju u skladu s navedenom Uredbom, rezultati se moraju navesti u izvješću o kontroli za potrebe integriranog sustava.
(43)
U pogledu država članica koje su se odlučile za podnošenje zahtjeva za program potpore za životinje ili mjere potpore povezane sa životinjama potrebno je odrediti vrijeme i minimalni sadržaj provjera na licu mjesta u pogledu pomoći ili potpore za koju je podnesen zahtjev u okviru tih programa potpore ili mjera potpore. Kako bi se učinkovito provjerila točnost prijava u zahtjevima za potporu ili zahtjevima za plaćanje i obavijesti u računalnoj bazi podataka za životinje, važno je provesti te provjere na licu mjesta. Provjerama na licu mjesta u pogledu programa potpore za životinje ili mjera potpore povezanih sa životinjama posebno je potrebno obuhvatiti provjeru sukladnosti s uvjetima prihvatljivosti, točnosti unosa u registar i prema potrebi, putovnice.
(44)
Kako bi se nadležnim nacionalnim tijelima i nadležnim tijelima Unije omogućilo praćenje nakon provedenih provjera na licu mjesta, pojedinosti o provjerama potrebno je navesti u izvješću o kontroli. Korisnik ili zastupnik trebao bi imati mogućnost potpisivanja izvješća tijekom provjere. Neovisno od vrste obavljene provjere na licu mjesta, korisnik bi trebao dobiti primjerak izvješća ako se utvrdi bilo koja nesukladnost.
(45)
Za potrebe članka 32. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 potrebno je utvrditi pravila za provedbu sustava koji će države članice upotrebljavati za provjeru sadržaja tetrahidrokanabinola u konoplji.
(46)
U tom je kontekstu potrebno predvidjeti razdoblje u kojem se konoplja, uzgajana zbog vlakana, ne smije brati nakon cvatnje da bi se omogućilo učinkovito provođenje obveza kontrole predviđene za te usjeve.
(47)
Potrebna su detaljnija pravila za organizaciju administrativnih provjera i provjera na licu mjesta te za izračun administrativnih kazni u pogledu mjera ruralnog razvoja izvan okvira integriranog sustava.
(48)
S obzirom na posebna obilježja tih mjera, administrativnim provjerama potrebno je provjeriti sukladnost s pravom Unije ili nacionalnim pravom i s primjenjivim programom ruralnog razvoja te je njima potrebno obuhvatiti sve kriterije prihvatljivosti, preuzete i druge obveze koji se mogu provjeriti u okviru tih provjera. Kako bi se provjerila provedba operacije ulaganja, administrativne provjere uobičajeno bi trebale uključivati posjet operaciji za koju je dodijeljena potpora ili lokaciji ulaganja.
(49)
Provjere na licu mjesta potrebno je organizirati na temelju nasumičnih uzoraka i uzoraka odabranih na temelju rizika. Udjel nasumičnog uzorka trebao bi biti dovoljno visok tako da se dobije reprezentativna stopa pogreške.
(50)
Kako bi se osigurale dostatne provjere, potrebno je definirati najnižu razinu kontrole za provjere na licu mjesta. Tu bi razinu trebalo povećati ako se provjerama otkrije znatna nesukladnost. Slično tome, države članice trebale bi moći smanjiti tu razinu ako su stope pogrešaka ispod praga materijalnosti, a sustavi upravljanja i kontrole ispravno rade.
(51)
Potrebno je definirati sadržaj provjera na licu mjesta kako bi se osigurala jedinstvena primjena tih provjera.
(52)
Ex post provjere operaciji ulaganja potrebno je poduzeti radi provjere sukladnosti sa zahtjevom trajnosti kako je definiran u članku 71. Uredbe (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (7). Potrebno je odrediti temelj i sadržaj tih provjera.
(53)
Iskustvo je pokazalo da su posebne odredbe o kontroli potrebne za određene posebne mjere ruralnog razvoja i za rashode povezane s tehničkom pomoći na inicijativu država članica.
(54)
U skladu s Uredbom (EU) br. 1306/2013 administrativne kazne ne određuju se u slučajevima manjih nesukladnosti, uključujući ako je izražena u obliku praga. Potrebno je utvrditi pravila koja se odnose na određene mjere ruralnog razvoja za utvrđivanje manjih nesukladnosti, uključujući uspostavu kvantitativnog praga iskazanog kao postotak raspoloživog iznosa potpore. Taj bi prag trebalo definirati nakon čega je potrebno primijeniti administrativnu kaznu.
(55)
Nadzor pridržavanja različitih obveza višestruke sukladnosti zahtijeva uspostavu kontrolnog sustava i primjerenih administrativnih kazni. U tu svrhu različita tijela u državama članicama trebaju dostaviti podatke posebno o zahtjevima za potporu, kontrolnim uzorcima i rezultatima provjera na licu mjesta. Potrebno je predvidjeti osnovne elemente tog sustava.
(56)
Uredbom (EU) br. 1306/2013 uvedene su obveze višestruke sukladnosti za korisnike koji primaju izravna plaćanja u skladu s Uredbom (EU) br. 1307/2013, potporu u sektoru vina u skladu s člancima 46. i 47. Uredbe (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (8) te godišnje premije u skladu s člankom 21. stavkom 1. točkama (a) i (b), člancima 28. do 31., 33. i 34. Uredbe (EU) br. 1305/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (9) te je predviđen sustav smanjenja i ukidanja ako te obveze nisu ispunjene. Potrebno je utvrditi pojedinosti tog sustava.
(57)
Provjere višestruke sukladnosti mogu se završiti prije ili nakon primitka plaćanja ili godišnjih premija iz članka 92. Uredbe (EU) br. 1306/2013. Točnije, ako se te provjere ne mogu završiti prije primitka tih plaćanja i godišnjih premija, iznos koji korisnik treba platiti kao rezultat administrativne kazne potrebno je vratiti u skladu s navedenom Uredbom ili prijebojem.
(58)
Potrebno je utvrditi pravila o tijelima u državama članicama koja su odgovorna za kontrolni sustav u pogledu obveza višestruke sukladnosti.
(59)
Potrebno je utvrditi minimalni stupanj kontrole u pogledu obveza višestruke sukladnosti. Navedeni stupanj kontrole potrebno je utvrditi najmanje na 1 % ukupnog broja korisnika iz članka 92. Uredbe (EU) br. 1306/2013 koji su u nadležnosti svakog kontrolnog tijela koje će se odabrati na temelju primjerene analize rizika.
(60)
Za potrebe izračuna kontrolnog uzorka, u posebnom slučaju skupine osoba iz članaka 28. i 29. Uredbe (EU) br. 1305/2013, države članice trebale bi dobiti fleksibilnost u određivanju toga trebaju li promatrati tu skupinu kao cjelinu ili pojedinačno svakog od njezinih članova.
(61)
Države članice trebale bi imati mogućnost ostvariti minimalni stupanj kontrole na razini svakog nadležnog kontrolnog tijela, na razini agencije za plaćanja, na razini akta ili standarda ili skupine akata ili standarda.
(62)
Kada se posebnim zakonodavstvom, koji se primjenjuje na akte i standarde, određuju minimalni stupnjevi kontrole, države članice te stupnjeve moraju poštovati. Međutim, državama članicama za provjere na licu mjesta, koje se odnose na višestruku sukladnost, potrebno je dopustiti primjenu jedinstvenog stupnja kontrole. Ako se države članice odluče za takvu mogućnost, svaki slučaj nesukladnosti koji se otkrije tijekom provjera na licu mjesta u skladu sa sektorskim zakonodavstvom potrebno je prijaviti i pratiti u okviru višestruke sukladnosti.
(63)
Radi jednostavnosti, u pogledu obveza višestruke sukladnosti iz Direktive Vijeća 96/22/EZ (10) za primjenu posebne razine uzorkovanja u planovima nadzora potrebno je smatrati da se njome ispunjava zahtjev minimalnog stupnja koji je određen navedenom Uredbom.
(64)
Državama članicama trebalo bi dati fleksibilnost koja je potrebna za postizanje minimalnog stupnja kontrole upotrebom rezultata drugih provjera na licu mjesta ili zamjenom korisnika.
(65)
Kako bi se izbjeglo slabljenje kontrolnog sustava, posebno u pogledu uzorkovanja u okviru provjera višestruke sukladnosti na licu mjesta, naknadne provjere koje se provode s obzirom na pravilo de minimis, predviđene u članku 97. stavku 3. Uredbe (EU) br. 1306/2013, ne treba uzimati u obzir u izračunu kojim se utvrđuje minimalni kontrolni uzorak za višestruku sukladnost.
(66)
U slučaju otkrivanja znatnog stupnja nesukladnosti u pogledu višestruke sukladnosti potrebno je povećati broj provjera na licu mjesta za sljedeću godinu da bi se postigla prihvatljiva razina sigurnosti u pogledu pravilnosti predmetnih zahtjeva za potporu. Dodatne provjere trebaju biti usmjerene na predmetne akte ili standarde.
(67)
U pogledu primjene pravila de minimis u skladu s člankom 97. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1306/2013 važno je utvrditi postotak korisnika koje je potrebno provjeriti kako bi se utvrdilo jesu li nalazi o nesukladnosti popravljeni.
(68)
Kontrolni uzorak za višestruku sukladnost potrebno je odrediti djelomično na temelju analize rizika, a djelomično nasumičnim odabirom Čimbenike rizika treba utvrditi nadležno tijelo jer se nalazi u boljem položaju za odabir mjerodavnih čimbenika rizika. Da bi se osigurala mjerodavna i učinkovita analiza rizika potrebno je svake godine procijeniti i ažurirati uspješnost analize rizika, uzimajući u obzir i važnost svakog čimbenika rizika, a to su usporedba rezultata nasumično odabranih uzoraka i uzoraka odabranih na temelju rizika uzimajući pritom u obzir posebne uvjete u državama članicama.
(69)
Uzorkovanje u okviru provjera na licu mjesta za višestruku sukladnost moguće je poboljšati tako da se državama članicama omogući da pri analizi rizika uzmu u obzir sudjelovanje korisnika u sustavu za savjetovanje poljoprivrednika, predviđenom u članku 12. Uredbe (EZ) br. 1306/2013 i sudjelovanje poljoprivrednika u mjerodavnim sustavima certificiranja. Međutim, kada se to sudjelovanje uzima u obzir, potrebno je dokazati da korisnici koji sudjeluju u tim sustavima predstavljaju manji rizik od korisnika koji ne sudjeluju u tim sustavima.
(70)
U određenim je slučajevima važno provesti provjere na licu mjesta koje se odnose na višestruku sukladnost prije nego što su primljeni svi zahtjevi. Državama članicama trebalo bi stoga dopustiti da izvrše djelomičan odabir kontrolnog uzorka prije kraja razdoblja za podnošenje zahtjeva.
(71)
Kao opće pravilo, kontrolni uzorak za višestruku sukladnost potrebno je odrediti iz ukupne populacije korisnika iz članka 92. Uredbe (EU) br. 1306/2013 i za koju je predmetno nadležno kontrolno tijelo odgovorno. Kao odstupanje od tog pravila, uzorci se mogu odabrati odvojeno iz svake od tri kategorije korisnika. Države članice trebale bi biti ovlaštene odrediti kontrolni uzorak na temelju uzoraka korisnika koji su odabrani za provjeru na licu mjesta u pogledu kriteriji prihvatljivosti. Potrebno je odrediti i kombinaciju postupaka samo ako se time povećava učinkovitost kontrolnog sustava.
(72)
U slučaju skupine osoba iz članaka 28. i 29. Uredbe (EU) br. 1305/2013 koja je odabrana za provjere na licu mjesta, potrebno je osigurati da su svi njezini članovi provjereni u pogledu njihove sukladnosti s relevantnim zahtjevima i standardima.
(73)
Provjere na licu mjesta za višestruku sukladnost općenito bi zahtijevale nekoliko posjeta istom poljoprivrednom gospodarstvu. Da bi se smanjilo opterećenje koje korisnicima i upravama uzrokuju pregledi, provjere je moguće ograničiti na samo jedan posjet. Potrebno je navesti vrijeme tog posjeta. Unatoč tome, države članice trebale bi osigurati da se reprezentativna i učinkovita provjera zahtjeva i standarda obavlja u istoj kalendarskoj godini.
(74)
Ograničenje provjera na licu mjesta na uzorak od najmanje polovine predmetnih parcela ne bi podrazumijevati razmjerno smanjenje relevantne moguće kazne.
(75)
Da bi se pojednostavnile provjere na licu mjesta za višestruku sukladnost i bolje iskoristili postojeći kontrolni kapaciteti, potrebno je osigurati da se provjere na razini poljoprivrednog gospodarstva, kad je učinkovitost provjera najmanje jednaka učinkovitosti koja se postiže provjerama na licu mjesta, zamijene administrativnim provjerama.
(76)
Osim toga pri obavljanju provjera na licu mjesta u kontekstu višestruke sukladnosti, države članice trebale bi imati mogućnost uporabe objektivnih pokazatelja značajnih za određene zahtjeve ili standarde. Ti pokazatelji trebaju, međutim, biti izravno povezani sa zahtjevima ili standardima koje predstavljaju i obuhvaćati sve elemente koje treba provjeriti.
(77)
Provjere na licu mjesta potrebno je provesti u kalendarskoj godini u kojoj su dostavljeni relevantni zahtjevi za potporu i zahtjevi za plaćanje. U pogledu podnositelja zahtjeva za programe potpore u sektoru vina u skladu s člancima 46. i 47. Uredbe (EU) br. 1308/2013 navedene provjere potrebno je provesti u bilo kojem trenutku tijekom razdoblja navedenog u članku 97. stavku 1. drugom podstavku Uredbe (EU) br. 1306/2013.
(78)
Potrebno je utvrditi pravila za uspostavu detaljnih i posebnih izvješća o kontroli za višestruku sukladnost. Specijalizirani inspektori na terenu trebali bi navesti sve nalaze i njihov stupanj ozbiljnosti da bi agencija za plaćanja mogla odrediti primjerena smanjenja ili, prema potrebi, donijeti odluku o ukidanju plaćanja i godišnjih premija navedenih u članku 92. Uredbe (EU) br. 1306/2013.
(79)
Za učinkovitost provjere na licu mjesta važno je da osoblje koje te provjere obavlja poznaje razloge zbog kojih je korisnik odabran za provjeru na licu mjesta. Države članice moraju voditi evidenciju o takvim podacima.
(80)
Podaci o rezultatima provjera višestruke sukladnosti moraju biti dostupni svim agencijama za plaćanja odgovornima za upravljanje različitim plaćanjima koja podliježu zahtjevima višestruke sukladnosti da bi se, kad to nalazi opravdavaju, primijenila primjerena smanjenja.
(81)
Korisnike je potrebno obavijestiti o svim mogućim nesukladnostima otkrivenima tijekom provjere na licu mjesta. Primjereno je odrediti rok u kojem korisnici trebaju dobiti te podatke. Međutim, predmetnim korisnicima ne bi trebalo biti moguće izbjeći posljedice otkrivene nesukladnosti zbog prekoračenja tog roka.
(82)
U pogledu pravila de minimis ili sustava ranog upozoravanja predviđenih u članku 97. stavku 3. odnosno članku 99. stavku 2. Uredbe (EU) br. 1306/2013 potrebno je pojasniti da se obveza obavješćivanja korisnika o korektivnoj mjeri ne primjenjuje ako je korisnik već poduzeo trenutne mjere.
(83)
Zahtjeve u pogledu ispravka relevantne nesukladnosti potrebno je utvrditi za situacije u kojima je država članica donijela odluku o neprimjenjivanju administrativnih kazni za nesukladnost kako je predviđeno člankom 97. stavkom 3. i člankom 99. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1306/2013.
(84)
Kako bi se poboljšala komunikacija među stranama koje su uključene u kontrolu, potrebno je osigurati da se agenciji za plaćanja ili koordinacijskom tijelu na zahtjev pošalju relevantni popratni dokumenti ili da im se učine dostupnima.
(85)
Administrativnu kaznu potrebno je primijeniti na ukupan iznos plaćanja navedenih u članku 92. Uredbe (EU) br. 1306/2013, koji je dodijeljen ili će biti dodijeljen korisniku, u pogledu relevantnih zahtjeva za potporu ili zahtjeva za plaćanje koji su dostavljeni tijekom kalendarske godine u kojoj su dobiveni nalazi. Posebno u pogledu podnositelja zahtjeva za programe potpore u sektoru vina u skladu s člancima 46. i 47. Uredbe (EU) br. 1308/2013 administrativnu kaznu potrebno je primijeniti na ukupan iznos koji je primljen u pogledu zahtjeva za programe potpore u skladu s tim člancima. U pogledu mjere koja se odnosi na restrukturiranje i konverziju ukupan iznos potrebno je podijeliti s tri.
(86)
U slučaju skupine osoba iz članaka 28. i 29. Uredbe (EU) br. 1305/2013 smanjenje povezano s nesukladnošću člana skupine potrebno je izračunati u skladu s relevantnim odredbama o višestrukoj sukladnosti. U primjeni nastalog postotka smanjenja potrebno je uzeti u obzir činjenicu da su obveze višestruke sukladnosti različite za svakog korisnika te je potrebno poštovati načelo proporcionalnosti. Međutim, državama članicama trebalo bi dati da odluče treba li to smanjenje primijeniti na skupinu ili samo na članove koji ne ispunjavaju obveze.
(87)
Potrebno je utvrditi detaljna postupovna i tehnička pravila o izračunu i primjeni administrativnih kazni u vezi s višestrukom sukladnošću.
(88)
Smanjenja i ukidanja potrebno je stupnjevati u skladu s ozbiljnošću počinjene nesukladnosti i trebala bi u krajnjoj mjeri uključivati ukupno ukidanje svih plaćanja navedenih u članku 92. Uredbe (EU) br. 1306/2013 za korisnika u sljedećoj kalendarskoj godini.
(89)
Odbor za izravna plaćanja i Odbor za ruralni razvoj nisu dostavili mišljenje u roku koji je odredio predsjednik,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
GLAVA I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Područje primjene
Ovom Uredbom utvrđuju se pravila za primjenu Uredbe (EU) br. 1306/2013 u pogledu:
(a)
obavijesti država članica Komisiji u skladu s njihovim obvezama da zaštite financijske interese Unije;
(b)
administrativnih provjera i provjera na licu mjesta koje moraju obavljati države članice vezano uz obveze i kriterije prihvatljivosti;
(c)
minimalne razine provjera na licu mjesta i obvezi povećanja razine ili mogućnosti njezinog smanjenja;
(d)
izvješćivanja o izvršenim provjerama i kontrolama i njihovim rezultatima;
(e)
tijela odgovornih za izvršavanje provjera sukladnosti kao i sadržaja tih provjera;
(f)
posebnih mjera kontrole i metoda za određivanja razina tetrahidrokanabinola u konoplji;
(g)
uspostavljanja i rada sustava za provjeru odobrenih sektorskih organizacija za potrebe posebnih plaćanja za pamuk;
(h)
slučajeva u kojima se zahtjevi za potporu i zahtjevi za plaćanje ili druge komunikacije ili zahtjevi mogu ispraviti ili prilagoditi nakon podnošenja;
i.
primjene i izračuna djelomičnog ili potpunog ukidanja plaćanja;
(j)
povrata neopravdano isplaćenih iznosa i kazna kao i neopravdano dodijeljenih prava i obračunavanja kamata.
(k)
primjene i izračuna administrativnih kazni;
(l)
utvrđivanja nesukladnosti kao manje značajne;
(m)
zahtjeva za potporu i zahtjeva za plaćanje te zahtjeva za prava na plaćanje uključujući konačni datum za podnošenje zahtjeva, uvjete za minimalnu količinu podataka koje treba uključiti u zahtjev, odredbe o izmjenama ili povlačenju zahtjeva za potporu, izuzeća iz uvjeta za podnošenje zahtjeva za potporu i odredbe koje omogućuju državama članicama primjenu pojednostavnjenih postupaka;
(n)
izvršavanja provjera u svrhu kontrole sukladnosti s obvezama te točnosti i cjelovitosti podataka iz zahtjeva za potporu ili zahtjeva za plaćanje, uključujući pravila o dozvoljenim odstupanjima za mjerenja kod provjera na licu mjesta;
(o)
tehničkih specifikacija potrebnih u svrhu ujednačene primjene glave V. poglavlja II. Uredbe 1306/2013;
(p)
prijenosa poljoprivrednih imanja;
(q)
plaćanja predujmova;
(r)
izvršavanja provjera povezanih s obvezama višestruke sukladnosti, uključujući sudjelovanje poljoprivrednika u sustavu poljoprivrednog savjetovanja i sudjelovanje poljoprivrednika u sustavu za izdavanje svjedodžbi;
(s)
izračuna i primjene administrativnih kazni s obzirom na obveze višestruke sukladnosti, uključujući u pogledu korisnika koji su skupina osoba.
