EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU, EURATOM) Nr. 1023/2013
af 22. oktober 2013
om ændring af vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 336,
under henvisning til protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter, særlig artikel 12,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen forelagt efter høring af Vedtægtsudvalget,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Domstolen (1),
under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den Europæiske Union og dens mere end 50 institutioner og agenturer bør fortsat råde over en europæisk offentlig forvaltning af høj kvalitet, således at den er i stand til at opfylde sine mål, gennemføre sine politikker og aktiviteter og udføre sine opgaver efter de højest tænkelige standarder i overensstemmelse med traktaterne for at klare de fremtidige udfordringer både internt og eksternt og tjene unionsborgerne.
(2)
Det er derfor nødvendigt at sikre rammerne for, at der kan tiltrækkes, ansættes og fastholdes et højt kvalificeret og flersproget personale, som er uafhængigt og som opfylder de højeste faglige standarder, på så bredt et geografisk grundlag som muligt blandt medlemsstaternes borgere, og under behørig hensyntagen til ligevægten mellem kønnene at sikre, at dette personale er i stand til at udføre sine opgaver så effektivt som muligt. I denne henseende er det nødvendigt at overvinde de aktuelle vanskeligheder, som institutionerne har med at ansætte tjenestemænd eller andet personale fra visse medlemsstater.
(3)
I betragtning af størrelsen af den europæiske offentlige tjeneste set i forhold til Unionens mål og befolkning bør en nedskæring af antallet af ansatte i Unionens institutioner og agenturer ikke føre til nogen forringelse af udøvelsen af deres opgaver, pligter og funktioner i overensstemmelse med deres forpligtelser og beføjelser i henhold til traktaterne. I denne henseende er der brug for gennemsigtighed i forbindelse med de enkelte institutioners og agenturers udgifter til deres ansatte i samtlige personalekategorier.
(4)
Den europæiske offentlige tjeneste forventes at leve op til de højeste fagetiske standarder og være uafhængig til enhver tid. Med henblik herpå bør personalevedtægtens afsnit II (4), som fastsætter rammerne for rettigheder og pligter, præciseres yderligere. Der bør kunne iværksættes disciplinære sanktioner over for tjenestemænd eller tidligere tjenestemænd, som ikke overholder disse pligter.
(5)
Den europæiske offentlige tjenestes værdi ligger ligeledes i dens kulturelle og sproglige mangfoldighed, der kun kan sikres, hvis der sikres en passende balance med hensyn til tjenestemændenes nationalitet. Ansættelser og udnævnelser bør sikre, at personalet sammensættes på det bredest mulige geografiske grundlag med statsborgere fra alle Den Europæiske Unions medlemsstater, uden at der dog reserveres stillinger til statsborgere fra bestemte medlemsstater. Med dette formål for øje og for at imødegå eventuelle væsentlige ubalancer mellem nationaliteter blandt tjenestemænd, der ikke har nogen objektiv begrundelse, bør hver institution have mulighed for at vedtage begrundede og hensigtsmæssige foranstaltninger. Sådanne foranstaltninger bør aldrig resultere i ansættelseskriterier som ikke er meritbaserede. Kommissionen bør rapportere til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af sådanne hensigtsmæssige foranstaltninger fra institutionernes side.
(6)
Med henblik på at fremme ansættelse på det bredest mulige geografiske grundlag bør institutionerne bestræbe sig på at tilbyde flersproget og multikulturel uddannelse for personalets børn. Det er ønskeligt, at Unionens bidrag til finansieringen af Europaskolerne fastsættes af Budgetmyndigheden i henhold til de gældende regler og afholdes over Unionens budget. Når det er nødvendigt af hensyn til institutionernes funktion, bør Kommissionen have mulighed for at anmode de kompetente myndigheder om at genoverveje placeringen af en ny Europaskole.
(7)
I en bredere sammenhæng bør det sikres, at de menneskelige ressourcer forvaltes så effektivt som muligt i en europæisk offentlig tjeneste, der er kendetegnet ved høj kvalitet, kompetence, uafhængighed, loyalitet, upartiskhed og kontinuitet, kulturel og sproglig mangfoldighed og attraktive ansættelsesvilkår.
(8)
Tjenestemænd bør have en prøvetid på ni måneder. Når der træffes beslutning om fastansættelse, bør ansættelsesmyndigheden tage hensyn til udtalelsen om prøvetiden, som afgives i slutningen af denne periode, samt den adfærd, den prøveansatte tjenestemand har udvist med hensyn til sine pligter i henhold til personalevedtægten. Det bør være muligt at afgive udtalelse om en prøveansat tjenestemand på et hvilket som helst tidspunkt, hvis den prøveansattes arbejdsindsats har været klart utilfredsstillende. I andre tilfælde bør der udelukkende afgives udtalelse ved prøvetidens udløb.
(9)
Med det formål at sikre, at Den Europæiske Unions tjenestemænds og øvrige ansattes købekraft udvikler sig parallelt med købekraften for de ansatte i medlemsstaternes centralforvaltninger, er det vigtigt at fastholde princippet om en flerårig mekanisme for ajourføring af lønnen, benævnt "metoden", ved at sikre dens anvendelse indtil udgangen af 2023 med en revision i begyndelsen af 2022, samtidig med at der indføres en mekanisme, der kan gøre det muligt at forlænge metoden midlertidigt. Der bør ydermere for at afhjælpe de vanskeligheder, der tidligere har været med anvendelsen af metoden, fastlægges en metode, der giver mulighed for en automatisk årlig ajourføring af løn, pensioner og tillæg, herunder en automatisk kriseklausul. Med dette for øje bør de relevante beløb, som er opført i vedtægten for tjenestemænd og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union derfor forstås som referencebeløb, der skal undergå en regelmæssig og automatisk ajourføring. De ajourførte beløb bør offentliggøres af Kommissionen i C-udgaven i Den Europæiske Unions Tidende i informationsøjemed. Denne ajourføringsmekanisme bør ligeledes finde anvendelse i alle andre tilfælde, hvor der er bestemmelser om en sådan ajourføring.
(10)
Det er vigtigt at sikre kvaliteten af de statistiske oplysninger, der anvendes til ajourføringen af vederlag og pensioner. I overensstemmelse med princippet om upartiskhed bør de nationale statistiske institutter eller andre relevante myndigheder i medlemsstaterne indsamle data i medlemsstaterne og fremsende dem til Eurostat.
(11)
De mulige fordele, som metodens anvendelse vil have for Den Europæiske Unions tjenestemænd og øvrige ansatte, bør opvejes gennem en genindførelse af et "lønfradrag". Som det er tilfældet med metoden, kan anvendelsen af "solidaritetsbidraget" midlertidigt forlænges. Ud fra de nuværende forhold synes det at være rimeligt at forhøje solidaritetsbidraget i sammenligning med størrelsen af det særlige lønfradrag, der blev anvendt i perioden 2004-2012, og fastlægge en mere progressiv sats. Dette er for at tage hensyn til, at den økonomiske og sociale situation i Unionen er særlig vanskelig, og at den påvirker de offentlige finanser overalt i Unionen. Behovet for at konsolidere de offentlige finanser i Unionen, herunder på kort sigt, kræver en hurtig og særlig indsats i solidaritet fra EU-institutionernes personales side. Solidaritetsbidraget bør således gælde for alle tjenestemænd og øvrige ansatte ved Unionen pr. 1. januar 2014.
(12)
I sine konklusioner af 8. februar 2013 om den flerårige finansielle ramme understregede Det Europæiske Råd, at behovet for at konsolidere de offentlige finanser på kort, mellemlang og lang sigt kræver en særlig indsats af enhver offentlig forvaltning og dens personale for at forbedre effektiviteten og produktiviteten og tilpasse sig til de ændrede økonomiske vilkår. Denne opfordring var faktisk en gentagelse af målet i Kommissionens forslag fra 2011 om ændring af vedtægten for tjenestemænd og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union, der gik ud på at sikre omkostningseffektivitet og anerkendte, at de udfordringer, som Den Europæiske Union i øjeblikket står over for, krævede en særlig indsats af alle offentlige forvaltninger og alle ansatte i offentlige forvaltninger, så det bliver muligt at øge effektiviteten og tilpasse sig den ændrede økonomiske og sociale sammenhæng i Europa. Det Europæiske Råd anmodede desuden om, at tilpasningen af vederlag og pensioner for hele personalet i EU-institutionerne ved hjælp af metoden som led i reformen af tjenestemandsvedtægten blev suspenderet i to år, og om at det nye solidaritetsbidrag blev genindført som en del af reformen af metoden.
(13)
I lyset af disse konklusioner og som reaktion på fremtidige budgetbegrænsninger samt for at vise solidaritet fra den europæiske offentlige tjenestes side med de drastiske foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet som et resultat af den hidtil usete finansielle krise og den særlig vanskelige sociale og økonomiske situation i medlemsstaterne og Unionen som helhed, er det nødvendigt at suspendere metoden i to år for alle vederlag, godtgørelser og pensioner for tjenestemænd, og at indføre solidaritetsbidraget til trods for denne suspendering.
(14)
Som følge af de demografiske ændringer og ændringerne i alderssammensætningen i den pågældende population er det nødvendigt at hæve den pensionsberettigende alder, dog kombineret med overgangsforanstaltninger for de tjenestemænd og øvrige ansatte, der allerede er ansat ved Den Europæiske Union. Disse overgangsforanstaltninger er nødvendige af hensyn til overholdelsen af de rettigheder, som de tjenstgørende tjenestemænd allerede har optjent gennem bidrag til den fiktive pensionsfond for Den Europæiske Unions tjenestemænd. Pensionsalderen bør ligeledes gøres mere fleksibel for at gøre det lettere for de ansatte frivilligt at fortsætte med at arbejde, til de fylder 67 år, og, i undtagelsestilfælde og på særlige betingelser, gøre det muligt at arbejde til det fyldte 70. år.
(15)
Med henvisning til at pensionsordningen er i aktuarmæssig balance, og at denne balance skal opretholdes på både kort og lang sigt, bør den del af personalet, der er ansat før den 1. januar 2014, kompenseres for deres pensionsbidrag gennem overgangsforanstaltninger som f.eks. en tilpasset tilvækstrate for de tjenstgørende år, der ligger efter, at den pensionsberettigende alder er nået (Barcelona-incitamentet) og halvering af den reduktion, der finder sted, ved tidlig pensionering mellem 60 år og den vedtægtsmæssige pensionsalder.
(16)
Det er almindelig praksis inden for aktuarområdet at basere sig på historiske observationer over 20-40 år af rentesatser og lønudvikling, når balancen i pensionsordninger skal sikres. De glidende gennemsnit for rentesatser og lønudvikling bør derfor udvides til 30 år med en overgangsperiode på syv år.
(17)
Rådet anmodede Kommissionen om i henhold til artikel 5, stk. 4, bilag I, afdeling A og artikel 45, stk. 1, i personalevedtægten at fremlægge en undersøgelse og passende forslag, med henblik på at skabe en klar forbindelse mellem ansvar og indplacering i lønklasse, og for at sikre større vægt på graden af ansvar ved sammenligning af fortjenester med henblik på forfremmelse.
(18)
Med denne anmodning in mente bør forfremmelse til en højere lønklasse være afhængig af personligt engagement, forbedring af færdigheder og kompetencer og af, at tjenestemanden udfører opgaver af en sådan vigtighed, at forfremmelse til en højere lønklasse er berettiget.
(19)
Karriereforløbet i AD og AST-ansættelsesgrupperne bør omlægges, således at de højeste lønklasser forbeholdes et begrænset antal tjenestemænd, der udøver den højeste grad af ansvar. Administratorer bør derfor kun kunne forfremmes til AD 12, med mindre de udnævnes til en specifik stilling over denne lønklasse, og lønklasserne AD 13 og 14 bør være forbeholdt det personale, hvis funktioner indebærer et betydeligt ansvar. Tilsvarende bør tjenestemænd i lønklasse AST 9 kun kunne forfremmes til lønklasse AST 10 i overensstemmelse med proceduren i personalevedtægtens artikel 4 og artikel 29, stk. 1.
(20)
Ud fra et ønske om at tilpasse karrierestrukturen for det nuværende AST-personale, så den passer endnu bedre til de forskellige ansvarsniveauer, og som et nødvendigt bidrag til en begrænsning af de administrative udgifter bør der indføres en ny ansættelsesgruppe "AST/SC" for sekretærer og kontorpersonale. Løn- og forfremmelsessatserne bør sikre, at der er en rimelig sammenhæng mellem ansvarsniveau og vederlagets størrelse. På denne måde er det muligt at opretholde en stabil og omfattende europæisk offentlig tjeneste. Kommissionen bør vurdere og aflægge rapport om omfanget og virkningerne af indførelsen af denne nye ansættelsesgruppe, navnlig med hensyn til kvinders situation, så det kan sikres, at en stabil og omfattende europæisk offentlig tjeneste opretholdes.
(21)
Minimumsancienniteten på to år i lønklassen, før en tjenestemand kan forfremmes til den næste lønklasse, bør bibeholdes for at muliggøre hurtigere forfremmelser af personale, der yder en særlig indsats. Hver institution bør sikre, at den i sin interne personalepolitik gør brug af de muligheder, som personalevedtægten giver for at sikre særligt lovende og højtydende tjenestemænd en passende karriere.
(22)
For at kompensere for personalereduktionerne bør arbejdstidslængden i institutionerne tilpasses praksis i nogle af Den Europæiske Unions medlemsstater. Denne tilpasning bør tage hensyn til den arbejdstidslængde, der er gældende for offentligt ansatte i medlemsstaterne. Ved at indføre et minimumskrav til det antal timer, der skal arbejdes pr. uge, sikres det, at institutionernes personale er i stand til at klare den arbejdsbyrde, der er forbundet med Den Europæiske Unions politiske målsætninger, samtidig med at arbejdsvilkårene standardiseres i institutionerne til fordel for solidariteten på tværs af Unionens offentlige tjeneste.
(23)
Fleksible arbejdstidsordninger er et væsentligt element i en moderne og effektiv offentlig administration, idet de er til fordel for familievenlige arbejdsvilkår og en passende kønsfordeling i institutionerne. Der bør derfor indføjes en udtrykkelig henvisning til disse ordninger i personalevedtægten.
(24)
Bestemmelserne om rejsedage og betaling af årlige rejsepenge til dækning af udgifterne til rejser mellem ansættelses- og hjemstedet bør moderniseres, rationaliseres og sættes i forhold til de ansattes status som bosat i udlandet, så de bliver enklere og lettere at gennemskue. Navnlig bør antallet af årlige rejsedage erstattes af ferie på hjemstedet og begrænses til højst to en halv dag.
(25)
Tilsvarende bør bestemmelserne om godtgørelse af flytteudgifter forenkles, så de bliver lettere at anvende både for administrationen og personalet. Der bør derfor indføres udgiftslofter under hensyntagen til tjenestemandens eller den øvrige ansattes familiesituation og de gennemsnitlige flytteudgifter med tilhørende forsikring.
(26)
For visse medlemmer af personalet er det nødvendigt regelmæssigt at tage på tjenesterejse til andre af institutionens vigtigste arbejdspladser. Der er i de nuværende tjenesterejsebestemmelser ikke taget tilstrækkeligt hensyn til denne situation. Bestemmelserne bør derfor tilpasses, så udgifterne til overnatning godtgøres ved hjælp af standardbeløb.
(27)
Arbejdsvilkårene for personale ansat i tredjelande bør moderniseres og gøres mere omkostningseffektive, så der opnås omkostningsbesparelser. De årlige ferierettigheder bør tilpasses, og der bør indføres mulighed for at tage flere parametre i brug ved fastsættelsen af godtgørelse for levevilkår, uden at det indvirker på det generelle mål om at opnå omkostningsbesparelser. Betingelserne for ydelse af boligtilskud bør revideres for bedre at tage hensyn til de lokale forhold og for at mindske den administrative byrde.
(28)
Der bør gælde mere fleksible rammer for ansættelsen af kontraktansat personale. EU-institutionerne bør derfor have mulighed for at ansætte kontraktansatte i op til seks år med henblik på udførelse af opgaver under tjenestemænds eller midlertidigt ansattes tilsyn. Det store flertal af tjenestemænd vil fortsat blive ansat på grundlag af almindelige udvælgelsesprøver, men herudover bør institutionerne have tilladelse til at afholde interne udvælgelsesprøver, som undtagelsesvis og under særlige betingelser kan være åbne for kontraktansatte.
(29)
Der bør fastsættes overgangsordninger for at gøre det muligt at anvende de nye bestemmelser og foranstaltninger gradvist under overholdelse af de erhvervede rettigheder og berettigede forventninger, der gør sig gældende for det personale, der var ansat før ikrafttrædelsen af disse ændringer af personalevedtægten.
(30)
Ansatte i agenturerne er i lighed med det øvrige personale, som er omfattet af personalevedtægten, omfattet af Unionens pensionsordning. Agenturer, som er fuldt ud selvfinansierede, betaler på nuværende tidspunkt arbejdsgiverbidraget til ordningen. For at sikre budgetmæssig gennemsigtighed og en mere afbalanceret byrdefordeling bør agenturer, som delvis finansieres over Den Europæiske Unions almindelige budget, betale en del af arbejdsgiverbidraget svarende til den andel, som agenturets indtægter uden tilskuddet fra Den Europæiske Unions almindelige budget udgør af dets samlede indtægter. Eftersom denne nye bestemmelse kan kræve en justering af de relevante bestemmelser om de gebyrer, som agenturerne opkræver, bør den først finde anvendelse fra 1. januar 2016. Kommissionen bør om fornødent fremsætte forslag om tilpasning af disse bestemmelser.
(31)
Af hensyn til en forenkling og en sammenhængende personalepolitik bør de bestemmelser, som Kommissionen vedtager med henblik på personalevedtægtens gennemførelse, finde tilsvarende anvendelse for agenturerne. For at sikre, at der om nødvendigt bliver taget hensyn til agenturernes særlige situation, kan agenturerne imidlertid anmode om Kommissionens tilladelse til at vedtage gennemførelsesbestemmelser, som afviger fra de bestemmelser, som Kommissionen har vedtaget, eller til ikke at anvende Kommissionens bestemmelser overhovedet.
(32)
Der bør udarbejdes et register over samtlige bestemmelser, der vedtages med henblik på personalevedtægtens gennemførelse, som bør forvaltes af Den Europæiske Unions Domstol. Dette register, der skal kunne konsulteres af alle institutioner, agenturer og medlemsstater, vil give større åbenhed og fremme en konsekvent anvendelse af personalevedtægten.
(33)
Med det formål at harmonisere og præcisere reglerne om vedtagelse af gennemførelsesbestemmelser og under henvisning til deres interne og administrative karakter bør de relevante beslutningsbeføjelser overdrages til ansættelsesmyndigheden og myndigheden for indgåelse af kontrakter.
(34)
I betragtning af, at der beskæftiges et stort antal midlertidigt ansatte i agenturerne, og at det er nødvendigt at fastlægge en sammenhængende personalepolitik, bør der oprettes en ny kategori for midlertidigt ansatte og fastsættes særlige bestemmelser for denne kategori.
(35)
Kommissionen bør fortsætte med at overvåge budgetsituationen i forbindelse med den fælles sygesikringsordning og træffe alle nødvendige foranstaltninger, hvis der er en strukturel ubalance i systemet.
(36)
Det bestemmes i artikel 15 i protokol nr. 7 om Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter, at visse oplysninger om tjenestemænd og øvrige ansatte skal fremsendes til medlemsstaternes regeringer.
(37)
Af hensyn til gennemførelsen af de målsætninger, der er fastsat i personalevedtægten, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, navnlig med henblik på visse aspekter af arbejdsvilkårene. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter, sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 1d foretages følgende ændringer:
a)
i stk. 3 erstattes ordet "Institutionerne" af "Institutionernes ansættelsesmyndigheder".
b)
stk. 4 affattes således:
"4. Med henblik på stk. 1 anses en person for at være handicappet, hvis den pågældende har en langvarig fysisk, psykisk, intellektuel eller sensorisk funktionsnedsættelse, som i samspil med forskellige hindringer kan hæmme personen i fuldt og effektivt at deltage i samfundslivet på lige fod med andre. Lidelsen fastslås efter proceduren i artikel 33.
En handicappet person opfylder betingelserne i artikel 28, litra e), hvis den pågældende er i stand til ved hjælp af rimelige tilpasninger at udføre de vigtigste arbejdsopgaver i forbindelse med den pågældende stilling.
Ved "rimelige tilpasninger" med henblik på de vigtigste arbejdsopgaver i forbindelse med en stilling forstås passende foranstaltninger, som evt. er nødvendige for at sikre en handicappet adgang til beskæftigelse og mulighed for at deltage i arbejdet eller for at avancere eller for at deltage i undervisning, medmindre sådanne foranstaltninger vil udgøre en urimelig belastning for arbejdsgiveren.
Princippet om ligebehandling er ikke til hinder for, at institutionernes ansættelsesmyndigheder opretholder eller vedtager foranstaltninger, der tager sigte på at indføre specifikke fordele med det formål at gøre det lettere for handicappede at udøve en erhvervsaktivitet eller at forebygge eller opveje ulemper i deres erhvervsmæssige karriere."
2)
Artikel 1e, stk. 1, affattes således:
"1. Tjenestemænd i aktiv tjeneste skal have adgang til foranstaltninger af social art, herunder specifikke foranstaltninger til at forene arbejds- og familieliv, der vedtages af institutionerne, og til serviceydelser, der ydes af de sociale velfærdsorganer, der er omtalt i artikel 9. Tidligere tjenestemænd kan få adgang til et begrænset antal foranstaltninger af social art."
3)
I artikel 5 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 1 affattes således:
"1. Stillingerne i henhold til denne vedtægt inddeles efter deres art og de opgaver, de vedrører, i en ansættelsesgruppe for administratorer (herefter "AD"), en ansættelsesgruppe for assistenter (herefter "AST") og en ansættelsesgruppe for sekretærer og kontorpersonale (herefter "AST/SC")".
b)
stk. 2 affattes således:
"2. Ansættelsesgruppe AD omfatter 12 lønklasser svarende til ledelses-, konciperings- og analyseopgaver samt til sproglige og videnskabelige opgaver. Ansættelsesgruppe AST omfatter 11 lønklasser svarende til ekspeditionsopgaver og tekniske arbejdsopgaver. Ansættelsesgruppe AST/SC omfatter 6 lønklasser svarende til kontor- og sekretæropgaver."
c)
i stk. 3, litra a), indsættes efter "for ansættelsesgruppe AST" ordene "og ansættelsesgruppe AST/SC".
d)
stk. 4 affattes således:
"4. En oversigt over de forskellige stillingsbetegnelser er anført i bilag I, afdeling A. Med henvisning til denne oversigt kan ansættelsesmyndigheden i de enkelte institutioner efter høring af Vedtægtsudvalget foretage en mere detaljeret beskrivelse af de enkelte stillingstypers funktioner og kompetenceområder."
4)
Artikel 6 affattes således:
"Artikel 6
1. I den stillingsoversigt, der er vedlagt som bilag til den afdeling i budgettet, der vedrører hver institution, fastsættes antallet af stillinger i hver lønklasse og ansættelsesgruppe.
2. Denne oversigt skal for hver institutions vedkommende sikre, at antallet af ledige stillinger i alle lønklasser i stillingsoversigten pr. 1. januar hvert år svarer til antallet af tjenestemænd i aktiv tjeneste i den lavere lønklasse pr. 1. januar i det foregående år multipliceret med de satser, der er fastsat i bilag I, afdeling B, for den pågældende lønklasse, jf. dog princippet om meritbaseret forfremmelse som fastsat i artikel 45. Disse satser anvendes på grundlag af et femårs gennemsnit fra 1. januar 2014.
3. De satser, der er fastsat i bilag I, afdeling B, skal udgøre en del af den rapport, der er omhandlet i artikel 113.
4. Gennemførelsen af bestemmelserne vedrørende ansættelsesgruppe AST/SC og overgangsbestemmelserne i artikel 31 i bilag XIII under hensyntagen til udviklingen i behovet for personale til udførelse af sekretær- og kontoropgaver i samtlige institutioner og udviklingen vedrørende faste og midlertidige stillinger i ansættelsesgrupperne AST og AST/SC skal udgøre en del af den i artikel 113 omhandlede rapport."
5)
I artikel 9 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 1 affattes således:
"1. Med forbehold af stk. 1a, oprettes der i hver institution:
-
et personaleudvalg, eventuelt inddelt i sektioner for hvert tjenestested
-
et eller flere paritetiske samarbejdsudvalg afhængig af antallet af tjenestemænd på de forskellige tjenestesteder
-
et eller flere disciplinærråd afhængig af antallet af tjenestemænd på tjenestestederne
-
et eller flere paritetiske rådgivende udvalg for utilstrækkelig faglig indsats afhængig af antallet af tjenestemænd på tjenestestederne
-
eventuelt et bedømmelsesudvalg
-
et invaliditetsudvalg,
der varetager de opgaver, som de tillægges i denne personalevedtægt."
b)
stk. 1a affattes således:
"1a. Med henblik på anvendelsen af visse bestemmelser i denne vedtægt kan der for to eller flere institutioner oprettes et fælles paritetisk samarbejdsudvalg. De i stk. 1 nævnte øvrige udvalg og disciplinærrådet kan oprettes som fælles organer for to eller flere agenturer."
c)
i stk. 2 indsættes følgende afsnit efter første afsnit:
"Agenturerne kan med henvisning til sammensætningen af deres personale afvige fra bestemmelserne i artikel 1 i bilag II vedrørende medlemskab af personaleudvalgene. Agenturerne kan beslutte ikke at udnævne suppleanter til det paritetiske samarbejdsudvalg eller udvalgene fastsat i artikel 2 i bilag II."
6)
I artikel 10, stk. 1, andet punktum, ændres "institutionerne" til "institutionernes ansættelsesmyndigheder".
7)
Artikel 11 affattes således:
"Artikel 11
En tjenestemand skal i udøvelse af sin tjeneste og i sin adfærd udelukkende lade sig lede af Unionens interesser. Han må hverken søge eller modtage instruktioner fra nogen regering, myndighed, organisation eller person uden for sin institution. Han udfører de opgaver, han har fået tildelt, objektivt og upartisk og under overholdelse af sin forpligtelse til loyalitet over for Unionen.
En tjenestemand må ikke uden ansættelsesmyndighedens samtykke fra en regering eller fra anden side uden for den institution, han tilhører, modtage titler, ordner, æresbevisninger, begunstigelser, belønninger, gaver eller vederlag af nogen art, medmindre de tildeles for tjenester, som enten er udført før udnævnelsen eller under en orlov med henblik på militærtjeneste eller anden national tjeneste og specifikt vedrørende en sådan tjeneste.
Ansættelsesmyndigheden undersøger forud for ansættelsen af en tjenestemand, hvorvidt kandidaten har personlige interesser, som kan bringe vedkommendes uafhængighed i fare, eller om der foreligger nogen anden interessekonflikt. Med henblik herpå informerer kandidaten ved hjælp af en særlig formular ansættelsesmyndigheden om enhver faktisk eller potentiel interessekonflikt. I sådanne tilfælde tager ansættelsesmyndigheden hensyn hertil i en behørig begrundet udtalelse. Om nødvendigt, træffer ansættelsesmyndigheden de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 11a, stk. 2.
Denne artikel finder tilsvarende anvendelse på tjenestemænd, der vender tilbage efter tjenestefrihed af personlige årsager."
8)
Artikel 16 affattes således:
"Artikel 16
En tjenestemand er efter at være udtrådt af tjenesten fortsat bundet af pligten til at udvise hæderlighed og tilbageholdenhed med hensyn til accept af visse hverv eller opnåelse af visse fordele.
En tjenestemand, som inden for to år efter sin udtræden af tjenesten påtænker at udøve erhvervsvirksomhed, uanset om den er indtægtsgivende eller ej skal oplyse sin institution herom ved hjælp af en særlig formular. Hvis denne virksomhed har forbindelse med det arbejde, den pågældende har udført i de tre sidste tjenesteår, og risikerer at være i modstrid med institutionens legitime interesser, kan ansættelsesmyndigheden, alt efter tjenestens interesse, enten forbyde tjenestemanden at udføre denne virksomhed eller stille de betingelser herfor, som den måtte anse for nødvendige. Ansættelsesmyndigheden meddeler sin afgørelse inden for tredive arbejdsdage fra modtagelsen af oplysningen efter høring af Det Paritetiske Udvalg. Er der ikke givet meddelelse inden for denne frist, anses dette for at være en stiltiende accept.
For så vidt angår forhenværende seniormanagere, som defineret i gennemførelsesbestemmelserne, forbyder ansættelsesmyndigheden principielt disse, i en periode på 12 måneder efter udtrædelsen af tjenesten, at udøve lobbyisme over for personale i deres tidligere institution på deres virksomheds, klienters eller arbejdsgivers vegne på områder, som de har haft ansvar for i løbet af de sidste tre tjenesteår.
I overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (5) offentliggør hver institution årligt oplysninger om gennemførelsen af tredje afsnit, herunder en liste over alle de sager, som er blevet vurderet.
9)
Artikel 18, stk. 1, affattes således:
"1. Alle rettigheder til skriftligt arbejde eller andet arbejde udført af en tjenestemand under udøvelse af tjenesten tilhører Den Europæiske Union i de tilfælde, hvor sådanne skriftlige arbejder og andet arbejde vedrører Unionens aktiviteter, eller hvor sådanne skriftlige arbejder og andet arbejde vedrører Det Europæiske Atomenergifællesskabs aktiviteter, Atomenergifællesskabet. Unionen eller evt. Det Europæiske Atomenergifællesskab har ret til at gøre krav på ophavsretten til sådanne arbejder."
10)
Artikel 19 affattes således:
"Artikel 19
En tjenestemand kan ikke med nogen begrundelse uden samtykke fra ansættelsesmyndigheden fremlægge sådanne kendsgerninger for retten, som han i medfør af sin stilling er blevet bekendt med. Dette samtykke kan kun nægtes, såfremt Unionens interesser kræver det, og såfremt afslaget ikke kan få strafferetlige følger for tjenestemanden. En tjenestemand er fortsat pålagt denne forpligtelse efter udtrædelse af tjenesten.
Bestemmelserne i stk. 1 finder ikke anvendelse på tjenestemænd eller forhenværende tjenestemænd, der afgiver vidneforklaring for Den Europæiske Unions Domstol eller for en institutions disciplinærråd i en sag vedrørende en ansat eller tidligere ansat i Den Europæiske Union."
11)
I artikel 21a tilføjes følgende stykke:
"3. En tjenestemand, der underretter sine overordnede om tjenstlige ordrer, han anser for at være forbundet med uregelmæssigheder, eller som kunne medføre alvorlige vanskeligheder, må ikke lide nogen skade på grund af dette."
12)
Følgende artikel indsættes:
"Artikel 22c
I overensstemmelse med artikel 24 og artikel 90 indfører hver institution en procedure for behandling af klager indgivet af tjenestemænd over den måde, hvorpå de er blevet behandlet efter eller som følge af deres opfyldelse af deres forpligtelser i medfør af artikel 22a eller artikel 22b. Den pågældende institution sikrer, at sådanne klager behandles fortroligt samt, når det anses for påkrævet som følge af omstændighederne, inden udløbet af de i artikel 90 fastsatte frister.
Hver institutions ansættelsesmyndighed fastlægger interne bestemmelser om bl.a.:
-
formidlingen af oplysninger til de i artikel 22a, stk. 1, eller artikel 22b omhandlede tjenestemænd om behandlingen af de sager, de har indberettet
-
beskyttelsen af disse tjenestemænds legitime interesser og privatliv, og
-
proceduren for behandling af klager, jf. stk. 1 i denne artikel."
13)
I artikel 26a ændres "institutionerne" til "institutionernes ansættelsesmyndigheder".
14)
Artikel 27 affattes således:
"Artikel 27
Det skal ved ansættelse tilstræbes, at institutionen råder over de bedst kvalificerede tjenestemænd, både med hensyn til kompetence, arbejdsindsats og integritet, og at disse udvælges på et så bredt geografisk grundlag som muligt blandt statsborgerne i Unionens medlemsstater. Ingen stillinger kan forbeholdes statsborgere fra en bestemt medlemsstat.
Med henvisning til princippet om, at Unionens statsborgere er lige, har institutionerne mulighed for at træffe hensigtsmæssige foranstaltninger, hvis der er blevet konstateret en væsentlig skævhed i tjenestemændenes fordeling på nationalitet, som ikke er objektivt begrundet. Sådanne hensigtsmæssige foranstaltninger skal være velbegrundede og må aldrig føre til, at der anvendes ansættelseskriterier, som ikke er meritbaserede. Før der træffes sådanne hensigtsmæssige foranstaltninger, vedtager ansættelsesmyndigheden i den berørte institution almindelige gennemførelsesbestemmelser til dette stykke i overensstemmelse med artikel 110.
Efter en treårig periode med start den 1. januar 2014 aflægger Kommissionen rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af stk. 2.
Med henblik på at lette ansættelse på et så bredt geografisk grundlag som muligt, tilstræber institutionerne at understøtte flersproget og multikulturel uddannelse for de ansattes børn."
15)
Artikel 29, stk. 1, affattes således:
"1. Ved besættelse af ledige stillinger i en institution skal ansættelsesmyndigheden først tage følgende i betragtning:
a)
mulighederne for at besætte stillingen ved
i)
forflyttelse, eller
ii)
udnævnelse i overensstemmelse med artikel 45a, eller
iii)
forfremmelse
inden for institutionen,
b)
eventuelle anmodninger om overførsel af tjenestemænd i samme lønklasse fra andre institutioner og/eller
c)
hvis det ikke er muligt at besætte den ledige stilling ved hjælp af mulighederne i litra a) og b), muligheden for at tage hensyn til lister over egnede ansøgere som omhandlet i artikel 30, i givet fald under hensyntagen til de relevante bestemmelser om egnede kandidater i bilag III, og/eller
d)
mulighederne for afholdelse af en udvælgelsesprøve inden for institutionen udelukkende for tjenestemænd og midlertidigt ansatte, som omhandlet i artikel 2 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union,
eller gennemføre udvælgelsesproceduren baseret enten på kvalifikationsbeviser eller på prøver eller på både kvalifikationsbeviser og prøver. Udvælgelsesproceduren er fastsat i bilag III.
Denne procedure kan også gennemføres med henblik på oprettelse af en ansættelsesreserve.
Samtidig med at princippet om, at det store flertal af tjenestemænd skal ansættes på grundlag af almindelige udvælgelsesprøver, fastholdes, kan ansættelsesmyndigheden som en undtagelse fra litra d) og kun i særlige tilfælde beslutte at afholde en intern udvælgelsesprøve i institutionen, som også er åben for kontraktansatte som fastsat i artikel 3a og 3b i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union. Denne sidstnævnte kategori af ansatte er underlagt begrænsninger med hensyn til denne mulighed som fastsat i artikel 82, stk. 7, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union, og for så vidt angår de specifikke opgaver, de havde ret til at udføre som kontraktansatte."
16)
Artikel 30 affattes således:
"Artikel 30
Ansættelsesmyndigheden udpeger en udvælgelseskomité til hver udvælgelsesprøve. Komiteen opstiller en liste over egnede ansøgere.
Ansættelsesmyndigheden udvælger fra denne liste den eller de ansøgere, som skal besætte de ledige stillinger.
Disse ansøgere skal have adgang til fyldestgørende oplysninger om relevante ledige stillinger, der offentliggøres af institutionerne og agenturerne."
17)
Artikel 31, stk. 2, første punktum, affattes således:
"Tjenestemænd ansættes kun i lønklasserne SC 1 til SC 2, AST 1 til AST 4 eller AD 5 til AD 8, jf. dog artikel 29, stk. 2."
18)
I artikel 32, stk. 3, ændres "institutionen" til "hver institutions ansættelsesmyndighed".
19)
Artikel 34 affattes således:
"Artikel 34
1. Alle tjenestemænd har en prøvetid på ni måneder, inden de kan fastansættes. Beslutningen om fastansættelse af en tjenestemand træffes på baggrund af den i stk. 3 nævnte udtalelse samt på baggrund af den viden, som er til rådighed for ansættelsesmyndigheden, vedrørende den prøveansatte tjenestemands adfærd for så vidt angår kapitel II.
Hvis en tjenestemand i løbet af sin prøvetid som følge af sygdom, barselorlov som omhandlet i artikel 58 eller ulykke forhindres i at udøve sit hverv i en sammenhængende periode på mindst en måned, kan ansættelsesmyndigheden forlænge prøvetiden med et tilsvarende tidsrum. Prøvetidens samlede længde kan under ingen omstændigheder overstige 15 måneder.
2. Der kan afgives en udtalelse om den prøveansatte på et hvilket som helst tidspunkt inden prøvetidens udløb, såfremt den prøveansattes arbejdsindsats viser sig klart utilfredsstillende.
Udtalelsen meddeles den pågældende, som inden for otte arbejdsdage kan fremsætte sine bemærkninger skriftligt. Udtalelsen og bemærkningerne sendes straks af den prøveansatte tjenestemands umiddelbart overordnede til ansættelsesmyndigheden, som inden for tre uger indhenter en udtalelse om prøvetidens videre forløb fra Bedømmelsesudvalget, der er sammensat paritetisk. Ansættelsesmyndigheden kan træffe beslutning om at afskedige den prøveansatte tjenestemand inden prøvetidens udløb med en måneds varsel eller overføre vedkommende til en anden afdeling i den resterende del af prøvetiden.
3. Senest en måned inden prøvetidens udløb skal der afgives en udtalelse om den prøveansatte tjenestemands evne til at varetage de med hans stilling forbundne opgaver samt om hans tjenstlige indsats og adfærd. Udtalelsen meddeles den pågældende, som kan fremsætte sine bemærkninger skriftligt inden for otte arbejdsdage.
Såfremt der i udtalelsen henstilles til afskedigelse eller, i undtagelsestilfælde, til forlængelse af prøvetiden i henhold til stk. 1, sendes udtalelsen og bemærkningerne straks af den prøveansattes umiddelbart overordnede til ansættelsesmyndigheden, som inden for tre uger indhenter en udtalelse om prøvetidens videre forløb fra Bedømmelsesudvalget, der er sammensat paritetisk.
En prøveansat tjenestemand, hvis arbejdsindsats eller adfærd ikke berettiger vedkommende til at blive fastansat, afskediges.
4. Medmindre den prøveansatte tjenestemand, der afskediges, har mulighed for straks at få andet arbejde, har han ret til en erstatning svarende til tre måneders grundløn, hvis han har gjort tjeneste i mere end et år, til to måneders grundløn, hvis han har gjort tjeneste i mindst seks måneder, og til en måneds grundløn, hvis han har gjort tjeneste i mindre end seks måneder.
5. Stk. 2, 3, og 4 finder ikke anvendelse for prøveansatte tjenestemænd, der tager deres afsked inden prøvetidens udløb."
20)
I artikel 35 tilføjes følgende litra:
"g)
orlov i tjenestens interesse".
21)
I artikel 37, litra b), andet led, erstattes "Unionens institutioner" med "EU-institutionernes ansættelsesmyndigheder".
22)
I artikel 40 foretages følgende ændringer:
a)
følgende stykke indsættes:
"1a. Artikel 12b finder fortsat anvendelse i den periode, hvor en tjenestemand har tjenestefrihed af personlige årsager. Tilladelsen i henhold til artikel 12b gives ikke til en tjenestemand med henblik på udøvelse af erhvervsvirksomhed, uanset om den er indtægtsgivende eller ej, der omfatter lobbyisme over for den pågældendes institution, og som kan medføre, at der opstår eller kan opstå en konflikt med institutionens legitime interesse."
b)
i stk. 2, andet afsnit, ændres "15 år" til "12 år".
c)
i stk. 2, tredje afsnit, foretages følgende ændringer:
i)
nr. ii) affattes således:
"ii)
følge sin ægtefælle, som også er tjenestemand eller ansat i Unionen, og som i udførelsen af sit arbejde er nødt til at vælge fast bolig i en sådan afstand fra den ansøgende tjenestemands tjenestested, at etableringen af den fælles bolig på det pågældende sted ville være til ulempe for den ansøgende tjenestemand i udførelsen af dennes arbejde, eller"
ii)
følgende nr. tilføjes:
"iii)
bistå sin ægtefælle, slægtning i op- eller nedadstigende linje, bror eller søster i tilfælde, hvor en alvorlig sygdom eller et alvorligt handicap er attesteret af en læge,"
23)
Artikel 42a affattes således:
"Artikel 42a
Enhver tjenestemand har for hvert barn ret til en forældreorlov af en varighed på højst seks måneder, under hvilken der ikke udbetales grundløn, og som skal tages i de første tolv år efter barnets fødsel eller adoption. Orlovens varighed kan fordobles for enlige forsørgere, der anerkendes som sådanne ifølge de almindelige gennemførelsesbestemmelser, der vedtages af de enkelte institutioners ansættelsesmyndighed, samt for forældre til børn med et handicap eller en alvorlig sygdom, der er anerkendt af institutions læge. Orloven kan opdeles i flere perioder, hver af en varighed på mindst en måned.
Under forældreorloven bevarer tjenestemanden sit medlemskab af de sociale sikringsordninger. Han erhverver fortsat pensionsrettigheder og bevarer retten til børnetilskud og uddannelsestillæg for børn, som han har forsørgerpligt over for. Han bevarer ligeledes sin stilling, sin ret til at avancere til højere løntrin og muligheden for at komme i betragtning ved forfremmelse. Orloven kan tages i form af en periode helt uden arbejde eller i form af halvtidsarbejde. Hvis forældreorloven tages i form af halvtidsarbejde, fordobles den maksimale varighed, der er nævnt i stk. 1. Under forældreorloven har en tjenestemand krav på en godtgørelse på 911,73 EUR om måneden eller 50 % af dette beløb i tilfælde af halvtidsarbejde, men må ikke udføre nogen anden form for lønnet arbejde. Institutionen afholder hele bidraget til de i artikel 72 og 73 fastsatte sociale sikringsordninger, og dette beregnes på grundlag af tjenestemandens grundløn. I tilfælde af en orlov i form af halvtidsarbejde finder denne bestemmelse dog kun anvendelse på forskellen mellem den fulde grundløn og den forholdsvis nedsatte grundløn. For den faktisk udbetalte del af grundlønnen beregnes tjenestemandens bidrag ved anvendelse af de samme procenter som dem, der ville blive anvendt ved fuldtidsarbejde.
Godtgørelsen forhøjes til 1 215,63 EUR om måneden, eller 50 % af dette beløb i tilfælde af halvtidsarbejde, for enlige forsørgere samt for forældre til børn med et handicap eller en alvorlig sygdom, der er anerkendt af institutionens læge, som omhandlet i stk. 1 og i de første tre måneder af forældreorloven, når faderen tager denne under barselsorloven, eller en af forældrene tager den umiddelbart efter barselsorloven, under adoptionsorloven eller umiddelbart efter adoptionsorloven.
Forældreorlov kan forlænges med yderligere seks måneder med en godtgørelse, der begrænses til 50 % af det beløb, der er anført i stk. 2. For enlige forsørgere som omhandlet i stk. 1 kan forældreorlov forlænges med yderligere 12 måneder med en ydelse, der begrænses til 50 % af det beløb, der er anført i stk. 3.
Beløbene i denne artikel ajourføres på de samme betingelser som lønnen."
24)
I afsnit III, kapitel 2, tilføjes følgende afdeling:
"Afdeling 7
Orlov i tjenestens interesse
Artikel 42c
En tjenestemand med mindst ti års tjenesteår kan tidligst fem år før sin pensionsberettigende alder efter afgørelse truffet af ansættelsesmyndigheden sendes på orlov i tjenestens interesse som følge af organisatoriske behov i forbindelse med erhvervelse af nye kompetencer i institutionerne.
Det samlede antal tjenestemænd, der hvert år sendes på orlov i tjenestens interesse, må højst udgøre 5 % af tjenestemænd i samtlige institutioner, der året forinden gik på pension. Det således beregnede samlede antal tildeles hver institution i henhold til deres respektive antal tjenestemænd pr. 31. december det foregående år. Resultatet af denne tildeling rundes op til det nærmeste hele tal i hver institution.
En sådan orlov har ikke karakter af en disciplinær foranstaltning.
Orlovens varighed skal i princippet svare til perioden frem til det tidspunkt, hvor tjenestemanden når den pensionsberettigende alder. Imidlertid kan ansættelsesmyndigheden i særlige situationer beslutte at bringe orloven til ophør og lade tjenestemanden genindtræde i tjenesten.
Når en tjenestemand på orlov i tjenestens interesse når den pensionsberettigende alder, pensioneres han automatisk.
For orlov i tjenestens interesse gælder følgende bestemmelser:
a)
tjenestemandens stilling kan besættes med en anden tjenestemand
b)
en tjenestemand på orlov i tjenestens interesse kan ikke avancere til et højere løntrin eller forfremmes til en højere lønklasse.
Den tjenestemand, der således er sendt på orlov, modtager en godtgørelse, der beregnes i henhold til bestemmelserne i bilag IV.
Efter anmodning fra tjenestemanden er godtgørelsen betinget af, at der indbetales bidrag til pensionsordningen beregnet på grundlag af godtgørelsen. I sådanne tilfælde tages tjenestetiden som tjenestemand på orlov i tjenestens interesse i betragtning ved beregningen af de pensionsgivende tjenesteår i henhold til artikel 2 i bilag VIII.
Godtgørelsen korrigeres ikke med en justeringskoefficient."
25)
Artikel 43 affattes således:
"Artikel 43
For hver tjenestemand udfærdiges der hvert år en udtalelse vedrørende hans kvalifikationer, tjenstlige indsats og adfærd i henhold til de betingelser, der fastsættes af den enkelte institutions ansættelsesmyndighed i overensstemmelse med artikel 110. Det skal fremgå af denne udtalelse, om tjenestemandens indsats har været tilfredsstillende eller ej. Ansættelsesmyndigheden for den enkelte institution fastsætter bestemmelser, som giver ret til at indgive en klage under bedømmelsesproceduren, og denne ret skal være udnyttet, inden der klages i henhold til artikel 90, stk. 2.
Fra og med lønklasse AST 5 kan udtalelsen også indeholde en tilkendegivelse af, om den pågældende i betragtning af den præsterede indsats har de nødvendige forudsætninger for at kunne varetage en stilling som administrator.
Tjenestemanden gøres bekendt med udtalelsens indhold. Han har ret til at tilføje enhver bemærkning, han finder nødvendig."
26)
Artikel 44 affattes således:
"Artikel 44
En tjenestemand med to års anciennitet på et løntrin inden for sin lønklasse stiger automatisk til nærmeste højere løntrin inden for samme lønklasse, medmindre hans indsats i den seneste udtalelse i henhold til artikel 43 er blevet vurderet som utilfredsstillende. En tjenestemand stiger til næste løntrin inden for sin lønklasse efter senest fire år, medmindre proceduren i artikel 51, stk. 1, finder anvendelse.
Når en tjenestemand udnævnes til kontorchef, direktør eller generaldirektør i samme lønklasse, og forudsat at hans indsats har været tilfredsstillende i de første ni måneder i den i artikel 43 nævnte betydning, stiger han med tilbagevirkende kraft et løntrin i denne lønklasse på det tidspunkt, hvor udnævnelsen får virkning. Denne stigning skal medføre en forhøjelse af den månedlige grundløn med samme procent som den, der i hver lønklasse opnås ved stigning fra første til andet løntrin. Hvis forhøjelsen er mindre, eller hvis tjenestemanden allerede befinder sig på sidste løntrin i sin lønklasse, modtager han en forhøjelse af grundlønnen, der sikrer den pågældende stigning mellem første og andet løntrin, indtil den næste forfremmelse får virkning."
27)
I artikel 45 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 1 affattes således:
"1. Forfremmelse sker ved afgørelse truffet af ansættelsesmyndigheden under iagttagelse af artikel 6, stk. 2. Medmindre den i artikel 4 og artikel 29, stk. 1, fastsatte procedure følges, kan tjenestemænd kun forfremmes, hvis de beklæder en stilling svarende til en af de stillingstyper, der er fastsat i bilag I, afdeling A, i den nærmeste højere lønklasse. Forfremmelse sker ved, at tjenestemanden udnævnes til den nærmeste højere lønklasse inden for sin ansættelsesgruppe. Forfremmelse foretages udelukkende på grundlag af en udvælgelse blandt de tjenestemænd, der har en anciennitet på mindst to år i deres lønklasse; udvælgelsen sker blandt de tjenestemænd, der kan komme i betragtning ved forfremmelsen, efter sammenligning af deres fortjenester. Ved sammenligningen af deres fortjenester tager ansættelsesmyndigheden især hensyn til udtalelserne om tjenestemændene, brugen af andre sprog i udøvelsen af deres hverv end det sprog, som de har godtgjort, at de har indgående kendskab til, jf. artikel 28, litra f), og hvor stort ansvar de har."
b)
i stk. 2, første punktum, ændres "artikel 55 i traktaten om Den Europæiske Union" til "artikel 55, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union".
c)
i stk. 2, andet punktum, ændres "Institutionerne" til "Institutionernes ansættelsesmyndigheder".
28)
I artikel 45a foretages følgende ændringer:
a)
i stk. 2, andet afsnit, ændres "de regelmæssige udtalelser om dem" til "de årlige udtalelser".
b)
i artikel 45a, stk. 5, ændres "Institutionerne" til "Hver institutions ansættelsesmyndighed".
29)
I artikel 48, stk. 3, ændres "ansættelsesgruppe AST" til "ansættelsesgruppe AST og AST/SC".
30)
I artikel 50, stk. 8, ændres "55" til "58".
31)
Artikel 51 affattes således:
"Artikel 51
1. Hver institutions ansættelsesmyndighed fastlægger procedurer med henblik på at fastslå, håndtere og afhjælpe tilfælde af utilstrækkelig faglig indsats på en rettidig og hensigtsmæssig måde.
Når ansættelsesmyndigheden i hver institution vedtager interne bestemmelser, skal den respektere følgende bestemmelser:
a)
en tjenestemand, som på grundlag af tre på hinanden følgende utilfredsstillende årlige udtalelser, som omhandlet i artikel 43, stadig ikke har forbedret sin faglige kompetence, degraderes én lønklasse. Hvis tjenestemandens arbejdsindsats i de efterfølgende to årlige udtalelser stadig er utilfredsstillende, afskediges tjenestemanden
b)
enhver indstilling om at degradere eller afskedige en tjenestemand skal være begrundet og meddeles den pågældende tjenestemand; indstillingen fra ansættelsesmyndigheden forelægges for Det Paritetiske Rådgivende Udvalg, der er omhandlet i artikel 9, stk. 6.
2. Tjenestemanden har ret til at blive gjort bekendt med alle de akter, der vedrører ham, samt til at tage genparter af alle sagens akter. Til forberedelse af forsvaret har han en frist på mindst 15, men højst 30 dage fra datoen for modtagelsen af indstillingen. Han kan lade sig bistå af en person efter eget valg. Tjenestemanden kan forelægge sine bemærkninger skriftligt. Tjenestemanden høres af Det Paritetiske Rådgivende Udvalg. Han kan også indkalde vidner.
3. Institutionen repræsenteres over for Det Paritetiske Rådgivende Udvalg af en tjenestemand, som ansættelsesmyndigheden har bemyndiget hertil. Denne har samme rettigheder som den tjenestemand, hvis sag er til behandling.
4. På grundlag af indstillingen, jf. stk. 1, litra b), og under hensyn til den pågældende tjenestemands og vidnernes eventuelle skriftlige eller mundtlige udtalelser afgiver Det Paritetiske Rådgivende Udvalg med stemmeflerhed en begrundet udtalelse om den eventuelle foranstaltning, det finder berettiget ud fra de faktiske omstændigheder, der har kunnet konstateres. Det meddeler ansættelsesmyndigheden og tjenestemanden denne udtalelse senest to måneder efter den dag, hvor sagen blev forelagt for udvalget. Formanden deltager kun i Det Paritetiske Rådgivende Udvalgs afgørelser, når der er tale om procedurespørgsmål eller i tilfælde af stemmelighed.
5. En tjenestemand, der afskediges på grund af utilstrækkelig faglig indsats i tjenesten, har i den i stk. 6 fastlagte periode ret til en månedlig afskedigelsesgodtgørelse svarende til den månedlige grundløn for en tjenestemand på første løntrin i lønklasse AST 1. Tjenestemanden har i samme periode også ret til de familietillæg, der er omhandlet i artikel 67. Husstandstillægget beregnes på grundlag af den månedlige grundløn for en tjenestemand i lønklasse AST 1 i overensstemmelse med artikel 1 i bilag VII.
Denne godtgørelse udbetales ikke, hvis tjenestemanden tager sin afsked efter indledningen af den i stk. 1 og 2 omhandlede procedure, eller hvis han allerede umiddelbart har ret til fuld pensionsudbetaling. Hvis han har erhvervet ret til arbejdsløshedsunderstøttelse i henhold til en national arbejdsløshedsordning, fradrages denne understøttelse i ovennævnte godtgørelse.
6. Den periode, i hvilken de i stk. 5 omhandlede udbetalinger foretages, beregnes således:
a)
hvis den pågældende på den dato, hvor afgørelsen om afskedigelse træffes, har en tjenestetid på under fem år, er perioden på tre måneder
b)
hvis den pågældende har en tjenestetid på fem år eller derover, men på under ti år, er perioden på seks måneder
c)
hvis den pågældende har en tjenestetid på ti år eller derover, men på under tyve år, er perioden på ni måneder
d)
hvis den pågældende har en tjenestetid på mindst tyve år, er perioden på tolv måneder.
7. Tjenestemænd, som degraderes på grund af utilstrækkelig faglig indsats i tjenesten, kan efter en periode på seks år anmode om, at enhver omtale af den pågældende foranstaltning slettes i deres personlige aktmapper.
8. Tjenestemænd har ret til godtgørelse af de rimelige omkostninger, de har haft i forbindelse med sagens behandling, blandt andet salær til en forsvarer, der ikke er ansat ved institutionen, hvis den i denne artikel omhandlede procedure afsluttes, uden at der træffes afgørelse om afskedigelse eller degradering."
32)
Artikel 52 affattes således:
"Artikel 52
Med forbehold af bestemmelserne i artikel 50 pensioneres en tjenestemand:
a)
uden ansøgning, den sidste dag i den måned, han fylder 66 år, eller
b)
efter ansøgning, den sidste dag i den måned, han ønsker at fratræde, såfremt han har nået den pensionsberettigende alder, eller såfremt han er mellem 58 og den pensionsberettigende alder og opfylder betingelserne for, at pensionsudbetaling straks kan begynde, i overensstemmelse med bilag VIII, artikel 9. Artikel 48, stk. 2, andet punktum, finder tilsvarende anvendelse.
En tjenestemand kan imidlertid efter ansøgning, og forudsat at ansættelsesmyndigheden finder det berettiget i tjenestens interesse, fortsætte med at arbejde, indtil han fylder 67 år, eller undtagelsesvist indtil han fylder 70 år, hvorefter han pensioneres automatisk den sidste dag i den måned, han fylder 67 hhv. 70 år.
Beslutter ansættelsesmyndigheden at give en tjenestemand tilladelse til at forblive i tjenesten efter det fyldte 66. år, gælder denne tilladelse for højst ét år. Tilladelsen kan fornyes efter ansøgning fra tjenestemanden."
33)
I artikel 55 foretages følgende ændringer:
a)
stykkerne nummereres.
b)
stk. 2, første punktum, affattes således:
"Den normale ugentlige arbejdstid er på mellem 40 og 42 timer, og den daglige arbejdstid tilrettelægges af ansættelsesmyndigheden."
c)
stk. 3, andet punktum, affattes således:
"Hver institutions ansættelsesmyndighed fastlægger efter høring af personaleudvalget gennemførelsesbestemmelserne til dette stykke."
d)
følgende stykke tilføjes:
"4. Hver institutions ansættelsesmyndighed kan indføre flekstidsordninger. I forbindelse med disse ordninger gives der ikke hele arbejdsdage til tjenestemænd i lønklasse AD/AST9 eller derover. Disse ordninger finder ikke anvendelse på tjenestemænd, som er omfattet af bestemmelserne i artikel 44, stk. 2. Disse tjenestemænd tilrettelægger deres arbejdstid efter aftale med deres overordnede."
34)
Artikel 55a, stk. 2, affattes således:
"2. Tilladelse skal gives i følgende tilfælde:
a)
for at tage sig af et forsørgelsesberettiget barn på under 9 år
b)
for at tage sig af et forsørgelsesberettiget barn mellem 9 og 12 år, hvis arbejdstidsnedsættelsen ikke overstiger 20 % af den normale arbejdstid
c)
for at tage sig af et forsørgelsesberettiget barn, indtil dette fylder 14 år, hvis tjenestemanden er enlig forsørger
d)
i tilfælde af alvorlige problemer, for at tage sig af et forsørgelsesberettiget barn, indtil barnet fylder 14 år, hvis arbejdstidsnedsættelsen ikke overstiger 5 % af den normale arbejdstid; i dette tilfælde finder de to første stykker i artikel 3 i bilag IVa ikke anvendelse. I tilfælde af at begge forældre er ansat i Unionens tjeneste, er kun den ene af dem berettiget til en sådan nedsættelse
e)
for at tage sig af en alvorligt syg eller handicappet ægtefælle, slægtning i op- eller nedadstigende linje, bror eller søster
f)
for at følge en supplerende uddannelse, eller
g)
fra det 58. år, i de sidste tre år inden den pensionsberettigende alder.
Når der anmodes om tilladelse til deltidsbeskæftigelse for at følge supplerende uddannelse eller i de sidste tre år inden den pensionsberettigende alder, men ikke før en alder af 58 år, kan ansættelsesmyndigheden kun undtagelsesvist afslå anmodningen eller udskyde det tidspunkt, fra hvilket tilladelsen får virkning, hvis der foreligger afgørende tjenstlige grunde til at gøre dette.
Hvis tilladelsen gives for at tage sig af en alvorligt syg eller handicappet ægtefælle, slægtning i op- eller nedadstigende linje, bror eller søster eller for at følge en supplerende uddannelse, må den samlede længde af disse perioder ikke overstige fem år i løbet af tjenestemandens karriere."
35)
Artikel 56, stk. 3, affattes således:
"Det af tjenestemænd i lønklasse SC 1 til SC 6 og lønklasse AST 1 til AST 4 udførte overarbejde giver i henhold til de i bilag VI fastsatte betingelser ret til arbejdstidsudligning eller til et vederlag, hvis det af tjenstlige grunde ikke er muligt at foretage arbejdstidsudligning inden for de to måneder, der følger efter den måned, hvor overarbejdet har fundet sted."
36)
Artikel 56a, stk. 2, affattes således:
"Efter høring af Vedtægtsudvalget fastsætter Kommissionen ved hjælp af en delegeret retsakt i henhold til artikel 111 og 112, hvilke kategorier tjenestemænd der er berettiget til denne form for tillæg, og hvilke betingelser og satser der gælder for ydelse af tillæggene."
37)
Artikel 56b, stk. 2, affattes således:
"Efter høring af Vedtægtsudvalget fastsætter Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 111 og 112, hvilke kategorier tjenestemænd der er berettiget til denne form for tillæg, og hvilke betingelser og satser der gælder for ydelse af tillæggene."
38)
Artikel 56c, stk. 2, affattes således:
"Efter høring af Vedtægtsudvalget fastsætter Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 111 og 112, hvilke kategorier tjenestemænd der er berettiget til de særlige tillæg, og hvilke betingelser og satser der gælder for ydelse af tillæggene."
39)
I artikel 57, stk. 1, ændres "Unionens institutioner" til "EU-institutionernes ansættelsesmyndigheder".
40)
Artikel 58 affattes således:
"Artikel 58
Ud over den ferie og orlov, der er omhandlet i artikel 57, har en gravid kvinde mod fremlæggelse af lægeattest ret til en orlov på tyve uger. Orloven kan tidligst påbegyndes seks uger inden den i attesten anførte forventede fødselsdato og slutter tidligst 14 uger efter nedkomsten. I tilfælde af flerfødsel, for tidlig fødsel eller fødsel af et barn med et handicap eller en alvorlig sygdom er orloven på 24 uger. I denne bestemmelse forstås ved for tidlig fødsel en fødsel, der finder sted inden udgangen af den 34. svangerskabsuge."
41)
Artikel 61 affattes således:
"Artikel 61
Der udarbejdes efter fælles aftale mellem EU-institutionernes ansættelsesmyndigheder og efter udtalelse fra vedtægtsudvalget lister over helligdage samt øvrige fridage."
42)
Artikel 63 affattes således:
"Artikel 63
Tjenestemænds vederlag udtrykkes i euro. Det udbetales i det lands valuta, hvor tjenestemanden gør tjeneste, eller i euro.
Vederlag udbetalt i en anden valuta end euro beregnes på grundlag af de vekselkurser, der anvendes ved gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget pr. 1. juli i det pågældende år.
Vekselkurserne ajourføres hvert år med tilbagevirkende kraft fra tidspunktet for den årlige ajourføring af lønningsniveauet, jf. artikel 65."
43)
Artikel 64 affattes således:
"Artikel 64
En tjenestemands vederlag udtrykt i euro justeres efter fradrag af de beløb, der tilbageholdes i henhold til denne vedtægt eller gennemførelsesforordninger til denne, med en koefficient, der er over, under eller lig med 100 %, afhængig af levevilkårene på de forskellige tjenestesteder.
Disse justeringskoefficienter fastlægges eller trækkes tilbage og ajourføres en gang om året i overensstemmelse med bilag XI. For så vidt angår ajourføringen, forstås alle koefficienter som referenceværdier. Kommissionen offentliggør til orientering de ajourførte koefficienter inden for en frist på to uger efter ajourføringen i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende.
Der gælder ingen justeringskoefficient for Belgien og Luxembourg på grund af disse tjenestesteders særlige referencerolle som hovedsædet og det oprindelige hjemsted for de fleste af institutionerne."
44)
Artikel 65 affattes således:
"Artikel 65
1. Vederlaget for Den Europæiske Unions tjenestemænd og øvrige ansatte ajourføres hvert år under hensyntagen til Unionens økonomiske politik og socialpolitik. Der tages særlig hensyn til eventuelle forhøjelser af lønningerne for de offentlige ansatte i medlemsstaterne samt nødvendigheden af nyansættelse. Ajourføringen af vederlagene gennemføres i overensstemmelse med bilag XI. Ajourføringen finder sted inden årets udgang på grundlag af en rapport fra Kommissionen baseret på statistiske oplysninger fra Den Europæiske Unions Statistiske Kontor i overensstemmelse med medlemsstaternes statistiske kontorer; de statistiske oplysninger skal gengive situationen i de enkelte medlemsstater pr. 1. juli. Denne rapport skal indeholde oplysninger vedrørende de budgetmæssige konsekvenser for EU-tjenestemænds vederlag og pensioner. Den sendes til Europa-Parlamentet og Rådet.
Beløbene i artikel 42a, stk. 2 og 3, artikel 66 og 69, bilag VII, artikel 1, stk. 1, artikel 2, stk. 1, artikel 3, stk. 1 og 2, artikel 4, stk. 1, artikel 7, stk. 2, artikel 8, stk. 2, artikel 10, stk. 1, og bilag XIII, artikel 8, stk. 2, beløbene i den tidligere artikel 4a i bilag VII, som ajourføres efter artikel 18, stk. 1, i bilag XIII, beløbene i artikel 24, stk. 3, artikel 28a, stk. 3, andet afsnit, artikel 28a, stk. 7, artikel 93 og 94, artikel 96, stk. 3, andet afsnit og artikel 96, stk. 7, artikel 133, 134 og 136 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, beløbene i artikel 1, stk. 1, første afsnit, i Rådets forordning (EKSF, EØF, Euratom) nr. 300/76 (6) og koefficienten for de beløb, der fastsættes i artikel 4 i Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 260/68 (7) ajourføres en gang om året i overensstemmelse med bilag XI. Kommissionen offentliggør til orientering de ajourførte beløb senest to uger efter ajourføringen i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende.
2. I tilfælde af en væsentlig ændring i leveomkostningerne, ajourføres de beløb, der fastsættes i stk. 1, og de koefficienter, der fastsættes i artikel 64, i overensstemmelse med bilag XI. Kommissionen offentliggør til orientering de ajourførte beløb og koefficienter senest to uger efter ajourføringen i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende.
3. Beløbene i stk. 1 og koefficienterne i artikel 64 skal forstås som beløb og koefficienter, hvis faktiske værdi på et givet tidspunkt underkastes en ajourføring uden behov for en ny retsakt.
4. Der vil, uden at dette berører artikel 3, stk. 5 og 6 i bilag XI, ikke blive foretaget en ajourføring, jf. stk. 1 og 2, i 2013 og 2014.
45)
I artikel 66 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 1, indledningen, affattes således:
"Den månedlige grundløn fastsættes for hver lønklasse og -trin i ansættelsesgruppe AD og AST efter følgende tabel:"
b)
følgende stykke tilføjes:
"Den månedlige grundløn fastsættes for hver lønklasse og -trin i ansættelsesgruppe AST/SC efter følgende tabel:
Løntrin
Lønklasse
1
2
3
4
5
SC 6
4 349,59
4 532,36
4 722,82
4 854,21
4 921,28
SC 5
3 844,31
4 005,85
4 174,78
4 290,31
4 349,59
SC 4
3 397,73
3 540,50
3 689,28
3 791,92
3 844,31
SC 3
3 003,02
3 129,21
3 260,71
3 351,42
3 397,73
SC 2
2 654,17
2 765,70
2 881,92
2 962,10
3 003,02
SC 1
2 345,84
2 444,41
2 547,14
2 617,99
2 654,17"
46)
Artikel 66a affattes således:
"Artikel 66a
1. Som en undtagelse fra artikel 3, stk. 1, i forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 260/68 og under hensyntagen til anvendelsen, jf. dog artikel 65, stk. 3, af metoden for ajourføring af tjenestemændenes vederlag og pension opkræves der i perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2023 et såkaldt "solidaritetsbidrag", som er en midlertidig foranstaltning, der pålægges den løn, som udbetales til Unionens personale i aktiv tjeneste.
2. Solidaritetsbidraget, som beregnes af det i stk. 3 fastsatte grundlag, er på 6 %. Satsen er dog på 7 % for tjenestemænd tilhørende lønklasse AD 15, løntrin 2, og derover.
3.
a)
Beregningsgrundlaget for solidaritetsbidraget er den grundløn, som anvendes ved beregning af vederlaget, efter fradrag:
i)
af bidrag til sociale sikrings- og pensionsordninger samt af den skat, en tjenestemand, der ikke har forsørgerpligt i henhold til artikel 2 i bilag VII, i samme lønklasse og på samme løntrin skulle betale før fradrag af solidaritetsbidraget, og
ii)
af et beløb, der er lig med grundlønnen for en tjenestemand i lønklasse AST 1, løntrin 1.
b)
De elementer, der indgår i beregningsgrundlaget for solidaritetsbidraget, udtrykkes i euro og tildeles justeringskoefficienten 100.
4. Solidaritetsbidraget opkræves hver måned i form af fradrag i lønnen; provenuet føres som indtægt på Den Europæiske Unions almindelige budget."
47)
Artikel 67, stk. 3, affattes således:
"3. Ansættelsesmyndigheden kan træffe særlig og begrundet bestemmelse om, at børnetilskuddet skal fordobles på grundlag af lægeerklæringer, der godtgør, at det pågældende barn har et handicap eller en længerevarende sygdom, der påfører tjenestemanden betydelige udgifter."
48)
I artikel 72 foretages følgende ændringer:
a)
i stk. 1, første afsnit, første punktum, ændres "Unionens institutioner" til "hver institutions ansættelsesmyndighed", og i stk. 1, tredje afsnit ændres "Institutionerne" til "Institutionernes ansættelsesmyndigheder" og "en af institutionerne" ændres til "en af dem".
b)
i stk. 2 ændres "indtil sit 63. år" til "indtil den pensionsberettigende alder"
c)
i stk. 2a, nr. i) ændres "før deres 63. år" til "før de når den pensionsberettigende alder" og i stk. 2a, nr. ii) ændres "før sit 63. år" til "før vedkommende nåede den pensionsberettigende alder".
d)
i stk. 2b ændres "første lønklasse" til "lønklasse AST 1".
49)
I artikel 73, stk. 1, ændres "Unionens institutioner" til "EU-institutionernes ansættelsesmyndigheder".
50)
I artikel 76a, andet punktum, ændres "institutionerne" til "institutionernes ansættelsesmyndigheder".
51)
Artikel 77 affattes således:
"Artikel 77
En tjenestemand, der har gjort tjeneste i mindst ti år, er berettiget til pension. Han har dog uden hensyn til tjenestetidens længde ret til denne pension, hvis han er over den pensionsberettigende alder, hvis det ikke har været muligt for ham at genindtræde i en periode, hvor han har været på ventepenge, eller i det tilfælde, hvor han er blevet fritaget fra stillingen i tjenestens interesse.
Den maksimale pension udgør 70 % af den sidste grundløn i den sidste lønklasse, i hvilken tjenestemanden har været indplaceret i mindst et år. For hvert tjenesteår, udregnet på grundlag af artikel 3 i bilag VIII, udbetales 1,80 % af tjenestemandens seneste grundløn.
For tjenestemænd, der har gjort tjeneste hos en person, der udfører et hverv i henhold til traktaten om Den Europæiske Union eller traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, hos en valgt formand for en af Unionens institutioner eller organer eller hos en valgt formand for en af Europa-Parlamentets politiske grupper, beregnes pensionsretten for de ved udøvelse af de nævnte funktioner erhvervede pensionsgivende tjenesteår dog efter den grundløn, der sidst er oppebåret i udøvelsen af disse funktioner, såfremt denne grundløn er højere end den, der kommer i betragtning i henhold til bestemmelserne i stk. 2 i denne artikel.
Alderspensionen kan ikke være lavere end 4 % af eksistensminimum pr. tjenesteår.
Retten til pension erhverves ved det fyldte 66. år.
Den pensionsberettigende alder vurderes hvert femte år med start den 1. januar 2014 på grundlag af en rapport, som Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet. Rapporten skal navnlig undersøge udviklingen i den pensionsberettigende alder for de offentlige ansatte i medlemsstaterne og udviklingen i levealderen for tjenestemænd i institutionerne.
Kommissionen fremsætter, hvor det er relevant, forslag om ændring af den pensionsberettigende alder i overensstemmelse med konklusionerne i denne rapport under særlig hensyntagen til udviklingen i medlemsstaterne."
52)
Artikel 78 affattes således:
"Artikel 78
I henhold til de i artikel 13-16 i bilag VIII fastsatte betingelser er den tjenestemand, der er ramt af vedvarende invaliditet, som anses for fuldstændig, og medfører, at den pågældende er ude af stand til at gøre tjeneste i en stilling i hans ansættelsesgruppe, berettiget til invaliditetsydelse.