Članak 2.
Razmjena podataka o zahtjevima za pomoć, zahtjevima za potporu, zahtjevima za plaćanje i drugim izjavama
1. Za potrebe ispravnog upravljanja programima potpore i mjerama potpore i ako je u nekoj državi članici više agencija za plaćanja odgovorno za upravljanje izravnim plaćanjima i mjerama ruralnog razvoja u pogledu istog korisnika, predmetna država članica poduzima odgovarajuće mjere kako bi, prema potrebi, osigurala da su podaci koji se zahtijevaju u zahtjevima za pomoć, zahtjevima za potporu, zahtjevima za plaćanje ili drugim izjavama dostupni svim uključenim agencijama za plaćanja.
2. Ako provjere ne izvršava odgovorna agencija za plaćanja, predmetna država članica osigurava da ta agencija za plaćanja primi dostatne podatke o izvršenim provjerama i njihove rezultate. Agencija za plaćanja mora odrediti svoje potrebe za informacijama.
Članak 3.
Povlačenje zahtjeva za pomoć, zahtjeva za potporu, zahtjeva za plaćanje i drugih izjava
1. Zahtjev za pomoć, zahtjev za potporu, zahtjev za plaćanje ili druga izjava može se u svakom trenutku djelomično ili u cijelosti povući pisanim putem. To povlačenje utvrđuje nadležno tijelo.
Kada država članica upotrebljava mogućnosti iz članka 21. stavka 3., ona može propisati da se prijave životinja, koje su napustile poljoprivredno imanje, u računalnoj bazi podataka za životinje mogu zamijeniti povlačenjem zahtjeva u pisanom obliku.
2. Ako je nadležno tijelo već obavijestilo korisnika o slučajevima nesukladnosti u dokumentima iz stavka 1. ili je korisnika obavijestilo o svojoj namjeri da izvrši provjeru na licu mjesta, ili ako se tom provjerom na licu mjesta utvrdi bilo koja nesukladnost, povlačenja u vezi s dijelovima tih dokumenata na koje nesukladnost utječe nisu dopuštena.
3. Povlačenjima u skladu sa stavkom 1. korisnika se stavlja u položaj u kojem su bili prije podnošenja predmetnih dokumenata ili njihovih dijelova.
Članak 4.
Ispravci i prilagodbe očitih pogrešaka
Zahtjevi za pomoć, zahtjevi za potporu ili zahtjevi za plaćanje i svi popratni dokumenti koje dostavi korisnik mogu se ispraviti i prilagoditi u svakom trenutku nakon njihova podnošenja u slučaju očitih pogrešaka koje je nadležno tijelo prepoznalo na temelju ukupne procjene konkretnog predmeta i pod uvjetom da je korisnik postupao u dobroj vjeri.
Nadležno tijelo može priznati očite pogreške samo ako ih se izravno može utvrditi pri administrativnoj provjeri podataka dostavljenih u dokumentima iz prvog podstavka.
Članak 5.
Primjena smanjenja, odbijanja, ukidanja i kazni
Ako je slučaj nesukladnosti koji podliježe primjeni kazni u skladu s glavom V. poglavljem II. Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 640/2014 (11) i predmet ukidanja ili kazni u skladu s glavom II. poglavljima III. i IV. ili u skladu s glavom III. Uredbe:
(a)
smanjenja, odbijanja, ukidanja ili kazne predviđene glavom II. poglavljima III. i IV. ili glavom III. Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014 primjenjuju se u pogledu programa izravnih plaćanja ili mjera ruralnog razvoja u okviru integriranog sustava;
(b)
kazne predviđene glavom IV. poglavljem II. Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014 primjenjuju se na ukupan iznos plaćanja koja će se dodijeliti obuhvaćenom korisniku u skladu s člankom 92. Uredbe (EU) br. 1306/2013 koja nisu predmet smanjenja, odbijanja, ukidanja ili kazni iz točke (a).
Smanjenja, odbijanja, ukidanja i kazne iz prvog podstavka primjenjuju se u skladu s člankom 6. ove Uredbe ne dovodeći u pitanje dodatne kazne u skladu s drugim odredbama prava Unije ili nacionalnog prava.
Članak 6.
Redoslijed smanjenja, odbijanja, ukidanja i kazni za svaki program izravnih plaćanja ili mjere ruralnog razvoja
1. Iznos plaćanja koje će se dodijeliti korisniku u okviru programa navedenog u Prilogu I. Uredbi (EU) br. 1307/2013 određuje država članica na temelju uvjeta utvrđenih u skladu s tom Uredbom i s programima za najudaljenije regije Unije i manje egejske otoke uspostavljene uredbama (EU) br. 228/2013 (12) odnosno (EU) br. 229/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (13) za predmetni program izravne potpore.
2. Za svaki program naveden u Prilogu I. Uredbi (EU) br. 1307/2013 i za svaku mjeru ruralnog razvoja u okviru integriranog sustava kako je definirano u članku 2. stavku 1. drugom podstavku, točki 6. Delegirane Uredbe (EU) br. 640/2014, smanjenja, ukidanja i kazne izračunavaju se, prema potrebi, sljedećim redoslijedom:
(a)
smanjenja i kazne predviđeni u glavi II. poglavlju IV. Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014, osim kazni iz članka 16. te Uredbe, primjenjuju se na svaki slučaj nesukladnosti;
(b)
iznos koji proizlazi iz primjene točke (a) služi kao osnovica za izračun odbijanja predviđenih glavom III. Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014;
(c)
iznos koji proizlazi iz primjene točke (b) služi kao osnovica za izračun svih smanjenja koja se, u skladu s člancima 13. i 14. Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014, primjenjuju u slučaju podnošenja zahtjeva nakon roka;
(d)
iznos koji proizlazi iz primjene točke (c) služi kao osnovica za izračun svih smanjenja koja se, u skladu s člankom 16. Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014, primjenjuju u slučaju neprijavljivanja poljoprivrednih parcela;
(e)
iznos koji proizlazi iz primjene točke (d) služi kao osnovica za izračun ukidanja predviđenih glavom III. Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014;
(f)
iznos koji proizlazi iz primjene točke (a) služi kao osnovica za primjenu:
i.
linearnog smanjenja predviđenog člankom 51. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013;
ii.
linearnog smanjenja predviđenog člankom 51. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013;
iii.
linearnog smanjenja predviđenog člankom 65. stavkom 2. točkom (c) Uredbe (EU) br. 1307/2013;
iv.
linearnog smanjenja predviđenog člankom 65. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013;
v.
linearnog smanjenja koje će se primijeniti u slučaju da plaćanja koja će se izvršiti u skladu s člankom 41. Uredbe (EU) br. 1307/2013 premašuju nacionalnu gornju granicu utvrđenu u skladu s člankom 42. stavkom 2. te Uredbe.46]
3. Iznos koji proizlazi iz primjene stavka 2. točke (f) služi kao osnovica za primjenu:
(a)
smanjenja plaćanja predviđenog u članku 11. Uredbe (EU) br. 1307/2013;
(b)
linearnog smanjenja u skladu s člankom 7. stavkom 1. drugim podstavkom Uredbe (EU) br. 1307/2013;
(c)
stope prilagodbe iz članka 8. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
4. Iznos plaćanja koji proizlazi iz primjene stavka 3. služi kao osnovica za izračun svih smanjenja koja se primjenjuju u slučaju nepoštovanja višestruke sukladnosti u skladu s glavom IV. poglavljem II. Delegirane Uredbe (EU) br. 640/2014.
Članak 7.
Povrat neopravdanih plaćanja
1. Ako je izvršeno neopravdano plaćanje, korisnik vraća predmetni iznos, prema potrebi, s kamatama koje se obračunavaju u skladu sa stavkom 2.
2. Kamate se izračunavaju za razdoblje koje je proteklo od roka plaćanja za korisnika navedenog u nalogu za povrat, koji se ne određuju na više od 60 dana, i datuma povrata ili odbitka.
Primjenjiva kamatna stopa izračunava se u skladu s nacionalnim pravom, ali ne može biti niža od kamatne stope koja se primjenjuje za povrat iznosa u skladu s odredbama nacionalnog prava.
3. Obveza povrata u skladu sa stavkom 1. ne primjenjuje se ako je plaćanje izvršeno pogreškom nadležnog tijela ili drugog tijela, a nije razumno očekivati da bi korisnik mogao otkriti pogrešku.
Međutim, kad se pogreška odnosi na činjenične elemente bitne za izračun predmetnog plaćanja, prvi se podstavak primjenjuje samo ako odluka o povratu nije dostavljena u roku od 12 mjeseci nakon plaćanja.
Članak 8.
Prijenos poljoprivrednih imanja
1. Za potrebe ovog članka:
(a)
„prijenos poljoprivrednog imanja” znači prodaja, zakup ili slična vrsta posla u vezi s predmetnim proizvodnim cjelinama;
(b)
„prenositelj” znači korisnik čije se poljoprivredno imanje prenosi na drugog korisnika;
(c)
„primatelj” znači korisnik na kojeg se poljoprivredno imanje prenosi.
2. Kada se poljoprivredno imanje prenosi u cijelosti s jednog korisnika na drugog nakon podnošenja zahtjeva za pomoć, zahtjeva za potporu ili zahtjeva za plaćanje, a prije ispunjavanja svih uvjeta za dodjelu pomoći ili potpore, prenositelju se ne dodjeljuje pomoć ili potpora za preneseno poljoprivredno imanje.
3. Potpora ili plaćanje za koje je zahtjev podnio prenositelj dodjeljuje se primatelju kad:
(a)
u razdoblju koje određuju države članice primatelj obavješćuje nadležno tijelo o prijenosu i podnosi zahtjev za plaćanje pomoći i/ili potpore;
(b)
primatelj podnosi sve dokaze koje zahtijeva nadležno tijelo;
(c)
ispunjeni su svi uvjeti za dodjelu pomoći i/ili potpore u vezi s prenesenim poljoprivrednim imanjem.
4. Nakon što je primatelj obavijestio nadležno tijelo i podnio zahtjev za plaćanje pomoći i/ili potpore u skladu sa stavkom 3. točkom (a):
(a)
sva prava i obveze prenositelja, koji proizlaze iz pravnog odnosa između prenositelja i nadležnog tijela, prenose se na temelju zahtjeva za pomoć, zahtjeva za potporu ili zahtjeva za plaćanje na primatelja;
(b)
sve radnje potrebne za dodjelu pomoći i/ili potpore i sve izjave koje je prenositelj dao prije prijenosa pripisuju se primatelju u skladu s primjenom mjerodavnih pravila Unije;
(c)
preneseno poljoprivredno imanje smatra se, prema potrebi, odvojenim poljoprivrednim imanjem u vezi s predmetnom godinom zahtjeva.
5. Države članice mogu, prema potrebi, odlučiti da se pomoć i/ili potpora dodijeli prenositelju. U tom slučaju:
(a)
primatelju se ne dodjeljuje nikakva pomoć ili potpora;
(b)
države članice primjenjuju mutatis mutandis zahtjeve u skladu sa stavcima 2., 3. i 4.
Članak 9.
Obavijesti
1. Svake godine, do 15. srpnja, za sve programe izravnih plaćanja, mjere ruralnog razvoja i tehničku pomoć te programe potpore u sektoru vina iz članaka 46. i 47. Uredbe (EU) br. 1308/2013 države članice obavješćuju Komisiju o podacima o kontrolama i statistici kojima je obuhvaćena prethodna kalendarska godina, a posebno o sljedećem:
(a)
podacima koji se odnose na pojedinačne korisnike u smislu zahtjeva za potporu i zahtjeva za plaćanje, površina i životinja koje su prijavljene i/ili za koje je podnesen zahtjev, rezultata administrativnih provjera, provjera na licu mjesta i ex post provjera;
(b)
prema potrebi, rezultatima provjera koje se odnose na višestruku sukladnost, uključujući relevantna smanjenja i ukidanja.
Navedene se obavijesti dostavljaju elektroničkim putem upotrebom tehničkih specifikacija za prijenos podataka o kontroli i statistike koje im je Komisija stavila na raspolaganje.
2. Do 15. srpnja 2015. države članice obavješćuju Komisiju o izvješću u pogledu opcija izabranih za kontrolu zahtjeva višestruke sukladnosti i nadležnih kontrolnih tijela odgovornih za provjere zahtjeva i standarda višestruke sukladnosti. Naknadne izmjene podataka dostavljenih u tom izvješću prijavljuju se bez odgode.
3. Svake godine do 15. srpnja države članice obavješćuju Komisiju o izvješću u pogledu mjera koje su poduzete za potrebe upravljanja i kontrole dobrovoljnom proizvodno vezanom potporom za prethodnu kalendarsku godinu.
4. Računalni podaci uspostavljeni kao dio integriranog sustava upotrebljavaju se kao potpora podacima koji će se poslati Komisiji u okviru sektorskih pravila.
GLAVA II.
INTEGRIRANI ADMINISTRATIVNI I KONTROLNI SUSTAV
POGLAVLJE I.
Opća pravila
Članak 10.
Predujmovi za izravna plaćanja
Države članice mogu korisnicima platiti predujmove za izravna plaćanja bez primjene stope prilagodbe za financijsku disciplinu iz članka 8. Uredbe (EU) br. 1307/2013 u pogledu zahtjeva za potporu za određenu godinu. U preostalom iznosu plaćanja koji će se dodjeljivati korisnicima od 1. prosinca mora se uzeti u obzir stopa prilagodbe financijske discipline koja se primjenjivala u tom trenutku na ukupan iznos izravnih plaćanja u odgovarajućoj kalendarskoj godini.
POGLAVLJE II.
Zahtjevi za potporu i zahtjevi za plaćanje
Odjeljak 1.
Zajedničke odredbe
Članak 11.
Pojednostavnjenje postupaka
1. Osim ako je drukčije navedeno u uredbama (EU) br. 1305/2013, (EU) br. 1306/2013 i (EU) br. 1307/2013, Delegiranoj uredbi (EU) br. 640/2014 ili ovoj Uredbi, države članice mogu dopustiti ili zahtijevati da se svaka vrsta komunikacije u skladu s ovom Uredbom od korisnika do tijela i obrnuto dostavlja elektroničkim putem, pod uvjetom da se time ne stvara diskriminacija među korisnicima te da se poduzmu odgovarajuće mjere kako bi se posebno osiguralo sljedeće:
(a)
da je korisnik nedvojbeno identificiran;
(b)
da korisnik ispunjava sve zahtjeve u okviru predmetnog programa izravnih plaćanja ili mjere ruralnog razvoja;
(c)
da su preneseni podaci pouzdani u cilju ispravnog upravljanja predmetnim programom izravnih plaćanja ili mjerom ruralnog razvoja; ako se upotrebljavaju podaci sadržani u računalnoj bazi podataka za životinje kako je definirana u članku 2. stavku 1. drugom podstavku, točki (9) Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014, tom se bazom podataka nudi razina sigurnosti i provedbe potrebna za primjereno upravljanje uključenim programom izravnog plaćanja ili mjerom ruralnog razvoja;
(d)
kada se popratni dokumenti ne mogu poslati elektroničkim putem, takve dokumente nadležna tijela zaprimaju u jednakim rokovima kao i prilikom slanja neelektroničkim putem.
2. Što se tiče podnošenja zahtjeva za potporu ili zahtjeva za plaćanje, države članice, pod uvjetima iz stavka 1., mogu propisati pojednostavnjene postupke kad su podaci već dostupni tijelima, posebno ako se stanje nije promijenilo od zadnjeg podnošenja zahtjeva za potporu ili zahtjeva za plaćanje u okviru predmetnog programa izravnih plaćanja ili mjere ruralnog razvoja u skladu s člankom 72. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1306/2013. Države članice mogu odlučiti upotrebljavati podatke koji proizlaze iz izvora podataka koji su na raspolaganju nacionalnim tijelima za potrebe zahtjeva za potporu i zahtjeva za plaćanje. U tom slučaju država članica mora osigurati da se tim izvorima podataka nudi razina sigurnosti potrebna za pravilno upravljanje podacima kako bi se jamčila pouzdanost, integritet i sigurnost tih podataka.
3. Kad je to moguće, nadležno tijelo može zahtijevati potrebne podatke iz popratnih dokumenata koje treba dostaviti zajedno sa zahtjevom za potporu ili zahtjevom za plaćanje izravno od izvora podataka.
Članak 12.
Opće odredbe koje se odnose za jedinstveni zahtjev i na dostavljanje zahtjeva za potporu u okviru mjera ruralnog razvoja
1. Ako u skladu s člankom 72. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 1306/2013 države članice odluče da su jednim zahtjevom obuhvaćeni zahtjevi za potporu za izravna plaćanja i zahtjevi za plaćanje za mjere ruralnog razvoja, članci 20., 21. i 22. ove Uredbe primjenjuju se na mutatis mutandis u pogledu određenih zahtjeva uspostavljenih u cilju zahtjeva za potporu i/ili zahtjeva za plaćanje u okviru tih programa ili mjera.
2. Korisnik koji podnosi zahtjev za pomoć i/ili potporu u okviru bilo kojih izravnih plaćanja povezanih s površinom ili mjera ruralnog razvoja može godišnje dostaviti samo jedan jedinstveni zahtjev.
3. Država članice moraju predvidjeti odgovarajuće postupke za podnošenje zahtjeva za potporu u okviru mjera ruralnog razvoja.
Članak 13.
Konačni datum za dostavljanje jedinstvenog zahtjeva, zahtjeva za potporu ili zahtjeva za plaćanje
1. Države članice utvrđuju konačne datume do kojih se jedinstveni zahtjev, zahtjevi za potporu ili zahtjevi za plaćanje moraju dostaviti. Konačni datumi ne mogu biti kasnije od 15. svibnja svake godine. Međutim, Estonija, Latvija, Litva, Finska i Švedska mogu odrediti kasniji datum, ali ne poslije 15. lipnja.
Kod određivanja konačnih datuma, države članice uzimaju u obzir razdoblje potrebno da svi mjerodavni podaci budu dostupni za pravilno administrativno i financijsko upravljanje pomoći i/ili potporom i osiguravaju uvjete za planiranje učinkovitih provjera.
2. U skladu s postupkom iz članka 78. drugog stavka Uredbe (EU) br. 1306/2013 konačni datumi iz stavka 1. ovog članka mogu se odrediti kasnije u određenim zonama koje podliježu iznimnim klimatskim uvjetima.
Članak 14.
Sadržaj jedinstvenog zahtjeva ili zahtjeva za plaćanje
1. Jedinstveni zahtjev ili zahtjev za plaćanje sadržava sve podatke potrebne za utvrđivanje prihvatljivosti za pomoć i/ili potporu, a posebno:
(a)
identitet korisnika;
(b)
pojedinosti o predmetnim programima izravnih plaćanja i mjerama ruralnog razvoja;
(c)
utvrđivanje prava na plaćanja u skladu sa sustavom za utvrđivanje i evidentiranje predviđenim člankom 7. Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014 u svrhu programa osnovnog plaćanja;
(d)
pojedinosti koje omogućavaju nedvosmislenu identifikaciju svih poljoprivrednih parcela na poljoprivrednom imanju, njihovu površinu izraženu u hektarima na dva decimalna mjesta, njihovu lokaciju i, prema potrebi, dodatne specifikacije o uporabi poljoprivrednih parcela;
(e)
prema potrebi, pojedinosti koje omogućavaju nedvosmislenu identifikaciju nepoljoprivrednog zemljišta za koje se podnosi zahtjev za potporu u okviru mjera ruralnog razvoja;
(f)
prema potrebi, sve popratne dokumente nužne za utvrđivanje prihvatljivosti za predmetni program i/ili mjeru;
(g)
izjavu korisnika da je upoznat s uvjetima koji se odnose na predmetne programe izravnih plaćanja i/ili mjere ruralnog razvoja;
(h)
prema potrebi, naznaku korisnika da je obuhvaćen popisom nepoljoprivrednih djelatnosti ili aktivnosti iz članka 9. stavka 2. prvog i drugog podstavka Uredbe (EU) br. 1307/2013.
2. Za potrebe utvrđivanja prava na plaćanje u skladu sa stavkom 1. točkom (c), u prethodno određenim obrascima koje korisnik dobiva u skladu s člankom 72. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 1306/2013 navodi se utvrđenje prava na plaćanje u skladu sa sustavom za utvrđivanje i evidentiranje predviđenim člankom 7. Delegirane Uredbe (EU) br. 640/2014.