Artikel 52 finder tilsvarende anvendelse på personer, der modtager invaliditetsydelse. Hvis modtageren af en invaliditetsydelse går på pension inden det fyldte 66. år og uden at have opnået den maksimale pensionsret, finder de almindelige regler vedrørende alderspension anvendelse. Alderspensionen fastsættes på grundlag af lønnen for den lønklasse og det løntrin, som tjenestemanden var indplaceret i på tidspunktet for hans overgang til invaliditetsydelse.
Invaliditetsydelsen fastsættes til 70 % af tjenestemandens seneste grundløn. Ydelsen kan dog ikke være mindre end eksistensminimummet.
Invaliditetsydelsen er betinget af, at der indbetales bidrag til pensionsordningen beregnet på grundlag af ydelsen.
Hvis invaliditeten skyldes en ulykke under udøvelsen eller i forbindelse med udøvelsen af tjenesten, en erhvervssygdom eller en opofrende handling i offentlig interesse eller, at tjenestemanden har sat sit liv på spil for at redde menneskeliv, kan invaliditetsydelsen ikke være mindre end 120 % af eksistensminimummet. Endvidere afholdes hele bidraget til pensionsordningen i så fald af institutionen eller organet jf. artikel 1b."
53)
Artikel 80, stk. 6, affattes således:
"De rettigheder, der er fastsat i stk. 1, 2 og 3, finder anvendelse, når en tidligere tjenestemand, der oppebærer godtgørelse i henhold til artikel 50 i vedtægten eller artikel 5 i Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (8) eller i henhold til artikel 3 i Rådets forordning (Euratom, EKSF, EØF) nr. 2530/72 (9) eller artikel 3 i Rådets forordning (EKSF, EØF, Euratom) nr. 1543/73 (10), afgår ved døden, og ligeledes når en tidligere tjenestemand, der er udtrådt af tjenesten, før han når den pensionsberettigende alder, og som har anmodet om, at udbetalingen af hans alderspension udsættes til den første dag i den kalendermåned, der følger efter den måned, i hvilken han når den pensionsberettigende alder, afgår ved døden.
54)
I artikel 81a foretages følgende ændringer:
a)
i litra b) ændres "65 år" til "66 år".
b)
litra d) affattes således:
"d)
i tilfælde, hvor en tidligere tjenestemand, der er udtrådt af tjenesten, før han når den pensionsberettigende alder, og som har anmodet om, at udbetalingen af hans pension udsættes til den første dag i den kalendermåned, der følger efter den måned, i hvilken han når den pensionsberettigende alder, er afgået ved døden: den alderspension, som den pågældende ville have været berettiget til i levende live ved den pensionsberettigende alder, idet dette beløb forhøjes og nedsættes på samme måde som nævnt under litra b);"
c)
i litra e) erstattes "godtgørelse enten i henhold til artikel 41 eller 50" med "godtgørelse enten i henhold til artikel 41, 42c eller 50"
55)
Artikel 82, st. 2, affattes således:
"2. Når vederlagene ajourføres i overensstemmelse med artikel 65, stk. 1, sker der den samme ajourføring af pensionerne."
56)
Artikel 83, stk. 1, andet afsnit, udgår.
57)
Artikel 83a, stk. 2, 3, 4 og 5, affattes således:
"2. Agenturer, der ikke modtager tilskud fra Den Europæiske Unions almindelige budget, indbetaler de samlede bidrag, der er nødvendige til finansiering af pensionsordningen, til dette budget. Fra 1. januar 2016 betaler agenturer, som delvis finansieres over dette budget, den del af arbejdsgiverbidraget, som svarer til forskellen mellem agenturets indtægter uden tilskuddet fra Den Europæiske Unions almindelige budget og dets samlede indtægter.
3. Balancen i pensionsordningen sikres ved hjælp af den pensionsberettigende alder og pensionsbidragssatsen. I forbindelse med den aktuarberegning, der hvert femte år foretages i henhold til bilag XII, ajourføres bidragssatsen med henblik på at sikre, at der er balance i ordningen.
4. Kommissionen fremlægger hvert år en ajourført aktuarmæssig vurdering som omhandlet i stk. 3 i overensstemmelse med bilag XII, artikel 1, stk. 2. Hvis denne beregning viser en afvigelse på mindst 0,25 point mellem den gældende bidragssats og den, der er nødvendig for opretholdelse af den aktuarmæssige balance, ajourføres satsen i overensstemmelse med de nærmere regler, der er fastsat i bilag XII.
5. Med henblik på stk. 3 og 4 i denne artikel ajourføres referencebidraget som fastlagt i artikel 83, stk. 2. Kommissionen offentliggør til orientering de ajourførte bidragssatser senest to uger efter ajourføringen i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende."
58)
Afsnit VIII udgår.
59)
Artikel 110 affattes således:
"Artikel 110
1. De almindelige bestemmelser til gennemførelse af denne vedtægt vedtages af ansættelsesmyndigheden i hver institution efter høring af Personaleudvalget og Vedtægtsudvalget.
2. De gennemførelsesbestemmelser, som Kommissionen vedtager for at sætte denne vedtægt i kraft, herunder de i stk. 1 nævnte almindelige gennemførelsesbestemmelser, finder tilsvarende anvendelse på agenturerne. Med henblik herpå giver Kommissionen straks agenturerne meddelelse, når den har vedtaget sådanne gennemførelsesbestemmelser.
Disse gennemførelsesbestemmelser træder i kraft i agenturerne ni måneder efter, at de er trådt i kraft i Kommissionen, eller ni måneder efter den dato, hvor Kommissionen meddeler agenturerne, at den har vedtaget de pågældende gennemførelsesbestemmelser alt efter hvilket tidspunkt, der er det seneste. Uanset ovenstående kan et agentur også beslutte at lade gennemførelsesbestemmelser træde i kraft på et tidligere tidspunkt.
Som en undtagelse kan et agentur inden den i dette stykkes andet afsnit nævnte nimåneders frist og efter høring af Vedtægtsudvalget forelægge Kommissionen til godkendelse gennemførelsesbestemmelser, som er forskellige fra de bestemmelser, som Kommissionen har vedtaget. På samme vilkår kan et agentur anmode Kommissionen om at godkende, at det ikke anvender visse af gennemførelsesbestemmelserne. I sidstnævnte tilfælde kan Kommissionen i stedet for at acceptere eller afvise anmodningen, kræve at agenturet forelægger den til godkendelse gennemførelsesbestemmelser, som er forskellige fra de af Kommissionen vedtagne gennemførelsesbestemmelser.
Den i andet afsnit nævnte nimånedersfrist suspenderes fra den dato, hvor agenturet anmoder om Kommissionens godkendelse, og indtil den dato, hvor Kommissionen tilkendegiver sin holdning.
Et agentur kan desuden efter at have hørt sit personaleudvalg forelægge Kommissionen gennemførelsesbestemmelser, som drejer sig om andre emner end de af Kommissionen vedtagne gennemførelsesbestemmelser, til godkendelse.
Med henblik på vedtagelse af gennemførelsesbestemmelser, repræsenteres agenturerne af deres bestyrelse eller et tilsvarende organ som fastsat i EU-retsakten om deres oprettelse.
3. Agenturerne behandles ikke som institutioner, når institutionerne vedtager bestemmelser efter fælles overenskomst. Kommissionen hører imidlertid agenturerne, inden sådanne bestemmelser vedtages.
4. Bestemmelser om gennemførelse af denne vedtægt, inkl. de i stk. 1 nævnte almindelige gennemførelsesbestemmelser og bestemmelser vedtaget ved fælles overenskomst mellem institutionernes ansættelsesmyndigheder, bekendtgøres for personalet.
5. De administrative afdelinger i henholdsvis institutionerne og agenturerne hører regelmæssigt hinanden om anvendelsen af denne vedtægt. Ved sådanne høringer repræsenteres agenturerne af fælles repræsentanter i henhold til bestemmelser, som fastsættes efter aftale mellem agenturerne.
6. Den Europæiske Unions Domstol fører et register over de bestemmelser, som hver institutions ansættelsesmyndighed vedtager med henblik på gennemførelse af denne vedtægt, og de bestemmelser, som agenturerne vedtager, for så vidt de afviger fra de af Kommissionen vedtagne bestemmelser, jf. den i stk. 2 fastsatte procedure, herunder enhver ændring heraf. Institutioner og agenturer har direkte adgang til dette register og fuld ret til at ændre deres egne bestemmelser. Medlemsstaterne har direkte adgang hertil. Kommissionen aflægger endvidere hvert tredje år en rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om de bestemmelser, som hver institutions ansættelsesmyndighed har vedtaget med henblik på gennemførelse af denne vedtægt."
60)
Følgende artikler indsættes:
"Artikel 111
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 112 vedrørende visse aspekter af arbejdsvilkårene, visse aspekter af gennemførelsen af bestemmelserne om vederlag og udgifter og de sociale sikringsordninger.
Artikel 112
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 56a, 56b og 56c i vedtægten, artikel 13, stk. 3, i bilag VII og artikel 9 i bilag XI hertil og artikel 28a, stk. 11, og artikel 96, stk. 11, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode fra den 1. januar 2014.
3. Den i artikel 56a, 56b og 56c i vedtægten, artikel 13, stk. 3, i bilag VII og artikel 9 i bilag XI hertil og artikel 28a, stk. 11, og artikel 96, stk. 11, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er nævnt i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 56a, 56b og 56c i vedtægten og artikel 13, stk. 3, i bilag VII eller artikel 9 i bilag XI hertil eller artikel 28a, stk. 11, eller artikel 96, stk. 11, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden fristens udløb begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 113
Senest den 31. december 2020 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af denne vedtægt."
61)
I bilag I foretages følgende ændringer:
a)
afdeling A affattes således:
"A. Stillingsbetegnelser i hver ansættelsesgruppe, jf. artikel 5, stk. 4
1. Ansættelsesgruppe AD
Generaldirektør
AD 15 - AD 16
Direktør
AD 14 - AD 15
Konsulent eller tilsvarende
AD 13- AD 14
Kontorchef eller tilsvarende
AD 9 - AD 14
Administrator
AD 5 - AD 12
2. Ansættelsesgruppe AST
Seniorassistent
Beskæftiget med administrative, tekniske eller uddannelsesmæssige aktiviteter, der kræver stor selvstændighed og stort ansvar, inden for personaleforvaltning, budgetgennemførelse eller politisk koordinering.
AST 10 - AST 11
Assistent
Beskæftiget med administrative, tekniske eller uddannelsesmæssige aktiviteter, der kræver en vis grad af selvstændighed, især i forbindelse med implementering af bestemmelser og ordninger eller generelle instrukser, eller som personlig assistent for et medlem af institutionen, for lederen af et medlems kabinet eller for en generaldirektør/vicegeneraldirektør eller en seniormanager på tilsvarende niveau.
AST 1 - AST 9
3. Ansættelsesgruppe AST/SC
Sekretær/kontorassistent
Beskæftiget med kontor- og sekretæropgaver, kontorforvaltning og andre tilsvarende opgaver, som kræver en vis grad af selvstændighed (11).
SC 1 - SC 6
b)
Afdeling B affattes således:
"B. Vejledende multiplikationsfaktorer for ækvivalens mellem gennemsnitlige karriereforløb
1.
Vejledende multiplikationsfaktorer for ækvivalens mellem gennemsnitlige karriereforløb i ansættelsesgruppe AST og AD:
Lønklasse
Assistenter
Administratorer
13
-
15 %
12
-
15 %
11
-
25 %
10
20 %
25 %
9
8 %
25 %
8
25 %
33 %
7
25 %
36 %
6
25 %
36 %
5
25 %
36 %
4
33 %
-
3
33 %
-
2
33 %
-
1
33 %
-
2.
Vejledende multiplikationsfaktorer for ækvivalens mellem gennemsnitlige karriereforløb i ansættelsesgruppe AST/SC:
Lønklasse
Sekretær/kontorassistent
SC 6
-
SC 5
12 %
SC 4
15 %
SC 3
17 %
SC 2
20 %
SC 1
25 %"
62)
I bilag II foretages følgende ændringer:
a)
i artikel 1, stk. 1, andet punktum, ændres "Institutionen" til "Hver institutions ansættelsesmyndighed".
b)
artikel 1, stk. 2, tredje punktum, affattes således:
"Hver institutions ansættelsesmyndighed kan dog bestemme, at valgbetingelserne fastsættes under hensyntagen til et ønske, som institutionens personale giver udtryk for ved en afstemning."
c)
i artikel 1, stk. 4, ændres "begge de ansættelsesgrupper" til "de tre ansættelsesgrupper".
d)
i artikel 2, stk. 2, første led, udgår ", stk. 3".
63)
I den eneste artikel i bilag IV foretages følgende ændringer:
a)
i stk. 1, andet afsnit ændres "63 år" til "66 år".
b)
i stk. 1 udgår tredje afsnit.
c)
i sidste linje i tabellen i stk. 3 ændres "59-64" til "59-65"
d)
i stk. 4, fjerde afsnit ændres "sit 63. år" til "sit 66. år".
64)
Bilag IVa ændres således:
a)
i artikel 1, stk. 2, erstattes ordene "artikel 55a, stk. 2, litra e)," med "artikel 55a, stk. 2, litra g),"
b)
I artikel 4, stk. 1, ændres "en tjenestemand på over 55 år, der har fået tilladelse til at arbejde på halv tid for at forberede sin pensionering" til "en tjenestemand, der i henhold til artikel 55a, stk. 2, litra g), i vedtægten har fået tilladelse til at arbejde på halv tid".
65)
Bilag V ændres således:
a)
artikel 6 affattes således:
"Artikel 6
Udover den årlige ferie kan en tjenestemand efter egen anmodning gives tjenestefrihed. Navnlig i de følgende tilfælde gives tjenestefrihed som anført:
-
tjenestemandens indgåelse af ægteskab: fire dage
-
tjenestemandens flytning: indtil to dage
-
ægtefælles alvorlige sygdom: indtil tre dage
-
ægtefælles død: fire dage
-
alvorlig sygdom hos en slægtning i opstigende linje: indtil to dage
-
en i opstigende linje slægtnings død: to dage
-
et barns indgåelse af ægteskab: to dage
-
et barns fødsel: ti dage, som skal tages i løbet af de første 14 uger efter fødslen
-
handicappet eller alvorligt sygt barns fødsel: 20 dage, som skal tages i løbet af de første 14 uger efter fødslen
-
hustruens død under barselsorlov: et antal dage svarende til den resterende barselsorlov; hvis hustruen ikke er tjenestemand, beregnes den resterende barselsorlov ved analog anvendelse af vedtægtens artikel 58
-
et barns alvorlige sygdom: indtil to dage
-
et barns meget alvorlige sygdom, attesteret af en læge, eller hospitalsindlæggelse af et barn på højst 12 år: indtil fem dage
-
et barns død: fire dage
-
adoption af et barn: 20 uger, og 24 uger ved adoption af et handicappet barn:
-
Hvert adopteret barn giver ret til tjenestefrihed i en enkelt periode, som kan deles mellem adoptivforældrene, hvis de begge er tjenestemænd. Tjenestefriheden gives kun, hvis tjenestemandens ægtefælle mindst er halvtidsbeskæftiget med lønnet arbejde. Hvis ægtefællen arbejder uden for EU-institutionerne og opnår en lignende tjenestefrihed, fratrækkes et tilsvarende antal dage i tjenestemandens tjenestefrihed.
-
Ansættelsesmyndigheden kan om nødvendigt bevilge en supplerende tjenestefrihed i tilfælde, hvor adoptivforældrene eller en af disse ifølge den nationale lovgivning i det land, hvor adoptionsproceduren foregår, skal tage ophold i det pågældende land, og dette er et andet land end det, hvor den tjenestemand, der adopterer barnet, er ansat.
-
Der gives ti dages tjenestefrihed, hvis tjenestemanden ikke har ret til den samlede tjenestefrihed på 20 eller 24 uger i henhold til dette led, første punktum; den supplerende tjenestefrihed gives kun én gang for hvert adopteret barn.
Endvidere kan institutionen give tjenestefrihed i tilfælde af faglig videreuddannelse, inden for rammerne af det program for faglig videreuddannelse, som institutionen har fastlagt i medfør af vedtægtens artikel 24a.
Tjenestefrihed kan desuden gives til tjenestemænd i særlige tilfælde af arbejde af usædvanligt omfang, som rækker videre end en tjenestemands normale forpligtelser. En sådan tjenestefrihed skal bevilges senest tre måneder efter, at ansættelsesmyndigheden har truffet en afgørelse om den usædvanlige karakter af tjenestemandens arbejde.
I forbindelse med denne artikel behandles en tjenestemands ugifte partner på samme måde som en ægtefælle, forudsat at de første tre betingelser i bilag VII, artikel 1, stk. 2, litra c), er opfyldt.
Når der i medfør af denne afdeling bevilges tjenestefrihed, fastsættes eventuelle rejsedage efter særlig afgørelse under hensyn til særlige behov."
b)
artikel 7 affattes således:
"Artikel 7
Tjenestemænd, der har ret til udlandstillæg eller særligt udlandstillæg, er berettigede til tjenestefrihed i yderligere to og en halv dag med henblik på at kunne rejse til hjemstedet.
Bestemmelserne i stk. 1 gælder for tjenestemænd, hvis tjenestested ligger inden for medlemsstaternes områder. Hvis tjenestestedet ligger uden for medlemsstaterne, fastlægges tjenestefriheden i forbindelse med rejse til hjemstedet ved særlig bestemmelse under hensyn til særlige behov."
66)
I bilag VI foretages følgende ændringer:
a)
artikel 1 affattes således:
"Artikel 1
Inden for de grænser, der er fastsat i artikel 56 i vedtægten, har tjenestemænd i lønklasse SC 1 til SC 6 og AST 1 til AST 4 ret til arbejdstidsudligning eller vederlag på følgende betingelser:
a)
hver overarbejdstime giver ret til halvanden times frihed som arbejdsudligning; hvis overarbejdstimen ligger mellem kl. 22 og kl. 7 eller på en søn- og helligdag, skal den kompenseres med to timers frihed; arbejdstidsudligning for overarbejde gives under hensyntagen til de tjenstlige krav og tjenestemandens ønsker
b)
hvis det af tjenstlige grunde ikke har været muligt at foretage arbejdstidsudligning inden for to måneder efter udløbet af den måned, i hvilken overarbejdet blev udført, bevilger ansættelsesmyndigheden et vederlag for de overarbejdstimer, for hvilke der ikke er foretaget arbejdsudligning, svarende til 0,56 % af månedsgrundlønnen for hver overarbejdstime på grundlag af den under litra a) fastsatte ordning
c)
arbejdstidsudligning eller vederlag for overarbejde ydes kun, når den ekstra tjenesteindsats har varet mere end 30 minutter."
b)
artikel 3 affattes således:
"Artikel 3
Uanset ovenstående bestemmelser i dette bilag kan overarbejde udført af visse grupper af tjenestemænd i lønklasse SC 1 til SC 6 og lønklasse AST 1 til AST 4 på særlige betingelser godtgøres med et fast beløb, hvis størrelse tillige med de nærmere regler for tildelingen fastsættes af ansættelsesmyndigheden efter udtalelse fra det paritetiske samarbejdsudvalg."
67)
I bilag VII foretages følgende ændringer:
a)
i artikel 1, stk. 3, ændres "lønklasse 3" til "lønklasse AST 3".
b)
artikel 3, stk. 1, andet afsnit, affattes således:
"Retten til tillægget opstår den første dag i den måned, hvor barnet begynder i en grundskole, og ophører ved udgangen af den måned, hvor barnet afslutter sin uddannelse, eller ved udgangen af den måned, hvor barnet fylder 26 år, alt efter hvilken dato der er den første."
c)
artikel 7 affattes således:
"Artikel 7
1. Tjenestemændene har ret til et standardbeløb svarende til rejseudgifterne for sig selv, deres ægtefælle og de personer, de har forsørgerpligt overfor, og som faktisk lever i deres husstand:
a)
ved tiltræden af tjenesten: fra indkaldelsesstedet til tjenestestedet
b)
ved udtræden af tjenesten i henhold til artikel 47 i vedtægten: fra tjenestestedet til hjemstedet som defineret i stk. 3 i nærværende artikel
c)
ved enhver forflyttelse, der medfører, at der skiftes tjenestested.
Ved en tjenestemands død har den efterladte ægtefælle og de personer, han havde forsørgerpligt over for, ret til standardbeløbet på samme betingelser.
Rejseudgifter for børn, der ikke er fyldt to år inden årets udgang, godtgøres ikke.
2. Standardbeløbet baseres på et tillæg for hver kilometer, der udgør den geografiske afstand mellem de steder, der nævnes i stk. 1.
Kilometergodtgørelsen er på:
0 EUR pr. km for strækningen mellem:
0 og 200 km
0,1895 EUR pr. km for strækningen mellem:
201 og 1 000 km
0,3158 EUR pr. km for strækningen mellem:
1 001 og 2 000 km
0,1895 EUR pr. km for strækningen mellem:
2 001 og 3 000 km
0,0631 EUR pr. km for strækningen mellem:
3 001 og 4 000 km
0,0305 EUR pr. km for strækningen mellem:
4 001 og 10 000 km
0 EUR pr. km for strækningen over:
10 000 km.
Ovennævnte kilometergodtgørelse forhøjes med et fast tillæg på:
-
94,74 EUR, hvis den geografiske afstand mellem de steder, der nævnes i stk. 1, er mellem 600 og 1 200 km
-
189,46 EUR, hvis den geografiske afstand mellem de steder, der nævnes i stk. 1, er større end 1 200 km.
Kilometergodtgørelsen og det faste tillæg ajourføres hvert år efter samme forhold som den årlige ajourføring af vederlagene.
3. Som en undtagelse fra stk. 2 godtgøres rejseudgifter i forbindelse med overførsel, der indebærer skifte fra et tjenestested inden for EU-medlemsstaternes områder til et tjenestested uden for disse områder, og overførsel, der indebærer skifte mellem tjenestesteder uden for disse områder, efter en fast takst baseret på prisen for en flybillet til den klasse, der ligger umiddelbart over økonomiklasse.
4. Ved tiltrædelsen fastsættes en tjenestemands hjemsted, idet der i princippet tages hensyn til det sted, hvorfra han blev ansat, eller efter udtrykkelig og behørig begrundet anmodning det sted, hvortil han har et naturligt tilhørsforhold. Det således fastsatte hjemsted kan ændres i løbet af den pågældendes tjenestetid og ved hans fratræden ved særlig bestemmelse truffet af ansættelsesmyndigheden. Denne ændring kan i tjenestetiden kun ske i undtagelsestilfælde og efter behørigt dokumenteret ansøgning fra tjenestemanden.
Ved denne ændring kan et sted uden for EU-medlemsstaternes område og uden for de lande og territorier, der er nævnt i bilag II til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og EFTA-landenes områder ikke anerkendes som et sted, hvortil han har et naturligt tilhørsforhold."
d)
artikel 8 affattes således:
"Artikel 8
1. Tjenestemænd, der er berettigede til udlandstillægget eller det særlige udlandstillæg, har inden for de i stk. 2 fastsatte grænser i hvert kalenderår ret til et fast beløb svarende til udgifterne til en rejse mellem tjenestestedet og hjemstedet som fastsat i artikel 7 for dem selv og, såfremt de har ret til husstandstillæg, for deres ægtefælle og de efter artikel 2 forsørgelsesberettigede personer.
Når to ægtefæller begge er EU-tjenestemænd, har de begge for sig selv og for de personer, de hver især har forsørgerpligt over for, ret til det faste beløb til dækning af rejseudgifterne ifølge bestemmelserne ovenfor. Hver enkelt af de forsørgelsesberettigede giver kun ret til et beløb. For børn, over for hvilke der består forsørgerpligt, fastsættes beløbet ifølge anmodning fra en af ægtefællerne på grundlag af en af ægtefællernes hjemsted.
Såfremt en tjenestemand i løbet af et kalenderår ved indgåelse af ægteskab får ret til husstandstillæg, beregnes beløbet til dækning af ægtefællens rejseudgifter i forhold til tidsrummet mellem ægteskabets indgåelse og årets udgang.
Ændringer i beregningsgrundlaget som følge af ændringer i den familiemæssige status, der indtræffer efter betalingstidspunktet for de pågældende beløb, medfører ikke tilbagebetalingspligt.
Rejseudgifter for børn, der ikke er fyldt to år inden årets udgang, godtgøres ikke.
2. Det faste beløb ydes på grundlag af en godtgørelse pr. kilometer for den geografiske afstand mellem tjenestemandens tjenestested og hjemsted.
I de tilfælde, hvor hjemstedet, jf. artikel 7, ligger uden for EU-medlemsstaternes områder og uden for de lande og territorier, der er nævnt i bilag II til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og EFTA-landenes områder, baseres det faste beløb på en godtgørelse pr. kilometer for den geografiske afstand mellem tjenestemandens tjenestested og hovedstaden i den medlemsstat, hvor han er statsborger. Tjenestemænd, hvis hjemsted ikke kun ligger uden for EU-medlemsstaternes områder, men også uden for de lande og territorier, der er nævnt i bilag II til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og EFTA-landenes områder, og som ikke er statsborgere i en af medlemsstaterne eller et af EFTA-landene, er ikke berettigede til det faste beløb.
Kilometergodtgørelsen er på:
0 EUR pr. km for strækningen mellem:
0 og 200 km
0,3790 EUR pr. km for strækningen mellem:
201 og 1 000 km
0,6316 EUR pr. km for strækningen mellem:
1 001 og 2 000 km
0,3790 EUR pr. km for strækningen mellem:
2 001 og 3 000 km
0,1262 EUR pr. km for strækningen mellem:
3 001 og 4 000 km
0,0609 EUR pr. km for strækningen mellem:
4 001 og 10 000 km
0 EUR pr. km for strækningen over:
10 000 km.
Ovennævnte kilometergodtgørelse forhøjes med et fast tillæg på:
-
189,48 EUR, hvis den geografiske afstand mellem tjenestestedet og hjemstedet er på mellem 600 km og 1 200 km
-
378,93 EUR, hvis den geografiske afstand mellem tjenestestedet og hjemstedet er større end 1 200 km.
Kilometergodtgørelsen og det faste tillæg ajourføres hvert år efter samme forhold som den årlige ajourføring af vederlagene.
3. Fratræder en tjenestemand i et kalenderår af andre grunde end dødsfald, eller har han fået bevilget tjenestefrihed af personlige årsager i en del af året, er han, for så vidt han i årets løb har været beskæftiget mindre end ni måneder i en EU-institution, kun berettiget til en del af det i stk. 1 og 2 nævnte faste beløb, beregnet i forhold til den tid, han har været i aktiv tjeneste.
4. Stk. 1, 2 og 3 i nærværende artikel gælder for tjenestemænd, hvis tjenestested ligger inden for medlemsstaternes områder. En tjenestemand, hvis tjenestested ligger uden for medlemsstaternes områder, har hvert kalenderår for sit eget vedkommende og, såfremt han har ret til husstandstillæg, for sin ægtefælle og de personer, over for hvem han har forsørgerpligt i henhold til artikel 2, ret til et fast beløb til dækning af udgifterne til rejse til hjemstedet eller til refusion af udgifterne til rejse til et andet sted, men i så fald må refusionen ikke overstige udgifterne til en rejse til hjemstedet. Såfremt ægtefællen og de forsørgelsesberettigede personer, jf. artikel 2, stk. 2, ikke bor sammen med tjenestemanden på tjenestestedet, har de hvert kalenderår ret til refusion af udgifterne til rejse fra hjemstedet til tjenestestedet eller til et andet sted, men i så fald må refusionen ikke overstige udgifterne til rejse mellem hjemsted og tjenestested.
Det faste beløb beregnes på grundlag af prisen for en flybillet på økonomiklasse"
e)
artikel 9 affattes således:
"Artikel 9
1. Tjenestemænd, der ved tiltrædelsen af tjenesten eller senere som følge af ændring af tjenestested under aktiv tjeneste er nødt til at skifte bopæl for at kunne overholde artikel 20 i vedtægten, og som ikke har fået de samme udgifter refunderet fra anden side, har inden for de fastsatte udgiftslofter ret til at få udgifterne til flytning af møbler og personlige ejendele refunderet, inkl. udgifterne til forsikring mod almindelige risici (navnlig skade, tyveri og brand).
Udgiftsloftet fastsættes ud fra tjenestemandens familiemæssige situation på tidspunktet for flytningen og et gennemsnitligt niveau for flytteudgifter og tilhørende forsikringer.
Ansættelsesmyndigheden i de enkelte institutioner vedtager almindelige gennemførelsesbestemmelser til dette stykke.
2. Ved udtræden af tjenesten eller ved en tjenestemands død godtgøres udgifterne til flytning fra tjenestestedet til hjemstedet inden for de i stk. 1 fastsatte grænser. Hvis den afdøde tjenestemand var ugift, godtgøres udgifterne gennem udbetaling til de ydelsesberettigede pårørende.
3. Flytter en fastansat tjenestemand, skal dette ske inden for et år efter udløbet af hans prøvetid. Ved udtræden af tjenesten skal flytningen ske inden for den i artikel 6, stk. 4, andet afsnit, nævnte frist på tre år. Udgifter til flytning, der finder sted efter udløbet af fristerne i dette stykke, kan kun godtgøres i undtagelsestilfælde og ved en særlig afgørelse truffet af ansættelsesmyndigheden."
f)
i artikel 13 foretages følgende ændringer:
i)
stk. 3 affattes således:
"3. Kommissionen undersøger hvert andet år de i stk. 2, litra a), anførte satser. Undersøgelsen sker under hensyntagen til en rapport om hotel-, restaurant- og cateringpriser og baseres på indekserne for udviklingen i disse priser. I forbindelse med denne undersøgelse træffer Kommissionen afgørelse ved hjælp af delegerede retsakter, jf. artikel 111 og 112 i vedtægten."
ii)
følgende stykke tilføjes:
"4. Som en undtagelse fra stk. 1 kan en tjenestemands udgifter til overnatning i forbindelse med tjenesterejser til hans institutions vigtigste arbejdssteder, jf. protokol nr. 6 til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, godtgøres ved hjælp af et fast beløb, som ikke må overstige det maksimum, der er fastsat for den pågældende medlemsstat."
g)
i artikel 13a ændres "forskellige institutioner" til "forskellige institutioners ansættelsesmyndigheder".
h)
i artikel 17 foretages følgende ændringer:
i)
stk. 1 affattes således:
"1. Udbetalinger til tjenestemanden skal ske på det sted og i det lands valuta, hvor denne gør tjeneste, eller - på anmodning af tjenestemanden - i euro til en bank inden for den Europæiske Union."
ii)
stk. 2, første afsnit, affattes således:
"På de betingelser, som hver institutions ansættelsesmyndighed har fastlagt efter fælles aftale og efter høring af Vedtægtsudvalget, kan tjenestemænd som en særlig ordning anmode om, at der regelmæssigt overføres en del af deres vederlag."
iii)
i stk. 3, første punktum, indsættes efter "sker" ordene "i den pågældende medlemsstats valuta"
iv)
i stk. 4, første punktum, indsættes efter "til en anden medlemsstat" ordene "i lokal valuta".
68)
I bilag VIII foretages følgende ændringer:
a)
i artikel 3, litra b), ændres "artikel 41 og 50" til "artikel 41, 42c og 50".
b)
artikel 5 affattes således:
"Artikel 5
Uanset artikel 2 i nærværende bilag har en tjenestemand, der forbliver i tjenesten efter den pensionsberettigende alder, ret til en forhøjelse af pensionen svarende til 1,5 % af den grundløn, der tages hensyn til ved beregningen af pensionen, pr. år, der er arbejdet efter denne alder. Den samlede pension kan dog ikke overstige 70 % af hans sidste grundløn i henhold til henholdsvis stk. 2 eller stk. 3 i vedtægtens artikel 77.
Denne forhøjelse indrømmes ligeledes i tilfælde af død, hvis tjenestemanden er forblevet i tjeneste ud over den pensionsberettigende alder."
c)
i artikel 6 ændres "på første løntrin i lønklasse 1" til "i lønklasse AST 1, løntrin 1".
d)
artikel 9 affattes således:
"Artikel 9
En tjenestemand der udtræder af tjenesten, inden han når den pensionsberettigende alder, kan anmode om, at pensionsudbetalingen:
a)
enten udsættes til den første dag i den kalendermåned, der følger efter den måned, hvor han når den pensionsberettigende alder, eller
b)
straks begynder under forudsætning af, at han er fyldt 58 år. I dette tilfælde nedsættes pensionen i forhold til tjenestemandens alder på det tidspunkt, hvor pensionsudbetalingen begynder.
Pensionen nedsættes med 3,5 % for hvert år, der er frem til den alder, hvor tjenestemanden ville have opnået ret til alderspension i henhold til vedtægtens artikel 77. Hvis der mellem den alder, hvor alderspensionsretten er opnået i henhold til vedtægtens artikel 77, og den pågældendes alder på førnævnte tidspunkt er en forskel, der overstiger et helt antal år, foretages der nedsættelse for yderligere et år."
e)
i artikel 11, stk. 2, andet afsnit, ændres "den institution" til "ansættelsesmyndigheden i den institution".
f)
artikel 12 ændres således
i)
stk. 1 affattes således:
"1. En tjenestemand, der før den pensionsberettigende alder udtræder af tjenesten af andre grunde end død eller invaliditet, har ved sin udtræden, såfremt han ikke er pensionsberettiget straks eller senere, ret til følgende:
a)
hvis han har gjort tjeneste i mindre et år og ikke har gjort brug af ordningen i artikel 11, stk. 2, udtrædelsespenge svarende til tre gange det beløb, der er tilbageholdt af grundlønnen som alderspension, fraregnet beløb, der eventuelt er udbetalt i henhold til artikel 42 og 112 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte
b)
i de øvrige tilfælde de ydelser, der er omhandlet i artikel 11, stk. 1, eller indbetaling af den aktuarmæssige modværdi heraf til en privat forsikring eller en pensionsfond efter eget valg, på betingelse af at det sikres:
i)
at der ikke tilbagebetales kapital
ii)
at der udbetales en månedlig pension tidligst fra det 60. år og senest fra det 66. år
iii)
at der foretages udbetalinger til efterladte
iv)
at der kun gives tilladelse til en overførsel til en anden forsikring eller en anden fond, hvis der gælder samme betingelser som i nr. i), ii) og iii)."
ii)
stk. 2 affattes således:
"2. Uanset stk. 1, litra b), har en tjenestemand, der ikke har nået den pensionsberettigende alder, som siden sin tiltrædelse har betalt til erhvervelse eller opretholdelse af pensionsrettigheder under en national pensionsordning, en privat forsikring eller en pensionsfond efter eget valg, som opfylder betingelserne i stk. 1, som definitivt udtræder af tjenesten af andre grunde end død eller invaliditet, og som ikke straks eller senere har ret til alderspension, ved sin udtræden ret til udbetaling af udtrædelsespenge svarende til den aktuarmæssige modværdi af de pensionsrettigheder, som han har erhvervet under sin tjeneste i institutionerne. I disse tilfælde trækkes de beløb, der er udbetalt til erhvervelse eller opretholdelse af pensionsrettigheder under den nationale pensionsordning, jf. artikel 42 og 112 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Unionen, fra udtrædelsespengene."
g)
i artikel 15 ændres "ikke er fyldt 63 år" til "ikke har nået den pensionsberettigende alder".
h)
i artikel 18a ændres "sit 63. år" til "den pensionsberettigende alder", "han fylder 63 år" ændres til "han når den pensionsberettigende alder" og "det fyldte 63. år" ændres til "den pensionsberettigende alder".
i)
i artikel 27, stk. 2, ændres "tilpasses" til "ajourføres".
j)
i artikel 45 foretages følgende ændringer:
i)
i stk. 3 ændres "bopælsmedlemsstaten" til "Den Europæiske Union".
ii)
i stk. 4, første punktum, indsættes "i Den Europæiske Union eller" efter "bank".
iii)
i stk. 4, andet punktum, udgår ordene "i euro i en bank i det land, hvor institutionen har hovedsæde, eller".