3. Za prvu godinu zahtjeva u okviru programa osnovnog plaćanja države članice mogu odstupiti od tog članka i članka 17. ove Uredbe u pogledu prava na plaćanja.
Članak 15.
Izmjene jedinstvenog zahtjeva ili zahtjeva za plaćanje
1. Nakon konačnog datuma za dostavljanje jedinstvenog zahtjeva ili zahtjeva za plaćanje, pojedinačne poljoprivredne parcele ili pojedinačna prava na plaćanja mogu se dodati ili prilagoditi u jedinstvenom zahtjevu ili zahtjevu za plaćanja pod uvjetom da se poštuju zahtjevi u okviru predmetnih programa izravnih plaćanja ili mjera ruralnog razvoja.
Izmjene uporabe ili programa izravnih plaćanja ili mjera ruralnog razvoja u vezi s pojedinačnim poljoprivrednim parcelama ili pravima na plaćanja, koji su već prijavljeni u jedinstvenom zahtjevu, mogu se izvršiti pod jednakim uvjetima.
Kada su izmjene iz prvog i drugog podstavka značajne za popratne dokumente ili ugovore koje treba dostaviti, dopuštene su i odgovarajuće izmjene povezane s tim dokumentima ili ugovorima.
2. Izmjene izvršene u skladu sa stavkom 1. prijavljuju se nadležnom tijelu u pisanom obliku do 31. svibnja predmetne godine, osim u slučaju Estonije, Latvije, Litve, Finske i Švedske u kojima se prijavljuju do 15. lipnja predmetne godine.
Odstupajući od prvog podstavka, države članice mogu odrediti raniji konačni datum za prijavu izmjena. Međutim, taj datum ne može biti prije isteka 15 kalendarskih dana nakon konačnog datuma za dostavljanje jedinstvenog zahtjeva ili zahtjeva za plaćanje utvrđenog u skladu s člankom 13. stavkom 1.
3. Ako je nadležno tijelo već obavijestilo korisnika o slučaju nesukladnosti u jedinstvenom zahtjevu ili zahtjevu za plaćanje ili je korisnika obavijestilo o svojoj namjeri da izvrši provjeru na licu mjesta ili ako se tim provjerama na licu mjesta utvrdi bilo koja nesukladnost, izmjene u skladu sa stavkom 1. nije dopuštena za one poljoprivredne parcele na koje nesukladnost utječe.
Članak 16.
Ispravak prethodno određenih obrazaca
Pri podnošenju obrasca jedinstvenog zahtjeva, zahtjeva za potporu i/ili zahtjeva za plaćanje, korisnik ispravlja prethodno određeni obrazac u skladu s člankom 72. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1306/2013, ako je došlo do izmjena, posebno u prijenosu prava na plaćanja u skladu s člankom 34. Uredbe (EZ) br. 1307/2013, ili ako je neki podatak u prethodno određenom obrascu netočan.
Odjeljak 2.
Zahtjevi za potporu za programe potpore povezane s površinom i zahtjevi za plaćanje za mjere potpore povezane s površinom
Članak 17.
Posebni zahtjevi koji se odnose na zahtjeve za potporu za programe potpore povezane s površinom i zahtjeve za plaćanje za mjere potpore povezane s površinom
1. Za potrebe identifikacije svih poljoprivrednih parcela na poljoprivrednom imanju i/ili nepoljoprivrednog zemljišta iz članka 14. stavka 1. točaka (d) i (e) nadležno tijelo korisniku dostavlja prethodno određeni obrazac i odgovarajući grafički materijal iz članka 72., stavka 3. Uredbe (EU) br. 1306/2013 preko sučelja temeljenog na GIS-u, čime se omogućuje obrada prostornih i alfanumeričkih podataka prijavljenih područja (dalje u tekstu: „obrazac zahtjeva za geoprostornu potporu”).
2. Stavak 1. primjenjuje se kako slijedi:
(a)
od godine zahtjeva 2016., na broj korisnika koji odgovara zahtijevanom broju kako bi se obuhvatilo najmanje 25 % ukupne površine određene za program osnovnog plaćanja ili program jedinstvenih plaćanja u prethodnoj godini;
(b)
od godine zahtjeva 2017., na broj korisnika koji odgovara zahtijevanom broju kako bi se obuhvatilo najmanje 75 % ukupne površine određene za program osnovnog plaćanja ili program jedinstvenih plaćanja u prethodnoj godini;
(c)
od godine zahtjeva 2018., na sve korisnike.
3. Ako korisnik ne može dostaviti zahtjev za potporu i/ili zahtjev za plaćanje upotrebom obrasca zahtjeva za geoprostornu potporu, nadležno tijelo korisniku dostavlja:
(a)
zahtijevanu tehničku pomoć ili
(b)
prethodno određene obrasce i odgovarajući grafički materijal u tiskanom obliku. U tom slučaju nadležno tijelo sve podatke koje je primilo od korisnika prenosi u obrazac zahtjeva za geoprostornu potporu.
4. U prethodno određenim obrascima koji se dostavljaju korisniku određuje se najveća prihvatljiva površina po referentnoj parceli u skladu s člankom 5. stavkom 2. točkama (a) i (b) Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014 i površina određena u prethodnoj godini po poljoprivrednoj parceli za potrebe programa osnovnog plaćanja, programa jedinstvenih plaćanja i/ili mjere ruralnog razvoja povezane s površinom.
U grafičkom materijalu koji se korisniku dostavlja u skladu s člankom 72. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1306/2013 navode se granice i jedinstvena identifikacija referentnih parcela iz članka 5. stavka 1. Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014 te granice poljoprivrednih parcela određene u prethodnoj godini kako bi se korisniku omogućilo da točno navede veličinu i lokaciju svake poljoprivredne parcele. Od godine zahtjeva 2016. navode se i vrsta, veličina i lokacija ekološki značajnih površina određenih u prethodnoj godini.
5. Korisnik mora nedvosmisleno identificirati i prijaviti površinu svake poljoprivredne parcele i, prema potrebi, vrstu, veličinu i lokaciju ekološki značajnih površina. U pogledu plaćanja za ekologizaciju korisnik određuje i upotrebu prijavljenih poljoprivrednih parcela.
U tu svrhu korisnik može potvrditi podatke koji su već dostavljeni u prethodno određenom obrascu. Međutim, ako podaci o površini, lokaciji ili granici poljoprivredne parcele ili, prema potrebi, veličini i lokaciji ekološki značajnih površina nisu točni ili potpuni, korisnik mora ispraviti ili promijeniti prethodno određeni zahtjev.
Nadležno tijelo mora na temelju ispravaka ili dopuna koje su korisnici dostavili u prethodno određenom obrascu procijeniti je li ažuriranje odgovarajuće referentne parcele potrebno, uzimajući u obzir članak 5. stavak 3. Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014.
6. Ako korisnik provodi jednake prakse u skladu s člankom 43. stavkom 3. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013 u okviru obveza preuzetih u skladu s člankom 39. stavkom 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1698/2005 (14) ili člankom 28. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1305/2013, obveza se navodi u zahtjevu za potporu uz upućivanje na odgovarajući zahtjev za plaćanje.
Ako korisnik provodi jednake prakse u okviru nacionalnih ili regionalnih programa okolišnog certificiranja u skladu s člankom 43. stavkom 3. točkom (b) Uredbe (EU) br. 1307/2013, stavci 4. i 5. ovog članka primjenjuju se mutatis mutandis u pogledu prethodno određenog obrasca i izjave korisnika.
Za potrebe regionalnih ili kolektivnih provedbi u skladu s člankom 46. stavcima 5. i 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i za dio obveza u pogledu ekološki značajne površine koje korisnici moraju pojedinačno ispuniti, korisnici koji sudjeluju u tim regionalnim ili kolektivnim provedbama moraju nedvosmisleno identificirati i prijaviti, u pogledu svake poljoprivredne parcele, vrstu, veličinu i lokaciju ekološki značajne površine u skladu s člankom 5. ovog članka. U svojem zahtjevu za potporu ili zahtjevu za plaćanje korisnici upućuju na izjavu o regionalnoj ili kolektivnoj provedbi iz članka 18. ove Uredbe.
7. Za površine koje se upotrebljavaju za proizvodnju konoplje u skladu s člankom 32. stavkom 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 jedinstveni zahtjev sadržava sljedeće:
(a)
sve tražene podatke za identifikaciju parcela zasijanih konopljom, uz navođenje sorte korištenog sjemena;
(b)
napomenu o količini korištenog sjemena (kg po hektaru);
(c)
službene etikete na pakiranju sjemena u skladu s Direktivom Vijeća 2002/57/EZ (15), a posebno njezinim člankom 12. ili bilo kakve druge dokumente koje država članica priznaje kao jednakovrijedne.
Odstupajući od točke (c) prvog podstavka, kad se sjetva obavlja nakon konačnog datuma za dostavljanje jedinstvenog zahtjeva, etikete se dostavljaju najkasnije do 30. lipnja. U slučaju kad etikete treba dostaviti i drugim nacionalnim tijelima, države članice mogu propisati povrat navedenih etiketa korisniku nakon što su bile dostavljene u skladu s navedenom točkom. Vraćene etikete označuju se kao etikete iskorištene za zahtjev.
8. U slučaju zahtjeva za posebno plaćanje za pamuk u skladu s glavom IV. poglavljem 2. Uredbe (EZ) br. 1307/2013, jedinstveni zahtjev sadržava sljedeće:
(a)
ime korištene vrste sjemena pamuka;
(b)
prema potrebi, ime i adresu odobrene međusektorske organizacije u koju je korisnik učlanjen.
9. Površine koje se ne upotrebljavaju za namjene različite od onih iz programa potpore u skladu s glavama III., IV. i V. Uredbe (EZ) br. 1307/2013 ili za programe potpore u sektoru vina iz Uredbe 1308/2013 prijavljuje se pod jednim ili više naslova „druge uporabe”.
Članak 18.
Izjava o regionalnoj ili kolektivnoj provedbi
Za svaku regionalnu ili kolektivnu provedbu u skladu s člankom 46. stavkom 5. ili 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 izjavu o regionalnoj ili kolektivnoj provedbi dostavlja se uz zahtjev za potporu ili zahtjev za plaćanje svakog korisnika koji sudjeluje.
Izjava mora sadržavati sve potrebne dodatne podatke radi provjere sukladnosti s obvezama u pogledu regionalnih ili kolektivnih provedbi u skladu s člankom 46. stavkom 5. ili 6. te Uredbe, a posebno:
(a)
jedinstvenu identifikaciju svakog korisnika koji sudjeluje;
(b)
najniži postotak koji svaki korisnik koji sudjeluje treba ispuniti pojedinačno kako je navedeno u članku 46. stavku 6. drugom podstavku navedene Uredbe;
(c)
ukupnu površinu struktura susjednih ekološki značajnih površina koje graniče jedna s drugom iz članka 46. stavka 5. navedene Uredbe ili zajedničke ekološki značajne površine iz članka 46. stavka 6. te Uredbe, u pogledu kojeg se obveze kolektivno ispunjavaju;
(d)
prethodno određeni grafički materijal u kojem se navode granice i jedinstvena identifikacija referentnih parcela koje će se upotrijebiti za nedvosmisleno identificiranje struktura susjednih ekološki značajnih površina koje graniče jedna s drugom ili zajedničkih ekološki značajnih površina i za navođenje njihovih granica.
U slučaju regionalne provedbe, ako detaljni plan predviđen člankom 46. stavku 6. Delegirane uredbe (EU) br. 639/2014 sadržava sve podatke navedene u drugom podstavku ovog članka, izjava iz prvog podstavka može se zamijeniti upućivanjem na taj plan.
U slučaju kolektivne provedbe, izjava iz prvog stavka dopunjuje se pisanim sporazumom predviđenim u članku 47. stavku 4. Delegirane uredbe (EU) br. 639/2014.
Članak 19.
Zahtjevi koji se odnose na sudjelovanju u programu za male poljoprivrednike i povlačenje iz njega
1. Zahtjevi dostavljeni u 2015. za sudjelovanje u programu za male poljoprivrednike iz članka 62. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 moraju sadržavati upućivanje na jedinstveni zahtjev koji je za godinu zahtjeva 2015. dostavio isti korisnik i, prema potrebi, izjavu korisnika da je svjestan posebnih uvjeta koji se odnose na program za male poljoprivrednike predviđene u članku 64. navedene Uredbe.
Države članice mogu odlučiti da se zahtjev iz prvog podstavka treba dostaviti zajedno ili kao dio jedinstvenog zahtjeva.
2. Od godine zahtjeva 2016. države članice moraju predvidjeti pojednostavnjeni postupak za podnošenje zahtjeva iz članka 72. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1306/2013.
3. Prethodno određeni obrazac koji će se upotrebljavati u postupku za podnošenje zahtjeva iz stavka 2. sastavlja se na temelju podataka dostavljenih zajedno s jedinstvenim zahtjevom podnesenim za godinu zahtjeva 2015. i posebno sadržava:
(a)
sve dodatne podatke potrebne za utvrđivanje sukladnosti s člankom 64. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i, prema potrebi, sve dodatne podatke potrebne za potvrdu da korisnik još uvijek postupa u skladu s člankom 9. navedene Uredbe.
(b)
izjavu korisnika da je svjestan posebnih uvjeta koji se odnose na program za male poljoprivrednike predviđene u članku 64. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Ako se države članice odluče za metodu plaćanja utvrđenu u članku 63. stavku 2. prvom podstavku, točki (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013, bez primjene trećeg podstavka tog stavka, odstupajući od prvog podstavka tog stavka, prethodno određeni obrasci mogu se dostaviti u skladu s odjeljkom 1. ovog poglavlja.
4. Korisnici koji se odluče povući iz programa za male poljoprivrednike za godinu nakon 2015. u skladu s člankom 62. stavkom 1. drugim podstavkom Uredbe (EU) br. 1307/2013 ili člankom 62. stavkom 2. navedene Uredbe obavješćuju nadležno tijelo o svojem povlačenju u skladu s modalitetima koje su uspostavile države članice.
Odjeljak 3.
Ostali zahtjevi
Članak 20.
Posebne odredbe koje se odnose na zahtjeve za potporu
Korisnik koji ne podnosi zahtjev za potporu u okviru nekog od programa potpore povezanih s površinom, već podnese zahtjev za potporu u okviru drugog programa navedenog u Prilogu I. Uredbi (EU) br. 1307/2013 ili za programe potpore u sektoru vina u skladu s člancima 46. i 47. Uredbe (EU) br. 1308/2013, podnosi obrazac za jedinstveni zahtjev, ako raspolaže poljoprivrednom površinom, u kojem se te površine navode u skladu s člankom 17. ove Uredbe.
Korisnik koji podliježe samo obvezama višestruke sukladnosti u skladu s člancima 46. i 47. Uredbe (EU) br. 1308/2013 u obrascu za jedinstveni zahtjev prijavljuje površine koje su mu na raspolaganju za svaku kalendarsku godinu na koju se te obveze odnose.
Međutim, države članice mogu korisnike osloboditi od obveza iz prvog i drugog podstavka kad su predmetni podaci dostupni nadležnim tijelima u okviru drugih administrativnih i kontrolnih sustava koji jamče kompatibilnost s integriranim sustavom u skladu s člankom 61. Uredbe (EZ) br. 1306/2013.
Članak 21.
Zahtjevi koji se odnose na zahtjev za potporu za stoku i zahtjeve za plaćanje u okviru mjera potpore povezane sa životinjama
1. Zahtjev za potporu za stoku kako je definiran u članku 2. stavku 1. drugom podstavku, točki (15) Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014 ili zahtjev za plaćanje u okviru mjera potpore povezane sa životinjama kako su definirane u članku 2. stavku 1. drugom podstavku, točki (14) navedene Uredbe mora sadržavati sve podatke potrebne za utvrđivanje prihvatljivosti za pomoć i/ili potporu, a posebno:
(a)
identitet korisnika;
(b)
uputu na jedinstveni zahtjev, ako je prethodno podnesen;
(c)
broj životinja za svaku vrstu za koju se podnosi zahtjev za potporu za stoku ili zahtjev za plaćanje i, u slučaju goveda, identifikacijsku oznaku životinja;
(d)
prema potrebi, preuzetu obvezu korisnika da drži životinje u skladu s točkom (c) na svojem poljoprivrednom imanju u određenom razdoblju, koje odredi država članica, i podatke o lokaciji ili lokacijama na kojima se životinje nalaze, uključujući predmetno razdoblje;
(e)
prema potrebi, sve popratne dokumente nužne za utvrđivanje prihvatljivosti za predmetni program ili mjeru;
(f)
izjavu korisnika da je upoznat s uvjetima koji se odnose na predmetnu pomoć i/ili potporu.
2. Svaki posjednik životinja ima pravo da od nadležnog tijela bez ograničenja, u primjerenim vremenskim razmacima i bez pretjeranog kašnjenja, dobije informacije o podacima iz računalne baze podataka za životinje koji se odnose na njega i njegove životinje. Pri podnošenju zahtjeva za potporu za stoku ili zahtjeva za plaćanje korisnik izjavljuje da su podaci točni i potpuni ili, prema potrebi, ispravlja netočne podatke ili dodaje podatke koji nedostaju.
3. Države članice mogu odlučiti da neke podatke iz stavka 1. ne treba uključiti u zahtjev za potporu za stoku ili zahtjev za plaćanje ako su oni već dostavljeni nadležnom tijelu.
4. Države članice mogu uvesti postupke kojima se omogućuje uporaba podataka iz računalne baze podataka za životinje, a za potrebe zahtjeva za potporu za stoku ili zahtjeva za plaćanje, pod uvjetom da računalna baza podataka za životinje omogućava razinu sigurnosti i provedbe potrebnu za pravilno upravljanje uključenim programima potpore ili mjerama potpore na razini pojedinačnih životinja.
Postupci iz prvog podstavka mogu se sastojati od sustava prema kojemu korisnik može podnijeti zahtjev za pomoć i/ili potporu za sve životinje koje na datum ili tijekom razdoblja, koje odredi država članica, ispunjavaju uvjete za pomoć i/ili potporu na temelju podataka iz računalne baze podataka za životinje.
U tom slučaju države članice poduzimaju potrebne mjere kojima se jamči:
(a)
u skladu s odredbama koje se primjenjuju na predmetni program potpore i/ili mjeru potpore, da je datum ili razdoblje iz drugog podstavka jasno utvrđen i poznat korisniku;
(b)
da je korisnik obaviješten da će se sve potencijalno prihvatljive životinje za koje se utvrdi da nisu pravilno identificirane ili registrirane u sustavu za identifikaciju i registraciju životinja smatrati životinjama za koje su utvrđene nesukladnosti u skladu s člankom 31. Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014.
5. Države članice mogu propisati da se neki podaci iz stavka 1. mogu ili moraju poslati s pomoću jednog ili više tijela koja same odobre. Međutim, za poslane podatke i dalje odgovara korisnik.
Odjeljak 4.
Posebne odredbe koje se odnose na prava na plaćanje
Članak 22.
Dodjela ili povećanje vrijednosti prava na plaćanje
1. Zahtjevi za dodjelu prava na plaćanje ili povećanje vrijednosti prava na plaćanje u okviru programa osnovnog plaćanja u skladu s člankom 20., člankom 24., člankom 30., osim stavka 7. točke (e), i člankom 39. Uredbe (EU) br. 1307/2013 dostavljaju se do datuma koji će utvrditi države članice. Utvrđeni datum ne smije biti kasnije od 15. svibnja relevantne kalendarske godine.
Međutim, Estonija, Latvija, Litva, Finska i Švedska mogu odrediti kasniji datum koji ne smije biti kasnije od 15. lipnja relevantne kalendarske godine.
2. Države članice mogu odlučiti da se zahtjev za dodjelu prava na plaćanja podnosi istodobno sa zahtjevom za potporu u okviru programa osnovnog plaćanja.
Članak 23.
Povrat neopravdanih prava na plaćanje
1. Ako se nakon dodjele prava na plaćanje korisnicima u skladu s Uredbom (EU) br. 1307/2013 utvrdi da je broj dodijeljenih prava na plaćanje previsok, višak broja dodijeljenih prava na plaćanje vraća se u nacionalnu rezervu ili regionalne rezerve iz članka 30. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Ako je pogrešku iz prvog podstavka napravilo nadležno tijelo ili drugo tijelo i ako nije razumno očekivati da bi korisnik mogao otkriti pogrešku, vrijednost preostalih prava na plaćanje dodijeljenih tom korisniku prilagođava se na odgovarajući način.
Ako je korisnik na kojeg se odnosi dodjela prevelikog broja prava na plaćanje u međuvremenu prenio prava na plaćanja na druge korisnike, primatelji prava također ostaju podložni obvezi predviđenoj prvim podstavkom, razmjerno broju prava na plaćanja koja su na njih prenesena, ako korisnik kojemu su prava na plaćanja prvotno dodijeljena ne raspolaže dovoljnim brojem prava na plaćanja kojima bi nadoknadio vrijednost neopravdano dodijeljenih prava na plaćanja.
2. Ako se nakon dodjele prava na plaćanje korisnicima u skladu s Uredbom (EU) br. 1307/2013 utvrdi da su plaćanja koja je korisnik primio za 2014. iz članka 26. stavka 2. prvog podstavka navedene Uredbe, vrijednost prava na plaćanje koje je korisnik posjedovao na datum podnošenja zahtjeva za 2014. iz članka 26. stavka 3. prvog podstavka navedene Uredbe, jedinična vrijednost pravâ na plaćanje iz članka 26. stavka 5. navedene Uredbe, povećanje jedinične vrijednosti prava na plaćanje kako je predviđeno u članku 30. stavku 10. navedene Uredbe ili ukupna vrijednost potpore koju je korisnik primio za kalendarsku godinu koja prethodi provedbi programa osnovnih plaćanja iz članka 40. stavka 3. prvog podstavka navedene Uredbe bili previsoki, vrijednost tih prava na plaćanje temeljena na netočnoj referentnoj vrijednosti prilagođava se na odgovarajući način.
Prilagodba se obavlja i za prava na plaćanje koja su u međuvremenu prenesena na druge korisnike.
Vrijednost smanjenja vraća se u nacionalnu rezervu ili regionalne rezerve u skladu s člankom 30. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
3. Ako se nakon dodjele prava na plaćanje korisnicima u skladu s Uredbom (EU) br. 1307/2013 utvrdi da su za istog korisnika nastale situacije iz stavka 1. i stavka 2., prilagodba vrijednosti svih prava na plaćanje iz stavka 2. izvršava se prije vraćanja neopravdanih prava na plaćanje u nacionalnu rezervu ili regionalne rezerve u skladu sa stavkom 1.
4. Prilagodbe broja i/ili vrijednosti prava na plaćanje predviđene u ovom članku ne smiju dovesti do sustavnog ponovnog izračuna preostalih prava na plaćanje.
5. Države članice mogu odlučiti da neće vratiti neopravdana prava na plaćanje ako je ukupna vrijednost tih prava na plaćanje kako je određena u elektroničkom registru za identifikaciju i registraciju prava na plaćanje u trenutku provjera u cilju izvršenja prilagodba predviđenih u ovom članku 50 EUR ili manja za bilo koju godinu u kojoj se program osnovnog plaćanja provodi u skladu s Uredbom (EU) br. 1307/2013.
Neopravdani iznosi plaćeni za godine zahtjeva koje prethode prilagodbama vraćaju se u skladu s člankom 7. ove Uredbe. Pri određivanju tih neopravdanih iznosa uzima se u obzir utjecaj prilagodba predviđenih u ovom članku na broj i, prema potrebi, vrijednost prava na plaćanje za sve predmetne godine.
GLAVA III.
PROVJERE
POGLAVLJE I.
Zajedničke odredbe
Članak 24.
Opća načela
1. Administrativne provjere i provjere na licu mjesta predviđene u ovoj Uredbi provode se tako da se njima osigura učinkovita provjera:
(a)
točnosti i cjelovitosti podataka dostavljenih u zahtjevu za pomoć, zahtjevu za potporu, zahtjevu za plaćanje ili drugoj izjavi;
(b)
sukladnosti sa svim kriterijima prihvatljivosti, preuzetim i drugim obvezama za predmetni program potpore i/ili mjeru potpore, uvjetima u kojima se pomoć i/ili potpora ili izuzeće od obveza dodjeljuje;
(c)
zahtjeva i standarda relevantnih za višestruku sukladnost.
2. Države članice osiguravaju da se sukladnost sa svim primjenjivim uvjetima uspostavljenima pravom Unije ili utvrđenima u relevantnom nacionalnom pravu i dokumentima koji sadržavaju provedbene mjere ili u okviru programa ruralnog razvoja može provjeriti u skladu s nizom pokazatelja koji se mogu provjeriti, a koje utvrđuju države članice.
3. Rezultati administrativnih provjera i provjera na licu mjesta procjenjuju se tako da se utvrdi mogu li utvrđeni problemi općenito uključivati rizik za druge slične operacije, korisnike ili druga tijela. U okviru procjene utvrđuju se i uzroci tih situacija, dodatno ispitivanje koje može biti potrebno te potrebne korektivne i preventivne mjere.
4. Nadležno tijelo provodi fizičke inspekcije na terenu u slučaju da fotointerpretacijom ortofotografija (satelitskih ili zračnih) nisu postignuti rezultati na temelju kojih bi se mogli donijeti konačni zaključci kako bi nadležno tijelo bilo uvjereno u prihvatljivost ili točnu veličinu površine koja je predmet administrativnih provjera ili provjera na licu mjesta.
5. Ovo se poglavlje primjenjuje na sve provjere koje se provode u skladu s ovom Uredbom ne dovodeći u pitanje posebna pravila predviđena u glavama IV. i V. Međutim, stavak 3. ne primjenjuje se na glavu V.
Članak 25.
Najava provjera na licu mjesta
Provjere na licu mjesta mogu se najaviti pod uvjetom da to ne utječe na njihovu svrhu ili učinkovitost. Najava je strogo ograničena na najkraće potrebno razdoblje, a koje nije duže od 14 dana.
Međutim, za provjere na licu mjesta koje se odnose na zahtjeve za potporu za stoku ili zahtjeve za plaćanje u okviru mjera potpore povezane sa životinjama, najava ne premašuje 48 sati, osim u valjano opravdanim slučajevima. Osim toga, kada se zakonodavstvom koje se primjenjuje na akte i standarde mjerodavne za višestruku sukladnost zahtijevaju nenajavljene provjere na licu mjesta, ta se pravila primjenjuju i u slučaju provjera na licu mjesta povezanih s višestrukom sukladnosti.
Članak 26.
Vrijeme provjera na licu mjesta
1. Prema potrebi, provjere na licu mjesta predviđene u ovoj Uredbi provode se u isto vrijeme kao sve druge provjere predviđene pravom Unije.
2. Za potrebe mjera ruralnog razvoja u okviru integriranog sustava provjere na licu mjesta raspoređuju se tijekom godine na temelju analize rizika predstavljenih u različitim preuzetim obvezama u okviru svake mjere.
3. U okviru provjera na licu mjesta provjerava se sukladnost sa svim kriterijima prihvatljivosti, preuzetim i drugim obvezama u okviru tih programa potpore ili mjera potpore za koje je korisnik odabran u skladu s člankom 34.
Trajanje provjera na licu mjesta strogo je ograničeno na najkraće potrebno razdoblje.
4. Ako se određeni kriteriji prihvatljivosti, preuzete i druge obveze mogu provjeriti samo tijekom određenog razdoblja, za provjere na licu mjesta mogu biti potrebni dodatni kasniji posjeti. U tom slučaju, provjere na licu mjesta koordiniraju se tako da se ograniči broj i trajanje tih posjeta jednom korisniku na minimalnu potrebnu mjeru. Prema potrebi, ti se posjeti mogu provoditi s pomoću daljinskog istraživanja u skladu s člankom 40.
Ako su potrebni dodatni posjeti koji se odnose na zemljište ostavljeno na ugaru, granična područja, tampon zone, pojaseve prihvatljivih hektara uz rubove šume, postrne usjeve i/ili travnjak koji su prijavljeni kao ekološki značajna površina, broj tih dodatnih posjeta za 50 % slučajeva odnosi se na istog korisnika, odabranog na temelju rizika, a za preostalih 50 % slučajeva na različite dodatno odabrane korisnike. Različite dodatne korisnike odabire se nasumično iz svih korisnika koji imaju zemljište ostavljeno na ugaru, granična područja, tampon zone, pojaseve prihvatljivih hektara uz rubove šume, postrne usjeve i/ili travnjak koji su prijavljeni kao ekološki značajna površina te se ti posjeti mogu ograničiti na područja koja su prijavljena kao zemljište ostavljeno na ugaru, granična područja, tampon zone, pojasevi prihvatljivih hektara uz rubove šume, postrni usjevi i/ili travnjak.
Ako su potrebni dodatni posjeti, članak 25. primjenjuje se na svaki dodatni posjet.
Članak 27.
Unakrsna obavijest o rezultatima provjera
Prema potrebi, u administrativnim provjerama i provjerama na licu mjesta u pogledu prihvatljivosti uzimaju se u obzir slučajevi u kojima se sumnja na nesukladnost koju su prijavile druge službe, tijela ili organizacije.
Države članice osiguravaju da se svi relevantni nalazi dobiveni u okviru provjera sukladnosti s kriterijima prihvatljivosti, preuzetim i drugim obvezama u pogledu programa navedenih u Prilogu I. Uredbi (EU) br. 1307/2013 i/ili potpore u okviru mjera ruralnog razvoja u okviru integriranog sustava unakrsno prijave relevantnom nadležnom tijelu koje odgovorno za dodjelu odgovarajućeg plaćanja. Države članice osiguravaju i da javna ili privatna tijela za ovjeravanje iz članka 38. Delegirane uredbe (EU) br. 639/2014 nadležnom tijelu koje je odgovorno za dodjelu plaćanja za poljoprivredne prakse korisne za klimu i okoliš prijave sve nalaze koji su relevantni za ispravnu dodjelu tog plaćanja korisnicima koji su se odlučili za ispunjavanje svojih obveza u okviru jednakovrijednosti certificiranjem.
Ako su administrativnim provjerama ili provjerama na licu mjesta u pogledu mjera ruralnog razvoja u okviru povezanog sustava obuhvaćene jednakovrijedne prakse iz članka 43. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013, rezultati tih provjera unakrsno se prijavljuju radi praćenja u pogledu dodjele plaćanja za poljoprivredne prakse korisne za klimu i okoliš.
POGLAVLJE II.
Administrativne provjere u okviru integriranog sustava
Članak 28.
Administrativne provjere
1. Administrativne provjere u skladu s člankom 74. Uredbe (EU) br. 1306/2013, uključujući unakrsne provjere, imaju za cilj utvrđivanje nesukladnosti, posebno njihovo automatizirano otkrivanje s pomoću informatičke opreme. Provjerama su obuhvaćeni svi elementi koji su mogući i odgovarajući za kontrolu sredstava administrativnih provjera. Njima se osigurava sljedeće:
(a)
da su kriteriji prihvatljivosti, preuzete i druge obveze za program potpore ili mjeru potpore ispunjeni;
(b)
da nema dvostrukog financiranja u okviru drugih programa Unije;
(c)
da je zahtjev za potporu ili zahtjev za plaćanje potpun i dostavljen u relevantnom roku te, prema potrebi, da su popratni dokumenti dostavljeni i da se njima dokazuje prihvatljivost;
(d)
da, prema potrebi, postoji sukladnost s dugoročnim preuzetim obvezama.
2. U pogledu programa potpore za životinje i mjera potpore povezane sa životinjama države članice mogu, prema potrebi, iskoristiti dokaze koje su primile od drugih službi, tijela ili organizacija radi provjere sukladnosti s kriterijima prihvatljivosti, preuzetim i drugim obvezama, pod uvjetom da predmetna služba, tijelo ili organizacija posluje prema standardu koji je dostatan za kontrolu te sukladnosti.
Članak 29.
Unakrsne provjere
1. Prema potrebi, administrativne provjere uključuju unakrsne provjere:
(a)
prijavljenih prava na plaćanje odnosno prijavljenih poljoprivrednih parcela kako bi se izbjegla višestruka dodjela iste pomoći ili potpore u pogledu iste kalendarske godine ili godine zahtjeva i spriječilo neopravdano nakupljanje potpore dodijeljene u okviru programa potpore povezane s površinom navedenih u Prilogu I. Uredbi (EU) br. 1307/2013 i Prilogu VI. Uredbi Vijeća (EZ) br. 73/2009 (16) te mjera potpore povezane s površinom kako su definirane u članku 2. drugom podstavku, točki (21) Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014;
(b)
prava na plaćanja radi provjere njihova postojanja i prihvatljivosti za potporu;
(c)
između poljoprivrednih parcela prijavljenih u jedinstvenom zahtjevu i/ili zahtjevu za plaćanje i podataka sadržanih u sustavu za identifikaciju poljoprivrednih parcela po referentnoj parceli u skladu s člankom 5. stavkom 2. Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014 radi provjere prihvatljivosti za program izravnih plaćanja i/ili mjere ruralnog razvoja površina kao takvih;
(d)
između prava na plaćanja i utvrđene površine radi provjere jesu li prava na plaćanja popraćena najmanje jednakim brojem prihvatljivih hektara kako je definirano u članku 32. stavcima 2. do 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013;
(e)
radi provjere prihvatljivosti za potporu i izbjegavanja neopravdanih višestrukih dodjela iste pomoći i/ili potpore u vezi s istom kalendarskom godinom ili godinom zahtjeva, a s pomoću sustava za identifikaciju i registraciju životinja;
(f)
između izjava korisnika navedenih u jedinstvenom zahtjevu o članstvu u odobrenoj međusektorskoj organizaciji, podataka u skladu s člankom 17. stavkom 8. točkom (b) ove Uredbe i podataka koje dostavljaju predmetne odobrene međusektorske organizacije, a radi provjere prihvatljivosti za povećanje potpore predviđene člankom 60. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1307/2013;
(g)
radi provjere sukladnosti s kriterijima za odobrenje međusektorskih organizacija i popisa njihovih članova najmanje svakih pet godina.
Za potrebe točke (c) prvog podstavka, ako su u integriranom sustavu predviđeni obrasci zahtjeva za geoprostornu potporu, unakrsne provjere provode se kao prostorno sjecište prijavljene površine u digitalnom obliku sa sustavom za identifikaciju poljoprivrednih parcela. Osim toga, unakrsne provjere provode se kako bi se spriječilo dvostruko podnošenje zahtjeva za istu površinu.
2. Naznake nesukladnosti koje proizlaze iz unakrsnih provjera prate se mjerodavnim administrativnim postupkom i, prema potrebi, provjerom na licu mjesta.
3. Ako je referentna parcela predmet zahtjeva za potporu i/ili zahtjeva za plaćanje dvaju ili više korisnika u okviru istog programa za potporu ili u okviru iste mjere potpore i ako se prijavljene poljoprivredne parcele prostorno preklapaju ili ako ukupna prijavljena površina premašuje najveću prihvatljivu površinu određenu u skladu s člankom 5. stavkom 2. točkama (a) i (b) Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014, a razlika je obuhvaćena dozvoljenim odstupanjem definiranim u skladu s člankom 38. ove Uredbe u pogledu tog referentnog razdoblja, države članice mogu predvidjeti razmjerno smanjenje predmetnih površina, osim ako korisnik dokaže da je bilo koji drugi korisnik prijavio preveliku površinu na štetu prvoga.
POGLAVLJE III.
Provjere na licu mjesta u okviru integriranog sustava
Odjeljak 1.
Zajedničke odredbe
Članak 30.
Stupanj kontrole za programe potpore povezane s površinom osim plaćanja za poljoprivredne prakse korisne za klimu i okoliš
Za programe potpore povezane s površinom osim plaćanja za poljoprivredne prakse korisne za klimu i okoliš u skladu s glavom III. poglavljem 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013 (dalje u tekstu: „plaćanje za ekologizaciju”) kontrolnim uzorkom za provjere na licu mjesta koje se provode svake godine obuhvaćeno je najmanje:
(a)
5 % svih korisnika koji podnose zahtjev za program osnovnog plaćanja ili program jedinstvenih plaćanja u skladu s glavom III. poglavljem 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013. Države članice osiguravaju da kontrolni uzorak sadržava najmanje 5 % svih korisnika koji prijavljuju pretežno poljoprivredne površine koje se prirodno održava u stanju pogodnom za ispašu u skladu s člankom 10. stavkom 1. Delegirane uredbe (EU) br. 639/2014;
(b)
5 % svih korisnika koji podnose zahtjev za program za preraspodjelu plaćanja u skladu s glavom III. poglavljem 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013;
(c)
5 % svih korisnika koji podnose zahtjev za plaćanje za područja s prirodnim ograničenjima u skladu s glavom III. poglavljem 4. Uredbe (EU) br. 1307/2013;
(d)
5 % svih korisnika koji podnose zahtjev za plaćanje za mlade poljoprivrednike u skladu s glavom III. poglavljem 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013;
(e)
5 % svih korisnika koji podnose zahtjev za plaćanja povezana s površinom u okviru dobrovoljne proizvodno vezane potpore u skladu s glavom III. poglavljem 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013;
(f)
5 % svih korisnika koji podnose zahtjev za plaćanje u okviru programa za male poljoprivrednike u skladu s glavom V. Uredbe (EU) br. 1307/2013;
(g)
30 % područja prijavljenih za proizvodnju konoplje u skladu s člankom 32. stavkom 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013;
(h)
5 % svih korisnika koji podnose zahtjev za posebno plaćanje za pamuk u skladu s glavom IV. poglavljem 2. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Članak 31.
Stupanj kontrole za plaćanje za ekologizaciju
1. Za plaćanja za ekologizaciju kontrolnim uzorkom za provjere na licu mjesta koje se provode svake godine obuhvaćeno je najmanje:
(a)
5 % svih korisnika koji se moraju pridržavati poljoprivrednih praksi korisnih za klimu i okoliš (dalje u tekstu: „prakse ekologizacije”) i koji nisu dio kontrolnih populacija iz točaka (b) i (c) (dalje u tekstu: „kontrolna populacija za ekologizaciju”); tim se uzorkom istodobno obuhvaća 5 % svih korisnika koji imaju površine pokrivene trajnim travnjakom koje su okolišno osjetljive u područjima obuhvaćenima Direktivom Vijeća 92/43/EEZ (17) ili Direktivom 2009/147/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (18) i dodatnim osjetljivim područjima iz članka 45. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013;
(b)
3 % sljedećeg:
i.
svih korisnika koji ispunjavaju uvjete za plaćanje za ekologizaciju koji su izuzeti iz obveza koje se odnose na raznolikost usjeva i ekološki značajne površine neispunjavanjem pragova iz članaka 44. i 46. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i na koje se ne odnose obveze iz članka 45. navedene Uredbe;
ii.
ili, u godinama kada se članak 44. Delegirane uredbe (EU) br. 639/2014 ne primjenjuje na neku državu članicu, korisnika koji ispunjavaju uvjete za plaćanje za ekologizaciju koji su izuzeti iz obveza koje se odnose na raznolikost usjeva i ekološki značajne površine neispunjavanjem pragova iz članaka 44. i 46. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i na koje se ne odnose obveze iz članka 45. navedene Uredbe;
(c)
5 % svih korisnika koji se moraju pridržavati praksi ekologizacije i koji upotrebljavaju nacionalne ili regionalne programe okolišnog certificiranja iz članka 43. stavka 3. točke (b) Uredbe (EU) br. 1307/2013;
(d)
5 % svih korisnika koji sudjeluju u regionalnoj provedbi u skladu s člankom 46. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013;
(e)
5 % kolektivne provedbe u skladu s člankom 46. stavkom 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013;
(f)
100 % struktura susjednih ekološki značajnih površina koje graniče jedna s drugom iz članka 46. stavka 3. Delegirane uredbe (EU) br. 639/2014;
(g)
100 % svih korisnika koji su se obvezali ponovno konvertirati zemljište u zemljište pod trajnim travnjakom u skladu s člankom 42. Delegirane uredbe (EU) br. 639/2014;
(h)
20 % svih korisnika koji su se obvezali ponovno konvertirati zemljište u zemljište pod trajnim travnjakom u skladu s člankom 44. stavcima 2. i 3. Delegirane uredbe (EU) br. 639/2014.
2. Korisnici koji se pridržavaju praksi ekologizacije preko jednakovrijednih praksi u skladu s člankom 43. stavkom 3. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013 ili koji sudjeluju u programu za male poljoprivrednike u skladu s člankom 61. navedene Uredbe ili koji za cijelo poljoprivredno imanje ispunjavaju zahtjeve utvrđene u članku 29. stavku 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 834/2007 (19) u pogledu ekološkog uzgoja nisu dio kontrolnog uzorka i ne uključuje ih se u stupnjeve kontrole utvrđene u ovom članku.