69)
I bilag IX foretages følgende ændringer:
a)
i artikel 2, stk. 3, ændres "Institutionerne" til "Hver institutions ansættelsesmyndighed".
b)
artikel 5, stk. 1, første punktum, affattes således:
"I hver institution indføres der et disciplinærråd, i det følgende benævnt "rådet", medmindre to eller flere agenturer i overensstemmelse med vedtægtens artikel 9, stk. 1a, beslutter at etablere et fælles råd."
c)
artikel 30 affattes således:
"Artikel 30
Hver institutions ansættelsesmyndighed vedtager efter høring af personaleudvalget de nærmere bestemmelser for gennemførelsen af dette bilag, hvis den finder dette nødvendigt, jf. dog artikel 2, stk. 3."
70)
I bilag X foretages følgende ændringer:
a)
artikel 6 affattes således:
"Artikel 6
En tjenestemand har for hvert kalenderår ret til en årlig ferie på to arbejdsdage for hver måned, i hvilken han har gjort tjeneste.
Uanset denne artikels stk. 1, har tjenestemænd, der gør tjeneste i et tredjeland den 1. januar 2014, ret til:
-
tre arbejdsdage fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2014
-
to og en halv arbejdsdag fra den 1. januar 2015 til den 31. december 2015."
b)
artikel 7 affattes således:
"Artikel 7
I det år hvor en tjenestemand tiltræder eller fratræder tjenesten i et tredjeland, har denne ret til en ferie på to arbejdsdage for hver hele måned, i hvilken der er gjort tjeneste, på to arbejdsdage for en del af en måned på mere end 15 dage, og på en arbejdsdag for en del af en måned på 15 dage eller derunder.
Hvis en tjenestemand ved det løbende kalenderårs udgang af grunde, der ikke kan betegnes som tjenstlige, ikke har taget hele sin årlige ferie, kan overførslen af ferie til det følgende år ikke overstige 14 arbejdsdage."
c)
i artikel 8 tilføjes følgende stykke:
"Tjenestemænd, der deltager i videreuddannelse i henhold til vedtægtens artikel 24a, og som har fået bevilget hvileferie i medfør af stk. 1 i nærværende artikel, kombinerer i givet fald deres videreuddannelsesperioder med deres hvileferie."
d)
artikel 9, stk. 1, affattes således:
"1. Tjenestemanden kan efter ønske og under hensyn til de tjenstlige krav tage den årlige ferie samlet eller delt. Ferien skal dog mindst omfatte en periode på to sammenhængende uger."
e)
artikel 10 affattes således:
"Artikel 10
1. Der fastsættes en godtgørelse for levevilkårene, som afhængigt af det sted, hvor tjenestemanden gør tjeneste, udgør en procentdel af et referencebeløb. Dette referencebeløb består af den samlede grundløn, udlandstillæg, husstandstillæg og børnetilskud minus de obligatoriske fradrag i henhold til vedtægten eller gennemførelsesforordningerne hertil.
Der udbetales ikke en sådan godtgørelse, når tjenestemanden gør tjeneste i et land, hvor levevilkårene må anses som svarende til dem, der sædvanligvis forekommer i Den Europæiske Union.
For de øvrige tjenestesteder fastsættes godtgørelsen for levevilkårene, bl.a. under hensyntagen til følgende parametre:
-
sundheds- og hospitalsforhold
-
sikkerhed
-
klimaforhold
-
grad af isolering
-
andre lokale leveforhold.
Godtgørelsen for levevilkårene, der fastsættes for hvert tjenestested, tages op til vurdering hvert år og revideres i givet fald af ansættelsesmyndigheden efter udtalelse fra Personaleudvalget.
Ansættelsesmyndigheden kan beslutte at udbetale en supplerende præmie i tillæg til godtgørelsen for levevilkårene, hvis en tjenestemand har gjort tjeneste på mere end et sted, hvor vilkårene anses for vanskelige eller meget vanskelige. Den supplerende præmie må ikke overstige 5 % af det i første afsnit nævnte referencebeløb, og ansættelsesmyndigheden skal på behørig vis begrunde de enkelte afgørelser, som den træffer i denne henseende, med henblik på at overholde princippet om ligebehandling, idet den baserer sin afgørelse på graden af vanskelige vilkår i forbindelse med den foregående udsendelse.
2. Når levevilkårene på tjenestestedet bringer tjenestemandens fysiske sikkerhed i fare, får han midlertidigt ved en særlig, begrundet beslutning truffet af ansættelsesmyndigheden udbetalt en ekstra godtgørelse. Denne fastsættes som en procentdel af det i stk. 1, første afsnit, omhandlede referencebeløb:
-
når myndigheden henstiller til sine ansatte ikke at installere deres familie eller andre personer, over for hvem de har forsørgerpligt, på det pågældende tjenestested, under forudsætning af, at de følger denne henstilling
-
når myndigheden beslutter midlertidigt at nedskære antallet af ansatte, der gør tjeneste på det pågældende tjenestested.
I behørigt begrundede tilfælde kan ansættelsesmyndigheden også beslutte, at der er tale om en udstationering uden familie. Ovennævnte ydelse udbetales til ansatte, som respekterer denne beslutning.
3. De nærmere vilkår for anvendelsen af denne artikel fastsættes af ansættelsesmyndigheden."
f)
i artikel 11, første punktum, ændres "Belgien" til "Den Europæiske Union".
g)
artikel 13 affattes således:
"Artikel 13
For i videst muligt omfang at sikre tjenestemændene samme købekraft uanset tjenestested ajourføres de i artikel 12 omhandlede justeringskoefficienter en gang om året i overensstemmelse med bilag XI. For så vidt angår ajourføringen, forstås alle koefficienter som referenceværdier. Kommissionen offentliggør orientering de ajourførte koefficienter inden for to uger efter ajourføringen i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende.
Når ændringen i leveomkostningerne for et bestemt land beregnet på grundlag af justeringskoefficienten og den tilsvarende vekselkurs har været over 5 % siden sidste ajourføring, træffes der afgørelse om en foreløbig ajourføring af justeringskoefficienten i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i første afsnit."
h)
artikel 23 affattes således:
"Artikel 23
På grundlag af en liste over lande, som fastlægges af ansættelsesmyndigheden, og dersom tjenestemanden ikke får stillet en bolig til rådighed af institutionen, udbetaler ansættelsesmyndigheden enten et boligtilskud til tjenestemanden eller godtgør dennes husleje.
Boligtilskuddet udbetales ved forevisning af en lejekontrakt, medmindre ansættelsesmyndigheden af behørigt begrundede årsager vedrørende praksis og lokale vilkår på tjenestestedet i det pågældende tredjeland giver afkald på denne forpligtelse. Boligtilskuddet beregnes primært på grundlag af den pågældende tjenestemands tjenstlige status og efterfølgende ud fra sammensætningen af hans familie, over for hvem han har forsørgerpligt.
Huslejen godtgøres under forudsætning af, at boligen udtrykkeligt er godkendt af ansættelsesmyndigheden og er i overensstemmelse først og fremmest med den pågældende tjenestemands tjenstlige status og dernæst med sammensætningen af hans familie, over for hvem han har forsørgerpligt.
De nærmere bestemmelser for anvendelsen af denne artikel fastsættes af ansættelsesmyndigheden. Dette boligtilskud må under ingen omstændigheder overstige tjenestemandens udgifter."
71)
Bilag XI affattes således:
"BILAG XI
GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER TIL VEDTÆGTENS ARTIKEL 64 OG 65
KAPITEL 1
ÅRLIG AJOURFØRING AF VEDERLAG, JF. VEDTÆGTENS ARTIKEL 65, STK. 1
Afdeling 1
Elementer, der indgår i den årlige ajourføring
Artikel 1
1. Rapport fra Den Europæiske Unions Statistiske Kontor (Eurostat)
Med henblik på den i vedtægtens artikel 65, stk. 1, og artikel 13 i bilag X foreskrevne årlige ajourføring udarbejder Eurostat hvert år inden udgangen af oktober en rapport om ændringerne i leveomkostningerne i Belgien og Luxembourg, købekraftspariteterne mellem Bruxelles og visse andre tjenestesteder i medlemsstaterne og i tredjelande, hvor det er relevant, samt ændringerne i købekraften for vederlagene til tjenestemændene i medlemsstaternes centraladministrationer.
2. Ændringer i leveomkostningerne i Belgien og Luxembourg
Eurostat udarbejder et indeks til at måle ændringerne i leveomkostningerne for EU-tjenestemænd i Belgien og Luxembourg. Dette indeks (herefter "det fælles indeks") fastlægges på grundlag af koefficienten for den nationale inflation (som målt ved det harmoniserede forbrugerprisindeks (HICP) for Belgiens vedkommende og ved forbrugerprisindekset (CPI) for Luxembourgs vedkommende) mellem juni i det foregående år og juni i indeværende år i forhold til fordelingen af det personale, der gør tjeneste i disse medlemsstater.
3. Ændringer i leveomkostningerne uden for Bruxelles
a)
Eurostat beregner efter aftale med de nationale statistiske kontorer eller andre relevante myndigheder i medlemsstaterne de købekraftspariteter, der ligger til grund for købekraftsækvivalenterne, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 223/2009 (12) ("nationale statistiske kontorer eller andre relevante myndigheder i medlemsstaterne"):
i)
for vederlagene til EU-tjenestemænd med tjenestested i medlemsstaternes hovedstæder, bortset fra Nederlandene, hvor indekset for Haag og ikke Amsterdam anvendes, og på visse andre tjenestesteder, idet Bruxelles anvendes som reference
ii)
for pensioner til tjenestemænd, som udbetales i medlemsstaterne, idet Belgien anvendes som reference.
b)
Købekraftspariteterne fastsættes i forhold til juni måned hvert år.
c)
Købekraftspariteterne beregnes på en sådan måde, at det er muligt at ajourføre hver enkelt grundlæggende bestanddel to gange om året, og efterprøves ved en direkte undersøgelse mindst en gang hvert femte år. Eurostat ajourfører købekraftspariteterne ved hjælp af ændringerne i medlemsstatens harmoniserede forbrugerprisindeks og de bedst egnede indeks, som fastsat af Gruppen vedrørende vedtægtens artikel 64 og 65, som omhandlet i artikel 13.
d)
Uden for Belgien og Luxembourg måles ændringerne i leveomkostningerne i referenceperioden ved hjælp af implicitte indeks. Disse indeks beregnes ved at multiplicere det fælles indeks med ændringen i købekraftspariteten.
4. Ændringer i købekraften for vederlaget til de nationale tjenestemænd i centraladministrationerne (specifikke indikatorer)
a)
Med henblik på at måle såvel den positive som den negative procentvise ændring i købekraften for vederlagene til tjenestemænd i medlemsstaterne beregner Eurostat på grundlag af de oplysninger, som de nationale statistiske kontorer eller andre relevante myndigheder i medlemsstaterne indberetter, inden udgangen af september specifikke indikatorer for, hvilke ændringer der har været i realindkomsten for tjenestemænd ansat i centraladministrationerne i perioden mellem juli året forinden og juli i indeværende år. Lønningerne bør i begge tilfælde indbefatte en tolvtedel af alle de årligt udbetalte elementer.
For hver specifik indikator beregnes to indikatorer:
i)
en indikator for hver ansættelsesgruppe, således som disse er defineret i vedtægten
ii)
en gennemsnitsindikator vejet efter antallet af nationale tjenestemænd i funktioner, der svarer til ansættelsesgrupperne.
For hver af disse indikatorer fastsættes en brutto- og nettorealværdi. Omregningen fra brutto til netto sker ved, at de obligatoriske indeholdelser og generelle skattemæssige faktorer indregnes.
Ved fastsættelsen af brutto- og nettoindikatorerne for hele Den Europæiske Union anvender Eurostat en model sammensat af følgende medlemsstater: Belgien, Tyskland, Spanien, Frankrig, Italien, Luxembourg, Nederlandene, Østrig, Polen, Sverige og Det Forenede Kongerige. Europa-Parlamentet og Rådet kan efter forslag fra Kommissionen i henhold til artikel 336 i traktaten om Den Europæiske Union, vedtage en ny model, der repræsenterer mindst 75 % af Unionens bruttonationalprodukt (BNP), og som anvendes fra året efter vedtagelsen. Resultaterne for hvert enkelt land vægtes med den samlede andel af det relevante nationale BNP-aggregat målt ved hjælp af købekraftspariteterne og som angivet i de senest offentliggjorte statistikker, jf. nationalregnskabsdefinitionerne i det til enhver tid gældende europæiske nationalregnskabssystem.
b)
Efter anmodning fra Eurostat fremlægger de nationale statistiske kontorer eller relevante myndigheder i medlemsstaterne de supplerende oplysninger, som Eurostat måtte have brug for til fastlæggelsen af en specifik indikator, der korrekt måler ændringerne i købekraften for nationale tjenestemænd.
Såfremt Eurostat efter en ny høring af de nationale statistiske kontorer eller andre relevante myndigheder i medlemsstaterne, konstaterer statistiske uregelmæssigheder i de indberettede oplysninger, eller hvis det viser sig umuligt at beregne indikatorer, som statistisk korrekt måler udviklingen i realindkomsten for tjenestemænd i en bestemt medlemsstat, aflægger Eurostat rapport til Kommissionen og forsyner denne med alle nødvendige oplysninger.
c)
Ud over de specifikke indikatorer beregner Eurostat visse kontrolindikatorer. En af disse har form af oplysninger om reallønssummen pr. ansat i centraladministrationerne beregnet efter nationalregnskabsdefinitionerne i det til enhver tid gældende europæiske nationalregnskabssystem.
I sin rapport om de specifikke indikatorer kommenterer Eurostat forskellene mellem disse indikatorer og de i dette litra nævnte kontrolindikatorer.
Artikel 2
Med henblik på artikel 15 i dette bilag undersøger Kommissionen regelmæssigt institutionernes ansættelsesbehov.
Afdeling 2
Bestemmelser for den årlige ajourføring af vederlag og pensioner
Artikel 3
1.
I henhold til vedtægtens artikel 65 og på grundlag af de kriterier, der er fastsat i afdeling 1 i dette bilag, ajourføres vederlag og pensioner hvert år inden årets udgang med virkning fra den 1. juli.
2.
Ajourføringens størrelse findes ved at gange det fælles indeks med den specifikke indikator. Ajourføringen fastsættes i nettotal og udtrykkes ved samme procentsats for alle.
3.
Størrelsen af den fastsatte ajourføring indarbejdes efter den nedenfor anførte metode i den grundlønstabel, der findes i vedtægtens artikel 66 og bilag XIII samt i artikel 20, 93 og 133 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte:
a)
nettovederlaget og -pensionen uden justeringskoefficient forhøjes eller nedsættes med værdien af den ovenfor omtalte ajourføring
b)
den nye grundlønstabel udarbejdes ved beregning af det bruttobeløb, som efter fradrag af skat under hensyn til stk. 4 samt obligatoriske indeholdelser i henhold til socialsikrings- og pensionsordningerne svarer til nettovederlaget
c)
ved omregningen af nettobeløb til bruttobeløb foretages beregningen på basis af en ugift tjenestemand, der ikke har krav på de i vedtægten omhandlede tillæg og ydelser.
4.
Med henblik på anvendelse af forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 260/68 multipliceres beløbene i artikel 4 i nævnte forordning med en faktor sammensat af:
a)
den faktor, der følger af den foregående ajourføring, og/eller
b)
størrelsen på den i stk. 2 omhandlede ajourføring af vederlaget.
5.
Der anvendes ingen justeringskoefficient for Belgien og Luxembourg. Justeringskoefficienterne for:
a)
vederlagene til Den Europæiske Unions tjenestemænd med tjenestested i de øvrige medlemsstater og på en række andre tjenestesteder
b)
som en undtagelse fra vedtægtens artikel 82, stk. 1, EU-pensioner, der udbetales i de øvrige medlemsstater for den del, der svarer til rettigheder erhvervet før den 1. maj 2004
fastsættes på grundlag af forholdet mellem de i artikel 1 i nærværende bilag omhandlede købekraftspariteter og de i vedtægtens artikel 63 omhandlede vekselkurser for de pågældende lande.
Procedurerne i artikel 8 i dette bilag vedrørende anvendelse af justeringskoefficienterne med tilbagevirkende kraft på tjenestesteder med stærk inflation, finder anvendelse.
6.
Institutionerne foretager med tilbagevirkende kraft for perioden mellem ajourføringens virknings- og ikrafttrædelsestidspunkt en tilsvarende positiv eller negativ ajourføring af vederlagene til tjenestemænd og pensionerne til tidligere tjenestemænd og andre berettigede.
Hvis en sådan ajourføring med tilbagevirkende kraft indebærer, at et for meget udbetalt beløb skal tilbagebetales, kan tilbagebetalingen fordeles over højst 12 måneder fra ikrafttrædelsestidspunktet for den næste årlige ajourføring.
KAPITEL 2
MELLEMLIGGENDE AJOURFØRINGER AF VEDERLAG OG PENSIONER (VEDTÆGTENS ARTIKEL 65, STK. 2)
Artikel 4
1.
I tilfælde af at der i perioden mellem juni og december sker en væsentlig ændring i leveomkostningerne (vurderet på grundlag af den mærkbarhedstærskel, der er fastsat i artikel 6 i dette bilag), foretages der med virkning fra 1. januar en mellemliggende ajourføring af vederlag og pensioner i henhold til artikel 65, stk. 2, i vedtægten, idet der tages hensyn til prognosen for købekraftsudviklingen i den løbende årlige referenceperiode.
2.
Ved den årlige ajourføring af vederlagene tages der hensyn til sådanne mellemliggende ajourføringer.
Artikel 5
1.
Hvert år i marts udarbejder Eurostat en prognose for købekraftsudviklingen i den pågældende periode på grundlag af de oplysninger, der afgives på det i artikel 13 omhandlede møde.
Hvis denne prognose viser en negativ procentsats, medtages halvdelen af denne ved beregningen af den mellemliggende ajourføring.
2.
Ændringerne i leveomkostningerne i Belgien og Luxembourg måles ved hjælp af det fælles indeks for perioden fra juni til december i det foregående kalenderår.
3.
For hvert af de tjenestesteder, for hvilke der er fastsat en justeringskoefficient (med undtagelse af Belgien og Luxembourg), beregnes der et skøn over de i artikel 1, stk. 3, omhandlede købekraftspariteter gældende for december. Ændringerne i leveomkostningerne beregnes efter bestemmelserne i artikel 1, stk. 3.
Artikel 6
1.
Mærkbarhedstærsklen for den i artikel 5, stk. 2, i dette bilag nævnte seksmåneders periode fastsættes til den procentsats, der svarer til 6 % for en tolvmåneders periode.
2.
Tærsklen anvendes efter følgende procedure, dog med forbehold af dette bilags artikel 5, stk. 1, andet afsnit:
a)
hvis mærkbarhedstærsklen nås eller overskrides i Bruxelles eller Luxembourg (målt ved udviklingen i det fælles indeks mellem juni og december), ajourføres vederlag for alle tjenestesteder i overensstemmelse med den årlige ajourføringsprocedure
b)
hvis mærkbarhedstærsklen ikke er nået for Bruxelles og Luxembourg, ajourføres justeringskoefficienterne kun for de tjenestesteder, hvor udviklingen i leveomkostningerne (målt ved udviklingen i de implicitte indeks i perioden juni-december) har bevirket, at tærsklen er overskredet.
Artikel 7
Med henblik på artikel 6 i dette bilag gælder følgende:
Værdien af ajourføringen er lig med det fælles indeks, eventuelt multipliceret med halvdelen af den forventede specifikke indikator, hvis denne er negativ.
Justeringskoefficienterne svarer til forholdet mellem den relevante købekraftsparitet og valutakursen, jf. vedtægtens artikel 63, multipliceret med værdien af ajourføringen, hvis ajourføringstærsklen ikke er nået for Bruxelles og Luxembourg.
KAPITEL 3
TIDSPUNKT, HVOR EN JUSTERINGSKOEFFICIENT FÅR VIRKNING (TJENESTESTEDER MED STOR STIGNING I LEVEOMKOSTNINGERNE)
Artikel 8
1.
Vedrørende tjenestesteder med stor stigning i leveomkostningerne (målt ved udviklingen i de implicitte indeks), får justeringskoefficienterne virkning før den 1. januar i forbindelse med mellemliggende ajourføringer og før den 1. juli i forbindelse med den årlige ajourføring. Hensigten hermed er at begrænse købekraftstabet, så det ikke overstiger købekraftstabet på et tjenestested med en udvikling i leveomkostningerne svarende til mærkbarhedstærsklen.
2.
Virkningstidspunkterne for den årlige ajourføring fastsættes til:
a)
den 16. maj for tjenestesteder, hvor inflationen er på over 6 % og
b)
den 1. maj for tjenestesteder, hvor inflationen er på over 10 %.
3.
Virkningstidspunkterne for den mellemliggende ajourføring fastsættes til:
a)
den 16. november for tjenestesteder, hvor inflationen er på over 6 % og
b)
den 1. november for tjenestesteder, hvor inflationen er på over 10 %.
KAPITEL 4
UDARBEJDELSE OG OPHÆVELSE AF JUSTERINGSKOEFFICIENTER (VEDTÆGTENS ARTIKEL 64)
Artikel 9
1.
De relevante myndigheder i de berørte medlemsstater, administrationen i en af EU-institutionerne eller repræsentanterne for EU-tjenestemænd på et bestemt tjenestested kan anmode om, at der fastsættes en særskilt justeringskoefficient for det pågældende tjenestested.
Til støtte for en sådan anmodning skal der fremlægges objektive oplysninger som bevis for, at der over en årrække har været en mærkbar forskel i købekraften på et bestemt tjenestested i forhold til købekraften i den pågældende medlemsstats hovedstad (undtagen Nederlandene, hvor referencen er Haag og ikke Amsterdam). Hvis Eurostat bekræfter, at der er en mærkbar og vedvarende forskel (over 5 %), fastsætter Kommissionen i en delegeret retsakt i henhold til artikel 111 og 112 i vedtægten en justeringskoefficient for det pågældende tjenestested.
2.
Kommissionen træffer ved hjælp af delegerede retsakter i henhold til artikel 111 og 112 i vedtægten afgørelse om, at der ikke længere skal gælde en justeringskoefficient for et bestemt tjenestested. I så tilfælde træffes afgørelsen herom med henvisning til:
a)
en anmodning fra de relevante myndigheder i den pågældende medlemsstat, administrationen i en af EU-institutionerne eller repræsentanter for EU-tjenestemænd på et bestemt tjenestested, hvoraf det fremgår, at leveomkostningerne på det pågældende tjenestested ikke længere adskiller sig markant (under 2 %) fra leveomkostningerne i den pågældende medlemsstats hovedstad. Der skal være tale om en vedvarende udjævning, som er bekræftet af Eurostat
b)
at Unionen ikke længere har tjenestegørende tjenestemænd og midlertidigt ansatte på dette sted.
KAPITEL 5
MODERATIONS- OG UNDTAGELSESKLAUSULER
Artikel 10
Værdien af den specifikke indikator, der anvendes i forbindelse med den årlige ajourføring, er underlagt en øvre grænse på 2 % og en nedre grænse på - 2 %. Hvis værdien af den specifikke indikator overstiger den øvre grænse eller er under den nedre grænse, anvendes grænseværdien til beregning af værdien af ajourføringen.
Stk. 1 finder ikke anvendelse, når artikel 11 finder anvendelse.
Resten af den årlige ajourføring, der udgøres af forskellen mellem den værdi, der er beregnet med den specifikke indikator, og den værdi, der er beregnet med grænseværdien, får virkning fra 1. april i det følgende år.
Artikel 11
1.
Er der et fald i Unionens reale BNP i indeværende år som skønnet af Kommissionen, og er den specifikke indikator positiv, er det kun en del af den specifikke indikator, der anvendes til beregning af værdien af ajourføringen. Resten af værdien af den årlige ajourføring, svarende til resten af den specifikke indikator, anvendes fra et senere tidspunkt det følgende år. Denne rest af værdien af den årlige ajourføring tages ikke i betragtning i forbindelse med artikel 10. Værdien af Unionens BNP, konsekvenserne i form af opsplitning af den specifikke indikator og anvendelsestidspunktet er defineret i overensstemmelse med nedenstående skema:
Unionens BNP
Konsekvenser for den specifikke indikator
Tidspunkt for betaling af den anden del
[- 0,1 %; - 1 %]
33 %; 67 %
1. april år n + 1
[- 1 %; - 3 %]
0 %; 100 %
1. april år n + 1
under - 3 %
0 %
-
2.
Er der en afvigelse mellem det skøn, der omtales i stk. 1, og de endelige oplysninger om Unionens BNP, der offentliggøres af Kommissionen, og disse endelige oplysninger ville ændre de i tabellen i stk. 1 anførte konsekvenser, foretages de fornødne korrektioner, herunder ajourføringer med tilbagevirkende kraft, hvad enten de er positive eller negative, i overensstemmelse med samme tabel.
3.
Ethvert ajourført referencebeløb, der er opstået som følge af en justering, offentliggøres senest to uger efter justeringen af Kommissionen til orientering i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende.
4.
Når anvendelsen af stk. 1 har medført, at værdien af den specifikke indikator ikke har været anvendt til ajourføring af vederlagene og pensionerne, udgør denne værdi grundlaget for udregningen af en fremtidig justering, når den kumulative stigning i Unionens BNP målt fra det år, hvor stk. 1 eller 2 blev anvendt, bliver positiv. Under alle omstændigheder er den i første punktum omtalte værdi på tilsvarende vis underlagt de i dette bilags artikel 10 omhandlede grænseværdier og principper. Udviklingen i Unionens BNP måles jævnligt af Eurostat med dette for øje.
5.
Hvis det er relevant, har de juridiske konsekvenser af anvendelsen af artikel 10 og nærværende artikel fortsat fuld effekt, selv efter dette bilags udløbsdato, jf. artikel 15.
KAPITEL 6
EUROSTATS OPGAVER OG FORBINDELSER MED DE NATIONALE STATISTISKE KONTORER OG ANDRE RELEVANTE MYNDIGHEDER I MEDLEMSSTATERNE
Artikel 12
Eurostat har til opgave at føre tilsyn med kvaliteten af de grundlæggende oplysninger og de statistiske metoder, der anvendes med henblik på beregningen af de elementer, der indgår i ajourføringen af vederlagene. Eurostat skal bl.a. foretage de evalueringer og iværksætte de undersøgelser, der er nødvendige for dette tilsyn.
Artikel 13
Hvert år i marts indkalder Eurostat en arbejdsgruppe bestående af sagkyndige fra de nationale statistiske kontorer eller andre relevante myndigheder i medlemsstaterne, benævnt "Gruppen vedrørende vedtægtens artikel 64 og 65".
Ved denne lejlighed gennemgås den statistiske metode og dens anvendelse i forbindelse med de specifikke indikatorer og kontrolindikatorerne, det fælles indeks og købekraftspariteterne.
Der fremlægges desuden oplysninger, som gør det muligt at udarbejde en prognose for købekraftsudviklingen med sigte på den mellemliggende ajourføring af vederlagene, samt oplysninger om udviklingen i arbejdstidens længde i centraladministrationerne.
Artikel 14
Medlemsstaterne giver efter Eurostats anmodning Eurostat alle de oplysninger, som har direkte eller indirekte betydning for sammensætningen af og udviklingen i vederlagene til tjenestemændene i centraladministrationerne.
KAPITEL 7
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER OG REVISIONSKLAUSUL
Artikel 15
1.
Bestemmelserne i dette bilag anvendes fra 1. januar 2014 til 31. december 2023.
2.
Kommissionen forelægger inden den 31. marts 2022 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport. Rapporten skal tage hensyn til den undersøgelse, der er blevet gennemført i henhold til artikel 2 i dette bilag og skal navnlig vurdere, om udviklingen i EU-tjenestemænds vederlags og pensioners købekraft svarer til de ændringer, der er sket med købekraften for vederlagene til nationale tjenestemænd i centraladministrationerne. På baggrund af denne rapport forelægger Kommissionen, hvis det er relevant, et forslag til ændring af dette bilag samt artikel 66a i vedtægten på grundlag af artikel 336 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
3.
Så længe Europa-Parlamentet og Rådet ikke har vedtaget en forordning på grundlag af Kommissionens forslag, finder dette bilag og artikel 66a i vedtægten foreløbig fortsat anvendelse efter den dato, der er fastsat i nærværende artikels stk. 1 og i artikel 66 i vedtægten.
4.
Ved udgangen af 2018 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en foreløbig rapport om anvendelsen af dette bilag og artikel 66a i vedtægten."
72)
I bilag XII foretages følgende ændringer:
a)
artikel 2 affattes således:
"Artikel 2
1. Såfremt bidragssatsen ajourføres, sker det med virkning fra den 1. juli samtidig med den årlige ajourføring af vederlagene, jf. vedtægtens artikel 65. Eventuelle ajourføringer må ikke medføre et bidrag, der er over én procent højere eller lavere end den gældende sats året før.
2. Den forskel, der konstateres mellem den ajourføring af bidragssatsen, som ville følge af aktuarberegningen, og ajourføringen som følge af den variation der er omhandlet i stk. 1, sidste punktum, udlignes ikke på noget tidspunkt og tages følgelig heller ikke i betragtning i senere aktuarberegninger. Den bidragssats, der ville følge af aktuarberegningen, skal anføres i den vurderingsrapport, der er omtalt i dette bilags artikel 1."
b)
i artikel 4, stk. 6, ændres "12-årigt" til "30-årigt".
c)
i artikel 10, stk. 2, og artikel 11, stk. 2, ændres "12 år" til "30 år".
d)
følgende artikel indsættes:
"Artikel 11a
Indtil 2020 beregnes det glidende gennemsnit med henblik på anvendelse af artikel 4, stk. 6, artikel 10, stk. 2, og artikel 11, stk. 2, i dette bilag på grundlag af følgende tidsskala:
I 2014 - 16 år
I 2015 - 18 år
I 2016 - 20 år
I 2017 - 22 år
I 2018 - 24 år
I 2019 - 26 år
I 2020 - 28 år"
e)
artikel 12 affattes således:
"Artikel 12
Den i bilag VIII, artikel 4 og 8, fastsatte rentesats, der benyttes ved beregning af den sammensatte rente, er lig med den i dette bilags artikel 10 omhandlede effektive rente, og den ajourføres om nødvendigt i forbindelse med den femårige aktuarmæssige vurdering.
Med henblik på ajourføringen forstås rentesatsen i bilag VIII, artikel 4 og 8, som en referencerentesats. Kommissionen offentliggør til orientering den ajourførte effektive rente inden for to uger efter ajourføringen i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende."
f)
artikel 14 affattes således:
"Artikel 14
1. I 2022 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport. Rapporten skal tage hensyn til de budgetmæssige virkninger af nærværende bilag og skal vurdere pensionssystemets aktuarmæssige balance. På baggrund af denne rapport fremsender Kommissionen, hvis det er relevant, et forslag til ændring af dette bilag.
2. I 2018 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en foreløbig rapport om anvendelsen af dette bilag."
73)
I bilag XIII foretages følgende ændringer:
a)
i artikel 7, stk. 2, tredje afsnit ændres ordet "tilpasning" til "ajourføring"
b)
artikel 10, 14-17 og artikel 18, stk. 2 udgår
c)
i artikel 18, stk. 1, ændres ordet "tilpasses" til "ajourføres" og ordet "tilpasning" til "ajourføring".
d)
artikel 19 affattes således:
"Artikel 19
Uanset bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1023/2013 (13) finder artikel 63, 64, 65, 82 og 83a i vedtægten, bilag XI og XII hertil og artikel 20, stk. 1, artikel 64, 92 og 132 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, som var i kraft inden den 1.11.2013, fortsat anvendelse alene med henblik på eventuelle justeringer, der er nødvendige for at efterleve Den Europæiske Unions Domstols domme i medfør af artikel 266 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde om anvendelsen af disse artikler.
e)
i artikel 20 foretages følgende ændringer:
i)
stk. 2 udgår.
ii)
stk. 3, andet afsnit, affattes således:
"Pensionerne til sådanne tjenestemænd justeres kun med justeringskoefficienten, hvis deres faste bopæl ligger på samme sted som deres seneste tjenestested eller i samme land som deres hjemsted, der er fastlagt i henhold til artikel 7, stk. 4, i bilag VII. Tjenestemænd, der modtager pension, kan dog i undtagelsestilfælde af familiemæssige eller lægelige grunde anmode ansættelsesmyndigheden om at ændre deres hjemsted; afgørelse herom træffes, efter at den pågældende tjenestemand har fremlagt behørig dokumentation."
iii)
sidste punktum i stk. 4 udgår.
f)
Artikel 21 affattes således:
"Artikel 21
Som en undtagelse fra vedtægtens artikel 77, stk. 2, andet punktum, optjener en tjenestemand, der er indtrådt i tjenesten inden den 1. maj 2004, 2 % af det deri omhandlede vederlag for hvert pensionsgivende tjenesteår beregnet i overensstemmelse med artikel 3 i bilag VIII.
En tjenestemand, der er indtrådt i tjenesten i perioden mellem den 1. maj 2004 og den 31. december 2013, optjener 1,9 % af det deri omhandlede vederlag for hvert pensionsgivende tjenesteår beregnet i overensstemmelse med artikel 3 i bilag VIII."
g)
artikel 22 affattes således:
"Artikel 22
1. Tjenestemænd, der havde en anciennitet på 20 år eller derover den 1. maj 2004, har ret til alderspension, når de fylder 60 år.
Tjenestemænd, som er 35 år eller derover den 1. maj 2014, og som er tiltrådt tjenesten før den 1. januar 2014, har ret til alderspension ved den alder, der er fastsat i nedenstående tabel:
Alder den 1. maj 2014
Pensionsalder
Alder den 1. maj 2014
Pensionsalder
60 år og derover
60 år
47 år
62 år og 6 mdr.
59 år
60 år og 2 mdr.
46 år
62 år og 8 mdr.
58 år
60 år og 4 mdr.
45 år
62 år og 10 mdr.
57 år
60 år og 6 mdr.
44 år
63 år og 2 mdr.
56 år
60 år og 8 mdr.
43 år
63 år og 4 mdr.
55 år
61 år
42 år
63 år og 6 mdr.
54 år
61 år og 2 mdr.
41 år
63 år og 8 mdr.
53 år
61 år og 4 mdr.
40 år
63 år og 10 mdr.
52 år
61 år og 6 mdr.
39 år
64 år og 3 mdr.
51 år
61 år og 8 mdr.
38 år
64 år og 4 mdr.
50 år
61 år og 11 mdr.
37 år
64 år og 5 mdr.
49 år
62 år og 2 mdr.
36 år
64 år og 6 mdr.
48 år
62 år og 4 mdr.
35 år
64 år og 8 mdr.
Tjenestemænd, der ikke er fyldt 35 år den 1. maj 2014, har ret til alderspension ved det fyldte 65. år.