3. Ako ekološki značajne površine nisu utvrđene u sustavu za identifikaciju poljoprivrednih parcela iz članka 70. Uredbe (EU) br. 1306/2013, stupanj kontrole utvrđen u stavku 1 točkama (a) i (c) do (e) dopunjuje se s 5 % svih korisnika odgovarajućeg kontrolnog uzorka koji su obvezni imati ekološki značajnu površinu na poljoprivrednoj površini u skladu s člancima 43. i 46. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Međutim, prvi podstavak ne primjenjuje se ako je administrativnim i kontrolnim sustavom osigurano da su sve prijavljene ekološki značajne površine utvrđene i, prema potrebi, evidentirane u sustavu za identifikaciju poljoprivrednih parcela u skladu s člankom 5. stavkom 2. točkom (c) Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014 prije plaćanja.
Članak 32.
Stupanj kontrole za mjere ruralnog razvoja
1. Kontrolnim uzorkom za provjere na licu mjesta koje se provode svake godine obuhvaćeno je najmanje 5 % svih korisnika koji podnose zahtjev za mjere ruralnog razvoja. Za mjere predviđene u člancima 28. i 29. Uredbe (EU) br. 1305/2013 kontrolni uzorak od 5 % ostvaruje se na razini pojedinačne mjere.
Taj kontrolni uzorak predstavlja i najmanje 5 % korisnika iz članka 28. Uredbe (EU) br. 1305/2013 koji uključuju jednakovrijedne prakse iz članka 43. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
2. Odstupajući od stavka 1. u slučaju skupina osoba iz članaka 28. i 29. Uredbe (EU) br. 1305/2013, svaki pojedinačni član tih skupina može se smatrati korisnikom za potrebe izračuna stupnja kontrole utvrđenog u stavku 1.
3. Za korisnike višegodišnje potpore u skladu s člankom 21. stavkom 1. točkom (a) te člancima 28., 29. i 34. Uredbe (EU) br. 1305/2013 ili članka 36. točke (a) podtočaka iv. i v., točke (b) podtočaka i., iii. i v. Uredbe (EZ) br. 1698/2005 kojom su obuhvaćena plaćanja koja premašuju pet godina, nakon pete godine plaćanja države članice mogu odlučiti provjeriti najmanje 2,5 % tih korisnika.
Prvi podstavak ne primjenjuje se na potporu dodijeljenu u skladu s člankom 28. stavkom 6. trećim podstavkom Uredbe (EU) br. 1305/2013 nakon pete godine plaćanja za relevantnu obvezu.
4. Korisnici koji su predmet provjere u skladu sa stavkom 3. ne uzimaju se u obzir za potrebe stavka 1.
Članak 33.
Stupanj kontrole za programe potpore za životinje
1. Za programe potpore za životinje kontrolnim uzorkom za provjere na licu mjesta koje se provode svake godine za svaki od programa potpore obuhvaćeno je najmanje 5 % svih korisnika koji podnose zahtjev za odgovarajući program potpore.
Međutim, kada računalna baza podataka za životinje ne nudi razinu sigurnosti i provedbe potrebnu za pravilno upravljanje predmetnim programom potpore, taj postotak iznosi 10 % za odgovarajući program potpore.
Odabranim kontrolnim uzorkom obuhvaćeno je 5 % svih životinja za koje je zatražena potpora po programu potpore.
2. Prema potrebi, kontrolnim uzorkom za provjere na licu mjesta koje se provode svake godine obuhvaćeno je 10 % drugih službi, tijela ili organizacija koje pružaju dokaze za provjeru sukladnosti s kriterijima prihvatljivosti, preuzetim i drugim obvezama iz članka 28. stavka 2.
Članak 34.
Odabir kontrolnog uzorka
1. Zahtjevi ili podnositelji zahtjeva za koje se utvrdi da nisu valjani ili prihvatljivi za plaćanje u trenutku podnošenja zahtjeva ili nakon administrativnih provjera nisu dio kontrolne populacije.
2. Za potrebe članaka 30. i 31. odabir uzorka provodi se kako slijedi:
(a)
od 1 % do 1,25 % korisnika koji podnose zahtjev za program osnovnog plaćanja ili program jedinstvenih plaćanja u skladu s glavom III. poglavljem 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 odabire se nasumično iz svih korisnika koji podnose zahtjev za te programe;
(b)
od 1 % do 1,25 % kontrolne populacije za ekologizaciju odabire se nasumično iz svih korisnika odabranih u skladu s točkom (a). Ako je potrebno za ostvarivanje tog postotka, dodatni korisnici odabiru se nasumično među kontrolnom populacijom za ekologizaciju;
(c)
preostali broj korisnika u kontrolnom uzorku iz članka 31. stavka 1. točke (a) odabire se na temelju analize rizika;
(d)
svi korisnici odabrani u skladu s točkama (a) do (c) ovog podstavka mogu se smatrati dijelom kontrolnog uzorka predviđenog u članku 30. točkama (b) do (e), (g) i (h). Ako je potrebno radi poštovanja minimalnih stupnjeva kontrole, dodatni korisnici odabiru se nasumično iz odgovarajućih kontrolnih populacija;
(e)
svi korisnici odabrani u skladu s točkama (a) do (d) ovog podstavka mogu se smatrati dijelom kontrolnog uzorka predviđenog u članku 30. točki (a). Ako je potrebno radi poštovanja minimalnog stupnja kontrole, dodatni korisnici odabiru se nasumično iz svih korisnika koji podnose zahtjev za program osnovnog plaćanja ili program jedinstvenih plaćanja u skladu s glavom III. poglavljem 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013;
(f)
minimalni broj korisnika iz članka 30. točke (f) odabire se nasumično iz svih korisnika koji podnose zahtjev za plaćanje u skladu s programom za male poljoprivrednike u skladu s glavom V. Uredbe (EU) br. 1307/2013;
(g)
minimalni broj iz članka 31. stavka 1. točke (b) odabire se na temelju analize rizika iz svih korisnika koji ispunjavaju uvjete za plaćanje za ekologizaciju koji su izuzeti iz obveza koje se odnose na raznolikost usjeva i ekološki značajne površine neispunjavanjem pragova iz članaka 44. i 46. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i na koje se ne odnose obveze iz članka 45. navedene Uredbe;
(h)
od 20 % do 25 % minimalnog broja korisnika iz članka 31. stavka 1. točaka (c), (d) i (h) odabire se nasumično iz svih korisnika odabranih u skladu s točkom (b) ovog podstavka. Ako je potrebno za ostvarivanje tog postotka, dodatni korisnici odabiru se nasumično iz svih korisnika odabranih u skladu s točkom (a) ovog podstavka. Preostali broj korisnika iz članka 31. stavka 1. točaka (c), (d) i (h) odabire se na temelju analize rizika iz svih korisnika odabranih u skladu s točkom (c) ovog podstavka. Ako je potrebno radi poštovanja minimalnih stupnjeva kontrole, dodatni korisnici odabiru se na temelju analize rizika iz odgovarajućih kontrolnih populacija;
i.
od 20 % do 25 % minimalnog broja kolektivnih provedbi iz članka 31. stavka 1. točke (e) odabire se nasumično iz svih kolektivnih provedbi u skladu s člankom 46. stavkom 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013. Preostali broj kolektivnih provedbi iz članka 31. stavka 1. točke (e) odabire se na temelju analize rizika.
Provjere na licu mjesta u pogledu dodatnih korisnika odabranih u skladu s točkama (d), (e) i (h) te korisnika odabranih u skladu s točkama (f) i (g) mogu se ograničiti na program potpore za koji su odabrani ako su već ispunjeni minimalni stupnjevi kontrole drugih programa potpore za koje su podnijeli zahtjev.
Provjere na licu mjesta u pogledu dodatnih korisnika odabranih u skladu s člankom 31. stavkom 3. i u skladu s točkom (h) prvog podstavka ovog stavka te korisnika odabranih u skladu s točkom i. prvog postavka ovog stavka mogu su ograničiti na prakse ekologizacije za koje su odabrani ako su već ispunjeni minimalni stupnjevi kontrole drugih programa potpore i praksi ekologizacije kojih se moraju pridržavati.
Za potrebe članka 31. države članice moraju osigurati reprezentativnost kontrolnog uzorka u pogledu različitih praksa.
3. Za potrebe članaka 32. i 33. najprije se nasumično odabire od 20 % do 25 % minimalnog broja korisnika koji će biti predmet provjera na licu mjesta. Preostali broj korisnika koji će biti predmet provjera na licu mjesta odabire se na temelju analize rizika.
Za potrebe članka 32. države članice mogu, kao rezultat analize rizika, odrediti posebne mjere ruralnog razvoja koje se primjenjuju na korisnike.
4. Ako je broj korisnika koji će biti predmet provjera na licu mjesta veći od minimalnog broja korisnika iz članaka 30. do 33., postotak nasumično odabranih korisnika u dodatnom uzorku ne smije premašiti25 %.
5. Učinkovitost analize rizika svake se godine procjenjuje i ažurira kako slijedi:
(a)
utvrđivanjem važnosti svakog čimbenika rizika;
(b)
uspoređivanjem rezultata u pogledu razlike između prijavljene površine i površine određene u uzorku odabranom na temelju rizika i nasumično odabranom uzorku iz stavka 2. prvog podstavka ili uspoređivanjem rezultata u pogledu razlike između prijavljenih životinja i životinja određenih u uzorku odabranom na temelju rizika i nasumično odabranom uzorku iz stavka 2. drugog podstavka;
(c)
uzimanjem u obzir posebnih uvjeta i, prema potrebi, razvoja važnosti čimbenika rizika u državi članici;
(d)
uzimanjem u obzir prirode nesukladnosti zbog koje je nužno povećati stupanj kontrole u skladu s člankom 35.
6. Nadležno tijelo evidentira razloge za odabir svakog korisnika za provjeru na licu mjesta. O tome se inspektor koji obavlja provjeru na licu mjesta obavješćuje prije početka provjere na licu mjesta.
7. Prema potrebi, djelomičan odabir kontrolnog uzorka može se napraviti na temelju podataka dostupnih prije konačnog datuma iz članka 13. Privremeni se uzorak dopunjuje ako su dostupni svi mjerodavni zahtjevi za potporu ili zahtjevi za plaćanje.
Članak 35.
Povećanje stupnja kontrole
Ako se provjerama na licu mjesta otkrije znatna nesukladnost u kontekstu određenog programa potpore ili mjere potpore ili u regiji ili dijelu regije, nadležno tijelo može na odgovarajući način povećati postotak korisnika koji će biti predmet provjera na licu mjesta sljedeće godine.
Članak 36.
Smanjenje stupnja kontrole
1. Stupnjevi kontrole utvrđeni u ovom poglavlju mogu se smanjiti samo u pogledu programa potpore ili mjera potpore određenih u ovom članku.
2. Odstupajući od članka 30. točaka (a), (b) i (f), države članice mogu, u pogledu programa osnovnog plaćanja, programa jedinstvenih plaćanja, preraspodjele plaćanja i programa za male poljoprivrednike, odlučiti smanjiti minimalnu razinu provjera na licu mjesta koje se provode svake godine po programu na 3 %.
Prvi podstavak primjenjuje se samo ako je sustav prostornog sjecišta svih zahtjeva za potporu sa sustavom za identifikaciju poljoprivrednih parcela uspostavljen u skladu s člankom 17. stavkom 2. i ako su unakrsne provjere provedene na svim zahtjevima za potporu kako bi se spriječilo dvostruko podnošenje zahtjeva za istu površinu tijekom godine koja prethodi primjeni tog podstavka.
U pogledu godina zahtjeva 2015. i 2016. stopa pogrešaka utvrđena u nasumičnom uzorku provjerenom na licu mjesta ne smije premašiti 2 % u prethodne dvije financijske godine. Navedenu stopu pogrešaka potvrđuje država članica u skladu s metodologijom izrađenom na razini Unije.
3. Odstupajući od članka 30. točaka (a), (b) i (f), države članice mogu, u pogledu programa osnovnog plaćanja, programa jedinstvenih plaćanja, preraspodjele plaćanja i programa za male poljoprivrednike, odlučiti smanjiti kontrolni uzorak na uzorak odabran u skladu s člankom 34. stavkom 2. prvim podstavkom, točkom (a) ako su provedene provjere na temelju ortofotografija korištenih za ažuriranje sustava za identifikaciju poljoprivrednih parcela iz članka 70. Uredbe (EU) br. 1306/2013.
Prvi podstavak primjenjuje se samo ako države članice sustavno ažuriraju sustav za identifikaciju poljoprivrednih parcela i provjeravaju sve korisnike na cijelom području koje je njime obuhvaćeno u razdoblju od najviše tri godine, obuhvaćajući godišnje najmanje 25 % prihvatljivih hektara evidentiranih u sustavu za identifikaciju poljoprivrednih parcela. Međutim, minimalni postotak pokrivenosti u godini ne primjenjuje se na države članice s manje od 150 000 prihvatljivih hektara evidentiranih u sustavu za identifikaciju poljoprivrednih parcela.
Prije primjene prvog podstavke države članice moraju provesti cjelovito ažuriranje predmetnog sustava za identifikaciju poljoprivrednih parcela u prethodne tri godine.
Ortofotografije korištene za ažuriranje ne smiju biti starije od 15 mjeseci od datuma njihova korištenja za potrebe ažuriranja sustava za identifikaciju poljoprivrednih parcela.
Kvaliteta sustava za identifikaciju poljoprivrednih parcela procijenjena u skladu s člankom 6. Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014 tijekom dvije godine koje prethode primjeni prvog podstavka mora biti dostatna kako bi se osigurala učinkovita provjera uvjeta u kojima se potpora dodjeljuje.
Odluka iz prvog podstavka može se donijeti na nacionalnoj ili regionalnoj razini. Za potrebe ovog podstavka regiju čini cijelo područje obuhvaćeno jednim ili više autonomnih sustava za identifikaciju poljoprivrednih parcela.
Treći podstavak stavka 2. primjenjuje se mutatis mutandis.
4. Odstupajući od članka 32. stavka 1., države članice mogu odlučiti smanjiti minimalnu razinu provjera na licu mjesta koje se provode svake kalendarske godine na 3 % korisnika koji podnose zahtjev za mjere ruralnog razvoja u okviru integriranog sustava.
Međutim, prvi podstavak ne primjenjuje se u pogledu korisnika koji uključuju jednakovrijedne prakse iz članka 43. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
5. Stavci 2., 3. i 4. primjenjuju se samo ako su ispunjeni opći uvjeti za smanjenje minimalne razine provjera na licu mjesta koju utvrdi Komisija u skladu s člankom 62.. stavkom 2. točkom (b) Uredbe (EU) br. 1306/2013. Ako bilo koji od tih uvjeta ili uvjeti utvrđeni u stavku 2. ili 3. ovog članka više nisu ispunjeni, države članice bez odgode opozivaju svoju odluku o smanjenju minimalne razine provjera na licu mjesta i primjenjuju minimalnu razinu provjera na licu mjesta predviđenu u članku 30. točkama (a), (b) i (f) i/ili članku 32. od sljedeće godine zahtjeva za predmetne programe potpore ili mjere potpore.
6. Odstupajući od članka 30. točke (g), ako država članica uvodi sustav prethodnog odobrenja za uzgoj konoplje, minimalna razina provjera na licu mjesta može se smanjiti na 20 % površina prijavljenih za proizvodnju konoplje iz članka 32. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
U tom slučaju država članica obavješćuje Komisiju o svojim detaljnim pravilima i uvjetima povezanima sa svojim sustavom prethodnog odobrenja godinu prije primjene smanjenog stupnja kontrole. Sve izmjene tih detaljnih pravila ili uvjeta moraju se prijaviti Komisiji bez neopravdane odgode.
Odjeljak 2.
Provjere na licu mjesta u pogledu zahtjeva za potporu za programe potpore povezane s površinom i zahtjeva za plaćanje za mjere potpore povezane s površinom
Članak 37.
Elementi provjera na licu mjesta
1. Provjerama na licu mjesta obuhvaćene su sve poljoprivredne parcele za koje se traži pomoć u skladu s programima navedenima u Prilogu I. Uredbi (EU) br. 1307/2013 i/ili za koje se traži potpora u skladu s mjerama ruralnog razvoja u okviru integriranog sustava.
U pogledu kontrole mjera ruralnog razvoja predviđenih u članku 21. stavku 1. točki (a) i člancima 30. i 34. Uredbe (EU) br. 1305/2013 provjerama na licu mjesta obuhvaćeno je i nepoljoprivredno zemljište za koje se podnosi zahtjev za potporu.
Nadležno tijelo mora na temelju rezultata kontrole procijeniti je li ažuriranje odgovarajućih referentnih parcela potrebno, uzimajući u obzir članak 5. stavak 3. Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014.
2. Provjerama na licu mjesta obuhvaćeni su mjerenje površina i provjera kriterija prihvatljivosti, preuzetih i drugih obveza u pogledu površine koju je korisnik prijavio u skladu s programima potpore i/ili mjerama potpore iz stavka 1.
Za korisnike koji podnose zahtjev za izravna plaćanja u skladu s programima navedenima u Prilogu I. Uredbi (EU) br. 1307/2013 i čije se poljoprivredne površine pretežno prirodno održavaju u stanju pogodnom za pašu ili uzgoj provjerama na licu mjesta obuhvaćena je i provjera minimalne aktivnosti koja se obavlja na tim površinama iz članka 9. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
3. Provjerama na licu mjesta povezanima s praksama ekologizacije obuhvaćene su sve obveze koje korisnik mora poštovati. Prema potrebi, sukladnost s pragovima iz članaka 44. i 46. Uredbe (EU) br. 1307/2013 radi izuzeća od praksi dio je provjera na licu mjesta. Taj se podstavak primjenjuje i na provjere na licu mjesta koje se provode u pogledu nacionalnih ili regionalnih programa okolišnog certificiranja iz članka 43. stavka 3. točke (b) Uredbe (EU) br. 1307/2013.
Ako se provjera na licu mjesta odnosi na regionalnu provedbu u skladu s člankom 46. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013, provjerom na licu mjesta obuhvaćeni su i mjerenje površina i provjera obveza koje je korisnicima ili skupini korisnika nametnula država članica.
Ako se provjera na licu mjesta odnosi na kolektivnu provedbu u skladu s člankom 46. stavkom 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013, provjerom na licu mjesta obuhvaćeno je sljedeće:
(a)
provjera kriterija neposredne blizine određenih u skladu s člankom 47. stavkom 1. Delegirane uredbe (EU) br. 639/2014;
(b)
mjerenje površina i provjera kriterija za ekološki značajne površine koje graniče jedna s drugom;
(c)
dodatne obveze koje je korisnicima ili skupini korisnika, prema potrebi, nametnula država članica;
(d)
pojedinačne obveze ekologizacije koje korisnik koji sudjeluje u kolektivnoj provedbi mora poštovati.
Članak 38.
Mjerenje površina
1. Ako su sve poljoprivredne površine predmet provjera prihvatljivosti, mjerenje stvarne površine poljoprivredne parcele kao dio provjere na licu mjesta može se ograničiti na nasumično odabrani uzorak do najmanje 50 % poljoprivrednih parcela za koje je zahtjev za potporu i/ili zahtjev za plaćanje dostavljen u okviru programa potpore povezane s površinom i/ili mjera ruralnog razvoja. Ako se tom provjerom uzorka otkrije nesukladnost, mjere se sve poljoprivredne parcele ili se iz mjerenog uzorka ekstrapoliraju zaključci.
Prvi se podstavak ne primjenjuje na poljoprivredne parcele koje će se provjeriti za potrebe ekološki značajne površine u skladu s člankom 46. Uredbe (EU) br. 1307/2013.
2. Površine poljoprivrednih parcela mjere se bilo kojim načinom kojim se dokazano jamče mjerenja kvalitete koja je najmanje jednakovrijedna kvaliteti predviđenoj mjerodavnim tehničkim standardima razrađenima na razini Unije.
3. Države članice mogu koristiti daljinsko istraživanje u skladu s člankom 40. i, kad je to moguće, tehnike globalnog satelitskog navigacijskog sustava (GNSS).
4. Jedinstveno odstupanje graničnog područja definira se za sva mjerenja površina koja se provode korištenjem GNSS-a i/ili ortofotografija. U tu svrhu alati za mjerenje vrednuju se u odnosu na najmanje jednu kategoriju vrednovanja dozvoljenog odstupanja graničnog područja ispod jedinstvene vrijednosti. Međutim, jedinstvena vrijednost dozvoljenog odstupanja ne prelazi 1,25 m.
Maksimalno odstupanje u odnosu na svaku poljoprivrednu parcelu u apsolutnim vrijednostima ne prelazi 1,0 ha.
Međutim, za mjere iz članka 21. stavka 1. točke (a) i članaka 30. i 34. Uredbe (EU) br. 1305/2013 u pogledu šumskog područja, države članice mogu definirati odgovarajuća dozvoljena odstupanja koja ni u kojem slučaju ne smiju biti dvostruko veća od dozvoljenog odstupanja određenog u prvom podstavku ovog stavka.
5. Ukupna površina poljoprivredne parcele može se uzeti u obzir pri mjerenju pod uvjetom da je u cijelosti prihvatljiva. U drugim slučajevima u obzir se uzima neto prihvatljiva površina. U tu se svrhu prema potrebi može primijeniti sustav proporcionalnosti iz članka 10. Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014;
6. Za potrebe izračuna udjela različitih usjeva za raznolikost usjeva iz članka 44. Uredbe (EU) br. 1307/2013, pri mjerenju se uzima u obzir površina koja je stvarno pokrivena jednim usjevom u skladu s člankom 40. stavkom 2. Delegirane uredbe (EU) br. 639/2014. Na površinama na kojima se primjenjuju mješoviti usjevi u obzir se uzima ukupna površina pokrivena mješovitom biljnom proizvodnjom u skladu s člankom 40. stavkom 3. prvim i drugim podstavkom navedene Uredbe ili pokrivena mješovitim usjevima u skladu s člankom 40. stavkom 3. trećim podstavkom navedene Uredbe.
7. Ako članak 17. stavak 1. točka (b) Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014 može dovesti do umjetne podjele površine susjednih poljoprivrednih parcela s homogenom vrstom zemljišnog pokrova u odvojene poljoprivredne parcele, mjerenje te površine susjednih poljoprivrednih parcela s homogenom vrstom zemljišnog pokrova kombinira se u jedinstveno mjerenje predmetnih poljoprivrednih parcela.
8. Prema potrebi, dva odvojena mjerenja provode se na poljoprivrednoj parceli za potrebe sustava osnovnog plaćanja ili sustava jedinstvenih plaćanja u skladu s glavom III. poglavljem 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 i, prema potrebi, prostorno različitoj poljoprivrednoj parceli koja se preklapa za potrebe preostalih programa potpore povezane s površinom i/ili mjera ruralnog razvoja.
Članak 39.
Provjera uvjeta prihvatljivosti
1. Prihvatljivost parcela primjereno se provjerava. Ta provjera, prema potrebi, uključuje i provjeru usjeva. U tu svrhu prema potrebi traže se dodatni dokazi.
2. Za trajni travnjak koji se može upotrebljavati za ispašu i koji čini dio uspostavljene lokalne prakse koja podrazumijeva da trave i druge travolike paše tradicionalno ne prevladavaju na područjima za ispašu koeficijent smanjenja u skladu s člankom 32. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 1307/2013 može se, prema potrebi, primijeniti na prihvatljivo područje mjereno u skladu s člankom 38. ove Uredbe. Ako se površina koristi zajednički, nadležna tijela razdjeljuju je na pojedinačne korisnike razmjerno njihovom korištenju ili pravu korištenja.
3. Obilježja krajobraza koji su korisnici prijavili kao ekološki značajnu površinu, a koja nisu uključena u prihvatljivo područje u skladu s člancima 9. i 10. Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014 provjeravaju se u skladu s istim načelima koja se primjenjuju na prihvatljivo područje.
4. U pogledu kontrole mjera ruralnog razvoja i ako država članica propiše da se pojedinačni elementi provjere na licu mjesta mogu obavljati na temelju uzorka, taj uzorak treba jamčiti pouzdanu i reprezentativnu razinu kontrole. Države članice utvrđuju kriterije za odabir uzorka. Ako se pri pregledu predmetnog uzorka utvrde nesukladnosti, primjereno se povećava veličina i raspon uzorka.
Članak 40.
Provjere daljinskim istraživanjem
Ako država članica provodi provjere na licu mjesta daljinskim istraživanjem, nadležno tijelo:
(a)
obavlja fotointerpretaciju ortofotografija (satelitskih ili zračnih) svih poljoprivrednih parcela po zahtjevu za potporu i/ili zahtjevu za plaćanje koji je potrebno provjeriti u cilju prepoznavanja vrsta zemljišnog pokrova i, prema potrebi, vrste usjeva te mjerenja površine;
(b)
obavlja fizičke inspekcije na terenu svih poljoprivrednih parcela za koje se fotointerpretacijom ne može potvrditi točnost prijave površina u mjeri u kojoj to nadležno tijelo smatra zadovoljavajućim;
(c)
provodi sve provjere koje su potrebne kako bi se provjerila sukladnost s kriterijima prihvatljivosti, preuzetim i drugim obvezama poljoprivrednih parcela;
(d)
poduzima druge mjere kako bi se obuhvatilo mjerenje površina u skladu s člankom 38. stavkom 1. za parcele koje nisu obuhvaćene fotografijama.
Članak 41.
Izvješće o kontroli
1. Svaka provjera na licu mjesta u skladu s ovim odjeljkom predmet je izvješća o kontroli na temelju kojeg se mogu preispitati pojedinosti provedenih provjera i donijeti zaključci o sukladnosti s kriterijima prihvatljivosti, preuzetim i drugim obvezama. U izvješću se posebno navode:
(a)
programi potpore ili mjere potpore, provjereni zahtjevi za potporu ili zahtjevi za plaćanje;
(b)
prisutne osobe;
(c)
pregledane poljoprivredne parcele, izmjerene poljoprivredne parcele i, prema potrebi, rezultati mjerenja za izmjerene poljoprivredne parcele i korištene mjerne metode;
(d)
prema potrebi, rezultati mjerenja nepoljoprivrednog zemljišta za koje se podnosi zahtjev za potporu u okviru mjera ruralnog razvoja i korištene mjerne metode;
(e)
je li korisniku predana obavijest o provjeri i, ako jest, kad je posjet najavljen;
(f)
sve posebne kontrolne mjere koje treba provesti u okviru pojedinačnih programa pomoći ili potpore;
(g)
sve izvršene dodatne kontrolne mjere;
(h)
sve utvrđene nesukladnosti za koje može biti potrebna unakrsna obavijest s obzirom na druge programe potpore, mjere potpore i/ili višestruku sukladnost;
i.
sve utvrđene nesukladnosti za koje može biti potrebno praćenje tijekom sljedećih godina.
2. Korisnik ima mogućnost potpisati izvješće tijekom provjere kako bi potvrdio svoju prisutnost pri pregledu i dodati svoja opažanja. Ako države članice upotrebljavaju izvješće o kontroli izrađeno elektroničkim putem tijekom provjere, nadležno tijelo osigurava mogućnost elektroničkog potpisa korisnika ili se izvješće o kontroli bez odgode šalje korisniku kako bi mu se omogućilo da potpiše izvješće i doda svoja opažanja. Ako se utvrde nesukladnosti, korisnik dobiva presliku izvješća o kontroli.
Kada se provjera na licu mjesta obavlja daljinskim istraživanjem u skladu s člankom 40., države članice mogu odlučiti da korisniku ili njegovom zastupniku ne dopuste mogućnost potpisivanja izvješća o kontroli ako provjerom s pomoću daljinskog istraživanja nisu otkrivene nesukladnosti. Ako se kao posljedica tih provjera otkriju nesukladnost, dopušta se mogućnost potpisivanja izvješća prije nego nadležno tijelo donese zaključke na temelju nalaza o smanjenjima, odbijanjima, ukidanjima ili kaznama koje iz toga proizlaze.
Odjeljak 3.
Provjere na licu mjesta u pogledu zahtjeva za potporu za životinje i zahtjeva za plaćanje u okviru mjera potpore povezane sa životinjama
Članak 42.
Provjere na licu mjesta
1. Provjerama na licu mjesta provjerava se da su svi kriteriji sukladnosti, preuzete i druge obveze ispunjeni i njima su obuhvaćene sve životinje za koje su zahtjevi za potporu ili zahtjevi za plaćanje podneseni u okviru programa potpore za životinje ili mjera potpore povezane sa životinjama koje treba provjeriti.
Ako je država članica u skladu s člankom 21. stavkom 1. točkom (d) odredila razdoblje, najmanje 50 % minimalne stope provjera na licu mjesta predviđenih u članku 32. ili članku 33. raspoređuje se tijekom tog razdoblja za odgovarajući program potpore za životinje ili mjere potpore povezane sa životinjama.
Ako se država članica koristi mogućnošću predviđenom u članku 21. stavku 3., provjeravaju se i potencijalno prihvatljive životinje definirane u članku 2. stavku 1. drugom podstavku, točki (17) Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014.
Provjere na licu mjesta posebno uključuju provjeru kojom se potvrđuje da broj životinja prisutnih na poljoprivrednom imanju za koje su podneseni zahtjevi za potporu i/ili zahtjevi za plaćanje i, prema potrebi, broj potencijalno prihvatljivih životinja odgovaraju broju životinja upisanih u registre i broju životinja prijavljenih u računalnu bazu podataka za životinje.
2. Provjere na licu mjesta uključuju i provjere:
(a)
točnosti i usklađenosti upisa u registar i prijava u računalnu bazu podataka za životinje na temelju uzorka popratnih dokumenata, poput računa o kupnji i prodaji, potvrda o klanju, svjedodžbi o zdravstvenom stanju životinje i, prema potrebi, putovnica za životinje ili dokumenata o kretanju životinja, u vezi sa životinjama za koje su podneseni zahtjevi za potporu ili zahtjevi za plaćanje u razdoblju od šest mjeseci prije provjere na licu mjesta; međutim, ako se utvrde nepravilnosti, provjera se produljuje na 12 mjeseci prije provjere na licu mjesta;
(b)
da su sva goveda ili ovce/koze identificirana ušnim markicama ili, prema potrebi, drugim sredstvima identifikacije i da imaju putovnice za životinje ili dokumentaciju o kretanju životinja te da su upisane u registar i pravilno prijavljene u računalnu bazu podataka za životinje.
Provjere iz točke (b) prvog podstavka mogu se provesti na temelju nasumičnog uzorka. Ako se tom provjerom uzorka otkriju nesukladnosti, provjeravaju se sve životinje ili se iz uzorka ekstrapoliraju zaključci.
Članak 43.
Izvješće o kontroli u pogledu programa potpore za životinje i mjera potpore povezane sa životinjama
1. Za svaku provjeru na licu mjesta u skladu s ovim odjeljkom priprema se izvješće o kontroli kojim se omogućava pregled pojedinosti izvršenih provjera. U izvješću se posebno navode:
(a)
programi potpore za životinje i/ili mjere potpore povezane sa životinjama te provjereni zahtjevi za potporu ili zahtjevi za plaćanje za stoku;
(b)
prisutne osobe;
(c)
broj i vrsta zatečenih životinja i, prema potrebi, brojevi ušnih markica, upis u registar i računalnu bazu podataka za životinje i svi provjereni popratni dokumenti, rezultati provjera i, prema potrebi, posebna opažanja u odnosu na pojedine životinje i/ili njihove identifikacijske oznake;
(d)
je li korisnik bio obaviješten o posjetu; a ako je bio obaviješten, kad mu je posjet bio najavljen. Posebno ako je rok od 48 sati iz članka 25. prekoračen, u izvješću o kontroli navodi se razlog;
(e)
napomene o posebnim kontrolnim mjerama koje treba provesti u okviru pojedinačnih programa potpore za životinje i/ili mjera potpore povezane sa životinjama;
(f)
napomenu o dodatnim kontrolnim mjerama koje treba izvršiti.
2. Korisnik ima mogućnost potpisati izvješće tijekom provjere kako bi potvrdio svoju prisutnost pri pregledu i dodao svoja opažanja. Ako države članice upotrebljavaju izvješće o kontroli izrađeno elektroničkim putem tijekom provjere, nadležno tijelo osigurava mogućnost elektroničkog potpisa korisnika ili se izvješće o kontroli bez odgode šalje korisniku kako bi mu se omogućilo da potpiše izvješće i doda svoja opažanja. Ako se utvrde nesukladnosti, korisnik dobiva presliku izvješća o kontroli.
3. Kada države članice obavljaju provjere na licu mjesta u skladu s ovom Uredbom zajedno s inspekcijama u skladu s Uredbom (EZ) br. 1082/2003, izvješću o kontroli dodaju se izvješća u skladu s člankom 2. stavkom 5. navedene Uredbe.
4. Kada se provjerama na licu mjesta izvršenima u skladu s ovom Uredbom utvrde nesukladnosti s glavom I. Uredbe (EZ) br. 1760/2000 ili Uredbom (EZ) br. 21/2004, preslike izvješća o kontroli predviđenog u ovom članku bez odgode se šalju tijelima odgovornima za provedbu navedenih uredaba.
POGLAVLJE IV.
Posebna pravila
Članak 44.
Pravila o rezultatima kontrola u pogledu regionalnih ili kolektivnih ekološki značajnih površina
U slučaju regionalne ili kolektivne provedbe u skladu s člankom 46. stavcima 5. ili 6. Uredbe (EU) br. 1307/201, površina zajedničkih ekološki značajnih površina koje graniče jedna s drugom dodjeljuje se svakom sudioniku razmjerno njegovu udjelu u ekološki značajnim površinama na temelju onoga što je prijavio u skladu s člankom 18. ove Uredbe.
Za potrebe primjene članka 26. Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014 na svakog sudionika u regionalnoj ili kolektivnoj provedbi, utvrđenu ekološki značajnu površinu čini zbroj dodijeljenog udjela u zajedničkim ekološki značajnim površinama utvrđenima kako je navedeno u prvom podstavku ovog članka i ekološki značajnih površina utvrđenih s obzirom na pojedinačnu obvezu.
Članak 45.
Provjera sadržaja tetrahidrokanabinola u biljkama konoplje
1. Za potrebe članka 32. stavka 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013 države članice uspostavljaju sustav za određivanje sadržaja tetrahidrokanabinola (dalje u tekstu: „THC”) usjeva koji se uzgajaju kako je određeno u Prilogu I. ovoj Uredbi.
2. Nadležno tijelo države članice vodi evidenciju u vezi s nalazima o sadržaju THC-a. Za svaku sortu evidencija najmanje obuhvaća rezultate utvrđenog sadržaja THC-a u svakom uzorku, izražene kao postotak na dva decimalna mjesta, korišteni postupak, broj izvršenih pokusa, naznaku točke na kojoj je uzorak izuzet i mjere usvojene na nacionalnoj razini.
3. Ako prosječna vrijednost svih uzoraka određene sorte prelazi sadržaj THC-a utvrđen u članku 32. stavku 6. Uredbe (EZ) br. 1307/2013, države članice primjenjuju postupak B. iz Priloga I. ovoj Uredbi za predmetnu sortu u sljedećoj godini zahtjeva. Taj se postupak primjenjuje u sljedećim godinama zahtjeva, osim kad su svi rezultati analize predmetne sorte manji od sadržaja THC-a utvrđenog u članku 32. stavku 6. Uredbe (EZ) br. 1307/2013.
Ako i druge godine prosječna vrijednost svih uzoraka predmetne sorte prelazi sadržaj THC-a utvrđen u članku 32. stavku 6. Uredbe (EU) br. 1307/2013, država članica dostavlja Komisiji obavijest kojom traži dopuštenje za zabranu stavljanja na tržište takve sorte u skladu s člankom 18. Direktive Vijeća 2002/53/EZ (20). Ta se obavijest Komisiji šalje najkasnije do 15. studenoga predmetne godine zahtjeva. Od sljedeće godine sorta na koju se taj zahtjev odnosi nije prihvatljiva za izravna plaćanja u predmetnoj državi članici.
4. Biljke konoplje uzgajaju se pod uobičajenim uvjetima uzgoja u skladu s lokalnom praksom najmanje 10 dana od datuma završetka cvatnje da bi se mogle izvršiti provjere u skladu sa stavcima 1., 2. i 3.
Države članice mogu dopustiti žetvu konoplje nakon početka cvatnje, ali prije kraja desetodnevnog razdoblja nakon završetka cvatnje, pod uvjetom da inspektori navedu koje reprezentativne dijelove svake dotične parcele treba obrađivati još najmanje 10 dana nakon završetka cvatnje zbog inspekcije, a u skladu s metodom iz Priloga I.
5. Obavijest iz stavka 3. dostavlja se u skladu s Uredbom Komisije (EZ) br. 792/2009 (21).
GLAVA IV.
MJERE RURALNOG RAZVOJA KOJE NISU POVEZANE S POVRŠINOM I ŽIVOTINJAMA
POGLAVLJE I.
Uvodna odredba
Članak 46.
Područje primjene
Ova se glava primjenjuje na rashode ostvarene u okviru mjera predviđenih u člancima 14. do 20., članku 21. stavku 1., osim godišnjih premija u skladu s točkama (a) i (b), članku 27., članku 28. stavku 9., člancima 35. i 36. te članku 51. stavku 2. Uredbe (EU) br. 1305/213, u članku 35. stavku 1. Uredbe (EU) br. 1303/2013 i članku 20., članku 36. točki (a) podtočki vi., točki (B) podtočkama ii., vi. i vii., članku 36. točki (b) podtočkama i. i iii. u pogledu troškova osnivanja te člancima 52. i 63. Uredbe (EZ) br. 1698/2005.
POGLAVLJE II.
Provjere
Odjeljak 1.
Opće odredbe
Članak 47.
Zahtjevi za potporu, zahtjevi za plaćanje i druge izjave
1. Države članice moraju predvidjeti odgovarajuće postupke za dostavljanje zahtjeva za potporu, zahtjeva za plaćanje i drugih izjava koji se odnose na mjere ruralnog razvoja koje nisu povezane s površinom i životinjama.
2. Za mjere u skladu s člankom 15. stavkom 1. točkom (b), člankom 16. stavkom 1., člankom 19. stavkom 1. točkom (c) i člankom 27. Uredbe (EU) br. 1305/2013 korisnik dostavlja zahtjev za godišnje plaćanje.
Odjeljak 2.
Odredbe o provjerama
Članak 48.
Administrativne provjere
1. Administrativne provjere provode se na svim zahtjevima za potporu, zahtjevima za plaćanje ili drugim izjavama koje korisnik ili treća strana mora dostaviti te su njima obuhvaćeni svi elementi koji se mogu provjeriti i koji su primjereni za provjeru u okviru administrativnih provjera. Tijekom postupaka potrebno je voditi evidenciju o provedenoj kontroli, rezultatima provjere i mjerama koje su poduzete u slučaju odstupanja.
2. Administrativnim provjerama zahtjeva osigurava se sukladnost operacije s primjenjivim obvezama koje su utvrđene u pravu Unije ili nacionalnom pravu ili u okviru programa ruralnog razvoja, uključujući one koje se odnose na javnu nabavu, državnu potporu i druge obvezne standarde i zahtjeve. Provjere posebno uključuju kontrolu:
(a)
prihvatljivosti korisnika;
(b)
kriterija prihvatljivosti, preuzetih i drugih obveza u okviru operacije za koju se traži potpora;
(c)
sukladnosti s kriterijima odabira;
(d)
prihvatljivosti troškova operacije, uključujući sukladnost s kategorijom troškova ili metodom izračuna koju je potrebno upotrebljavati ako je operacija ili njezin dio obuhvaćen člankom 67. stavkom 1. točkama (b), (c) i (d) Uredbe (EU) br. 1303/2013;
(e)
za troškove iz članka 67. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) br. 1303/2013, isključujući doprinose u naravi i amortizaciju, kontrolu opravdanosti dostavljenih troškova. Troškovi se ocjenjuju s pomoću odgovarajućeg sustava za evaluaciju, kao što su referentni troškovi, usporedba različitih ponuda ili odbor za evaluaciju.
3. Administrativne provjere zahtjeva za plaćanje posebno uključuju, i ako je primjereno za predmetni zahtjev, kontrolu:
(a)
završene operacije u usporedbi s operacijom za koju je zahtjev za potporu dostavljen i odobren;
(b)
nastalih troškova i izvršenih plaćanja.
4. Administrativne provjere uključuju postupke za izbjegavanje dvostrukog financiranja u okviru drugih programa Unije ili nacionalnih programa te prethodnog programskog razdoblja. Ako postoji financiranje iz drugih izvora, tim se provjerama osigurava da ukupna primljena potpora ne premašuje najviše dopuštene iznose ili stope potpore.
5. Administrativne provjere operacije ulaganja uključuju najmanje jedan posjet operaciji za koju je dodijeljena potpora ili lokaciji ulaganja radi provjere provedbe ulaganja.
Međutim, nadležno tijelo može odlučiti ne obaviti te posjete zbog valjano opravdanih razloga kao što su sljedeći:
(a)
operacija je uključena u uzorak za provjeru na licu mjesta koja će se provesti u skladu s člankom 49.;
(b)
nadležno tijelo smatra da je predmetna operacija malo ulaganje;
(c)
nadležno tijelo smatra da je rizik od neispunjavanja uvjeta za primanje potpore nizak ili da je rizik od neprovedbe ulaganja nizak.
Odluka iz drugog podstavka i njezino opravdanje moraju se evidentirati.