For tjenestemænd, der er 45 år eller derover den 1. maj 2014, og som er tiltrådt tjenesten mellem den 1. maj 2004 og 31. december 2013, forbliver den pensionsberettigende alder dog 63 år.
For tjenestemænd, der er tiltrådt tjenesten før den 1. januar 2014, fastsættes den pensionsberettigende alder, der skal tages i betragtning ved alle henvisninger til den pensionsberettigende alder i denne vedtægt, efter ovennævnte bestemmelser, medmindre andet er angivet i nærværende vedtægt.
2. Uanset artikel 2 i bilag VIII har tjenestemænd, der er tiltrådt tjenesten inden den 1. januar 2014, og som forbliver i tjenesten efter den alder, hvor de ville have ret til alderspension, ret til en yderligere forhøjelse på 2,5 % af deres sidste grundløn for hvert år, de arbejder efter denne alder, idet den samlede pension dog ikke kan overstige 70 % af den sidste grundløn i henhold til henholdsvis stk. 2 eller stk. 3 i vedtægtens artikel 77.
For tjenestemænd, som enten var fyldt 50 år eller havde over 20 års anciennitet den 1. maj 2004, fastsættes den i første afsnit omhandlede pensionsforhøjelse til ikke under 5 % af de pensionsrettigheder, de har erhvervet ved det fyldte 60. år.
Denne forhøjelse gælder ligeledes i tilfælde af død, hvis tjenestemanden er forblevet i tjenesten ud over den alder, hvor han ville have ret til alderspension.
Hvis en tjenestemand, der er indtrådt i tjenesten inden den 1. januar 2014, og som i henhold til bilag IVa arbejder på deltid, bidrager til pensionsordningen i forhold til arbejdstiden, finder de forhøjelser af pensionsrettighederne, der er fastsat i denne artikel, kun anvendelse i samme forhold.
3. Hvis en tjenestemand går på pension, inden han når den pensionsberettigende alder som fastsat i denne artikel, vil kun halvdelen af den reduktion, der finder sted i henhold til artikel 9, litra b), i bilag VIII, blive anvendt på perioden efter det fyldte 60. år og den pensionsberettigende alder.
4. Som en undtagelse fra stk. 1, andet afsnit, i den eneste artikel i bilag IV modtager en tjenestemand, hvis pensionsberettigende alder i henhold til stk. 1 er på under 65 år, den i det pågældende bilag omhandlede godtgørelse på de betingelser, der er fastsat i bilaget, indtil vedkommende fylder 63 år eller når den pensionsberettigende alder.
Godtgørelsen kan dog udbetales ud over denne alder og indtil det 65. år, så længe tjenestemanden endnu ikke er nået op på den højeste alderspension, medmindre artikel 42c i vedtægten finder anvendelse."
h)
artikel 23 affattes således:
"Artikel 23
1. Når artikel 52, litra a), i vedtægten finder anvendelse og uden at det berører bestemmelserne i artikel 50, pensioneres en tjenestemand, der er indtrådt i tjenesten før den 1. januar 2014 automatisk den sidste dag i den måned, hvor vedkommende fylder 65. For tjenestemænd, der er indtrådt i tjenesten før den 1. januar 2014, læses ordene "det fyldte 66. år" og "66 år" i artikel 78, stk. 2, og artikel 81a, stk. 1, litra b), i vedtægten og i artikel 12, stk. 1, litra b), i bilag VIII som "det fyldte 65. år" og "65 år".
2. Uanset artikel 52 i vedtægten kan tjenestemænd, der er tiltrådt tjenesten inden den 1. januar 2014, og som forlader tjenesten inden den alder, hvor de ville være berettiget til en alderspension, jf. artikel 22 i dette bilag, anmode om, at artikel 9, litra b), i bilag VIII anvendes som følger:
a)
indtil den 31. december 2015 fra det fyldte 55. år
b)
indtil den 31. december 2016 fra det fyldte 57. år.
3. Som en undtagelse fra artikel 50, stk. 8, i vedtægten er en tjenestemand, der er fritaget fra sin stilling i tjenestens interesse i henhold til vedtægtens artikel 50, stk. 1, berettiget til at modtage en pensionsbetaling i henhold til artikel 9 i bilag VIII i som fastsat i nedenstående tabel:
Dato for beslutningen i henhold til artikel 50, stk. 1
Alder
Indtil den 31. december 2016
55 år
Efter 31. december 2016
58 år"
i)
følgende artikel indsættes:
"Artikel 24a
Såfremt en pension er fastsat før den 1. januar 2014, har den pensionsberettigede også efter denne dato ret til en pension fastsat efter de regler, der var gældende på det tidspunkt, da vedkommendes pensionsret oprindelig blev fastsat. Det samme gælder dækningen gennem den fælles sygesikringsordning."
j)
artikel 28 affattes således:
"Artikel 28
1. Ansatte, som omhandlet i artikel 2 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, og som havde en ansættelseskontrakt den 1. maj 2004 og er udnævnt til tjenestemænd efter denne dato, men før den 1. januar 2014, er ved pensioneringen berettiget til en aktuarmæssig ajourføring af de pensionsrettigheder, de erhvervede som midlertidigt ansatte, hvorved der tages hensyn til ændringen af deres pensionsberettigende alder i henhold til vedtægtens artikel 77.
2. Ansatte, som omhandlet i artikel 2, 3a og 3b i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, og som har en ansættelseskontrakt den 1. januar 2014 og udnævnes til tjenestemænd efter denne dato, er ved pensioneringen berettiget til en aktuarmæssig ajourføring af de pensionsrettigheder, de erhvervede som midlertidigt ansatte eller kontraktansatte, hvorved der tages hensyn til ændringen af deres pensionsberettigende alder i henhold til vedtægtens artikel 77, såfremt de er mindst 35 år den 1. maj 2014."
k)
følgende afdeling tilføjes:
"Afdeling 5
Artikel 30
1. Som en undtagelse fra bilag I, afdeling A, punkt 2, gælder følgende stillingsbetegnelser i ansættelsesgruppe AD for tjenestemænd, der var i tjeneste den 31. december 2013:
Generaldirektør
AD 15 - AD 16
Direktør
AD 14 - AD 15
Kontorchef eller tilsvarende
AD 9 - AD 14
Konsulent eller tilsvarende
AD 13 - AD 14
Senioradministrator i en overgangsstilling
AD 14
Administrator i en overgangsstilling
AD 13
Administrator
AD 5 - AD 12
2. Ansættelsesmyndigheden indplacerer med virkning fra den 1. januar 2014 de tjenestemænd, der den 31. december 2013 gør tjeneste i ansættelsesgruppe AD i følgende typer stillinger:
a)
Tjenestemænd, der den 31. december 2013 var i lønklasse AD 14, og som ikke var direktører eller tilsvarende, kontorchef eller tilsvarende eller konsulent eller tilsvarende indplaceres som "senioradministrator i en overgangsstilling".
b)
Tjenestemænd, der den 31. december 2013 var i lønklasse AD 13, og som ikke var kontorchef eller tilsvarende eller konsulent eller tilsvarende indplaceres som "administrator i en overgangsstilling".
c)
Tjenestemænd, der den 31. december 2013 var i lønklasse AD 9-AD 14, og som var kontorchef eller tilsvarende indplaceres som "kontorchef eller tilsvarende".
d)
Tjenestemænd, der den 31. december 2013 var i lønklasse AD 13 eller AD 14, og som var konsulent eller tilsvarende indplaceres som "konsulent eller tilsvarende".
e)
Tjenestemænd, der den 31. december 2013 var i lønklasse AD 5-AD 12, og som ikke var kontorchef eller tilsvarende indplaceres som "administrator".
3. Som en undtagelse fra stk. 2 kan ansættelsesmyndigheden inden den 31. december 2015 indplacere tjenestemænd i lønklasse AD 9-AD 14, som har særligt ansvar som "kontorchef eller tilsvarende" eller "konsulent eller tilsvarende". Hver ansættelsesmyndighed fastlægger gennemførelsesbestemmelser til denne artikel. Det samlede antal tjenestemænd, som er omfattet af denne bestemmelse, må imidlertid ikke overstige 5 % af tjenestemændene i ansættelsesgruppe AD pr. 31. december 2013.
4. Indplaceringen gælder, indtil tjenestemanden overføres til en ny funktion svarende til en anden type stilling.
5. Såfremt de opfylder betingelserne i artikel 44, stk. 1, modtager tjenestemænd i lønklasse AD 12, løntrin 5, der besætter en administratorstilling, pr. 1. januar 2016 en forhøjelse af grundlønnen svarende til forskellen mellem den løn, der svarer til lønklasse AD 12, løntrin 4, og lønklasse AD 12, løntrin 3.
6. Såfremt de opfylder betingelserne i artikel 44, stk. 1, modtager tjenestemænd i lønklasse AD 12, løntrin 5, der besætter en administratorstilling og er omfattet af foranstaltningen i stk. 5, to år senere en yderligere forhøjelse af grundlønnen svarende til forskellen mellem den løn, der svarer til lønklasse AD 12, løntrin 5, og lønklasse AD 12, løntrin 4.
7. Som en undtagelse fra stk. 5 finder følgende bestemmelser anvendelse på tjenestemænd i lønklasse AD 12, der besætter en administratorstilling, som blev ansat før den 1. maj 2004, og som ikke er blevet forfremmet mellem den 1. maj 2004 og den 31. december 2013:
a)
såfremt de opfylder betingelserne i artikel 44, stk. 1, modtager tjenestemænd på løntrin 8, der besætter en administratorstilling, pr. 1. januar 2016 en forhøjelse af grundlønnen svarende til forskellen mellem den løn, der svarer til lønklasse AD 12, løntrin 4, og lønklasse AD 12, løntrin 3
b)
såfremt de er omfattet af foranstaltningen i litra a), modtager tjenestemænd på løntrin 8, to år senere en yderligere forhøjelse af grundlønnen svarende til forskellen mellem den løn, der svarer til lønklasse AD 12, løntrin 5, og lønklasse AD 12, løntrin 4.
8. Såfremt de opfylder betingelserne i artikel 44, stk. 1, modtager tjenestemænd i lønklasse AD 13, løntrin 5, der besætter en stilling som "administrator i en overgangsstilling", pr. 1. januar 2016 en forhøjelse af grundlønnen svarende til forskellen mellem den løn, der svarer til lønklasse AD 13, løntrin 4, og lønklasse AD 13, løntrin 3.
9. Såfremt de opfylder betingelserne i artikel 44, stk. 1, modtager tjenestemænd i lønklasse AD 13, løntrin 5, der besætter en stilling som "administrator i en overgangsstilling" og er omfattet af foranstaltningen i stk. 8, to år senere en yderligere forhøjelse af grundlønnen svarende til forskellen mellem den løn, der svarer til lønklasse AD 13, løntrin 5, og lønklasse AD 13, løntrin 4.
10. Tjenestemænd, der modtager den forhøjelse af grundlønnen, der er fastsat i stk. 5-9, og som efterfølgende udnævnes til kontorchef eller tilsvarende eller til konsulent eller tilsvarende i samme lønklasse, beholder denne forhøjelse af grundlønnen.
11. Som en undtagelse fra artikel 46, første punktum, indplaceres tjenestemænd, der udnævnes til den umiddelbart højere lønklasse, og som er omfattet af den forhøjelse af grundlønnen, der er fastsat i stk. 5, 6, 8 og 9, på andet løntrin i denne lønklasse. De mister fordelen ved den forhøjelse af grundlønnen, der er fastsat i stk. 5, 6, 8 og 9.
12. Den i stk. 7 omhandlede forhøjelse af grundlønnen udbetales ikke efter forfremmelsen og indgår ikke i det grundlag, der anvendes til at beregne forhøjelsen af den månedlige grundløn, jf. artikel 7, stk. 5, i dette bilag.
Artikel 31
1. Som en undtagelse fra bilag I, afdeling A, punkt 2, gælder følgende stillingsbetegnelser i ansættelsesgruppe AST for tjenestemænd, der var i tjeneste den 31. december 2013:
Seniorassistent i en overgangsstilling
AST 10 - AST 11
Assistent i en overgangsstilling
AST 1 - AST 9
Administrativ assistent i en overgangsstilling
AST 1 - AST 7
Supportmedarbejder i en overgangsstilling
AST 1 - AST 5
2. Ansættelsesmyndigheden indplacerer med virkning fra den 1. januar 2014 de tjenestemænd, der den 31. december 2013 gjorde tjeneste i ansættelsesgruppe AST i følgende typer stillinger:
a)
Tjenestemænd, der den 31. december 2013 var i lønklasse AST 10 eller AST 11, indplaceres som "seniorassistent i en overgangsstilling".
b)
Tjenestemænd, der ikke er omfattet af litra a), og som før den 1. maj 2004 var indplaceret i den tidligere kategori B, eller som før den 1. maj 2004 var indplaceret i den tidligere kategori C eller D, og som er indgået i ansættelsesgruppe AST uden restriktioner, samt AST-tjenestemænd, der er ansat siden 1. maj 2004, indplaceres som "assistent i en overgangsstilling".
c)
Tjenestemænd, som ikke er omfattet af litra a) og b), og som før den 1. maj 2004 var i indplaceret i den tidligere kategori C, indplaceres som "administrativ assistent i en overgangsstilling".
d)
Tjenestemænd, som ikke er omfattet af litra a) og b), og som før den 1. maj 2004 var i indplaceret i den tidligere kategori C, indplaceres som "supportmedarbejder i en overgangsstilling".
3. Indplaceringen gælder, indtil tjenestemanden overføres til en ny funktion svarende til en anden type stilling. Administrative assistenter i overgangsstillinger og supportmedarbejdere i overgangsstillinger kan kun indplaceres i en assistentstilling, som defineret i bilag I, afdeling A, i overensstemmelse med proceduren i vedtægtens artikel 4 og artikel 29, stk. 1. Forfremmelse er kun mulig inden for det karriereforløb, der svarer til de forskellige stillingstyper i stk. 1.
4. Som en undtagelse fra artikel 6, stk. 1, i vedtægten og fra bilag I, afdeling B, fastsættes antallet af ledige stillinger i den umiddelbart højere lønklasse beregnet til forfremmelsesformål særskilt for supportmedarbejdere i en overgangsstilling. Der anvendes følgende multiplikationssatser:
Lønklasse
Sats
Supportmed-arbejdere i en overgangsstilling
5
-
4
10 %
3
22 %
2
22 %
1
-
Med hensyn til supportmedarbejdere i overgangsstillinger sammenlignes fortjenesterne ved forfremmelse (jf. artikel 45, stk. 1, i vedtægten) mellem forfremmelige tjenestemænd i samme lønklasse og stillingstype.
5. Administrative assistenter i overgangsstillinger og supportmedarbejdere i overgangsstillinger, som før den 1. maj 2004 var indplaceret i kategori C eller D, har fortsat ret til enten arbejdstidsudligning eller til et vederlag, hvis det af tjenstlige grunde ikke er muligt at foretage arbejdstidsudligning inden for de to måneder, der følger efter den måned, hvor overarbejdet blev udført, jf. bilag VI.
6. Tjenestemænd, der med henvisning til artikel 55a, stk. 2, litra g), i vedtægten og artikel 4 i bilag IVa til vedtægten har fået tilladelse til at arbejde på deltid i en periode, der begynder inden den 1. januar 2014, og som går ud over denne dato, kan på de samme betingelser fortsætte med at arbejde på deltid i en periode på i alt højst fem år.
7. For tjenestemænd, hvis pensionsberettigende alder i henhold til dette bilags artikel 22 er lavere end 65 år, kan perioden på tre år i vedtægtens artikel 55a, stk. 2, litra g), strække sig ud over deres pensionsberettigende alder, men ikke ud over det 65. år.
Artikel 32
Som en undtagelse fra artikel 1, stk. 4, første punktum, i bilag II til vedtægten kræves det ikke, at ansættelsesgruppe AST/SC er repræsenteret i personaleudvalget, før der vælges et nyt personaleudvalg, hvori AST/SC-medarbejdere kan være repræsenteret.
Artikel 33
Som en undtagelse fra artikel 40, stk. 2, i vedtægten må den samlede varighed af tjenestefrihed af personlige årsager ikke overstige 15 år i løbet af hele en tjenestemands ansættelsesforløb, når tjenestemanden pr. 31. december 2013 har haft tjenestefrihed af personlige årsager i mere end 10 år i løbet af hele sit ansættelsesforløb."
Artikel 2
Ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union ændres således:
1)
Artikel 1, stk. 1, andet led, udgår.
2)
I artikel 2 tilføjes følgende litra:
"f)
den, der ansættes i en af stillingerne i den liste over stillinger, der findes som bilag til den afdeling i budgettet, der vedrører et agentur, jf. artikel 1a, stk. 2, i vedtægten, og som budgetmyndighederne har betegnet som midlertidige, dog ikke i en stilling som leder af et agentur eller stedfortrædende leder af et agentur, jf. Den Europæiske Unions akt om oprettelse af agenturet, og tjenestemænd der midlertidigt gør tjeneste i et agentur i tjenestens interesse."
3)
Artikel 3 udgår.
4)
Artikel 3b, stk. 1, litra b), nr. i), affattes således:
"i)
en tjenestemand eller en midlertidigt ansat i ansættelsesgruppe AST/SC og AST"
5)
I artikel 8, stk. 1, ændres "artikel 2, litra a)" til "artikel 2, litra a), eller artikel 2, litra f)".
6)
Artikel 10, stk. 4, udgår.
7)
I artikel 11 foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 1, første punktum, ændres ordene "artikel 11-26" til "artikel 11-26a".
b)
I stk. 3 ændres ordene "stk. 2" til "stk. 3".
8)
I artikel 12 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 1 affattes således:
"1. Det skal ved ansættelse af midlertidigt ansatte tilstræbes, at institutionen sikres medarbejdere, der opfylder de højeste krav til kvalifikationer, indsats og integritet; og som udvælges på et så bredt geografisk grundlag som muligt blandt statsborgere i Unionens medlemsstater.
De midlertidigt ansatte udvælges uden hensyn til race, politisk, filosofisk eller religiøs overbevisning, køn eller seksuel orientering og uafhængigt af deres civilstand eller familiemæssige forhold.
Ingen stilling kan forbeholdes borgere fra nogen bestemt medlemsstat. Med henvisning til princippet om, at Unionens borgere er lige, kan de enkelte institutioner imidlertid træffe hensigtsmæssige foranstaltninger, hvis der er blevet konstateret en væsentlig skævhed i fordelingen af de midlertidigt ansattes nationalitet, som ikke er berettiget ud fra objektive kriterier. Disse hensigtsmæssige foranstaltninger skal begrundes og må aldrig føre til, at der ved ansættelse anvendes andre kriterier end de meritbaserede kriterier. Inden denne form for hensigtsmæssige foranstaltninger kan vedtages, skal den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed vedtage nogle generelle gennemførelsesbestemmelser til dette stykke i overensstemmelse med artikel 110 i vedtægten.
Efter en treårig periode med start den 1. januar 2014 aflægger Kommissionen rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af tredje afsnit.
Med henblik på at lette ansættelse på et så bredt som muligt geografisk grundlag tilstræber institutionerne at understøtte flersproget og multikulturel uddannelse for de ansattes børn."
b)
i stk. 5 ændres "Hver institution" til "Den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed".
9)
Artikel 14 affattes således:
"Artikel 14
1. En midlertidigt ansat har en prøvetid på ni måneder.
Hvis den midlertidigt ansatte i løbet af sin prøvetid som følge af sygdom, barselorlov som omhandlet i artikel 58 i vedtægten eller ulykke forhindres i at udføre sit arbejde i en sammenhængende periode på mindst en måned, kan den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed forlænge prøvetiden med et tilsvarende tidsrum. Prøvetidens samlede længde kan under ingen omstændigheder overstige 15 måneder.
2. Der kan afgives en udtalelse om en midlertidigt ansat på et hvilket som helst tidspunkt inden prøvetidens udløb, såfremt den pågældendes arbejdsindsats viser sig klart utilfredsstillende.
Udtalelsen meddeles den pågældende, som inden for otte arbejdsdage kan fremsætte sine bemærkninger skriftligt. Udtalelsen og bemærkningerne videresendes straks af den midlertidigt ansattes umiddelbart overordnede til den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed. På grundlag af udtalelsen kan den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed vælge enten at afskedige den midlertidigt ansatte før prøvetidens udløb med en måneds varsel eller at overflytte vedkommende til en anden afdeling i den resterende del af prøvetiden.
3. Senest en måned inden prøvetidens udløb skal der afgives en udtalelse om den midlertidigt ansattes evne til at varetage de med stillingen forbundne opgaver samt om vedkommendes tjenstlige indsats og adfærd. Udtalelsen meddeles den midlertidigt ansatte, som kan fremsætte sine bemærkninger skriftligt inden for otte arbejdsdage.
Såfremt der i udtalelsen henstilles til afskedigelse eller, i undtagelsestilfælde, til forlængelse af prøvetiden i henhold til stk. 1, sendes udtalelsen og bemærkningerne straks af den midlertidigt ansattes umiddelbart overordnede til den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed.
En midlertidigt ansat, hvis arbejdsindsats eller ikke har vist sig tilfredsstillende til at fortsætte i stillingen, afskediges.
Den endelige beslutning træffes på grundlag af den i dette stykke omhandlede udtalelse samt den viden, som er til rådighed for den i artikel 6, stk. 1, nævnte myndighed, vedrørende den midlertidigt ansattes adfærd for så vidt angår vedtægtens kapitel II.
4. Den afskedigede midlertidigt ansatte får en godtgørelse svarende til en tredjedel af hans grundløn for hver måned, han har fuldført, af sin prøvetid."
10)
I artikel 15, stk. 1, første afsnit, tilføjes følgende punktum:
"En midlertidigt ansat, der er indplaceret i overensstemmelse med de indplaceringskriterier, som den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed har vedtaget, bevarer sin således opnåede anciennitet i løntrinnet, hvis han ansættes som midlertidigt ansat i samme lønklasse i umiddelbar forlængelse af den foregående periode som midlertidigt ansat."
11)
Artikel 16 affattes således:
"Artikel 16
Artikel 42a, 42b og 55-61 i vedtægten vedrørende ferie, arbejdstider, overarbejde, skifteholdstjeneste, rådighedstjeneste på tjenestestedet eller i hjemmet og helligdage finder tilsvarende anvendelse. Tjenestefrihed, forældreorlov og familieorlov kan ikke vare ud over kontraktperioden. Vedtægtens artikel 41, 42, 45 og 46 finder desuden tilsvarende anvendelse på de midlertidigt ansatte, der er omhandlet i artikel 29 i bilag XIII til personalevedtægten, uanset datoen på deres ansættelseskontrakt.
Sygeorlov med løn i henhold til vedtægtens artikel 59 er dog begrænset til tre måneder eller til varigheden af det af den ansatte udførte arbejde, når denne er længere. Den pågældende orlov kan ikke gå ud over ansættelseskontraktens gyldighedsperiode.
Efter udløbet af disse frister får den ansatte, hvis tjenesteforhold ikke er bragt til ophør, til trods for at han endnu ikke kan genoptage sit arbejde, orlov uden løn.
Hvis den ansatte har pådraget sig en erhvervssygdom eller er kommet til skade under udøvelsen af sit arbejde, modtager han fortsat i hele den periode, han er uarbejdsdygtig, sit fulde vederlag, indtil han får tildelt invalidepension i henhold til artikel 33."
12)
Artikel 17 affattes således:
"Artikel 17
I undtagelsestilfælde, når det er bydende nødvendigt, kan der efter ansøgning gives en midlertidigt ansat tjenestefrihed af personlige årsager uden løn. Vedtægtens artikel 12b finder fortsat anvendelse i perioden med tjenestefrihed af personlige årsager uden løn.
Tilladelsen i henhold til artikel 12b gives ikke til en midlertidigt ansat med henblik på udøvelse af erhvervsvirksomhed, uanset om den er indtægtsgivende eller ej, der omfatter lobbyisme over for den pågældendes institution, og som kan medføre, at der opstår eller kan opstå en konflikt med institutionens legitime interesser.
Den i artikel 6, stk. l, omhandlede myndighed fastsætter varigheden af denne tjenestefrihed, der ikke kan udgøre mere end en fjerdedel af den af den ansatte udståede tjenestetid og højst:
-
tre måneder, når den ansatte har mindre end fire års anciennitet,
-
tolv måneder i andre tilfælde.
Varigheden af den i stk. 1 nævnte tjenestefrihed medregnes ikke i forbindelse med vedtægtens artikel 44, stk. 1.
Under den midlertidigt ansattes tjenestefrihed suspenderes dækningen af de i artikel 28 omhandlede sygdoms- og ulykkesrisici.
Den midlertidigt ansatte, der ikke har nogen indtægtsgivende erhvervsmæssig beskæftigelse, kan dog, efter anmodning indgivet senest en måned efter at hans tjenestefrihed uden løn er begyndt, fortsat dækkes mod de i artikel 28 nævnte risici, forudsat at han under hele tjenestefriheden indbetaler halvdelen af de i den nævnte artikel fastsatte bidrag. Bidragene beregnes ud fra den midlertidigt ansattes sidst oppebårne grundløn.
Endvidere kan den i artikel 2, litra c) eller d), omhandlede midlertidigt ansatte, der godtgør at han ikke kan erhverve pensionsrettigheder under en anden pensionsordning, efter anmodning fortsat erhverve nye pensionsrettigheder under tjenestefriheden uden løn, forudsat at han indbetaler et bidrag på tre gange den i artikel 41 fastsatte sats. Bidraget beregnes ud fra den grundløn, der svarer til den midlertidigt ansattes lønklasse og -trin.
Kvinder, som har påbegyndt barselsorlov, før deres kontrakt udløber, har ret til barselsorlov med løn."
13)
I artikel 20 foretages følgende ændringer:
a)
i stk. 1 ændres "tilpasses" til "ajourføres"
b)
i stk. 3 ændres "det særlige lønfradrag" til "solidaritetsbidraget"
c)
stk. 4 affattes således:
"4. Vedtægtens artikel 44 finder tilsvarende anvendelse på midlertidigt ansatte."
14)
I artikel 28a foretages følgende ændringer:
a)
i stk. 3, sidste punktum, ændres "tilpasses" til "ajourføres".
b)
i stk. 10 ændres "Unionens institutioner" til "de i artikel 6, stk. 1, omhandlede institutioners myndigheder".
c)
stk. 11 affattes således:
"Kommissionen udarbejder hver andet år en rapport om arbejdsløshedsforsikringens finansielle situation. Uafhængigt af denne rapport kan Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter, jf. artikel 111 og 112 i vedtægten, ajourføre de i nærværende artikels stk. 7 omhandlede bidrag, hvis det er nødvendigt af hensyn til ordningens balance."
15)
I artikel 33, stk. 1, andet afsnit ændres "det fyldte 65. år" til "det fyldte 66. år".
16)
Artikel 34 affattes således:
"Artikel 34
I tilfælde af en ansats død får de ydelsesberettigede pårørende, defineret i kapitel 4 i bilag VIII til vedtægten, en efterladtepension i overensstemmelse med artikel 35-38.
Såfremt en tidligere ansat der har oppebåret invaliditetsydelse, eller en tidligere ansat, som omhandlet i artikel 2, litra a), c), d), e) eller f), der har oppebåret alderspension, eller som er fratrådt tjenesten, inden han nåede den pensionsberettigende alder, og har anmodet om at få udsat udbetalingen af sin alderspension indtil den første dag i den kalendermåned, der følger efter den måned, hvor han når den pensionsberettigende alder, afgår ved døden, modtager de ydelsesberettigede pårørende, som defineret i kapitel 4 i bilag VIII til vedtægten, en efterladtepension på de i nævnte bilag fastsatte betingelser.
Såfremt en ansat, en tidligere ansat, der har oppebåret en invaliditetsydelse eller alderspension, eller en tidligere ansat, der er udtrådt af tjenesten, inden han nåede den pensionsberettigende alder, og som har anmodet om, at udbetalingen af hans alderspension udsættes indtil den første dag i den kalendermåned, der følger efter den måned, i hvilken han når den pensionsberettigende alder, har været forsvundet i mere end et år, finder bestemmelserne i kapitel 5 og 6 i bilag VIII til vedtægten om foreløbige pensionsydelser tilsvarende anvendelse på ægtefællen og personer, den forsvundne anses at have forsørgerpligt overfor."
17)
I artikel 36, stk. 1, andet punktum, ændres ordene "artikel 2, litra a), c) eller d)" til "artikel 2, litra a), c), d), e) eller f)".
18)
I artikel 37, stk. 4, ændres "det fyldte 63. år" til "han nåede den pensionsberettigende alder", og "artikel 2, litra a), c) eller d)" ændres til "artikel 2, litra a), c), d), e) eller f)."
19)
Artikel 39, stk. 1, affattes således:
"1. Ved udtræden af tjenesten er en ansat i henhold til artikel 2 berettiget til alderspension, overførsel af den aktuarmæssige modværdi eller udbetaling af udtrædelsespenge på de betingelser, der er fastsat i afsnit V, kapitel 3, i vedtægten og i bilag VIII til vedtægten. Når den ansatte har krav på alderspension, nedsættes hans ret til pension forholdsmæssigt med de betalinger, der er sket i henhold til artikel 42."
20)
Artikel 42, stk. 1, affattes således:
"Den ansatte kan på betingelser, som skal fastsættes af den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed, anmode denne myndighed om at foretage de indbetalinger, som han måtte være nødsaget til at foretage for at etablere eller opretholde pensionsrettigheder i sit hjemland."
21)
Artikel 47 affattes således:
"Artikel 47
Undtagen ved dødsfald ophører ansættelsesforholdet for en midlertidigt ansat:
a)
ved udgangen af den måned, i hvilken den ansatte fylder 66 år, eller i givet fald på det tidspunkt, der fastsættes i henhold til artikel 52, stk. 2 og 3, i vedtægten, eller
b)
for kontrakter på bestemt tid:
i)
på det tidspunkt, der er fastsat i kontrakten
ii)
ved udløbet af den opsigelsesfrist, der er fastsat i kontrakten, og som giver den ansatte eller institutionen mulighed for at opsige kontrakten, inden den udløber. Opsigelsesfristen kan ikke være kortere end en måned for hvert tjenesteår, idet den dog mindst skal være på en måned og højst kan være på tre måneder. For en ansat, hvis kontrakt er blevet fornyet, kan den højst være på seks måneder. Opsigelsesfristen kan ikke begynde at løbe under en graviditet, dokumenteret ved en lægeerklæring, eller under barsels- eller sygeorlov, medmindre denne orlov overstiger tre måneder. Opsigelsesfristen suspenderes desuden under en graviditet, dokumenteret ved en lægeerklæring, eller under barsels- eller sygeorlov, dog med ovenstående begrænsninger. Hvis institutionen opsiger kontrakten, er den ansatte berettiget til en godtgørelse svarende til en tredjedel af grundlønnen for tiden mellem dagen for fratrædelse fra tjenesten og den dag, hvor kontrakten ville være udløbet
iii)
i tilfælde, hvor den ansatte ikke længere opfylder de i artikel 12, stk. 2, litra a), fastsatte betingelser, og med forbehold af den i nævnte artikel fastsatte undtagelse. Såfremt en sådan undtagelse ikke bevilges, gælder den i nr. ii) fastsatte opsigelsesfrist, eller
c)
for kontrakter på ubestemt tid:
i)
ved udløbet af den opsigelsesfrist, der er fastsat i kontrakten. Opsigelsesfristen kan ikke være kortere end en måned for hvert tjenesteår, idet den dog mindst skal være på tre måneder og højst kan være på ti måneder. Opsigelsesfristen kan ikke begynde at løbe under en graviditet, dokumenteret ved en lægeerklæring, eller under barsels- eller sygeorlov, medmindre denne orlov overstiger tre måneder. Opsigelsesfristen suspenderes desuden under en graviditet, dokumenteret ved en lægeerklæring, eller under barsels- eller sygeorlov, dog med ovenstående begrænsninger, eller
ii)
i tilfælde, hvor den ansatte ikke længere opfylder de i artikel 12, stk. 2, litra a), fastsatte betingelser, og med forbehold af den i nævnte artikel fastsatte undtagelse. Såfremt en sådan undtagelse ikke bevilges, gælder den i nr. i) fastsatte opsigelsesfrist."
22)
Følgende artikel indsættes:
"Artikel 48a
I en given valgperiode kan vedtægtens artikel 50 finde tilsvarende anvendelse på højst fem midlertidigt ansatte seniormanagere i Europa-Parlamentets politiske grupper, som er indplaceret i lønklasse AD 15 eller AD 16, forudsat at de er fyldt 55 år og har været ansat i EU-institutionerne i 20 år og har mindst 2,5 års anciennitet i deres seneste lønklasse."
23)
Artikel 50c, stk. 2, udgår.
24)
I afsnit II tilføjes følgende kapitel:
"KAPITEL 11
SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR MIDLERTIDIGT ANSATTE I HENHOLD TIL ARTIKEL 2, LITRA F)
Artikel 51
Artikel 37 med undtagelse af stk. 1, litra b), og artikel 38 i vedtægten finder tilsvarende anvendelse for de i artikel 2, litra f), nævnte midlertidigt ansatte.
Artikel 52
Som undtagelse fra artikel 17, stk. 3, kan de midlertidigt ansatte, som er omfattet af artikel 2, litra f), og som har en tidsubegrænset kontrakt, uafhængig af deres anciennitet bevilges tjenestefrihed uden løn i perioder af højst et år.
Den samlede varighed af denne form for tjenestefrihed må ikke overstige 12 år i løbet af den midlertidigt ansattes samlede karriere.
Der kan ansættes en anden i den stilling, som den midlertidigt ansatte besætter.
Efter udløbet af denne tjenestefrihed skal den midlertidigt ansatte genindtræde i den første stilling i hans lønklasse, der bliver ledig i hans ansættelsesgruppe, såfremt han er i besiddelse af de fornødne kvalifikationer. Afslår han den tilbudte stilling, har han fortsat på de samme betingelser krav på at genindtræde i den næste ledige stilling svarende til hans lønklasse i hans ansættelsesgruppe; hvis han afslår det andet tilbud, kan institutionen uden varsel afslutte ansættelsesforholdet. Indtil den midlertidigt ansatte i praksis er genindtrådt i tjenesten eller udstationeret, forbliver den ansatte på orlov af personlige årsager uden løn.
Artikel 53
Det i artikel 2, litra f), omhandlede midlertidige personale ansættes på grundlag af en udvælgelsesprocedure, som tilrettelægges af et eller flere agenturer. Efter anmodning fra det eller de berørte agenturer bistår Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor agenturerne i arbejdet med bl.a. at planlægge indholdet af prøverne og at afholde udvælgelsesprocedurerne. Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor sikrer, at udvælgelses-procedurerne er gennemskuelige.
I forbindelse med eksterne udvælgelsesprocedurer ansættes der kun midlertidigt personale i henhold til artikel 2, litra f), i lønklasse SC 1-SC 2, AST 1 - AST 4 og AD 5 - AD 8. Hvis det er hensigtsmæssigt, kan agenturet imidlertid i behørigt begrundede tilfælde tillade, at ansættelse finder sted i lønklasse AD 9, AD 10, AD 11 og undtagelsesvist i lønklasse AD 12, såfremt der er tale om stillinger med et hertil svarende ansvar, og inden for den godkendte stillingsoversigts grænser. Det samlede antal ansættelser i lønklasse AD 9 - AD 12 i et agentur må ikke overstige 20 % af det samlede antal midlertidigt ansatte i ansættelsesgruppe AD beregnet over en femårig periode.