Članak 49.
Provjere na licu mjesta
1. Države članice organiziraju provjere odobrenih operacija na licu mjesta upotrebom odgovarajuće osnove za uzorkovanje. Koliko je moguće, te se provjere provode prije izvršenja konačnog plaćanja za operaciju.
2. Inspektori koji provode provjeru na licu mjesta ne smiju sudjelovati u administrativnim provjerama iste operacije.
Članak 50.
Stupanj kontrole i uzorkovanje provjera na licu mjesta
1. Rashodi obuhvaćeni provjerama na licu mjesta moraju predstavljati najmanje 5 % rashoda iz članka 46. koji se sufinanciraju iz Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) i koje svake kalendarske godine treba platiti agencija za plaćanja.
Ako je za operaciju koja je predmet provjere na licu mjesta primljen predujam ili privremena plaćanja, ta se plaćanja uračunavaju u rashode obuhvaćene provjerama na licu mjesta iz prvog podstavka.
2. Samo se provjere provedene do kraja predmetne kalendarske godine uračunavaju u ostvarenje minimalne razine iz stavka 1.
Zahtjevi za plaćanje za koje se nakon administrativnih provjera utvrdi da nisu prihvatljivi ne uračunavaju se u ostvarenje minimalne razine iz stavka 1.
3. Samo se provjere koje ispunjavaju zahtjeve iz članaka 49. i 51. mogu uračunati u ostvarenje minimalne razine iz stavka 1.
4. U uzorku odobrenih operacija koje treba provjeriti u skladu sa stavkom 1. posebno se uzimaju u obzir:
(a)
potreba za provjerom odgovarajuće kombinacije vrsta i veličina operacija;
(b)
čimbenici rizika utvrđeni nakon nacionalnih provjera ili provjera Unije;
(c)
vrsta doprinosa operacije riziku pogreške u provedbi programa ruralnog razvoja;
(d)
potreba za održavanjem ravnoteže između mjera i vrsta operacija;
(e)
potreba za nasumičnim odabirom od 30 % do 40 % rashoda.
5. Ako se provjerama na licu mjesta utvrdi znatno neispunjavanje obveze u kontekstu mjere potpore ili vrste operacije, nadležno tijelo mora povećati stupanj kontrole na odgovarajuću razinu u sljedećoj kalendarskoj godini za predmetnu mjeru ili vrstu operacije.
6. Odstupajući od stavka 1., države članice mogu odlučiti smanjiti minimalnu razinu provjera na licu mjesta koje se provode svake godine iz stavka 1. na 3 % iznosa koji se sufinancira iz EPFRR-a.
Države članice mogu primijeniti prvi podstavak samo ako su ispunjeni opći uvjeti za smanjenje minimalne razine provjera na licu mjesta koju utvrdi Komisija u skladu s člankom 62.. stavkom 2. točkom (b) Uredbe (EU) br. 1306/2013.
Ako bilo koji od uvjeta iz drugom podstavka više nije ispunjen, države članice moraju odmah opozvati svoju odluku o smanjenju minimalne razine provjera na licu mjesta. Minimalnu razinu provjera na licu mjesta iz stavka 1. primjenjuju od sljedeće kalendarske godine.
Članak 51.
Sadržaj provjera na licu mjesta
1. Provjerama na licu mjesta provjerava se je li operacija provedena u skladu s primjenjivim pravilima i njima se obuhvaćaju svih kriteriji prihvatljivosti, preuzete i druge obveze koje se odnose na uvjete za dodjelu potpore koji se mogu provjeriti tijekom posjeta. Njima se osigurava da je operacija prihvatljiva za potporu iz EPFRR-a.
2. Provjerama na licu mjesta provjerava se točnost podataka koje je korisnik prijavio u odnosu na predmetne dokumente.
To uključuje provjeru jesu li zahtjevi za plaćanje koje je korisnik dostavio potkrijepljeni računovodstvenim ili drugim dokumentima, uključujući, prema potrebi, provjeru točnosti podataka u zahtjevu za plaćanje na temelju podataka ili komercijalnih dokumenata koje posjeduju treće strane.
3. Provjerama na licu mjesta provjerava se je li upotreba ili planirana upotreba operacije u skladu s upotrebom opisanom u zahtjevu za potporu i za koju je potpora odobrena.
4. Osim u iznimnim okolnostima, provjere na licu mjesta, koje su valjano evidentirane i koje su obrazložila nadležna tijela, uključuju posjet lokaciju na kojoj se operacija provodi ili, ako je operacija nematerijalna, posjet nositelju operacije.
Članak 52.
Ex post provjere
1. Ex post provjere provode se na operacijama ulaganja radi provjere preuzetih obveza u skladu s člankom 71. Uredbe (EU) br. 1303/2013 ili detaljno opisanih u programu ruralnog razvoja.
2. Ex post provjerama obuhvaćeno je u svakoj kalendarskoj godini najmanje 1 % rashoda u okviru EPFRR-a za operacije ulaganja koje su još uvijek predmet preuzete obveze iz stavka 1. i za koje je konačno plaćanje izvršeno iz EPFRR-a. U obzir se uzimaju samo provjere provedene do kraja predmetne kalendarske godine.
3. Uzorak operacija koje je potrebno provjeriti u skladu sa stavkom 1. temelji se na analizi rizika i financijskog utjecaja različitih operacija, vrsta operacija ili mjera. Od 20 % do 25 % uzorka odabire se nasumično.
Članak 53.
Izvješće o kontroli
1. Za svaku provjeru na licu mjesta u skladu s ovim odjeljkom priprema se izvješće o kontroli koje omogućava pregled pojedinosti izvršenih provjera. U izvješću se posebno navode:
(a)
provjerene mjere i zahtjevi ili zahtjevi za plaćanje;
(b)
prisutne osobe;
(c)
je li korisnik bio obaviješten o posjetu; a ako je bio obaviješten, kad mu je posjet bio najavljen;
(d)
rezultati provjera i, prema potrebi, posebna opažanja;
(e)
sve dodatne kontrolne mjere koje treba izvršiti.
2. Stavak 1. primjenjuje se mutatis mutandis na ex post provjere u skladu s ovim odjeljkom.
3. Korisnik ima mogućnost potpisati izvješće tijekom provjere kako bi potvrdio svoju prisutnost tijekom pregleda i dodati svoja opažanja. Ako države članice upotrebljavaju izvješće o kontroli izrađeno elektroničkim putem tijekom provjere, nadležno tijelo osigurava mogućnost elektroničkog potpisa korisnika ili se izvješće o kontroli bez odgode šalje korisniku kako bi mu se omogućilo da potpiše izvješće i doda svoja opažanja. Ako se utvrdi neispunjavanje obveze, korisnik dobiva presliku izvješća o kontroli.
Odjeljak 3.
Odredbe o provjerama posebnih mjera
Članak 54.
Prijenos znanja i aktivnosti informiranja
Nadležno tijelo provjera sukladnost sa zahtjevom da tijela koja pružaju usluge prijenosa znanja i informacija posjeduju primjerene kapacitete u skladu s člankom 14. stavkom 3 Uredbe (EU) br. 1305/2013. Nadležno tijelo provjerava sadržaj i trajanja programa razmjene u poljoprivrednom gospodarstvu i šumarstvu i posjeta u skladu s člankom 14. stavkom 5. navedene Uredbe. Te se kontrole provode u okviru administrativnih provjera i, na osnovi uzorka, u okviru provjera na licu mjesta.
Članak 55.
Savjetodavne službe, službe za upravljanje poljoprivrednim gospodarstvom i pomoć poljoprivrednim gospodarstvima
Za operacije predviđene u članku 15. stavku 1. točkama (a) i (c) Uredbe (EU) br. 1305/2013 nadležno tijelo provjerava sukladnost sa zahtjevom da tijela ili subjekti odabrani za pružanje savjetodavnih usluga posjeduju odgovarajuće resurse i da je postupak odabira proveden u okviru javne nabave u skladu sa zahtjevima iz članka 15. stavka 3. navedene Uredbe. Ta se kontrola provodi u okviru administrativnih provjera i, na osnovi uzorka, u okviru provjera na licu mjesta.
Članak 56.
Programi kvalitete za poljoprivredne proizvode i hranu
Za mjeru predviđenu u članku 16. Uredbe (EU) br. 1305/2013 nadležno tijelo može, prema potrebi, iskoristiti dokaze koje je primilo od drugih službi, tijela ili organizacija kako bi provjerilo sukladnost s obvezama i kriterijima prihvatljivosti. Međutim, nadležno tijelo mora biti uvjereno da služba, tijelo ili organizacija posluje prema standardu koji je dostatan za kontrolu sukladnosti s obvezama i kriterijima prihvatljivosti. U tu svrhu nadležno tijelo provodi administrativne provjere i, na osnovi uzorka, provjere na licu mjesta.
Članak 57.
Razvoj poljoprivrednih gospodarstava i poslovanja
Za operacije predviđene u članku 19. stavku 1. točki (a) Uredbe (EU) br. 1305/2013 nadležno tijelo u okviru administrativnih provjera i, na osnovi uzorka, u okviru provjera na licu mjesta provjerava sukladnost sa sljedećim:
(a)
poslovnim planom u skladu s člankom 19. stavcima 4. i 5. Uredbe (EU) br. 1305/2013 i člankom 8. Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 808/2014 (22), uključujući u slučaju mladih poljoprivrednika zahtjev da su usklađeni s definicijom aktivnog poljoprivrednika iz članka 19. stavka 4. Uredbe (EU) br. 1305/2013;
(b)
pravilom za razdoblje počeka za ispunjavanje uvjeta koji se odnose na stručne vještine iz članka 2. stavka 3. Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 807/2014 (23).
Članak 58.
Uspostavljanje skupina i organizacija proizvođača
Za mjeru predviđenu u članku 27. Uredbe (EU) br. 1305/2013 države članice priznaju skupinu proizvođača nakon provjere sukladnosti skupine s kriterijima određenima u stavku 1. tog članka i nacionalnim pravilima. Nakon priznavanja nadležno tijelo provjerava stalnu sukladnost s kriterijima priznavanja i poslovnim planom u skladu s člankom 27. stavkom 2. navedene Uredbe u okviru administrativnih provjera i najmanje jednom u pet godina u okviru provjere na licu mjesta.
Članak 59.
Upravljanje rizicima
U pogledu posebne potpore predviđene u članku 36. Uredbe (EU) br. 1305/2013 nadležno tijelo u okviru administrativnih provjera i, na osnovi uzorka, u okviru provjera na licu mjesta posebno provjerava:
(a)
da su poljoprivrednici bili prihvatljivi za potporu u skladu s člankom 36. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1305/2013;
(b)
pri kontroli zahtjeva za plaćanje uzajamnih fondova kako je predviđeno u članku 36. stavku 1. točkama (b) i (c) Uredbe (EU) br. 1305/2013 da je naknada u cijelosti plaćena udruženim poljoprivrednicima u skladu s člankom 36. stavkom 3. navedene Uredbe.
Članak 60.
LEADER
1. Države članice provode odgovarajući sustav za nadzor lokalnih akcijskih skupina.
2. U pogledu rashoda ostvarenih u skladu s člankom 35. stavkom 1. točkama (b) i (c) Uredbe (EU) br. 1303/2013 države članice mogu službenim aktom delegirati provedbu administrativnih provjera predviđenih u članku 48. navedene Uredbe na lokalne akcijske skupine. Međutim, države članice i dalje su odgovorne za provjeru da te lokalne akcijske skupine imaju administrativni i kontrolni kapacitet za izvršenje tog posla.
U slučaju delegiranja iz prvog podstavka nadležno tijelo provodi redovite provjere lokalnih akcijskih skupina, uključujući knjigovodstvene provjere i ponavljanje administrativnih provjera na osnovi uzorka.
Nadležno tijelo provodi i provjere na licu mjesta iz članka 49. ove Uredbe. U pogledu kontrolnog uzorka rashoda koji se odnosi na LEADER primjenjuje se najmanje isti postotak kao postotak iz članka 50. ove Uredbe.
3. U pogledu rashoda ostvarenih u skladu s člankom 35. stavkom 1. točkama (a), (d) i (e) Uredbe (EU) br. 1303/2013 i člankom 35. stavkom 1. točkama (b) i (c) navedene Uredbe kada je sama lokalna akcijska skupina korisnik potpore, administrativne provjere provode osobe koje su neovisne od predmetne akcijske skupine.
Članak 61.
Subvencije kamatne stope i subvencije naknada za jamstvo
1. U pogledu rashoda ostvarenih u skladu s člankom 69. stavkom 3. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1303/2013 administrativne provjere i provjere na licu mjesta provode se s obzirom na korisnika i ovisno o ostvarenju predmetne operacije. Analizom rizika u skladu s člankom 50. ove Uredbe najmanje jednom obuhvaća se predmetna operacija na temelju diskontirane vrijednosti subvencije.
2. Nadležno tijelo mora u okviru administrativnih provjera i, ako je potrebno, u okviru posjeta in situ posredničkim financijskim institucijama i korisniku osigurati da su plaćanja posredničkim financijskim institucijama u skladu s pravom Unije i sporazumom sklopljenim između agencije za plaćanja i posredničke financijske institucije.
3. Ako se subvencije kamatne stope ili naknada za jamstvo kombiniraju s financijskim instrumentima u jednoj operaciji koja je usmjerena na iste krajnje primatelje, nadležno tijelo provodi provjere na razini krajnjih primatelja samo u slučajevima utvrđenima u članku 40. stavku 3. Uredbe (EU) br. 1303/2013.
Članak 62.
Tehnička pomoć na inicijativu država članica
U pogledu rashoda ostvarenih u skladu s člankom 51. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1305/2013, članci 48. do 51. i članak 53. ove Uredbe primjenjuju se mutatis mutandis.
Administrativne provjere iz članka 48. i provjere na licu mjesta iz članka 49. provodi subjekt koji je funkcionalno neovisan o subjektu koji odobrava plaćanje tehničke pomoći.
POGLAVLJE III.
Neopravdano isplaćeni iznosi i administrativne kazne
Članak 63.
Djelomično ili potpuno ukidanje potpore i administrativne kazne
1. Plaćanja se izračunavaju na temelju iznosa za koji je tijekom administrativnih provjera iz članka 48. utvrđeno da je prihvatljiv.
Nadležno tijelo ispituje zahtjev za plaćanje koje je primilo od korisnika i utvrđuje iznose koji su prihvatljivi za potporu. Utvrđuje sljedeće:
(a)
iznos koji treba platiti korisniku na temelju zahtjeva za plaćanje i odluke o dodjeli;
(b)
iznos koji treba platiti korisniku nakon ispitivanja prihvatljivosti rashoda u zahtjevu za plaćanje.
Ako iznos utvrđen u skladu s točkom (a) drugog podstavka premaši iznos utvrđen u skladu s točkom (b) tog podstavka za više od 10 %, administrativna kazna primjenjuje se na iznos utvrđen u skladu s tom točkom (b). Iznos kazne razlika je između tih dvaju iznosa, ali ne prelazi potpuno ukidanje potpore.
Međutim, kazne se ne primjenjuju ako korisnik može dokazati nadležnom tijelu da nije kriv za uključivanje neprihvatljivog iznosa ili ako se nadležno tijelo drukčije uvjeri da predmetni korisnik nije kriv.
2. Administrativna kazna iz stavka 1. primjenjuje se mutatis mutandis na neprihvatljivi rashod utvrđen tijekom provjera na licu mjesta iz članka 49. U tom je slučaju ispitani rashod kumulativni rashod ostvaren za predmetnu operaciju. Time se ne dovode u pitanje rezultati prethodnih provjera na licu mjesta u pogledu predmetnih operacija.
GLAVA V.
SUSTAV KONTROLE I ADMINISTRATIVNE KAZNE U VEZI S VIŠESTRUKOM SUKLADNOŠĆU
POGLAVLJE I.
Zajedničke odredbe
Članak 64.
Definicije
Za potrebe tehničkih specifikacija potrebnih za provedbu sustava kontrole i administrativnih kazni u vezi s višestrukom sukladnošću primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„specijalizirana kontrolna tijela” znači nadležna nacionalna kontrolna tijela iz članka 67. ove Uredbe koja su odgovorna za osiguravanje sukladnosti s pravilima iz članka 93. Uredbe (EU) br. 1306/2013;
(b)
„akt” znači svaka pojedinačna direktiva i uredba iz Priloga II. Uredbi (EU) br. 1306/2013;
(c)
„godina nalaza” znači kalendarska godina u kojoj je provedena administrativna provjera ili provjera na licu mjesta;
(d)
„područja višestruke sukladnosti” znači bilo koje od tri različita područja iz članka 93. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1306/2013 i održavanje trajnog pašnjaka iz članka 93. stavka 3. navedene Uredbe.
POGLAVLJE II.
Kontrola
Odjeljak 1.
Opće odredbe
Članak 65.
Sustav kontrole u vezi s višestrukom sukladnosti
1. Države članice uspostavljaju sustav koji jamči učinkovitu kontrolu poštovanja višestruke sukladnosti. U okviru tog sustava posebno se osigurava sljedeće:
(a)
ako nadležno kontrolno tijelo nije agencija za plaćanja, prijenos potrebnih podataka o korisnicima iz članka 92. Uredbe (EU) br. 1306/2013 od agencije za plaćanja do specijaliziranih kontrolnih tijela i/ili, prema potrebi, preko koordinacijskog tijela;
(b)
metode za odabir kontrolnih uzoraka;
(c)
podaci o vrsti i opsegu provjera koje treba obaviti;
(d)
izvješća o kontroli koja posebno sadrže sve utvrđene primjere neispunjavanja obveze i procjenu njihove ozbiljnosti, opsega, trajanja i ponavljanja;
(e)
ako nadležno kontrolno tijelo nije agencija za plaćanja, prijenos izvješća o kontroli od specijaliziranih kontrolnih tijela agenciji za plaćanja ili koordinacijskom tijelu ili i jednom i drugom;
(f)
primjena sustava smanjenja i ukidanja koju provodi agencija za plaćanja.
2. Države članice mogu propisati postupak u skladu s kojim korisnik agenciji za plaćanja dostavlja podatke potrebne za utvrđivanje zahtjeva i standarda koji se odnose na njega.
Članak 66.
Plaćanje potpore u vezi s provjerama višestruke sukladnosti
U pogledu provjera višestruke sukladnosti, ako se provjere ne mogu završiti prije nego što predmetni korisnik primi plaćanja i godišnje premije iz članka 92. Uredbe (EU) br. 1306/2013, dospjeli iznos koji korisnik treba platiti kao rezultat administrativne kazne vraća se u skladu s člankom 7. ove Uredbe ili prijebojem.
Članak 67.
Odgovornost nadležnog kontrolnog tijela
1. Odgovornosti nadležnih kontrolnih tijela sljedeće su:
(a)
specijalizirana kontrolna tijela odgovorna su za provedbu kontrola i provjera poštovanja predmetnih zahtjeva i standarda;
(b)
agencije za plaćanja odgovorne su za utvrđivanje administrativnih kazni u pojedinačnim slučajevima u skladu s glavom IV. poglavljem II. Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014 i poglavljem III. ove glave.
2. Odstupajući od stavka 1., države članice mogu odlučiti da kontrolu i provjere u vezi sa svim ili nekim zahtjevima, standardima, aktima ili područjima višestruke sukladnosti obavlja agencija za plaćanja, pod uvjetom da država članica jamči da je učinkovitost kontrole i provjera jednaka barem onoj učinkovitosti koja se postiže kad kontrolu i provjere obavlja specijalizirano kontrolno tijelo.
Odjeljak 2.
Provjere na licu mjesta
Članak 68.
Minimalni stupanj kontrole
1. Nadležno kontrolno tijelo obavlja provjere na licu mjesta u vezi sa zahtjevima i standardima za koje je odgovorno za najmanje 1 % svih korisnika iz članka 92. Uredbe (EU) br. 1306/2013 i za koje je predmetno nadležno kontrolno tijelo odgovorno.
Odstupajući od prvog podstavka, u slučaju skupina osoba iz članaka 28. i 29. Uredbe (EU) br. 1305/2013, svaki pojedinačni član tih skupina može se smatrati korisnikom za potrebe izračuna kontrolnog uzorka kako je određeno u prvom podstavku.
Minimalni stupanj kontrole iz prvog podstavka može se ostvariti na razini svakog nadležnog kontrolnog tijela ili na razini svakog akta ili standarda ili skupine akata ili standarda. Kada provjere ne obavlja agencija za plaćanja, minimalni stupanj kontrole može se ipak ostvariti na razini svake agencije za plaćanja.