Artikel 54
For så vidt angår midlertidigt ansatte i henhold til artikel 2, litra f), finder indplacering i den umiddelbart højere lønklasse udelukkende sted ved udvælgelse blandt de medarbejdere, som har mindst to års anciennitet i deres lønklasse, og efter en sammenligning af de pågældende medarbejderes fortjenester og udtalelserne om dem. Vedtægtens artikel 45, stk. 1, sidste punktum, og artikel 45, stk. 2, finder tilsvarende anvendelse. De vejledende multiplikationsfaktorer for ækvivalens mellem gennemsnitlige karriereforløb, som er fastsat i bilag I, afdeling B, til vedtægten, må ikke overskrides.
Hvert enkelt agentur vedtager i henhold til vedtægtens artikel 110 almindelige gennemførelsesbestemmelser til denne artikel.
Artikel 55
I de tilfælde, hvor en medarbejder, der er midlertidigt ansat i henhold til artikel 2, litra f), efter internt opslag af en stilling flytter til en ny stilling inden for samme ansættelsesgruppe, kan han ikke indplaceres i en lavere lønklasse eller et lavere løntrin end i den tidligere stilling, dog forudsat at hans lønklasse er omfattet af stillingsopslaget.
Samme betingelser gælder i de tilfælde, hvor en sådan midlertidig ansat indgår en ny kontrakt med et agentur i umiddelbar forlængelse af en tidligere kontrakt om ansættelse som denne form for midlertidigt ansat i et andet agentur.
Artikel 56
Hvert agentur vedtager i overensstemmelse med artikel 110, stk. 2, i vedtægten almindelige gennemførelsesbestemmelser til procedurerne for ansættelse og brug af midlertidigt ansatte i henhold til artikel 2, litra f)."
25)
Afsnit III udgår.
26)
I artikel 79, stk. 2, ændres "Hver institution" til "Den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed".
27)
I artikel 80 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 3 affattes således:
"3. Den myndighed, der er omhandlet i artikel 6, stk. 1, i hver institution, hvert agentur eller hver enhed, som er omhandlet i artikel 3a, kan på grundlag af denne oversigt og efter høring af Vedtægtsudvalget nærmere definere de beføjelser, der er forbundet med hver enkelt type af arbejdsopgaver."
b)
stk. affattes således:
"4. Vedtægtens artikel 1d og 1e finder tilsvarende anvendelse."
28)
I artikel 82 foretages følgende ændringer:
a)
i stk. 6 ændres "Hver institution" til "Den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed".
b)
følgende stykke tilføjes:
"7. Kontraktansatte i ansættelsesgruppe II, III og IV kan først få tilladelse til at deltage i interne udvælgelsesprøver efter at have fuldført tre tjenesteår i institutionen. Kontraktansatte i ansættelsesgruppe II kan kun få adgang til udvælgelsesprøver til stillinger i lønklasse SC 1-2, i ansættelsesgruppe III til stillinger i lønklasse AST 1-2 og i ansættelsesgruppe IV til stillinger i lønklasse AST 1-4 eller AD 5-6. Det samlede antal kandidater, som er kontraktansatte, og som udnævnes til ledige stillinger i disse lønklasser, må aldrig overstige 5 % af det samlede antal udnævnelser, der hvert år foretages i disse ansættelsesgrupper i henhold til vedtægtens artikel 30, stk. 2."
29)
Artikel 84 affattes således:
"Artikel 84
1. En kontraktansat, hvis kontrakt er på mindst et år, er på prøvetid i de i de første seks måneder af ansættelsesforholdet, hvis han er i ansættelsesgruppe I og i de første ni måneder, hvis han er i en af de øvrige ansættelsesgrupper.
Hvis en kontraktansat i løbet af sin prøvetid som følge af sygdom, barselsorlov som omhandlet i artikel 58 i vedtægten eller ulykke forhindres i at udøve sit hverv i en sammenhængende periode på mindst en måned, kan den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed forlænge prøvetiden med et tilsvarende tidsrum. Prøvetidens samlede længde kan under ingen omstændigheder overstige 15 måneder.
2. Der kan afgives en udtalelse om den kontraktansatte på et hvilket som helst tidspunkt inden prøvetidens udløb, såfremt den pågældendes arbejdsindsats viser sig klart utilfredsstillende.
Udtalelsen meddeles den pågældende, som inden for otte arbejdsdage kan fremsætte sine bemærkninger skriftligt. Udtalelsen og bemærkningerne videresendes straks af den kontraktansattes umiddelbart overordnede til den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed. På grundlag af udtalelsen kan den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed træffe beslutning om at afskedige den kontraktansatte inden prøvetidens udløb med en måneds varsel eller at overflytte vedkommende til en anden afdeling i den resterende del af prøvetiden.
3. Senest en måned inden prøvetidens udløb skal der afgives en udtalelse om den kontraktansattes evne til at varetage de med stillingen forbundne opgaver samt om vedkommendes tjenstlige indsats og adfærd. Udtalelsen meddeles den kontraktansatte, som kan fremsætte sine bemærkninger skriftligt inden for otte arbejdsdage.
Såfremt der i udtalelsen henstilles til afskedigelse eller, i undtagelsestilfælde, til forlængelse af prøvetiden i henhold til stk. 1, sendes udtalelsen og bemærkningerne straks af den kontraktansattes umiddelbart overordnede til den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed.
En kontraktansat, hvis arbejdsindsats eller adfærd ikke berettiger vedkommende til at fortsætte i stillingen, afskediges.
Den endelige beslutning træffes på grundlag af den i stk. 3 omhandlede udtalelse samt den viden, som er til rådighed for den i artikel 6, stk. 1, nævnte myndighed, vedrørende den kontraktansattes adfærd for så vidt angår vedtægtens kapitel II.
4. En afskediget kontraktansat har ret til en godtgørelse svarende til en tredjedel af vedkommendes grundløn for hver fuldført måned af prøvetiden."
30)
I artikel 85, stk. 3, ændres "EF-traktatens artikel 314" til "artikel 55, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union"
31)
I artikel 86, stk. 1, foretages følgende ændringer:
a)
i andet afsnit tilføjes følgende punktum:
"Dog finder vedtægtens artikel 32, stk. 2, tilsvarende anvendelse for kontraktansatte i lønklasse 1."
b)
følgende afsnit tilføjes:
"Der vedtages almindelige gennemførelsesbestemmelser til dette stykke i overensstemmelse med artikel 110 i vedtægten."
32)
I artikel 88, stk. 1, litra b), ændres "tre år" til "seks år"
33)
Artikel 91 affattes således:
"Artikel 91
Artikel 16-18 finder tilsvarende anvendelse.
Vedtægtens artikel 55, stk. 4, andet punktum, finder ikke tilsvarende anvendelse på kontraktansatte.
Overarbejde udført af kontraktansatte i ansættelsesgruppe III og IV giver hverken ret til arbejdstidsudligning eller vederlag.
Overarbejde udført af kontraktansatte i ansættelsesgruppe I og II giver på de i vedtægtens bilag VI fastlagte betingelser ret til enten arbejdstidsudligning eller til vederlag, hvis det af tjenstlige grunde ikke er muligt at foretage arbejdstidsudligning inden for de to måneder, der følger efter den måned, hvor overarbejdet blev udført."
34)
I artikel 95 ændres "er fyldt 63 år" til "har nået den pensionsberettigende alder"
35)
I artikel 96 foretages følgende ændringer:
a)
i stk. 3 ændres "tilpasses" til "ajourføres"
b)
stk. 11 affattes således:
"11. Kommissionen udarbejder hver andet år en rapport om arbejdsløshedsforsikringens finansielle situation. Uafhængigt af denne rapport kan Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter, jf. artikel 111 og 112 i vedtægten, ajourføre de i stk. 7 omhandlede bidrag, hvis det er nødvendigt af hensyn til ordningens balance."
36)
I artikel 101, stk. 1, andet afsnit, andet punktum, ændres "65. år" til "66. år".
37)
I artikel 103 foretages følgende ændringer
a)
stk. 2 affattes således:
"2. Såfremt en tidligere kontraktansat, der oppebærer en invaliditetsydelse, eller en tidligere kontraktansat, der oppebærer alderspension, eller som er udtrådt af tjenesten, inden vedkommende nåede den pensionsberettigende alder, og som har anmodet om at få udsat udbetalingen af sin alderspension indtil den første dag i den kalendermåned, der følger efter den måned, i hvilken vedkommende når den pensionsberettigende alder, afgår ved døden, har de ydelsesberettigede pårørende som defineret i kapitel 4 i bilag VIII til vedtægten ret til en efterladtepension på de i nævnte bilag fastsatte betingelser."
b)
stk. 3 affattes således:
"3. I tilfælde, hvor opholdsstedet for en kontraktansat, en tidligere kontraktansat, der oppebærer en invaliditetsydelse eller en alderspension, eller en tidligere kontraktansat, der er udtrådt af tjenesten, inden vedkommende nåede den pensionsberettigende alder, og som har anmodet om at få udsat udbetalingen af sin alderspension indtil den første dag i den kalendermåned, der følger efter den måned, i hvilken vedkommende når den pensionsberettigende alder, har været ukendt i mere end et år, finder bestemmelserne i kapitel 5 og 6 i bilag VIII til vedtægten om foreløbige pensionsydelser tilsvarende anvendelse på ægtefællen og personer, som den forsvundne anses at have forsørgerpligt over for."
38)
I artikel 106 ændres "inden det fyldte 63. år" til "inden vedkommende nåede den pensionsberettigende alder".
39)
I artikel 120 ændres "hver institution" til "den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed".
40)
Følgende artikel indsættes:
"Artikel 132a
I overensstemmelse med de i artikel 125, stk. 1, omhandlede gennemførelsesbestemmelser og på udtrykkelig anmodning fra det eller de respektive medlemmer, som de bistår, kan akkrediterede parlamentariske assistenter kun én gang få udbetalt enten bosættelsespenge eller bosættelsespenge efter fratræden over det pågældende medlems assistentgodtgørelse, såfremt det er godtgjort, at det var nødvendigt at skifte bopæl. Det konkrete beløb må ikke overstige, hvad der svarer til en måneds grundløn for assistenten."
41)
I artikel 139 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 1 ændres således:
i)
litra b) affattes således:
"b)
ved udgangen af den måned, i hvilken den akkrediterede parlamentariske assistent fylder 66 år, eller undtagelsesvist på det tidspunkt, der fastsættes i henhold til artikel 52, stk. 1, litra b), andet afsnit, i vedtægten"
ii)
litra d) affattes således:
"d)
under hensyntagen til, at tillid er grundlaget for arbejdsrelationen mellem medlemmet og dettes akkrediterede parlamentariske assistent, ved udløbet af den i kontrakten fastsatte opsigelsesfrist, der giver den akkrediterede parlamentariske assistent eller Europa-Parlamentet, der handler efter anmodning fra det eller de medlemmer af Europa-Parlamentet, som den akkrediterede parlamentariske assistent er ansat til at bistå, ret til at opsige kontrakten, inden den udløber. Opsigelsesfristen kan ikke være kortere end en måned for hvert tjenesteår, dog mindst én og højst tre måneder. Opsigelsesfristen kan ikke begynde at løbe under en graviditet, dokumenteret ved en lægeerklæring, eller under barsels- eller sygeorlov, medmindre denne orlov overstiger tre måneder. Opsigelsesfristen suspenderes desuden under en graviditet, dokumenteret ved en lægeerklæring, eller under barsels- eller sygeorlov inden for ovennævnte begrænsninger"
b)
følgende stykke indsættes:
"3a. De i artikel 125, stk. 1, omhandlede gennemførelsesbestemmelser skal omfatte en forligsprocedure, som skal tages i anvendelse, inden ansættelseskontrakten med en akkrediteret parlamentarisk assistent bringes til ophør i henhold til stk. 1, litra d), og stk. 3, såfremt det eller de medlemmer af Europa-Parlamentet, som den parlamentariske assistent blev ansat til at bistå, eller vedkommende selv anmoder herom."
42)
I artikel 141 ændres "hver institution" til "den i artikel 6, stk. 1, omhandlede myndighed".
43)
Følgende artikel tilføjes:
"Artikel 142a
Senest den 31. december 2020 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om, hvordan disse ansættelsesvilkår for øvrige ansatte fungerer."
44)
I bilaget foretages følgende ændringer:
a)
i artikel 1, stk. 1, tilføjes følgende punktummer:
"Artikel 21, artikel 22, ekskl. stk. 4, artikel 23, artikel 24a samt artikel 31, stk. 6 og 7, i nævnte bilag finder tilsvarende anvendelse på de øvrige ansatte, der var i tjeneste den 31. december 2013. Artikel 30 samt artikel 31, stk. 1, 2, 3 og 5, i nævnte bilag finder tilsvarende anvendelse på midlertidigt ansatte, der var i tjeneste den 31. december 2013. For ansatte, der er indtrådt i tjeneste inden den 1. januar 2014 læses udtrykkene "66 år" og "66. år" i artikel 33, stk. 1, andet afsnit, artikel 47, litra a), artikel 101, stk. 1, andet afsnit, og artikel 139, stk. 1, litra b), i ansættelsesvilkår for øvrige ansatte som "65 år" og "65. år"."
b)
følgende artikel indsættes:
"Artikel 6
Midlertidigt ansatte, der er omfattet af artikel 2, litra a), i ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte, og som den 31. december 2013 gør tjeneste i et agentur, vil med virkning fra den 1. januar 2014 uden nogen udvælgelsesprocedure få deres kontrakt ændret til en kontrakt i henhold til artikel 2, litra f), i disse ansættelsesvilkår. De øvrige kontraktbetingelser forbliver uændrede. Nærværende artikel gælder ikke kontrakter om midlertidig ansættelse som leder af et agentur eller stedfortrædende leder af et agentur, jf. Den Europæiske Unions akt om oprettelse af agenturet, eller tjenestemænd, der midlertidigt gør tjeneste i et agentur i tjenestens interesse."
Artikel 3
1. Denne forordning træder i kraft på den tredje dag efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
2. Den finder anvendelse fra 1. januar 2014 med undtagelse af artikel 1, nr. 44, og artikel 1, nr. 73, litra d), som finder anvendelse fra datoen for denne forordnings ikrafttræden.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 22. oktober 2013.
UREDBA (EU, EURATOM) br. 1023/2013 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 22. listopada 2013.
o izmjeni Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 336.,
uzimajući u obzir Protokol o povlasticama i imunitetima Europske unije, a posebno njegov članak 12.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije podnesen nakon savjetovanja s odborom za Pravilnik o osoblju,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Suda (1),
uzimajući u obzir mišljenje Revizorskog suda (2),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (3),
budući da:
(1)
Europska unija, i njezinih više od 50 institucija i agencija, trebala bi nastaviti raspolagati europskom javnom upravom visoke kvalitete kako bi joj bilo omogućeno da ostvaruje svoje ciljeve, provodi svoje politike i aktivnosti i izvršava svoje zadaće uz najviši mogući standard u skladu s Ugovorima radi savladavanja izazova, unutarnjih i vanjskih, s kojima će se suočavati u budućnosti i da služi građanima Unije.
(2)
Shodno tomu, nužno je osigurati okvir za privlačenje, zapošljavanje i održavanje visoko kvalificiranog i višejezičnog osoblja, sastavljenog na što široj zemljopisnoj osnovi od građana država članica i uz dužno poštovanje uravnotežene spolne zastupljenosti, koje je neovisno i koje se pridržava se najviših profesionalnih standarda, i osposobiti to osoblje da izvršava svoje dužnosti na što djelotvorniji i učinkovitiji način. U tom je smislu potrebno prevladati aktualne poteškoće na koje institucije nailaze pri zapošljavanju dužnosnika ili osoblja iz određenih država članica.
(3)
S obzirom na veličinu europske javne službe, kad se usporedi s ciljevima Unije i njezinim stanovništvom, smanjenje broja osoblja u institucijama i agencijama Unije ne bi smjelo dovesti ni do kakvog narušavanja izvršavanja njihovih zadaća, dužnosti i funkcija u skladu s obvezama i ovlastima predviđenima Ugovorima. U tom smislu postoji potreba za transparentnošću u odnosu na troškove za osoblje nastale u svakoj instituciji i agenciji za sve kategorije osoblja zaposlenog u njima.
(4)
Očekuje se da europska javna služba postiže najviše standarde profesionalne etičnosti i ostaje neovisna u svakom trenutku. U tu svrhu treba dodatno pojasniti glavu II. Pravilnika o osoblju (4) kojom se predviđa okvir za prava i obveze. Dužnosnik ili bivši dužnosnik koji povrijedi te obveze trebao bi zbog toga stegovno odgovarati.
(5)
Vrijednost europske javne službe podjednako leži u njezinoj kulturnoj i jezičnoj raznolikosti koja se može jamčiti samo ako se osigura odgovarajuća uravnotežena zastupljenost u pogledu državljanstva dužnosnika. U sklopu zapošljavanja i imenovanja trebalo bi se osigurati da se osoblje zapošljava na što je moguće široj zemljopisnoj osnovi i da ga čine državljani svih država članica Europske unije, a da se ipak radna mjesta ne namjenjuju državljanima jedne određene države članice. U tu svrhu i kako bi se riješile moguće znatne neravnoteže državljanstva među dužnosnicima koje se ne mogu opravdati objektivnim kriterijima, svakoj instituciji trebala bi se pružiti mogućnost da donese opravdane i odgovarajuće mjere. Te mjere nikad ne bi smjele dovesti do kriterija zapošljavanja koji se temelje na nečemu drugom osim na zaslugama. Komisija bi trebala izvijestiti Europski parlament i Vijeće o provedbi odgovarajućih mjera od strane institucija.
(6)
Kako bi se olakšalo zapošljavanje na što je moguće široj zemljopisnoj osnovi, institucije bi trebale težiti pružanju podrške višejezičnom i multikulturalnom obrazovanju djece svojeg osoblja. Poželjno je da se za doprinos Unije financiranju europskih škola, koji utvrđuje proračunsko tijelo u skladu s relevantnim pravilima, tereti proračun Unije. Ako je to potrebno u interesu funkcioniranja institucija, Komisija bi trebala moći zatražiti od nadležnih tijela da ponovno razmotre lokaciju nove europske škole.
(7)
Širi cilj trebao bi biti optimizacija upravljanja ljudskim resursima u europskoj javnoj službi koju karakterizira njezina izvrsnost, kompetentnost, neovisnost, lojalnost, nepristranost i stabilnost, kao i kulturna i jezična raznolikost i privlačni uvjeti zapošljavanja.
(8)
Dužnosnici bi trebali izvršiti devetomjesečni probni rad. Pri odlučivanju o zapošljavanju dužnosnika na stalno radno mjesto, tijelo za imenovanje trebalo bi uzeti u obzir izvješće o probnom radu sastavljeno na kraju tog probnog razdoblja i ponašanje dužnosnika na probnom radu u odnosu na njegove obveze predviđene Pravilnikom o osoblju. Trebalo bi se omogućiti sastavljanje izvješća o dužnosniku na probnom radu u svakom trenutku ako je očito da rad tog dužnosnika na probnom radu nije zadovoljavajući. U suprotnom bi se izvješće trebalo sastaviti samo na kraju probnog rada.
(9)
Kako bi se jamčilo da se kupovna moć dužnosnika i ostalih službenika Europske unije razvija usporedno s onom službenika u nacionalnim središnjim državnim službama država članica, nužno je očuvati načelo višegodišnjeg mehanizma ažuriranja plaća, poznatog kao „metoda”, osiguravanjem njezine primjene do kraja 2023. uz preispitivanje početkom 2022. te obuhvaćanjem mehanizma za privremeno produljenje primjene metode. Štoviše, kako bi se otklonile teškoće pri primjeni metode iz prošlosti, trebalo bi osigurati metodu koja omogućuje automatsko godišnje ažuriranje svih plaća, mirovina i naknada, uključujući i automatsku klauzulu za slučaj krize. U tu bi se svrhu relevantni iznosi sadržani u Pravilniku o osoblju i Uvjetima zaposlenja ostalih službenika Europske unije trebali shvatiti kao referentni iznosi koji su podložni redovitom i automatskom ažuriranju. Komisija bi u svrhu obavještavanja trebala objavljivati te ažurirane iznose u Službenom listu Europske unije, seriji C. Taj mehanizam ažuriranja trebao bi se jednako upotrebljavati u svim ostalim slučajevima u kojima se predviđa takvo ažuriranje.
(10)
Važno je osigurati kvalitetu statističkih podataka koji se upotrebljavaju pri ažuriranju primitaka od rada i mirovina. U skladu s načelom nepristranosti, nacionalni instituti za statistiku ili druga nadležna tijela u državama članicama trebala bi prikupljati podatke na nacionalnoj razini i prenositi ih Eurostatu.
(11)
Moguće prednosti primjene metode za dužnosnike i ostale službenike Europske unije trebale bi se uravnotežiti ponovnim uvođenjem sustava „nameta”. Kao i u slučaju metode, primjena nameta solidarnosti može se privremeno produljiti. U sadašnjim okolnostima čini se primjerenim povećati namet solidarnosti u usporedbi s razinom posebnog nameta primjenjivog od 2004. do 2012. i omogućiti progresivniju stopu. Time bi se uzeo u obzir osobito težak ekonomski i socijalni kontekst u Uniji te njegove složene posljedice na javne financije diljem Unije. Potreba da se učvrste javne financije u Uniji, pa i kratkoročno, zahtijeva brz i poseban napor solidarnosti od strane osoblja institucija Unije. Taj namet solidarnosti stoga bi se trebao primjenjivati na sve dužnosnike i ostale službenike Unije od 1. siječnja 2014.
(12)
U svojim zaključcima od 8. veljače 2013. o višegodišnjem financijskom okviru, Europsko vijeće istaknulo je da potreba da se javne financije učvrste kratkoročno, srednjoročno i dugoročno zahtijeva poseban napor svake javne uprave i njezina osoblja kako bi se unaprijedila učinkovitost i djelotvornost i prilagodilo na promjene ekonomskog konteksta. Tim je pozivom zapravo ponovljen cilj prijedloga Komisije iz 2011. za izmjenu Pravilnika o osoblju za dužnosnike i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije kojim se nastojalo osigurati isplativost i u kojem je priznato da izazovi s kojima se trenutačno suočava Europska unija zahtijevaju poseban napor svake javne uprave i svakog člana njezinog osoblja kako bi se unaprijedila učinkovitost i prilagodilo promjenama ekonomskog i socijalnog konteksta u Europi. Europsko vijeće uz to je, u sklopu reforme Pravilnika o osoblju, pozvalo na suspenziju prilagodbe primitaka od rada i mirovina sveg osoblja institucija Unije prema metodi na dvije godine i na ponovno uvođenje novog nameta solidarnosti kao dijela reforme metode izračuna plaća.
(13)
S obzirom na te zaključke i kako bi se odgovorilo na buduća proračunska ograničenja te kako bi se pokazala solidarnost od strane europske javne službe s oštrim mjerama koje poduzimaju države članice zbog nezapamćene financijske krize i posebno teškog socijalnog i ekonomskog konteksta u državama članicama i Uniji u cjelini, nužno je omogućiti dvogodišnju suspenziju metode za sve primitke od rada, mirovine i naknade dužnosnika i primijeniti namet solidarnosti unatoč toj suspenziji.
(14)
Demografske promjene i promjene dobne strukture stanovništva o kojemu je riječ zahtijevaju da se dobna granica umirovljenja poveća, međutim podložno prijelaznim mjerama za dužnosnike koji su već u službi i ostale službenike Europske unije. Te prijelazne mjere potrebne su kako bi se poštovala stečena prava dužnosnika koji su već u službi i koji doprinose indikativnom mirovinskom fondu za dužnosnike Europske unije. Dob umirovljenja također bi trebalo učiniti fleksibilnijom olakšavajući osoblju da nastavi dobrovoljno raditi do dobi od 67 godina i omogućujući rad do dobi od 70 godina u iznimnim okolnostima i pod određenim uvjetima.
(15)
S obzirom na to da je mirovinski sustav Europske unije u aktuarskoj ravnoteži i da se ta ravnoteža mora kratkoročno i dugoročno održavati, osoblju zaposlenom prije 1. siječnja 2014. trebao bi se nadoknaditi njegov mirovinski doprinos u sklopu prijelaznih mjera, kao što je prilagođena stopa prirasta za godine službe nakon navršavanja dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu (inicijativa iz Barcelone) i primjena polovice smanjenja na rano umirovljenje između dobi od 60 godina i propisane dobi umirovljenja.
(16)
Općeprihvaćena aktuarska praksa zahtijeva da se uporabi razdoblje prijašnjih promatranja između 20 i 40 godina za kamatne stope i rast plaća kako bi se osigurala ravnoteža mirovinskih sustava. Pomični prosjeci kamatnih stopa i rasta plaća trebali bi se stoga produljiti na 30 godina s prijelaznim razdobljem od sedam godina.
(17)
Vijeće je od Komisije zatražilo studiju i podnošenje odgovarajućih prijedloga o članku 5. stavku 4., Prilogu I. odjeljku A i članku 45. stavku 1. Pravilnika o osoblju kako bi se ustanovila jasna veza između odgovornosti i razreda te kako bi se osigurao veći naglasak na razini odgovornosti kad se uspoređuju zasluge u kontekstu promaknuća.
(18)
Uzimajući u obzir taj zahtjev, primjereno je da bi se promaknuće u viši razred trebalo uvjetovati osobnom posvećenošću, unapređenjem vještina i kompetencija te izvršavanjem dužnosti čija važnost opravdava imenovanje dužnosnika u taj viši razred.
(19)
Karijerni tok u funkcijskim skupinama AD i AST trebalo bi preustrojiti tako da se najviši razredi budu rezervirani za ograničen broj dužnosnika koji imaju najvišu razinu odgovornosti. Stoga administratori mogu napredovati samo do razreda AD 12, osim ako ih se imenuje na određeno radno mjesto iznad tog razreda, a razredi AD 13 i AD 14 trebali bi biti rezervirani za ono osoblje čije funkcije sa sobom donose znatne odgovornosti. Slično tomu, dužnosnici u razredu AST 9 mogu biti promaknuti u razred AST 10 samo u skladu s postupkom utvrđenim u članku 4. i članku 29. stavku 1. Pravilnika o osoblju.
(20)
Kako bi se karijerne strukture aktualnih domena osoblja u funkcijskoj skupini AST još više prilagodile različitim razinama odgovornosti i kao prijeko potreban doprinos ograničenju administrativnih troškova, trebalo bi uvesti novu funkcijsku skupinu „AST/SC” za tajničko i činovničko osoblje. Stopama plaća i promaknuća trebala bi se ustanoviti primjerena korelacija između razine odgovornosti i razine primitaka od rada. Na taj će se način omogućiti da se očuva stabilna i cjelovita europska javna služba. Komisija bi trebala procijeniti i izvijestiti o razmjeru i učincima uvođenja te nove funkcijske skupine, posebno uzimajući u obzir položaj žena, kako bi se osiguralo očuvanje stabilne i cjelovite europske javne službe.
(21)
Zadržava se odredba o najmanje dvije godine u jednom razredu prije promaknuća dužnosnika u sljedeći viši razred kako bi se omogućila brža promaknuća dužnosnika koji ostvaruju izvrsne rezultate. Svaka institucija trebala bi osigurati da se njezina unutarnja kadrovska politika služi mogućnostima predviđenima u Pravilniku o osoblju kako bi se omogućilo ostvarenje odgovarajućih karijera dužnosnika s velikim potencijalom i izvrsnim rezultatima.
(22)
Radno vrijeme koje se primjenjuje u institucijama trebalo bi biti usklađeno s radnim vremenom na snazi u određenim državama članicama Europske unije kako bi se nadoknadilo smanjenje broja osoblja u institucijama. To usklađenje trebalo bi uzeti u obzir radno vrijeme koje se primjenjuje u javnim službama država članica. Uvođenjem minimalnog tjednog radnog vremena osigurat će se da je osoblje zaposleno u institucijama sposobno izvršiti sve obveze u vezi s radom koje proizlaze iz političkih ciljeva Europske unije te će se istodobno uskladiti uvjeti rada u institucijama u svrhu solidariziranja u cijeloj javnoj službi Unije.
(23)
Fleksibilni uvjeti u vezi s radnim vremenom bitan su dio moderne i učinkovite javne uprave kojima se omogućuju uvjeti rada koji pogoduju obiteljskom životu i odgovarajuća uravnotežena zastupljenost spolova u institucijama. Stoga je potrebno u Pravilnik o osoblju unijeti izričito upućivanje na te uvjete.
(24)
Pravila o vremenu za putovanje i godišnjoj isplati putnih troškova iz mjesta rada u matično mjesto i obratno trebala bi se osuvremeniti, racionalizirati i povezati sa statusom iseljenika kako bi se njihova primjena pojednostavnila i učinila transparentnijom. Posebno bi se godišnje vrijeme za putovanje trebalo zamijeniti dopustom za odlazak u matičnu zemlju i ograničiti na najviše dva i pol dana.
(25)
Jednako tome, pravila o povratu troškova preseljenja trebalo bi pojednostavniti kako bi se olakšala njihova primjena i za upravu i za članove osoblja na koje se odnose. U tu svrhu, trebalo bi uvesti gornju granicu troškova koja uzima u obzir obiteljsku situaciju dužnosnika ili djelatnika prosječan trošak preseljenja i osiguranja povezanog s njime.
(26)
Neki članovi osoblja moraju često službeno putovati u ostala glavna mjesta rada svoje institucije. Te se situacije trenutačno ne uzimaju u obzir na odgovarajući način u pravilima o službenim putovanjima. Stoga bi ta pravila trebalo prilagoditi kako bi se u tim slučajevima omogućio povrat troškova smještaja na temelju paušalnog iznosa.
(27)
Primjereno je osuvremeniti uvjete rada osoblja zaposlenog u trećim zemljama i učiniti ih isplativijima istodobno ostvarujući uštede troškova. Trebalo bi uskladiti pravo na godišnji odmor te bi trebalo predvidjeti mogućnost da se obuhvati širi raspon mjerila za određivanje naknade za životne uvjete, a da se ne utječe na ukupni cilj stvaranja ušteda troškova. Uvjete dodjeljivanja naknade za smještaj trebalo bi preispitati kako bi se više uzeli u obzir lokalni uvjeti i kako bi se smanjilo administrativno opterećenje.
(28)
Primjereno je predvidjeti fleksibilniji okvir za zapošljavanje ugovornog osoblja. Institucijama Europske unije stoga bi se trebalo omogućiti da zapošljavaju ugovorno osoblje na razdoblje od najviše šest godina kako bi izvršavalo zadaće pod nadzorom dužnosnika ili privremenog osoblja. Osim toga, dok će se velika većina dužnosnika nastaviti zapošljavati na temelju otvorenih natječaja, institucije bi trebale biti ovlaštene organizirati interne natječaje koji iznimno i pod posebnim uvjetima mogu biti dostupni ugovornom osoblju.
(29)
Trebalo bi utvrditi prijelazne aranžmane kojima će se omogućiti da se nova pravila i mjere primjenjuju postupno, istodobno poštujući stečena prava i legitimna očekivanja osoblja zaposlenog prije stupanja na snagu tih izmjena Pravilnika o osoblju.
(30)
Kao i ostalo osoblje na koje se primjenjuje Pravilnik o osoblju, i osoblje agencija obuhvaćeno je mirovinskim sustavom EU-a. Agencije koje se u potpunosti financiraju same trenutačno uplaćuju doprinose poslodavaca u sustav. Kako bi se osigurala proračunska transparentnost i uravnoteženija podjela opterećenja, agencije koje se djelomično financiraju iz općeg proračuna Europske unije trebale bi plaćati onaj dio doprinosa poslodavaca koji odgovara omjeru između prihoda agencije bez subvencije iz općeg proračuna Europske unije i njezinog ukupnog prihoda. S obzirom na to da ta nova odredba može iziskivati usklađenje relevantnih pravila o naknadama koje dobivaju agencije, trebala bi se primjenjivati s učinkom tek od 1. siječnja 2016. Komisija bi po potrebi trebala podnijeti prijedloge za prilagodbu tih pravila.
(31)
Radi pojednostavnjenja i dosljedne kadrovske politike, pravila koja Komisija donese za provedbu Pravilnika o osoblju trebala bi se analogno primjenjivati na agencije. Međutim, kako bi se osiguralo da se po potrebi u obzir može uzeti i poseban položaj agencija, agencije bi trebale imati pravo zatražiti odobrenje Komisije da donesu provedbena pravila koja odstupaju od onih koje je donijela Komisija ili da uopće ne primjenjuju pravila Komisije.
(32)
Trebalo bi osnovati registar svih pravila donesenih kako bi se provodio Pravilnik o osoblju i njime bi trebao upravljati Sud Europske unije. Taj registar, koji treba biti dostupan na uvid svim institucijama, agencijama i državama članicama, omogućit će transparentnost i promicati dosljednu primjenu Pravilnika o osoblju.
(33)
Kako bi se uskladila i razjasnila pravila o donošenju provedbenih odredbi i uzimajući u obzir njihovu internu i administrativnu narav, primjereno je dodijeliti relevantne ovlasti odlučivanja tijelu za imenovanje i tijelu nadležnom za sklapanje ugovora.
(34)
Uzimajući u obzir visok broj privremenog osoblja u agencijama i potrebu da se utvrdi dosljedna kadrovska politika, potrebno je stvoriti novu kategoriju privremenog osoblja i utvrditi posebna pravila za tu kategoriju.
(35)
Komisija bi trebala nastaviti pratiti proračunsku situaciju Zajedničkog sustava zdravstvenog osiguranja i poduzeti sve potrebne korake u slučaju strukturne neravnoteže sustava.
(36)
U članku 15. Protokola br. 7 o povlasticama i imunitetima Europske unije predviđa se da se određeni podaci o dužnosnicima i ostalim službenicima dostavljaju vladama država članica.
(37)
Kako bi se ostvarili ciljevi navedeni u Pravilniku o osoblju, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, osobito u vezi s određenim aspektima uvjeta rada. Prilikom pripreme i izrade delegiranih akata, Komisija bi trebala osigurati da se relevantni dokumenti Europskom parlamentu i Vijeću šalju istodobno, na vrijeme i na primjeren način,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Pravilnik o osoblju za dužnosnike Europske unije mijenja se kako slijedi:
1.
Članak 1.d mijenja se kako slijedi:
(a)
u stavku 3. riječ „Institucije” zamjenjuje se riječima „Tijela za imenovanje institucija”;
(b)
stavak 4. zamjenjuje se sljedećim:
„4. Za potrebe stavka 1., osoba s invaliditetom ima trajno tjelesno, mentalno, intelektualno ili osjetilno oštećenje koje u interakciji s raznim preprekama može otežati njezino potpuno i djelotvorno sudjelovanje u društvu ravnopravno s drugima. Oštećenje se utvrđuje u skladu s postupkom navedenim u članku 33.
Osoba s invaliditetom ispunjava uvjete utvrđene člankom 28. točkom (e) ako nakon provedbe primjerenih prilagodbi može obavljati bitne funkcije posla.
'Primjerene prilagodbe', u vezi s bitnim funkcijama posla, znači odgovarajuće mjere kojima se, prema potrebi, osobi s invaliditetom omogućuje pristup zaposlenju, obavljanje posla, napredovanje u službi ili sudjelovanje u osposobljavanju, osim ako bi se tim mjerama nerazmjerno opteretio poslodavac.
Načelo jednakog postupanja ne sprečava tijela za imenovanje institucija da provode ili donesu mjere kojima se osiguravaju posebne prednosti kako bi se osobama s invaliditetom olakšalo bavljenje strukom ili kako bi se spriječio, odnosno nadoknadio, nepovoljan položaj u njihovoj profesionalnoj karijeri.”;
2.
u članku 1.e. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Dužnosnici u aktivnoj službi imaju pristup mjerama socijalne naravi, uključujući posebnim mjerama usklađivanja poslovnog života s obiteljskim životom, koje donose institucije, te uslugama koje pružaju tijela socijalne sigurnosti iz članka 9. Bivši dužnosnici mogu imati pristup ograničenim posebnim mjerama socijalne naravi.”;
3.
članak 5. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Radna mjesta obuhvaćena ovim Pravilnikom o osoblju razvrstavaju se, u skladu s naravi i značajem poslova povezanih s tim radnim mjestima, u funkcijsku skupinu administratora (u daljnjem tekstu „AD”), funkcijsku skupinu asistenata (u daljnjem tekstu „AST”) i funkcijsku skupinu administrativnih službenika i tajnika (u daljnjem tekstu „AST/SC”).”
(b)
stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. Funkcijska skupina AD sastoji se od dvanaest razreda za osoblje koje obavlja upravljačke, idejne i analitičke te jezične i znanstvene poslove. Funkcijska skupina AST sastoji se od jedanaest razreda za osoblje koje obavlja izvršne i tehničke poslove. Funkcijska skupina AST/SC sastoji se od šest razreda za osoblje koje obavlja tajničke i činovničke poslove..”
(c)
u stavku 3. točki (a) iza riječi „u funkcijskoj skupini AST” umeću se riječi „i u funkcijskoj skupini AST/SC”;
(d)
stavak 4. zamjenjuje se sljedećim:
„4. Tablica s pregledom vrsta radnih mjesta navedena je u Prilogu I. odjeljku A. Tijelo za imenovanje svake institucije na temelju te tablice i nakon savjetovanja s odborom za Pravilnik o osoblju može detaljnije utvrditi poslove i ovlasti u vezi sa svakom vrstom radnog mjesta.”;
4.
članak 6. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 6.
1. U planu radnih mjesta priloženom dijelu proračuna koji se odnosi na svaku instituciju navodi se broj radnih mjesta u svakom razredu i funkcijskoj skupini.
2. Ne dovodeći u pitanje načelo promicanja na temelju zasluga iz članka 45., tim se planom svakoj instituciji osigurava da broj slobodnih radnih mjesta u svakom razredu plana radnih mjesta na dan 1. siječnja svake godine odgovara broju dužnosnika u aktivnoj službi iz nižeg razreda na dan 1. siječnja prethodne godine, pri čemu se potonji broj množi stopama utvrđenima za taj razred u Prilogu I. odjeljku B. Te se stope primjenjuju od 1. siječnja 2014. na temelju petogodišnjeg prosjeka.
3. Stope utvrđene u Prilogu I. odjeljku B. čine dio izvješća iz članka 113
4. Provedba odredaba koje se odnose na funkcijsku skupinu AST/SC i prijelaznih odredaba utvrđenih u članku 31. Priloga XIII., uzimajući u obzir razvoj potrebe za osobljem koje izvršava tajničke i uredske zadaće u svim institucijama i razvoj stalnih i privremenih radnih mjesta u funkcijskim skupinama AST i AST/SC, čini dio izvješća iz članka 113.”;
5.
članak 9. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Ne dovodeći u pitanje stavak 1.a, u svakoj se instituciji uspostavljaju:
-
odbor osoblja, koji može biti podijeljen u ogranke prema mjestu zaposlenja;
-
jedan zajednički odbor ili više njih, ovisno o broju dužnosnika u mjestu zaposlenja;
-
jedno stegovno povjerenstvo ili više njih, ovisno o broju dužnosnika u mjestu zaposlenja;
-
jedan zajednički savjetodavni odbor za pitanja stručne nesposobnosti ili više njih, ovisno o broju dužnosnika u mjestu zaposlenja;
-
odbor za izvješćivanje, ako je potreban;
-
odbor za utvrđivanje invalidnosti,
koji obavljaju dužnosti koje su im dodijeljene ovim Pravilnikom o osoblju.”;
(b)
stavak 1.a zamjenjuje se sljedećim:
„1.a Za primjenu određenih odredaba ovog Pravilnika o osoblju može se osnovati skupni zajednički odbor dviju ili više institucija. Ostali odbori iz stavka 1. i stegovno povjerenstvo mogu se osnovati kao skupno tijelo dviju ili više agencija.”;
(c)
u stavku 2. nakon prvog podstavka umeće se sljedeći podstavak:
„Agencije mogu odstupiti od odredaba članka 1. Priloga II. o članstvu u odborima osoblja kako bi se uzeo u obzir sastav njihova osoblja. Agencije mogu odlučiti da ne imenuju zamjenike članova u zajedničkom odboru ili odborima koji su predviđeni u članku 2. Priloga II.”;
6.
u članku 10. prvom stavku drugoj rečenici riječ „institucije” zamjenjuje se riječima „tijela za imenovanje institucija”;
7.
članak 11. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 11.
Dužnosnik obavlja poslove i ponaša se imajući u vidu isključivo interese Unije. Ne smije tražiti niti primati naputke ni od jedne vlade, tijela, organizacije ili osobe izvan svoje institucije. Dodijeljene poslove obavlja objektivno, nepristrano i u skladu s dužnom odanošću Uniji.
Bez dopuštenja tijela za imenovanje dužnosnik ne smije ni od jedne vlade ili bilo kojeg drugog izvora izvan svoje institucije prihvatiti priznanje, odlikovanje, uslugu, dar ili plaćanje bilo koje vrste, osim za poslove obavljene prije imenovanja, odnosno tijekom posebnog dopusta radi obavljanja vojne ili neke druge nacionalne službe te u vezi s tom službom.
Prije zapošljavanja dužnosnika tijelo za imenovanje provjerava ima li kandidat ikakvih osobnih interesa koji bi narušili njegovu neovisnost ili kakav drugi sukob interesa. U tu svrhu kandidat, koristeći se posebnim obrascem, obavješćuje tijelo za imenovanje o svakom stvarnom ili mogućem sukobu interesa. U tim slučajevima tijelo za imenovanje uzima to u obzir u propisno obrazloženom mišljenju. Tijelo za imenovanje po potrebi poduzima mjere iz članka 11.a stavka 2.
Ovaj se članak analogno primjenjuje na dužnosnike koji se vraćaju s dopusta za osobne potrebe.”;
8.
članak 16. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 16.
Dužnosnik je i nakon odlaska iz službe dužan ponašati se časno i diskretno u pogledu prihvaćanja određenih imenovanja ili povlastica.
Dužnosnici koji u roku od dvije godine nakon odlaska iz službe namjeravaju započeti obavljati plaćenu ili neplaćenu djelatnost obavješćuju o tome svoju instituciju koristeći se posebnim obrascem. Ako je ta djelatnost povezana s poslom koji je dužnosnik obavljao u zadnje tri godine službe i može biti nespojiva sa zakonitim interesima institucije, tijelo za imenovanje može, uzimajući u obzir interese službe, zabraniti dužnosniku obavljanje te djelatnosti ili mu je odobriti uz uvjete koje smatra potrebnima. Tijelo za imenovanje, nakon savjetovanja sa zajedničkim odborom, priopćuje odluku u roku od 30 radnih dana nakon što je o tome obaviješteno. Ako se odluka ne priopći do isteka tog roka, to se smatra prešutnim pristankom.
U slučaju bivših viših dužnosnika kako su definirani u provedbenim mjerama, tijelo za imenovanje im u načelu tijekom 12 mjeseci nakon odlaska iz službe zabranjuje lobiranje ili zastupanje interesa u odnosu na osoblje svoje bivše institucije za svoje poduzeće, klijente ili poslodavce u vezi s pitanjima za koja su bili odgovorni u zadnje tri godine službe.
U skladu s Uredbom (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (5), svaka institucija jednom godišnje objavljuje informacije o provedbi trećeg stavka, uključujući i popis ocijenjenih slučajeva.
9.
članak 18. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Sva prava na pisane i druge radove koje dužnosnici izrade tijekom obavljanja poslova vlasništvo su Europske unije ako se ti radovi odnose na njezine aktivnosti ili su, ako se ti pisani i drugi radovi odnose na aktivnosti Europske zajednice za atomsku energiju, vlasništvo te Zajednice. Unija ili, ovisno o slučaju, Europska zajednica za atomsku energiju imaju pravo zatražiti obvezno ustupanje autorskog prava nad tim radovima.”;
10.
članak 19. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 19.
Bez dopuštenja tijela za imenovanje dužnosnik ne smije ni po kojoj osnovi iznositi u bilo kojem sudskom postupku informacije kojima raspolaže na temelju obavljanja poslova. Dopuštenje se uskraćuje samo ako je to potrebno zbog interesa Unije i ako to uskraćivanje ne povlači za sobom kaznene posljedice za dužnosnika. Dužnosnik je dužan pridržavati se te obveze i nakon odlaska iz službe.
Odredbe iz prvoga stavka ne primjenjuju se na dužnosnika ili bivšeg dužnosnika koji svjedoči pred Sudom Europske unije ili pred stegovnim povjerenstvom institucije u predmetu koji se odnosi na službenika ili bivšeg službenika Europske unije.”;
11.
u članku 21.a. dodaje se sljedeći stavak:
„3. Dužnosnik koji svoje nadređene obavijesti o nalogu koji smatra nepropisnim ili za koji smatra da bi mogao prouzročiti ozbiljne poteškoće, ne smije zbog toga snositi nikakve posljedice.”;
12.
umeće se sljedeći članak:
„Članak 22.c
U skladu s člancima 24. i 90. svaka institucija uspostavlja postupak za rješavanje žalbi koje su podnijeli dužnosnici u vezi s načinom na koji se prema njima postupalo nakon ili zbog njihova ispunjenja obveza prema članku 22.a ili 22.b. Institucija o kojoj je riječ osigurava da se takve žalbe rješavaju u povjerljivosti i, ako to opravdavaju okolnosti, prije isteka rokova navedenih u članku 90.
Tijelo za imenovanje svake institucije utvrđuje interna pravila, između ostaloga, o:
-
pružanju dužnosnicima iz članka 22.a stavka 1. ili članka 22.b informacija o rješavanju predmeta koje su prijavili,
-
zaštiti legitimnih interesa tih dužnosnika i njihove privatnosti, i
-
postupku rješavanja žalbi iz prvog stavka ovoga članka.”;
13.
u članku 26.a. riječ „institucije” zamjenjuje se riječima „tijela za imenovanje institucija”;
14.
članak 27. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 27.
Zapošljavanje se provodi kako bi institucija dobila najsposobnije, najučinkovitije i najčasnije dužnosnike koji se odabiru na najširoj mogućoj zemljopisnoj osnovi među državljanima država članica Unije. Nijedno radno mjesto nije rezervirano za državljane određene države članice.
Načelo jednakosti građana Unije omogućuje svakoj instituciji da donese odgovarajuće mjere ako primijeti znatnu neravnotežu državljanstva među dužnosnicima koja se ne može opravdati objektivnim kriterijima. Te odgovarajuće mjere moraju biti opravdane i ne smiju nikada imati za posljedicu kriterije za zapošljavanje koji se ne temelje na zaslugama. Prije nego što se donesu takve odgovarajuće mjere, tijelo za imenovanje institucije o kojoj je riječ donosi opće odredbe o provedbi ovog stavka u skladu s člankom 110.
Komisija nakon trogodišnjeg razdoblja koje počinje 1. siječnja 2014. podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o provedbi drugog stavka.
Kako bi se olakšalo zapošljavanje na najširoj mogućoj zemljopisnoj osnovi, institucije teže pružanju podrške višejezičnom i multikulturalnom obrazovanju djece svojega osoblja.”;
15.
u članku 29. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Prije nego što se popuni slobodno radno mjesto u instituciji, tijelo za imenovanje najprije razmatra:
(a)
može li se to radno mjesto popuniti:
i.
premještajem, ili
ii.
imenovanjem u skladu s člankom 45.a, ili
iii.
promaknućem
unutar institucije;
(b)
jesu li zahtjevi za premještaj podnijeli dužnosnici istog razreda iz drugih institucija i/ili;
(c)
ako nije bilo moguće popuniti slobodno radno mjesto mogućnostima spomenutima u točkama (a) i (b), treba li razmotriti popis prikladnih kandidata u smislu članka 30., po potrebi, uzimajući u obzir relevantne odredbe koje se odnose na prikladne kandidate iz Priloga III. i/ili;
(d)
treba li održati interni natječaj na razini institucije, otvoren samo za dužnosnike i privremeno osoblje kako je definirano u članku 2. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije;
ili slijedi postupak za natječaje temeljene na kvalifikacijama i/ili testovima. Postupak natječaja utvrđen je u Prilogu III.
Postupak se može provesti i za potrebe uspostave pričuve za buduća zapošljavanja.
Zadržavajući načelo prema kojem se velika većina dužnosnika mora zaposliti na temelju otvorenih natječaja, tijelo za imenovanje može odlučiti, odstupajući od točke (d) i samo u iznimnim slučajevima, da se održi interni natječaj na razini institucije koji će biti otvoren i za ugovorno osoblje kako je definirano u člancima 3.a i 3.b Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije. Ta potonja kategorija osoblja podložna je ograničenjima u vezi s tom mogućnošću kako su utvrđena u članku 82. stavku 7. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije i u vezi s posebnim zadaćama koje je bila ovlaštena izvršavati kao ugovorno osoblje.”;
16.
članak 30. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 30.
Tijelo za imenovanje za svaki natječaj imenuje povjerenstvo za odabir. To povjerenstvo sastavlja popis prikladnih kandidata.
Tijelo za imenovanje odlučuje o tome koje će kandidate imenovati na slobodna radna mjesta.
Ti kandidati imaju pristup prikladnim informacijama o odgovarajućim slobodnim radnim mjestima koje objavljuju institucije i agencije.”;
17.
u članku 31. stavku 2. prvom podstavku prva rečenica zamjenjuje se sljedećim:
„Ne dovodeći u pitanje članak 29. stavak 2., dužnosnici se zapošljavaju samo u razrede od SC 1 do SC 2, od AST 1 do AST 4 ili od AD 5 do AD 8.”;
18.
u članku 32. trećem stavku riječi „utvrdila institucija” zamjenjuju se riječima „utvrdilo tijelo za imenovanje svake institucije”;
19.
članak 34. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 34.
1. Prije nego što se zaposle na stalno radno mjesto, dužnosnici imaju probni rad u trajanju od devet mjeseci. Odluka o zapošljavanju dužnosnika na stalnom radnom mjestu donosi se na temelju izvješća iz stavka 3. te na temelju elemenata na raspolaganju tijelu za imenovanje u vezi s ponašanjem dužnosnika na probnom radu s obzirom na glavu II.
Ako dužnosnik tijekom probnog rada zbog bolesti, rodiljnog dopusta iz članka 58. ili nesreće ne može obavljati poslove u neprekidnom trajanju od najmanje mjesec dana, tijelo za imenovanje može mu produljiti probni rad za isto to razdoblje. Ukupno trajanje probnog rada ni u kojem slučaju ne može biti dulje od 15 mjeseci.
2. Izvješće o dužnosniku koji je na probnom radu može se sastaviti bilo kada prije isteka probnog rada ako je očito da njegov rad nije zadovoljavajući.
To se izvješće dostavlja osobi na koju se odnosi i koja ima pravo u roku od osam radnih dana dati svoje primjedbe u pisanom obliku. Osoba koja je neposredno nadređena dužnosniku na probnom radu odmah dostavlja izvješće i dužnosnikove primjedbe tijelu za imenovanje, koje u roku od tri tjedna pribavlja mišljenje zajedničkog odbora za izvješćivanje u vezi s mjerama koje treba poduzeti. Tijelo za imenovanje može donijeti odluku o otkazu dužnosniku koji je na probnom radu prije završetka probnog rada uz jednomjesečni otkazni rok ili rasporediti dužnosnika u drugu službu do isteka probnog rada.
3. Najmanje mjesec dana prije isteka probnog rada sastavlja se izvješće o sposobnosti dužnosnika koji je na probnom radu za obavljanje poslova njegova radnog mjesta, kao i o njegovu ponašanju i učinkovitosti na radnom mjestu. To izvješće dostavlja se dužnosniku koji je na probnom radu i koji ima pravo u roku od osam radnih dana dati primjedbe u pisanom obliku.
Ako se na temelju izvješća preporučuje otkaz ili, u iznimnim slučajevima, produljenje probnog rada u skladu sa stavkom 1., osoba koja je neposredno nadređena dužnosniku na probnom radu odmah dostavlja izvješće i dužnosnikove primjedbe tijelu za imenovanje, koje u roku od tri tjedna pribavlja mišljenje zajedničkog odbora za izvješćivanje u vezi s mjerama koje treba poduzeti.
Dužnosnik koji je na probnom radu, a čiji rad ili ponašanje nisu zadovoljavajući za zapošljavanje na stalno radno mjesto, otpušta se.
4. Otpušteni dužnosnik na probnom radu prima naknadu u visini triju osnovnih mjesečnih plaća ako je navršio više od jedne godine staža u službi, naknadu u visini dviju osnovnih mjesečnih plaća ako je navršio najmanje šest mjeseci staža u službi odnosno naknadu u visini jedne osnovne mjesečne plaće ako je navršio manje od šest mjeseci staža u službi, osim u slučaju kada se odmah nakon prestanka službe može zaposliti na drugom radnom mjestu.
5. Stavci 2., 3. i 4. ne primjenjuju se na dužnosnike koji podnesu ostavku prije isteka probnog rada.”;
20.
u članku 35. dodaje se sljedeća točka:
„(g)
dopust u interesu službe”;
21.
u članku 37. točki (b) drugoj alineji riječ „institucije” zamjenjuje se riječima „tijela za imenovanje institucija”;
22.
članak 40. mijenja se kako slijedi:
(a)
umeće se sljedeći stavak:
„1.a Članak 12.b nastavlja se primjenjivati tijekom razdoblja dopusta za osobne potrebe. Dopuštenje u skladu s člankom 12.b ne daje se dužnosniku u svrhu njegovog započinjanja obavljanja plaćene ili neplaćene djelatnosti, koja obuhvaća lobiranje ili zastupanje interesa u odnosu na svoju instituciju i koja bi mogla dovesti do postojeće ili moguće nespojivosti sa zakonitim interesima institucije.”;
(b)
u stavku 2. drugom podstavku riječi „15 godina” zamjenjuju se riječima „12 godina”;
(c)
u stavku 2. treći podstavak mijenja se kako slijedi:
i.
točka ii. zamjenjuje se sljedećim:
„ii.
da bi pratio bračnog druga koji je dužnosnik ili ostali službenik Unije i koji zbog obavljanja poslova mora uspostaviti uobičajeno boravište na takvoj udaljenosti od mjesta zaposlenja dužnosnika podnositelja zahtjeva da bi uspostavljanje bračnog doma na takvom mjestu ometalo dužnosnika podnositelja zahtjeva u obavljanju poslova; ili”;
ii.
dodaje se sljedeća točka:
„iii.
da bi pomogao bračnom drugu, srodniku u uzlaznoj ili silaznoj liniji, bratu ili sestri u slučaju teške bolesti ili teškog invaliditeta potvrđenih od liječnika,”;
23.
članak 42.a zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 42.a
Dužnosnik ima za svako dijete pravo na roditeljski dopust bez primanja osnovne plaće u trajanju od najviše šest mjeseci, što treba iskoristiti u prvih dvanaest godina nakon djetetova rođenja ili posvojenja djeteta. Trajanje dopusta može se udvostručiti za samohrane roditelje na temelju općih provedbenih odredaba koje donosi tijelo za imenovanje svake institucije i za roditelje uzdržavane djece s invaliditetom ili teškom bolešću koje je potvrdio službeni liječnik institucije. Svaki dopust koji se uzima može trajati najmanje mjesec dana.
Tijekom roditeljskog dopusta dužnosnik je i dalje uključen u sustav socijalne sigurnosti; i dalje ima pravo na stjecanje mirovinskih prava, naknadu za uzdržavano dijete i naknadu za obrazovanje. Dužnosnik zadržava radno mjesto i pravo na napredovanje u viši stupanj ili promaknuće u viši razred. Dopust se može iskoristiti u punom radnom vremenu ili na pola radnog vremena. Ako se roditeljski dopust uzima u obliku dopusta na pola radnog vremena, udvostručuje se najdulje razdoblje utvrđeno prvim stavkom. Dužnosnik tijekom roditeljskog dopusta ima pravo na mjesečnu naknadu u iznosu od 911,73 EUR ili na 50 % tog iznosa u slučaju dopusta na pola radnog vremena, uz uvjet da tijekom dopusta nema drugo plaćeno zaposlenje. Ukupni trošak doprinosa za sustav socijalne sigurnosti predviđen člancima 72. i 73. snosi institucija i izračunava se na temelju osnovne plaće dužnosnika. Ova se odredba, međutim, u slučaju dopusta na pola radnog vremena primjenjuje samo na razliku između pune osnovne plaće i proporcionalno umanjene osnovne plaće. Doprinosi dužnosnika za isplaćeni dio osnovne plaće izračunavaju se primjenom postotaka koji bi se primjenjivali i da je zaposlen u punom radnom vremenu.
Za samohrane roditelje i roditelje uzdržavane djece s invaliditetom ili teškom bolešću koje je potvrdio i službeni liječnik iz prvog stavka i tijekom prva tri mjeseca roditeljskog dopusta, ako dopust uzima otac tijekom rodiljnog dopusta ili ako ga uzima jedan roditelj neposredno nakon rodiljnog dopusta ili tijekom ili neposredno nakon dopusta za posvojenje, mjesečna naknada iznosi 1 215,63 EUR, odnosno 50 % tog iznosa ako je dužnosnik uzeo dopust na pola radnog vremena.
Roditeljski dopust može se produljiti za dodatnih šest mjeseci s naknadom ograničenom na 50 % iznosa iz drugog stavka. Za samohrane roditelje iz prvog stavka roditeljski dopust može se produljiti za dodatnih dvanaest mjeseci s naknadom ograničenom na 50 % iznosa iz trećeg stavka.
Iznosi navedeni u ovom članku ažuriraju se u skladu s primicima od rada.”;
24.
u glavi III., poglavlju 2. dodaje se sljedeći odjeljak.:
„Odjeljak 7.
Dopust u interesu službe
Članak 42.c
Najranije pet godina prije dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu dužnosnika, dužnosnik s najmanje deset godina službe može odlukom tijela za imenovanje biti poslan na dopust u interesu službe za organizacijske potrebe povezane sa stjecanjem novih kompetencija unutar institucija.
Ukupan broj dužnosnika poslanih na dopust u interesu službe svake godine ne može biti veći od 5 % dužnosnika svih institucija koji su umirovljeni prethodne godine. Ukupan broj izračunan na taj način dodjeljuje se svakoj instituciji u skladu s njihovim brojem dužnosnika na dan 31. prosinca prethodne godine. Rezultat takve raspodjele zaokružuje se na najbliži viši cijeli broj za svaku instituciju.
Takav dopust nije stegovna mjera.
Trajanje dopusta odgovara u načelu razdoblju do kojeg dužnosnik navrši dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu. Međutim, u iznimnim slučajevima tijelo za imenovanje može odlučiti prekinuti dopust i vratiti dužnosnika na radno mjesto.
Kad dužnosnik koji je na dopustu u interesu službe navrši dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu, automatski ga se umirovljuje.
Dopust u interesu službe uređen je sljedećim pravilima:
(a)
na dužnosnikovo se radno mjesto može imenovati drugi dužnosnik;
(b)
dužnosnik na dopustu u interesu službe nema pravo na napredovanje u viši stupanj ili promaknuće u viši razred.
Dužnosnik koji je na takvom dopustu prima naknadu izračunanu u skladu s Prilogom IV.
Na zahtjev dužnosnika naknada podliježe uplati doprinosa u sustav mirovinskog osiguranja koji se izračunavaju na temelju te naknade. U tom slučaju radni staž u svojstvu dužnosnika na dopustu u interesu službe uzima se u obzir za potrebe izračuna mirovinskog staža u smislu članka 2. Priloga VIII.
Naknada ne podliježe koeficijentu ispravka.”;
25.
članak 43. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 43.
Sposobnost, učinkovitost i ponašanje u službi svakog dužnosnika podliježu godišnjem izvješću kako predvidi tijelo za imenovanje svake institucije u skladu s člankom 110. U tom izvješću navodi se je li dužnosnik bio uspješan u obavljanju poslova ili nije. Tijelo za imenovanje svake institucije donosi odredbe kojima se dužnosniku daje pravo da tijekom postupka izvješćivanja podnese pravni lijek, koje se mora iskoristiti prije podnošenja žalbe iz članka 90. stavka 2.
Izvješća za dužnosnike od razreda AST 5 naviše mogu sadržavati i mišljenje o tome je li dužnosnik, na temelju uspješnosti u obavljanju poslova, sposoban obavljati poslove administratora.
Izvješće se dostavlja dužnosniku. Dužnosnik ima pravo dodati primjedbe koje smatra potrebnima.”
26.
članak 44. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 44.
Dužnosnik koji je dvije godine bio na istom stupnju u svome razredu automatski napreduje na sljedeći stupanj u tom razredu osim ako je ocijenjeno da je bio neuspješan u obavljanju poslova u skladu s posljednjim godišnjim izvješćem iz članka 43. Dužnosnik napreduje na sljedeći stupanj u svom razredu najkasnije nakon četiri godine osim ako se primjenjuje postupak iz članka 51. stavka 1.
Ako se dužnosnik imenuje načelnikom odjela, direktorom ili glavnim direktorom u istom razredu i ako je tijekom prvih devet mjeseci nakon imenovanja bio uspješan u obavljanju poslova u smislu članka 43., on retroaktivno napreduje za jedan stupanj u razredu u kojemu je bio kada je imenovanje stupilo na snagu. Zbog napredovanja njegova se osnovna mjesečna plaća povećava za postotnu razliku između prvog i drugog stupnja svakog razreda. Ako je povećanje manje ili je dužnosnik već na zadnjem stupnju u razredu, osnovna se plaća, do stupanja na snagu sljedećeg promaknuća, povećava za iznos koji odgovara razlici između prvog i drugog stupnja.”;
27.
članak 45. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Odluku o promaknuću donosi tijelo za imenovanje uzimajući u obzir članak 6. stavak 2. Osim ako se primjenjuje postupak iz članka 4. i članka 29. stavka 1., dužnosnici mogu napredovati samo ako su na radnom mjestu koje odgovara vrsti radnih mjesta iz Priloga I., odjeljka A, za sljedeći viši razred. Promaknuće stupa na snagu imenovanjem dužnosnika u sljedeći viši razred njegove funkcijske skupine. Za potrebe promaknuća odabir se provodi isključivo među dužnosnicima koji su najmanje dvije godine bili u svom razredu, nakon što se usporede zasluge dužnosnika koji ispunjavaju uvjete za promaknuće. Tijelo za imenovanje pri usporedbi zasluga posebno uzima u obzir izvješća o dužnosniku, jezike kojima se koristi u obavljanju poslova osim jezika čije je izvrsno poznavanje potvrđeno u skladu s člankom 28. točkom (f) i razinu preuzetih odgovornosti.”
(b)
u stavku 2. prvoj rečenici riječi „članka 55. Ugovora o Europskoj uniji” zamjenjuju se riječima „članka 55. stavka 1. Ugovora o Europskoj uniji”;
(c)
u stavku 2. drugoj rečenici riječ „institucije” zamjenjuje se riječima „tijela za imenovanje institucija”;
28.
članak 45.a se kako slijedi:
(a)
u stavku 2. prvom podstavku riječi „periodičnih izvješća” zamjenjuju se riječima „godišnjih izvješća”;
(b)
u stavku 5. riječ „institucije” zamjenjuje se riječima „tijelo za imenovanje svake institucije”;
29.
u članku 48. trećem stavku riječi „funkcijske skupine AST” zamjenjuju se riječima „funkcijskih skupina AST i AST/SC”;
30.
u članku 50. osmom stavku broj „55” zamjenjuje se brojem „58”;
31.
članak 51. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 51.
1. Tijelo za imenovanje svake institucije utvrđuje postupke kako bi pravovremeno i na primjeren način utvrdilo i riješilo slučajeve stručne nesposobnosti.
Prilikom donošenja unutarnjih odredbi tijelo za imenovanje svake institucije poštuje sljedeće zahtjeve:
(a)
dužnosnik koji na temelju triju godišnjih izvješća u nizu iz članka 43. i dalje ne pokazuje nikakav napredak u svojoj stručnoj sposobnosti premješta se u jedan razred niže. Ako u sljedeća dva godišnja izvješća još uvijek bude ocijenjen neuspješnim u obavljanju poslova, dužnosnik se otpušta;
(b)
svaki prijedlog o premještaju u niži razred ili otkazu dužnosnika sadrži razloge na kojima se temelji i dostavlja se dotičnom dužnosniku. Prijedlog tijela za imenovanje upućuje se zajedničkom savjetodavnom odboru iz članka 9. stavka 6.
2. Dužnosnik ima pravo na pristup svojem cjelokupnom osobnom dosjeu i izradu preslika svih dokumenata koji se odnose na postupak. Za pripremu obrane dužnosnik ima najmanje 15 dana, ali ne više od 30 dana, od dana primitka prijedloga. Može mu pomagati osoba po vlastitom izboru. Dužnosnik može dostaviti primjedbe u pisanom obliku. Saslušava ga zajednički savjetodavni odbor. Dužnosnik može pozvati svjedoke.
3. Instituciju pred zajedničkim savjetodavnim odborom zastupa dužnosnik kojega za tu svrhu odredi tijelo za imenovanje. Taj dužnosnik ima jednaka prava kao i dotični dužnosnik.
4. Uzimajući u obzir prijedlog iz stavka 1. točke (b) i sve pisane i usmene izjave dotičnog dužnosnika ili svjedoka, zajednički savjetodavni odbor većinom glasova donosi obrazloženo mišljenje o mjerama koje smatra primjerenima u kontekstu činjenica utvrđenih na zahtjev odbora. Odbor prosljeđuje mišljenje tijelu za imenovanje i dotičnom dužnosniku u roku od dva mjeseca od dana upućivanja predmeta odboru. Predsjednik ne glasuje o odlukama zajedničkog savjetodavnog odbora, osim u postupovnim stvarima i slučajevima izjednačenog broja glasova.
5. Dužnosnik otpušten zbog stručne nesposobnosti ima pravo na mjesečnu naknadu zbog otkaza u iznosu osnovne mjesečne plaće dužnosnika na prvom stupnju razreda AST 1 u trajanju utvrđenom stavkom 6. Tijekom tog razdoblja dužnosnik također ima pravo na obiteljske naknade iz članka 67. Naknada za kućanstvo izračunava se na temelju osnovne mjesečne plaće dužnosnika u razredu AST 1 u skladu s člankom 1. Priloga VII.
Naknada se ne isplaćuje ako dužnosnik podnese ostavku nakon pokretanja postupka iz stavaka 1. i 2. ili ako odmah ima pravo na isplatu pune mirovine. Ako dužnosnik ima pravo na davanja za nezaposlenost u okviru nacionalnog sustava, iznos tog davanja oduzima se od gore navedene naknade.
6. Isplate iz stavka 5. obavljaju se u sljedećim razdobljima:
(a)
tri mjeseca ako dužnosnik na dan odluke o otkazu ima manje od pet godina staža u službi;
(b)
šest mjeseci ako dužnosnik ima najmanje pet, ali manje od 10 godina staža u službi;
(c)
devet mjeseci ako dužnosnik ima najmanje deset, ali manje od dvadeset godina staža u službi;
(d)
12 mjeseci ako dužnosnik ima najmanje 20 godina staža u službi.
7. Dužnosnici koji su zbog stručne nesposobnosti premješteni u niži razred mogu nakon isteka šestogodišnjeg razdoblja podnijeti zahtjev da se sva upućivanja na tu mjeru brišu iz njihova osobnog dosjea.
8. U slučaju da posljedica postupka iz ovog članka nije odluka o otkazu ili premještaju u niži razred dužnosnici imaju pravo na naknadu svih opravdanih troškova koji su njihovim djelovanjem nastali tijekom postupka, uključujući honorar za savjetnika u obrani koji ne pripada instituciji.”;
32.
članak 52. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 52.
Ne dovodeći u pitanje odredbe članka 50. dužnosnik se umirovljuje:
(a)
automatski zadnjeg dana u mjesecu u kojem navršava 66 godina života, ili
(b)
na vlastiti zahtjev zadnjeg dana u mjesecu na koji se zahtjev odnosi ako je navršio dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu ili ako je njegova dob između 58 godina života i dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu i ispunjava uvjete za neposrednu isplatu mirovine u skladu s člankom 9. Priloga VIII. Članak 48. drugi stavak druga rečenica primjenjuje se analogno.
Međutim, dužnosnik može na vlastiti zahtjev i ako tijelo za imenovanje to smatra opravdanim u interesu službe, nastaviti raditi do 67. godine života; ili iznimno do 70. godine života; u tom slučaju dužnosnik se umirovljuje automatski zadnjeg dana u mjesecu u kojemu navrši tu godinu života.
Ako tijelo za imenovanje odluči dozvoliti dužnosniku ostanak u službi nakon 66. godine, ta dozvola daje se na maksimalno razdoblje od godine dana. Može se obnoviti na zahtjev dužnosnika.”;
33.
članak 55. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavci imaju brojčanu oznaku;
(b)
u drugom stavku prva rečenica zamjenjuje se sljedećim:
„Redovno tjedno radno vrijeme je u rasponu od 40 do 42 sata; a broj sati u radnom danu određuje tijelo za imenovanje.”;
(c)
u trećem stavku druga rečenica zamjenjuje se sljedećim:
„Tijelo za imenovanje svake institucije utvrđuje detaljna pravila za primjenu ovog stavka nakon savjetovanja s odborom osoblja.”;
(d)
dodaje se sljedeći stavak:
„4. Tijelo za imenovanje svake institucije može uvesti uvjete fleksibilnog radnog vremena. Pod tim uvjetima cijeli radni dani ne odobravaju se dužnosnicima u razredu AD/AST 9 ili višim. Ti uvjeti ne primjenjuju se na dužnosnike na koje se primjenjuju odredbe članka 44. drugog stavka. Ti dužnosnici upravljaju svojim radnim vremenom u dogovoru sa svojim nadređenima.”;
34.
u članku 55.a stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. Dužnosnik ima pravo na odobrenje u sljedećim slučajevima:
(a)
radi brige o djetetu mlađem od 9 godina života,
(b)
radi brige o uzdržavanom djetetu u dobi između 9 i 12 godina života ako se radno vrijeme smanji za najviše 20 % redovnog radnog vremena,
(c)
radi brige o uzdržavanom djetetu dok ne navrši 14 godina života ako je dužnosnik samohrani roditelj,
(d)
u slučaju teške situacije, radi brige o uzdržavanom djetetu dok ne navrši 14 godina života ako smanjenje radnog vremena nije veće od 5 % uobičajenog radnog vremena. U tom se slučaju prva dva stavka članka 3. Priloga IV.a ne primjenjuju. Ako su oba roditelja zaposleni u službi Unije, samo jedan ima pravo na takvo smanjenje,
(e)
radi brige o bračnom drugu, srodniku u uzlaznoj ili silaznoj liniji, bratu ili sestri koji boluju od teške bolesti ili imaju tešku invalidnost;
(f)
radi daljnjeg osposobljavanja, ili
(g)
od navršene 58. godine tijekom posljednje tri godine prije nego što navrši dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu.