Ako se zakonodavstvom koje se primjenjuju na akt i standarde već određuje minimalni stupanj kontrole, primjenjuje se taj stupanj umjesto minimalnog stupnja navedenog u prvom podstavku. U suprotnom države članice mogu odlučiti da se svaki slučaj neispunjavanja obveze, utvrđen tijekom provjera na licu mjesta izvan uzorka u skladu s prvim podstavkom, u skladu sa zakonodavstvom koje se primjenjuje za akte i standarde, prijavljuje nadležnom kontrolnom tijelu odgovornom za predmetni akt ili standard koje taj slučaj dalje prati. Primjenjuju se odredbe ovog poglavlja i poglavlja I., II. i III. glave III.
U pogledu obveza višestruke sukladnosti iz Direktive Vijeća 96/22/EZ za primjenu posebne razine uzorkovanja u planovima nadzora smatra se da se njome ispunjava zahtjev minimalnog stupnja koji je naveden u prvom podstavku.
2. Odstupajući od stavka 1., kako bi se ostvario minimalni stupanj kontrole iz tog stavka na razini svakog akta ili standarda ili skupine akata ili standarda, država članica može:
(a)
upotrebljavati rezultate provjera na licu mjesta provedenih u skladu sa zakonodavstvom koje se primjenjuju na te akte i standarde za odabrane korisnike; ili
(b)
zamijeniti odabrane korisnike korisnicima koji su predmet provjere na licu mjesta provedene u skladu sa zakonodavstvom koje se primjenjuju na te akte i standarde, pod uvjetom da su ti korisnici korisnici iz članka 92. Uredbe (EU) br. 1306/2013.
U tim slučajevima provjerama na licu mjesta obuhvaćaju se svi aspekti relevantnih akata ili standarda definirani u okviru višestruke sukladnosti. Nadalje, država članica osigurava da je učinkovitost provjera na licu mjesta najmanje jednaka učinkovitosti koja se postiže kada provjere na licu mjesta provode nadležna kontrolna tijela.
3. Za određivanje minimalnog stupnja kontrole iz stavka 1. ovog članka ne uzimaju se u obzir potrebne mjere iz članka 97. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1306/2013.
4. Ako se provjerama na licu mjesta otkrije znatan stupanj neispunjavanja obveze u pogledu određenog akta ili standarda, povećava se broj provjera na licu mjesta koje treba izvršiti za taj akt ili standard u sljedećem kontrolnom razdoblju. U okviru određenog akta nadležno kontrolno tijelo može odlučiti ograničiti opseg takvih dodatnih provjera na licu mjesta na zahtjeve koji se najčešće krše.
5. Ako država članica odluči iskoristiti opciju predviđenu u članku 97. stavku 3. Uredbe (EU) br. 1306/2013, mjere potrebne za provjeru da su korisnici ispravili predmetno stanje neispunjavanja obveze primjenjuju se na uzorak od 20 % tih korisnika.
Članak 69.
Odabir kontrolnog uzorka
1. Odabir uzorka poljoprivrednih gospodarstava koje treba provjeriti u skladu s člankom 68. temelji se, prema potrebi, na analizi rizika u skladu s primjenjivim zakonodavstvom ili analizi rizika koja odgovara zahtjevima ili standardima. Ta se analiza rizika može temeljiti na razini pojedinačnog poljoprivrednog gospodarstva, na razini kategorija poljoprivrednih gospodarstva ili geografskih područja.
U analizi rizika mogu se uzeti u obzir jedan ili oba sljedeća elementa:
(a)
sudjelovanje korisnika u sustavu za savjetovanje poljoprivrednika u skladu s člankom 12. Uredbe (EU) br. 1306/2013;
(b)
sudjelovanje korisnika u sustavu za izdavanje svjedodžbi ako je taj sustav mjerodavan za predmetne zahtjeve i standarde.
Država članica može na temelju analize rizika odlučiti isključiti korisnika koji sudjeluje u sustavu za izdavanje svjedodžbi iz točke (b) drugog podstavka iz kontrolnog uzorka odabranog na temelju rizika. Međutim, ako je sustavom za izdavanje svjedodžbi obuhvaćen samo dio zahtjeva i standarda koje korisnik treba poštovati u okviru višestruke sukladnosti, na zahtjeve ili standarde koji nisu obuhvaćeni sustavom za izdavanje svjedodžbi primjenjuju se odgovarajući čimbenici rizika.
Ako se analizom rezultata kontrole otkrije znatna učestalost neispunjavanja obveze u pogledu zahtjeva ili standarda uključenih u sustav za izdavanje svjedodžbi iz točke (b) drugog podstavka, čimbenici rizika koji se odnose na predmetne zahtjeve ili standarde moraju se ponovno procijeniti.
2. Stavak 1. ne primjenjuje se na provjere koje se provode u okviru praćenja neispunjavanja obveze za koje je nadležno tijelo saznalo na drugi način. Međutim, primjenjuje se na provjere koje se provode u okviru praćenja u skladu s člankom 97. stavkom 3. drugim podstavkom Uredbe (EU) br. 1306/2013.
3. Da bi se zajamčila reprezentativnost uzorka, nasumično se odabire od 20 % do 25 % minimalnog broja korisnika koji podliježu provjerama na licu mjesta, kako je predviđeno u članku 68. stavku 1. prvom podstavku. Međutim, ako je broj korisnika koji će biti predmet provjera na licu mjesta veći od minimalnog broja, postotak nasumično odabranih korisnika u dodatnom uzorku ne smije premašiti 25 %.
4. Djelomični odabir kontrolnog uzorka može se, prema potrebi, izvršiti na temelju dostupnih podataka prije kraja predmetnog razdoblja za podnošenje zahtjeva. Privremeni se uzorak dopunjuje ako su dostupni svi mjerodavni zahtjevi.
5. Uzorak korisnika koje treba provjeriti u skladu s člankom 68. stavkom 1. može se odabrati iz uzoraka korisnika koji su već odabrani u skladu s člancima 30. i 34. i na koje se primjenjuju mjerodavni zahtjevi ili standardi. Međutim, ta se mogućnost ne primjenjuje na kontrolu korisnika u okviru programa potpore u sektoru vina iz članaka 46. i 47. Uredbe (EU) br. 1306/2013.
6. Odstupajući od članka 68. stavka 1., uzorci korisnika koje treba provjeriti na licu mjesta mogu se odabrati na minimalnoj stopi od 1 % odvojeno od svake od sljedećih populacija korisnika na koje se odnosi višestruka sukladnost u skladu s člankom 92. Uredbe (EU) br. 1306/2013;
(a)
korisnika koji primaju izravna plaćanja u skladu s Uredbom (EU) br. 1307/2013;
(b)
korisnika koji primaju potporu u sektoru vina u skladu s člancima 46. i 47. Uredbe (EU) br. 1308/2013;
(c)
korisnika koji primaju godišnje premije u skladu s člankom 21. stavkom 1. točkama (a) i (b) i člancima 28. do 31., 33. i 34. Uredbe (EU) br. 1305/2013.
7. Ako se na temelju analize rizika na razini poljoprivrednoga gospodarstva zaključi da nekorisnici predstavljaju veći rizik od korisnika iz članka 92. Uredbe (EU) br. 1306/2013, ti se korisnici mogu zamijeniti nekorisnicima. U tom slučaju ukupan broj provjerenih poljoprivrednika svejedno dostiže stupanj kontrole predviđen u članku 68. stavku 1. ove Uredbe. Razloge za takve zamjene treba valjano opravdati i dokumentirati.
8. Postupci određeni u stavcima 5. i 6. mogu se kombinirati ako se tom kombinacijom povećava učinkovitost sustava kontrole.
Članak 70.
Određivanje sukladnosti sa zahtjevima i standardima
1. Prema potrebi, poštovanje zahtjeva i standarda provjerava se na način predviđen zakonodavstvom koje se primjenjuje na predmetni zahtjev ili standard.
2. U drugim slučajevima, i prema potrebi, provjera se obavlja svim primjerenim sredstvima koja je odredilo nadležno kontrolno tijelo, a kojima se jamči točnost najmanje jednakovrijedna točnosti potrebnoj za službene provjere u skladu s nacionalnim pravilima.
3. Prema potrebi, provjere na licu mjesta mogu se obavljati tehnikama daljinskog istraživanja.
Članak 71.
Elementi provjera na licu mjesta
1. Tjjekom provjera na uzorku predviđenih u članku 1. nadležno kontrolno tijelo osigurava da se svi odabrani korisnici provjere s obzirom na sukladnost sa zahtjevima i standardima za koje je to nadležno kontrolno tijelo odgovorno.
Neovisno od prvog podstavka, kad minimalni stupanj kontrole dosegne razinu svakog akta ili standarda ili skupine akata ili standarda, kako je predviđeno u članku 68. stavku 1. trećem podstavku, odabrani korisnici provjeravaju se s obzirom na sukladnost s predmetnim aktom ili standardom ili skupinom akata i standarda.
Ako je skupina osoba iz članaka 28. i 29. Uredbe (EU) br. 1305/2013 odabrana u uzorku predviđenom u članku 68. stavku 1. ove Uredbe, nadležno kontrolno tijelo osigurava da su svi članovi skupine provjereni s obzirom na sukladnost sa zahtjevima i standardima za koje su odgovorni.
Općenito se svaki korisnik, odabran za provjeru na licu mjesta, provjerava u trenutku kad se može provjeriti većina zahtjeva i standarda zbog kojih je bio odabran. Unatoč tome, države članice vode računa da se tijekom godine dostigne primjereni stupanj kontrole za sve zahtjeve i standarde.
2. Prema potrebi, provjerama na licu mjesta obuhvaćeno je ukupno poljoprivredno zemljište gospodarstva. Unatoč tome, stvarna inspekcija na terenu, u okviru provjera na licu mjesta, može se ograničiti na uzorak od najmanje polovine poljoprivrednih parcela na gospodarstvu na koje se odnosi zahtjev ili standard, pod uvjetom da takav uzorak jamči pouzdanu i reprezentativnu razinu kontrole u vezi sa zahtjevima i standardima.
Prvim podstavkom ne dovode se u pitanje izračun i primjena administrativne kazne iz glave IV. poglavlja II. Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014 i poglavlja III. ove glave. Ako se tijekom provjere uzorka utvrdi neispunjavanje obveze, povećava se uzorak stvarno pregledanih poljoprivrednih parcela.
Nadalje, kad je tako predviđeno zakonodavstvom koje se primjenjuju na akt ili standarde, stvarna inspekcija sukladnosti sa zahtjevima i standardima kao dio provjere na licu mjesta može se ograničiti na reprezentativni uzorak predmeta provjere. Međutim, države članice osiguravaju da se provjere obavljaju za sve zahtjeve i standarde za koje se u vrijeme posjeta može provjeriti sukladnost.
3. Kao opće pravilo, provjere iz stavka 1. provode se kao dio jednog posjeta. Sastoje se od kontrole zahtjeva i standarda za koje se u vrijeme posjeta može provjeriti sukladnost. Svrha je tih provjera otkriti svako moguće neispunjavanje obveze u pogledu th zahtjeva i standarda te, osim toga, utvrditi slučajeve koje treba dostaviti za daljnje provjere.
4. Provjere na licu mjesta mogu se zamijeniti administrativnim provjerama, pod uvjetom da država članica osigura da su administrativne provjere učinkovite najmanje kao provjere na licu mjesta.
5. Pri provjerama na licu mjesta države članice mogu iskoristiti objektivne kontrolne pokazatelje značajne za određene zahtjeve i standarde, pod uvjetom da jamče učinkovitost kontrole predmetnih zahtjeva i standarda najmanje jednaku učinkovitosti provjera na licu mjesta koje se obavljaju bez uporabe pokazatelja.
Pokazatelji su izravno povezani sa zahtjevima ili standardima koji predstavljaju i obuhvaćaju sve elemente koje treba pregledati tijekom provjera tih zahtjeva ili standarda.
6. Provjere na licu mjesta povezane s uzorkom predviđenim u članku 68. stavku 1. ove Uredbe provode se u istoj kalendarskoj godini u kojoj su podneseni zahtjevi za potporu i/ili zahtjevi za plaćanje ili, u pogledu zahtjeva za programe potpore u sektoru vina u skladu s člancima 46. i 47. Uredbe (EU) br. 1308/2013, u bilo kojem trenutku tijekom razdoblja navedenog u članku 97. stavku 1. drugom podstavku Uredbe (EU) br. 1306/2013.
Članak 72.
Izvješće o kontroli
1. Svaka provjera koja se provodi u skladu s ovom glavom predmet je izvješća o kontroli koje izrađuje nadležno kontrolno tijelo ili je ono odgovorno za njegovu izradu.
Izvješće je podijeljeno na sljedeće dijelove:
(a)
opći dio koji, prije svega, sadržava sljedeće podatke:
i.
korisnika koji je odabran za provjeru na licu mjesta;
ii.
prisutne osobe;
iii.
je li korisniku predana obavijest o posjetu i, ako jest, kad je posjet najavljen;
(b)
dio s odvojenim prikazima izvršenih provjera za svaki akt i standarde koji sadržava, prije svega, sljedeće podatke:
i.
zahtjeve i standarde koji su predmet provjere na licu mjesta;
ii.
vrstu i opseg izvedenih provjera;
iii.
nalaze;
iv.
akte i standarde u pogledu kojih su utvrđena neispunjavanja obveza;
(c)
evaluacijski dio s procjenom važnosti neispunjavanja obveza u pogledu svakog akta i/ili standarda na temelju kriterija „ozbiljnosti”, „opsega”, „trajanja” i „ponavljanja” u skladu s člankom 99. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1306/2013, uz navođenje čimbenika koji imaju za posljedicu povećanje ili snižavanje smanjenja koje je potrebno primijeniti.
Ako je u odredbama koje se odnose na predmetni zahtjev ili standard ostavljena mogućnost nepraćenja utvrđenog neispunjavanja obveze ili ako su potpore dodijeljene u skladu s člankom 17. stavcima 5. i 6. Uredbe (EU) br. 1305/2013, to se navodi u izvješću.
2. Stavak 1. primjenjuje se bez obzira na to je li predmetnih korisnik odabran za provjere na licu mjesta u skladu s člankom 69. provjeren na licu mjesta u skladu sa zakonodavstvom koje se primjenjuje na akte i standarde u skladu s člankom 68. stavkom 2. ili u okviru praćenja neispunjavanja obveze za koje je nadležno kontrolno tijelo saznalo na drugi način.
3. Korisnik se obavješćuje o svim utvrđenim neispunjavanjima obveza u roku od tri mjeseca od datuma provjere na licu mjesta.
Osim ako je korisnik odmah poduzeo korektivne mjere i uklonio utvrđeno neispunjavanje obveze u smislu članka 99. stavka 2. drugog podstavka Uredbe (EU) br. 1306/2013, korisnika se u roku određenom u prvom podstavku ovog stavka obavješćuje o obvezi poduzimanja korektivne mjere u skladu s člankom 99. stavkom 2. drugim podstavkom Uredbe (EU) br. 1306/2013.
Osim ako je korisnik odmah poduzeo korektivne mjere i uklonio utvrđeno neispunjavanje obveze u smislu članka 97. stavka 3. Uredbe (EU) br. 1306/2013, predmetnog korisnika obavješćuje se o poduzimanju korektivne mjere najkasnije jedan mjesec nakon što je donesene odluka o neprimjenjivanju administrativne kazne previđene u tom članku.
4. Ne dovodeći u pitanje bilo koju posebnu odredbu u zakonodavstvu koje se primjenjuju na zahtjeve i standarde, izvješće o kontroli zaključuje se u roku od mjesec dana nakon provjere na licu mjesta. To razdoblje može se produžiti na tri mjeseca pod opravdanim okolnostima, posebno ako je to potrebno zbog kemijske ili fizikalne analize.
Ako nadležno kontrolno tijelo nije agencija za plaćanja, izvješće o kontroli i, prema potrebi, relevantni popratni dokumenti u roku od mjesec dana od njegova završetka šalju se agenciji za plaćanja ili koordinacijskom tijelu ili im se daje pristup tom izvješću i dokumentima.
Međutim, ako izvješće ne sadržava nikakve nalaze, država članica može odlučiti da se to izvješće ne šalje, pod uvjetom da je agenciji za plaćanja ili koordinacijskom tijelu osiguran izravan pristup izvješću jedan mjesec nakon njegova završetka.
POGLAVLJE III.
Izračun i primjena administrativnih kazni
Članak 73.
Opća načela
1. Ako je više agencija za plaćanja odgovorno za upravljanje različitim programima navedenima u Prilogu I. Uredbi (EU) br. 1307/2013, mjerama iz članka 21. stavka 1. točaka (a) i (b) te članaka 28. do 31., 33. i 34. Uredbe (EU) br. 1305/2013 i plaćanjima koja su povezana s programima potpore u sektoru vina iz članaka 46. i 47. Uredbe (EU) br. 1308/2013, države članice osiguravaju da su sve agencije za plaćanja uključene u ta plaćanja obaviještene o utvrđenom neispunjavanju obveze i, prema potrebi, odgovarajućim administrativnim kaznama. To uključuje slučajeve u kojima neispunjavanje obveze u pogledu kriterija prihvatljivosti čini i neispunjavanje obveze u pogledu pravila o višestrukoj sukladnosti i obrnuto. Države članice, prema potrebi, osiguravaju primjenu jedne stope smanjenja.
2. Ako se utvrdi više od jednog slučaja neispunjavanja obveze u pogledu različitih akata ili standarda na istom području višestruke sukladnosti, ti se slučajevi, za potrebe utvrđivanja smanjenja predviđenog člankom 39. stavkom 1. i člankom 40. Uredbe (EU) br. 640/2014 smatraju jednim slučajem neispunjavanja obveze.
3. Neispunjavanje obveze u pogledu standarda, koje istodobno čini i neispunjavanja obveze u pogledu zahtjeva, smatra se jednim slučajem neispunjavanja obveze. Za potrebe izračuna smanjenja neispunjavanje obveze smatra se dijelom područja zahtjeva.
4. Administrativna kazna primjenjuje se na ukupni iznos plaćanja iz članka 92. Uredbe (EU) br. 1306/2013 koja su dodijeljena ili će se dodijeliti tom korisniku:
(a)
nakon što su zahtjevi za potporu ili zahtjevi za plaćanje dostavljeni ili će se dostaviti tijekom godine nalaza; i/ili
(b)
u pogledu zahtjeva za programe potpore u sektoru vina u skladu s člancima 46. i 47. Uredbe (EU) br. 1308/2013.
U pogledu točke (b) prvog podstavka relevantni iznos dijeli se s 3 za restrukturiranje i konverziju.
5. U pogledu skupine osoba iz članaka 28. i 29. Uredbe (EU) br. 1305/2013 postotak smanjenja izračunava se u skladu s poglavljem III. ove glave i poglavljem II. glave IV. Delegirane uredbe br. 640/2014. U tom slučaju države članice mogu, radi proporcionalnosti, primijeniti postotak smanjenja na dio subvencije koji je dodijeljen članu skupine koji ne ispunjava obveze.
Članak 74.
Izračun i primjena administrativnih kazni u slučaju nepažnje
1. Kada se utvrdi više od jednog slučaja neispunjavanja obveze zbog nepažnje u pogledu različitih područja višestruke sukladnosti, postupak za utvrđivanje smanjenja određen u stavku 39. stavku 1. Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014 primjenjuje se pojedinačno za svako neispunjavanje obveze.
Zbrajaju se dobiveni postoci smanjenja. Međutim, najveće smanjenje ne prelazi 5 % ukupnog iznosa iz članka 73. stavka 4. ove Uredbe.
2. Kada se utvrdi ponovljeno neispunjavanje obveze, zajedno s drugim neispunjavanjem obveze ili drugim ponovljenim neispunjavanjem obveze, zbrajaju se dobiveni postoci smanjenja. Najveće smanjenje, međutim, ne prelazi 15 % ukupnog iznosa iz članka 73. stavka 4.
Članak 75.
Izračun i primjena administrativnih kazni u slučaju namjernog neispunjavanja obveze
U slučajevima namjernog neispunjavanja obveze ekstremnog opsega, ozbiljnosti ili trajanja, osim kazne nametnute i izračunane u skladu s člankom 40. Delegirane uredbe (EU) br. 640/2014, korisnika se isključuje iz svih plaćanja iz članka 92 Uredbe (EU) br. 1306/2013 u sljedećoj kalendarskoj godini.
GLAVA VI.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 76.
Stupanje na snagu i primjena
Ova Uredba stupa na snagu sedmog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se na zahtjeve za pomoć, zahtjeve za potporu ili zahtjeve za plaćanje koji se odnose na godine zahtjeva ili premijska razdoblja koja počinju od 1. siječnja 2015.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 17. srpnja 2014.