U slučaju kada se zahtjev podnese radi daljnjeg osposobljavanja ili tijekom posljednje tri godine prije navršene dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu, ali ne prije navršene 58. godine života, tijelo za imenovanje može odbiti izdati odobrenje ili odgoditi dan početka primjene samo u iznimnim okolnostima i zbog neodgodivih potreba službe.
U slučaju da se pravo koristi radi brige o bračnom drugu, srodniku u uzlaznoj ili silaznoj liniji, bratu ili sestri koji boluju od teške bolesti ili imaju tešku invalidnost, ili radi daljnjeg osposobljavanja, ukupno trajanje svih takvih razdoblja tijekom cijele dužnosnikove karijere ne smije biti duže od pet godina.”;
35.
članka 56. treći stavak zamjenjuje se sljedećim:
„Kako je predviđeno Prilogom VI., dužnosnici u razredima od SC 1 do SC 6 i razredima od AST 1 do AST 4 koji obave prekovremeni rad imaju za to pravo na kompenzacijski dopust ili primitke od rada ako zahtjevi službe ne dopuštaju kompenzacijski dopust tijekom dva mjeseca koja slijede nakon mjeseca u kojem je obavljen prekovremeni rad.”;
36.
članak 56.a drugi stavak zamjenjuje se sljedećim:
„Nakon savjetovanja s odborom za Pravilnik o osoblju Komisija delegiranim aktima u skladu s člancima 111. i 112. određuje kategorije dužnosnika koji imaju pravo na takve naknade te uvjete za njihovo odobravanje i njihove iznose.”;
37.
članak 56.b drugi stavak zamjenjuje se sljedećim:
„Nakon savjetovanja s odborom za Pravilnik o osoblju Komisija delegiranim aktima u skladu s člancima 111. i 112. određuje kategorije dužnosnika koji imaju pravo na takve naknade te uvjete za njihovo odobravanje i njihove iznose.”;
38.
članak 56.c drugi stavak zamjenjuje se sljedećim:
„Nakon savjetovanja s odborom za Pravilnik o osoblju Komisija delegiranim aktima u skladu s člancima 111. i 112. određuje kategorije dužnosnika koji imaju pravo na posebne naknade te uvjete za njihovo odobravanje i njihove iznose.”;
39.
u članku 57. prvom stavku riječ „institucije” zamjenjuje se riječima „tijela za imenovanje institucija”;
40.
članak 58. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 58.
Trudnice, uz dopust predviđen člankom 57., imaju pravo na dodatnih 20 tjedana dopusta ako predoče liječničku potvrdu. Dopust može početi najranije šest tjedana prije očekivanog datuma poroda navedenog u potvrdi te može završiti najranije 14 tjedana nakon datuma poroda. U slučaju višestrukog poroda, prijevremenog poroda ili rođenja djeteta s invalidnošću ili ozbiljnom bolešću, trajanje dopusta iznosi 24 tjedna. Za potrebe ove odredbe prijevremenim porodom smatra se porod prije navršenog 34. tjedna trudnoće.”;
41.
članak 61. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 61.
Popisi praznika sastavljaju se temeljem sporazuma između tijela za imenovanje institucija Unije nakon savjetovanja s odborom za Pravilnik o osoblju.”;
42.
članak 63. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 63.
Dužnosnikovi primici od rada izražavaju se u eurima. Isplaćuju se u valuti zemlje u kojoj dužnosnik obavlja poslove ili u eurima.
Primici od rada koji se ne isplaćuju u eurima izračunavaju se na temelju deviznih tečajeva koji se primjenjuju za izvršenje općeg proračuna Europske unije na dan 1. srpnja te godine.
Svake se godine tečaj ažurira retroaktivno tijekom godišnjeg ažuriranja primitaka od rada iz članka 65.”;
43.
članak 64. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 64.
Nakon obveznog oduzimanja iznosa utvrđenih ovim Pravilnikom o osoblju ili nekom provedbenom uredbom, dužnosnikovi primici od rada izraženi u eurima ponderiraju se prema stopi koja je veća, manja ili jednaka 100 %, ovisno o uvjetima života u različitim mjestima rada.
Koeficijenti ispravaka izrađuju se ili povlače te ažuriraju na godišnjoj razini u skladu s Prilogom XI. U vezi s ažuriranjem sve se vrijednosti smatraju referentnim vrijednostima. Komisija u svrhu obavještavanja objavljuje ažurirane vrijednosti u seriji C Službenog lista Europske unije u roku od dva tjedna nakon ažuriranja.
U Belgiji i Luksemburgu ne primjenjuje se koeficijent ispravka zbog posebne uloge referentnosti ovih mjesta rada kao glavnih i izvornih sjedišta većine institucija.”;
44.
članak 65. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 65.
1. Primici od rada dužnosnika i ostalih službenika Europske unije ažuriraju se na godišnjoj razini uzimajući u obzir gospodarsku i socijalnu politiku Unije. Posebna se pozornost posvećuje povećanjima plaća u javnoj službi država članica i potrebama zapošljavanja. Ažuriranje primitaka od rada provodi se u skladu s Prilogom XI. To se ažuriranje odvija pri kraju svake godine u svjetlu izvješća Komisije na temelju statističkih podataka koje priprema Statistički ured Europske unije u dogovoru s nacionalnim statističkim uredima država članica; statistički podaci odražavaju situaciju 1. srpnja u svakoj državi članici. To izvješće sadrži podatke o proračunskom učinku na primitke od rada i mirovine dužnosnika Unije. Izvješće se šalje Europskom parlamentu i Vijeću.
Iznosi navedeni u članku 42.a drugom i trećem stavku, člancima 66. i 69., članku 1. stavku 1., članku 2. stavku 1., članku 3. stavcima 1. i 2., članku 4. stavku 1., članku 7. stavku 2., članku 8. stavku 2., članku 10. stavku 1. Priloga VII. i članku 8. stavku 2. Priloga XIII. te iznosi navedeni u prijašnjem članku 4.a Priloga VII. koje treba ažurirati u skladu s člankom 18. stavkom 1. Priloga XIII., iznosi navedeni u članku 24. stavku 3., članku 28.a stavku 3. drugom podstavku, članku 28.a stavku 7., člancima 93. i 94., članku 96. stavku 3. drugom podstavku, članku 96. stavku 7. te člancima 133., 134. i 136. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika, iznosi navedeni u članku 1. stavku 1. prvom podstavku Uredbe Vijeća (EZUČ, EEZ, Euratom) br. 300/76 (6). i koeficijent za iznose navedene u članku 4. Uredbe Vijeća (EEZ, Euratom, EZUČ) br. 260/68 (7) ažuriraju se na godišnjoj razini u skladu s Prilogom XI. Komisija u svrhu obavještavanja objavljuje ažurirane iznose u seriji C Službenog lista Europske unije.
2. U slučaju znatne promjene troškova života iznosi iz stavka 1. i ponderiranja iz članka 64. ažuriraju se u skladu s Prilogom XI. Komisija u svrhu obavještavanja obavljuje ažurirane iznose i ponderiranja u seriji C Službenog lista Europske unije u roku od dva tjedna nakon ažuriranja.
3. Iznosi iz stavka 1. i podneriranja iz članka 64. smatraju se iznosima i poderiranjima stvarne vrijednosti koja je u određenom trenutku podložna ažuriranju bez intervencije drugog pravnog akta.
4. Ne dovodeći u pitanje članak 3. stavke 5. i 6. Priloga XI., ažuriranja iz stavaka 1. i 2. ne provode se u 2013. i 2014.”;
45.
članak 66. mijenja se kako slijedi:
(a)
u prvom stavku uvodna rečenica zamjenjuje se sljedećim:
„Osnovna mjesečna plaća za svaki razred i stupanj u funkcijskim skupinama AD i AST određuje se prema sljedećoj tablici:”
(b)
dodaje se sljedeći stavak:
„Osnovna mjesečna plaća za svaki razred i stupanj u funkcijskoj skupini AST/SC određuje se prema sljedećoj tablici:
Stupanj
Razred
1
2
3
4
5
SC 6
4 349,59
4 532,36
4 722,82
4 854,21
4 921,28
SC 5
3 844,31
4 005,85
4 174,78
4 290,31
4 349,59
SC 4
3 397,73
3 540,50
3 689,28
3 791,92
3 844,31
SC 3
3 003,02
3 129,21
3 260,71
3 351,42
3 397,73
SC 2
2 654,17
2 765,70
2 881,92
2 962,10
3 003,02
SC 1
2 345,84
2 444,41
2 547,14
2 617,99
2 654,17”
46.
članak 66.a zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 66.a
1. Odstupajući od članka 3. stavka 1. Uredbe (EEZ, Euratom, EZUČ) br. 260/68 i kako bi se u obzir uzela, ne dovodeći u pitanje članak 65. stavak 3., primjena metode za ažuriranje primitaka od rada i mirovina dužnosnika, privremena mjera za primitke od rada koje isplaćuje Unija aktivnim zaposlenicima, 'namet solidarnosti', primjenjuje se od 1. siječnja 2014. do 31. prosinca 2023.
2. Stopa tog nameta solidarnosti, koja se primjenjuje na osnovicu iz stavka 3., iznosi 6 %. Međutim, stopa iznosi 7 % za dužnosnike u razredu AD 15, stupnju 2., i više.
3.
(a)
Osnovica za izračun nameta solidarnosti osnovna je plaća koja se koristi za izračun primitaka od rada, umanjena za:
i.
doprinose za sustav socijalne sigurnosti i mirovinsko osiguranje i porez, prije nameta solidarnosti, koje bi dužnosnik istog razreda i stupnja bez uzdržavanika u smislu članka 2. Priloga VII. morao platiti, te
ii.
iznos jednak osnovnoj plaći dužnosnika u razredu 1., stupnju 1. AST-a.
(b)
Dijelovi za određivanje osnovice za namet solidarnosti izražavaju se u eurima i ponderiraju sa 100.
4. Namet solidarnosti oduzima se mjesečno na izvoru; primici od tog nameta iskazuju se kao prihodi u općem proračunu Europske unije.”;
47.
Članak 67. stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
„3. Naknada za uzdržavano dijete može se udvostručiti posebnom obrazloženom odlukom koju tijelo za imenovanje donosi na temelju liječničke dokumentacije kojom se potvrđuje da uzdržavano dijete ima invalidnost ili dugotrajnu bolest, zbog čega dužnosnik ima znatne troškove.”;
48.
članak 72. mijenja se kako slijedi:
(a)
u stavku 1. prvom podstavku prvoj rečenici i stavku 1. trećem podstavku riječ „institucije” zamjenjuje se riječima „tijela za imenovanje institucija”;
(b)
u stavku 2. riječi „do 63. godine života” zamjenjuju se riječima „do dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu”;
(c)
u stavku 2.a točkama i. i ii. riječi „prije navršene 63 godine života” zamjenjuju se riječima „prije dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu”;
(d)
u stavku 2.b riječi „razreda 1. zamjenjuju se riječima „razreda AST 1”;
49.
u članku 73. stavku 1. riječ „institucije” zamjenjuje se riječima „tijela za imenovanje institucija”;
50.
u članku 76.a drugoj rečenici riječ „institucije” zamjenjuje se riječima „tijela za imenovanje institucija”;
51.
članak 77. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 77.
Dužnosnik koji je navršio najmanje deset godina staža u službi ima pravo na starosnu mirovinu. Međutim, pravo na tu mirovinu ostvaruje bez obzira na godine staža u službi nakon dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu ili ako se nije mogao vratiti na radno mjesto nakon razdoblja mirovanja ili zbog umirovljenja u interesu službe.
Najviša starosna mirovina iznosi 70 % zadnje osnovne plaće u razredu u koji je dužnosnik bio razvrstan najmanje godinu dana. Za svaku godinu staža u skladu s člankom 3. Priloga VIII. dužnosniku se isplaćuje 1,80 % te zadnje osnovne plaće.
Međutim, u slučaju dužnosnika koji pomažu osobi koja obnaša dužnost predviđenu Ugovorom o Europskoj uniji ili Ugovorom o funkcioniranju Europske unije, ili izabranom predsjedniku jedne od institucija ili tijela Unije, ili izabranom predsjedniku jednog od klubova zastupnika u Europskom parlamentu, iznos mirovine koja odgovara godinama mirovinskog staža stečenog obavljajući taj posao izračunava se na temelju zadnje osnovne plaće primljene tijekom tog razdoblja ako je ta primljena osnovna plaća veća od referentne plaće navedene za potrebe drugog stavka ovog članka.
Iznos starosne mirovine ne smije biti manji od 4 % iznosa za minimalne troškove života za svaku godinu staža u službi.
Dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu je 66 godina.
Dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu ocjenjuje se svakih pet godina počevši od 1. siječnja 2014. na temelju izvješća Komisije Europskom parlamentu i Vijeću. U izvješću se posebno razmatra razvoj dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu u javnim službama država članica i razvoj očekivanog životnog vijeka dužnosnika institucija.
Komisija po potrebi izrađuje prijedlog izmjene dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu u skladu sa zaključcima tog izvješća, pri čemu se posebna pozornost posvećuje razvoju situacije u državama članicama.”;
52.
članak 78. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 78.
Dužnosnik ima pravo na naknadu za invalidnost kako je predviđeno člancima 13. do 16. Priloga VIII. u slučaju potpune trajne invalidnosti zbog koje ne može obavljati poslove koji odgovaraju radnom mjestu u njegovoj funkcijskoj skupini.
Članak 52. analogno se primjenjuje na primatelje naknade za invalidnost. Ako se primatelj naknade za invalidnost umirovi prije navršene 66. godine života, a da pritom nije stekao prava za punu mirovinu, primjenjuju se opća pravila o starosnim mirovinama. Iznos starosne mirovine izračunava se na temelju plaće za razred i stupanj na koji je dužnosnik bio razvrstan u trenutku nastanka invalidnosti.
Naknada za invalidnost iznosi 70 % dužnosnikove zadnje osnovne plaće. Ona, međutim, ne smije biti manja od iznosa za minimalne troškove života.
Na naknadu za invalidnost primjenjuje se uplata doprinosa u sustav mirovinskog osiguranja koji se izračunavaju na temelju te naknade.
Ako je invalidnost prouzročena nesrećom pri obavljanju poslova dužnosnika ili u vezi s njima, profesionalnom bolešću, djelovanjem za opće dobro ili ugrožavanjem vlastitog života radi spašavanja života druge osobe, naknada za invalidnost ne smije biti manja od 120 % iznosa za minimalne troškove života. Osim toga, doprinosi za mirovinsko osiguranje u tim se slučajevima u punom iznosu financiraju iz proračuna institucije ili tijela iz članka 1.b.”;
53.
članak 80. šesti stavak zamjenjuje se sljedećim:
„Prava predviđena prvim, drugim i trećim stavkom primjenjuju se u slučaju smrti bivšeg dužnosnika koji ima pravo na naknadu u skladu s člankom 50. Pravilnika o osoblju, člankom 5. Uredbe Vijeća (EEZ, Euratom, EZUČ) br. 259/68 (8)., člankom 3. Uredbe Vijeća (Euratom, EZUČ, EEZ) br. 2530/72 (9) ili člankom 3. Uredbe Vijeća (EZUČ, EEZ, Euratom) br. 1543/73 (10) te u slučaju smrti bivšeg dužnosnika koji je napustio službu prije navršene dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu i zatražio da mu se isplata starosne mirovine odgodi do prvog dana kalendarskog mjeseca koji slijedi nakon mjeseca u kojemu je navršio dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu.
54.
članak 81.a stavak 1. mijenja se kako slijedi:
(a)
u točki (b) riječi „65 godina života” zamjenjuju se riječima „66 godina života”;
(b)
točka (d) zamjenjuje se sljedećim:
„(d)
u slučaju smrti bivšeg dužnosnika koji je napustio službu prije navršene dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu i zatražio da mu se isplata starosne mirovine odgodi do prvog dana kalendarskog mjeseca koji slijedi nakon mjeseca u kojem je navršio dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu, iznos starosne mirovine na koji bi, da je živ, imao pravo u dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu, podložno naknadama i odbitcima iz točke (b)”;
(c)
u točki (e) riječi „naknadu u skladu s člankom 41. ili 50.” zamjenjuju se riječima „naknadu u skladu s člankom 41., 42.c ili 50.”;
55.
članak 82. stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. Ako se primici od rada ažuriraju u skladu s člankom 65. stavkom 1., isto se ažuriranje primjenjuje na mirovine.”;
56.
članak 83. stavka 1. drugi podstavak briše se;
57.
u članku 83.a stavci 2., 3., 4. i 5. zamjenjuju se sljedećim:
„2. Agencije koje ne primaju subvencije iz općeg proračuna Europske unije uplaćuju u proračun cjelokupan iznos doprinosa potrebnih za financiranje sustava. Od 1. siječnja 2016. agencije koje se djelomično financiraju iz općeg proračuna Europske unije trebaju plaćati dio doprinosa poslodavaca koji odgovara udjelu između dobiti agencije bez subvencije iz općeg proračuna Europske unije i njezine ukupne dobiti.
3. Ravnoteža sustava mirovinskog osiguranja osigurava se pomoću dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu i stope doprinosa sustavu. Prilikom petogodišnje aktuarske procjene u skladu s Prilogom XII., stopa doprinosa sustavu mirovinskog osiguranja ažurira se kako bi se osigurala ravnoteža sustava.
4. Komisija svake godine ažurira aktuarsku procjenu iz stavka 3. u skladu s člankom 1. stavkom 2. Priloga XII. U slučaju kada razlika između trenutačne stope doprinosa i stope potrebne za održavanje aktuarske ravnoteže iznosi najmanje 0,25 poena, stopa se ažurira u skladu s odredbama utvrđenima u Prilogu XII.
5. Za potrebe stavaka 3. i 4. ovog članka, referentni iznos utvrđen u članku 83. stavku 2. ažurira se. Komisija u svrhu obavještavanja objavljuje ažurirane stope doprinosa u seriji C Službenog lista Europske unije u roku od dva tjedna nakon ažuriranja.”;
58.
glava VIII. briše se;
59.
članak 110. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 110.
1. Opće odredbe kojima se provodi ovaj Pravilnik o osoblju donosi tijelo za imenovanje svake institucije nakon savjetovanja s odborom osoblja i odborom za Pravilnik o osoblju.
2. Provedbena pravila koje donosi Komisija kako bi se primjenjivao Pravilnik o osoblju uključujući opće provedbene odredbe iz stavka 1. primjenjuju se po analogiji na agencije. U tu svrhu Komisija obavještava agencije o svim takvim provedbenim pravilima bez odgode nakon njihova donošenja.
Takva provedbena pravila stupaju na snagu u agencijama devet mjeseci nakon stupanja na snagu u Komisiji ili devet mjeseci nakon datuma kada Komisija obavijesti agencije o donošenju odgovarajućeg provedbenog pravila, ovisno o tome koji je datum kasniji. Neovisno o gore navedenom, agencija može također odlučiti da će takva provedbena pravila stupiti na snagu ranijeg datuma.
Odstupajući od navedenog, agencija može, prije isteka gore navedenog devetomjesečnog razdoblja iz drugog podstavka ovog stavka i nakon savjetovanja sa svojim odborom osoblja, zatražiti od Komisije suglasnost za provedbena pravila koja se razlikuju od onih koje je donijela Komisija. Pod istim uvjetima agencija može zatražiti suglasnost Komisije za to da se ne primjenjuju neka od tih provedbenih pravila. U potonjem slučaju Komisija može, umjesto da prihvati ili odbije zahtjev, zatražiti od agencije da podnese zahtjev za suglasnost s provedbenim pravilima koja se razlikuju od onih koje je donijela Komisija.
Devetomjesečno razdoblje iz drugog podstavka ovog stavka suspendira se od datuma zahtjeva agencije za suglasnost Komisije do datuma kad Komisija izrazi svoje stajalište.
Agencija također može, nakon savjetovanja s odborom osoblja, podnijeti zahtjev Komisiji za suglasnost s provedbenim pravilima koja se tiču tema različitih od onih iz provedbenih pravila koja je donijela Komisija.
Za potrebe donošenja provedbenih pravila, agencije predstavlja upravni odbor ili jednakovrijedno tijelo iz akta Unije o njihovom osnivanju.
3. Za potrebe sporazumnog donošenja pravila među institucijama, agencije se ne smatraju institucijama. Međutim, Komisija se prije donošenja tih pravila mora savjetovati s agencijama.
4. Osoblje se obavješćuje o pravilima kojima se primjenjuje ovaj Pravilnik o osoblju, uključujući opće provedbene odredbe iz stavka 1., i o pravilima koja su sporazumno donijela tijela za imenovanje institucija.
5. Administrativne službe institucija i agencija redovno se međusobno savjetuju u vezi s primjenom ovog Pravilnika o osoblju. Prilikom tih savjetovanja agencije su zajednički zastupljene u skladu s pravilima koja sporazumno utvrde.
6. Sud Europske unije rukovodi registrom svih pravila koja su donijela tijela za imenovanje kako bi se provodio Pravilnik o osoblju i pravilima koja donose agencije u mjeri u kojoj ona odstupaju od pravila koja donese Komisija u skladu s postupkom iz stavka 2., uključujući i njihove moguće izmjene. Institucije i agencije imaju izravan pristup registru i puno pravo izmjene svojih vlastitih pravila. Države članice imaju izravan pristup registru. Osim toga, svake tri godine Komisija podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o pravilima koja donosi svako tijelo za imenovanje svake institucije za provedbu ovog Pravilnika o osoblju.”;
60.
dodaju se sljedeći članci.:
„Članak 111.
Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 112. o određenim aspektima radnih uvjeta, određenim aspektima provedbe pravila o primicima od rada i sustavu socijalnog osiguranja.
Članak 112.
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.
2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članaka 56.a, 56.b i 56.c Pravilnika o osoblju, članka 13. stavka 3. Priloga VII. i članka 9. Priloga XI. tom pravilniku te iz članka 28.a stavka 11. i članka 96. stavka 11. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika dodjeljuje se Komisiji na neodređeno razdoblje počevši od 1. siječnja 2014.
3. Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članaka 56.a, 56.b i 56.c Pravilnika o osoblju, članka 13. stavka 3. Priloga VII. i, članka 9. Priloga XI. tom pravilniku te iz članka 28.a stavka 11. i članka 96. stavka 11.Uvjeta zaposlenja ostalih službenika. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje koje je u njoj navedeno. Opoziv proizvodi učinke dan nakon objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
5. Delegirani akt donesen na temelju članaka 56.a, 56.b i 56.c Pravilnika o osoblju, članka 13. stavka 3. Priloga VII. ili članka 9. Priloga XI. tom pravilniku, ili na temelju članka 28.a stavka 11. ili članka 96. stavka 11. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne ulože nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore. Taj se rok produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
Članak 113.
Komisija do 31. prosinca 2020. podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o procjeni funkcioniranja ovog Pravilnika o osoblju.”;
61.
Prilog I. mijenja se kako slijedi:
(a)
odjeljak A zamjenjuje se sljedećim:
„A. Vrste radnih mjesta u svakoj funkcijskoj skupini kako je predviđeno člankom 5. stavkom 4.
1. Funkcijska skupina AD
Glavni direktor
AD 15 - AD 16
Direktor
AD 14 - AD 15
Savjetnik ili jednakovrijedno mjesto
AD 13 - AD 14
Načelnik odjela ili jednakovrijedno mjesto
AD 9 - AD 14
Administrator
AD 5 - AD 12
2. Funkcijska skupina AST
Viši asistent
Obavlja administrativne ili tehničke aktivnosti ili aktivnosti izobrazbe za koje je potrebna visoka razina autonomije i ima znatnu odgovornost u smislu upravljanja osobljem, izvršavanja proračuna ili političke koordinacije
AST 10 - AST 11
Asistent
Obavlja administrativne ili tehničke aktivnosti ili aktivnosti izobrazbe za koje je potrebna određena razina autonomije, osobito u vezi s provedbom pravila i propisa ili općih uputa, ili kao osobni asistent člana institucije, voditelja privatnog ureda člana institucije ili (zamjenika) glavnog direktora ili višeg rukovoditelja na jednakovrijednoj razini
AST 1 - AST 9
3. Funkcijska skupina AST/SC
Tajnik/činovnik
Obavlja činovničke i tajničke poslove, poslove uredskog poslovanja i druge jednakovrijedne zadatke za koje je potrebna određena razina autonomije (11)
SC 1 - SC 6
(b)
odjeljak B mijenja se kako slijedi:
”B. Referentni multiplikacijski faktori za usklađivanje prosječnih karijernih razreda
1.
Referentni multiplikacijski faktori za usklađivanje prosječnih karijernih razreda u funkcijskim skupinama AST i AD:
Razred
Asistenti
Administratori
13
-
15 %
12
-
15 %
11
-
25 %
10
20 %
25 %
9
8 %
25 %
8
25 %
33 %
7
25 %
36 %
6
25 %
36 %
5
25 %
36 %
4
33 %
-
3
33 %
-
2
33 %
-
1
33 %
-
2.
Referentni multiplikacijski faktori za usklađivanje prosječnih karijernih razreda u funkcijskim skupinama AST/SC:
Razred
Tajnici/činovnici
SC 6
-
SC 5
12 %
SC 4
15 %
SC 3
17 %
SC 2
20 %
SC 1
25 %”
62.
Prilog II. mijenja se kako slijedi:
(a)
u članku 1. prvom stavku drugoj rečenici riječ „institucija” zamjenjuje se riječima „tijelo za imenovanje svake institucije”;
(b)
u članku 1. drugom stavku druga rečena zamjenjuje se sljedećim;
„Međutim tijelo za imenovanje svake institucije može odlučiti da se pri utvrđivanju uvjeta za odabir moraju poštovati želje koje je osoblje institucije izrazilo na referendumu.”;
(c)
u članku 1.četvrtom stavku riječi „obje funkcijske skupine” zamjenjuju se riječima „tri funkcijske skupine”;
(d)
u članka 2. drugom stavku prvoj alineji riječi „trećeg podstavka” brišu se;
63.
jedini članak Priloga IV. mijenja se kako slijedi:
(a)
u stavku 1. drugom podstavku, riječi „63 godine života” zamjenjuju se riječima „66 godina života”;
(b)
u stavku 1. treći podstavak briše se;
(c)
u stavku 3. u posljednjem retku tablice, unos „59 do 64” zamjenjuje se unosom „59 do 65”;
(d)
u stavku 4. četvrtom podstavku riječi „navršene 63 godine života” zamjenjuju se riječima „navršenih 66 godina života”.
64.
Prilog IV.a mijenja se kako slijedi:
(a)
u članku 1. drugom stavku riječi „članka 55.a. stavka 2. točke (e)” zamjenjuju se riječima „članka 55.a stavka 2. točke (g)”;
(b)
u članku 4. prvom stavku riječi „dužnosnici stariji od 55 godina kojima je odobren rad u nepunom radnom vremenu u razdoblju pripreme za umirovljenje“ zamjenjuju se riječima „dužnosnici kojima je odobren rad u nepunom radnom vremenu u skladu s člankom 55.a stavkom 2. točkom (g) Pravilnika o osoblju“;
65.
Prilog V. mijenja se kako slijedi:
(a)
članak 6. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 6.
Osim godišnjeg odmora dužnosniku se na zahtjev može odobriti poseban dopust. Poseban dopust posebno se odobrava u sljedećim slučajevima:
-
sklapanje braka dužnosnika: četiri dana;
-
promjena boravišta dužnosnika: do dva dana;
-
teška bolest bračnog druga: do tri dana;
-
smrt bračnog druga: četiri dana;
-
teška bolest srodnika u uzlaznoj liniji: do dva dana;
-
smrt srodnika u uzlaznoj liniji: dva dana;
-
sklapanje braka djeteta: dva dana;
-
rođenje djeteta: 10 dana koji se moraju iskoristiti tijekom 14 tjedana nakon rođenja;
-
rođenje djeteta s invaliditetom ili teško bolesnog djeteta: 20 dana koji se moraju iskoristiti tijekom 14 tjedana nakon rođenja;
-
smrt supruge tijekom rodiljnog dopusta: broj dana koji odgovara preostalom rodiljnom dopustu; ako preminula supruga nije dužnosnik, preostali rodiljni dopust određuje se analognom primjenom odredaba članka 58. Pravilnika o osoblju;
-
teška bolest djeteta: do dva dana;
-
vrlo teška bolest djeteta, uz priloženu potvrdu liječnika, ili hospitalizacija djeteta u dobi od 12 godine i mlađeg: do pet dana;
-
smrt djeteta: četiri dana;
-
posvojenje djeteta: 20 tjedana, koji se u slučaju posvojenja djeteta s teškoćama u razvoju produžuje na 24 tjedna:
-
Za svako posvojeno dijete dužnosnik ima pravo na samo jedno razdoblje posebnog dopusta koje se može podijeliti između posvojitelja ako su oboje dužnosnici. Poseban dopust odobrava se samo ako bračni drug dužnosnika obavlja plaćenu djelatnost barem u nepunom radnom vremenu. Ako bračni drug nije zaposlen u institucijama Unije te ima pravo na sličan dopust, odgovarajući broj dana oduzima se od dopusta na koji dužnosnik ima pravo.
-
Tijelo za imenovanje može, ako je to nužno, odobriti dodatni poseban dopust u slučajevima kada nacionalno zakonodavstvo zemlje u kojoj se provodi postupak posvojenja, a u kojoj se ne nalazi mjesto rada dužnosnika posvojitelja, zahtijeva da u njoj borave jedan ili oba posvojitelja.
-
Ako dužnosnik nema pravo na puni poseban dopust od 20 ili 24 tjedna na temelju prve rečenice ove alineje, odobrava mu se poseban dopust od 10 dana; taj se dodatni poseban dopust odobrava samo jednom za svako posvojeno dijete.
Institucija može odobriti i poseban dopust u slučaju daljnjeg osposobljavanja i usavršavanja u okviru ograničenja utvrđenih programom daljnjeg osposobljavanja i usavršavanja koji sastavlja institucija u skladu s člankom 24.a Pravilnika o osoblju.
Poseban dopust dužnosnicima se iznimno može odobriti u slučaju iznimnog posla koji ne potpada pod uobičajene obveze dužnosnika. Taj posebni dopust odobrava se najmanje tri mjeseca nakon što tijelo za imenovanje donese odluku o iznimnom karakteru posla dužnosnika.
Za potrebe ovog članka nevjenčani partner dužnosnika smatra se bračnim drugom ako su ispunjena prva tri uvjeta iz članka 1. stavka 2. točke (c) Priloga VII.
Ako je poseban dopust odobren na temelju ovog odjeljka, vrijeme za putovanje utvrđuje se posebnom odlukom, pri čemu se u obzir uzimaju posebne potrebe.”;
(b)
članak 7. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 7.
Dužnosnici koji imaju pravo na naknadu za život u inozemstvu ili za boravak u stranoj državi imaju pravo na dva i pol dana dodatnog dopusta svake godine u svrhu odlaska u svoju matičnu zemlju.
Prvi stavak primjenjuje se na dužnosnike čije je mjesto rada na području država članica. Ako je mjesto rada izvan tih područja, trajanje dopusta za odlazak u matičnu zemlju utvrđuje se posebnom odlukom, pri čemu se u obzir uzimaju posebne potrebe.”;
66.
Prilog VI. mijenja se kako slijedi:
(a)
članak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 1.
Unutar ograničenja utvrđenih člankom 56. Pravilnika o osoblju, dužnosnici u razredima od SC1 do SC6 ili u razredima od AST 1 do AST 4 koji obave prekovremeni rad imaju pravo na kompenzacijski dopust ili na naknadu kako slijedi:
(a)
za svaki sat prekovremenog rada dužnosnik ima pravo na jedan i pol sat kompenzacijskog dopusta; ako se prekovremeni sat odrađuje u razdoblju između 22:00 sata i 07:00 sati, nedjeljom ili praznikom, dužnosnik ima pravo na kompenzacijski dopust u trajanju od dva sata; pri odobravanju kompenzacijskog dopusta u obzir se uzimaju zahtjevi službe i želje dotičnog dužnosnika;
(b)
ako zbog ispunjavanja zahtjeva službe nije dopušteno uzimati kompenzacijski dopust tijekom dva mjeseca nakon mjeseca tijekom kojeg se obavljao prekovremeni rad, tijelo za imenovanje odobrava naknadu za nekompenzirane sate prekovremenog rada po stopi od 0,56 % od mjesečne osnovne plaće za svaki sat prekovremenog rada po osnovici utvrđenoj točkom (a);
(c)
kompenzacijski dopust ili naknada za jedan sat prekovremenog rada odobravaju se ako je prekovremeni rad iznosio više od trideset minuta.”;
(b)
članak 3. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 3.
Neovisno o prethodno navedenim odredbama ovog Priloga, naknada za sate prekovremenog rada koje odrade određene skupine dužnosnika u razredima od SC1 do SC6 i razredima AST 1do AST 4, koji rade u posebnim uvjetima, može se isplatiti u obliku fiksne naknade čiji iznos i uvjete koje je za nju potrebno ispuniti određuje tijelo za imenovanje nakon savjetovanja sa zajedničkim odborom.“
67.
Prilog VII. mijenja se kako slijedi:
(a)
u članku 1. stavku 3. riječi „razreda 3” zamjenjuje se riječima „razreda AST 3“;
(b)
u članku 3. stavku 1. drugi podstavak zamjenjuje se sljedećim:
„Pravo na tu naknadu počinje teći prvog dana u mjesecu u kojem je dijete krenulo u osnovnu školu i prestaje teći na kraju mjeseca u kojem dijete završava školovanje ili najkasnije na kraju mjeseca u kojem dijete navršava dvadeset šest godina, ovisno o tome što je ranije.”;
(c)
članak 7. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 7.
1. Dužnosnik ima pravo na paušalnu naknadu jednaku iznosu putnih troškova za sebe, bračnog druga i uzdržavanike koji stvarno žive u njegovom kućanstvu:
(a)
pri stupanju u službu, od mjesta zapošljavanja do mjesta rada;
(b)
pri odlasku iz službe u smislu članka 47. Pravilnika o osoblju, od mjesta rada do matičnog mjesta kako je definirano u stavku 4. ovog članka;
(c)
prilikom svakog premještaja pri kojem dužnosnik mijenja mjesto rada.
U slučaju smrti dužnosnika, udovica i uzdržavanici imaju pravo na paušalnu naknadu pod istim uvjetima.
Putni se troškovi za djecu mlađu od dvije godine tijekom cijele kalendarske godine ne nadoknađuju.
2. Isplata paušalne naknade temelji se na naknadi prema kilometru geografske udaljenosti između mjesta navedenih u stavku 1.
Naknada za kilometražu iznosi:
0 EUR po kilometru od
0 do 200 km
0,1895 EUR po kilometru od
201 do 1 000 km
0,3158 EUR po kilometru od
1 001 do 2 000 km
0,1895 EUR po kilometru od
2 001 do 3 000 km
0,0631 EUR po kilometru od
3 001 do 4 000 km
0,0305 EUR po kilometru od
4 001 do 10 000 km
0 EUR po kilometru iznad
10 000 km.
Prethodno navedenoj naknadi za kilometražu dodaje se paušalni dodatak u iznosu od:
-
94,74 EUR ako geografska udaljenost između mjesta navedenih u stavku 1. iznosi između 600 km i 1 200 km,
-
189,46 EUR ako je geografska udaljenost između mjesta navedenih u stavku 1. veća od 1 200 km.
Prethodno navedena naknada za kilometražu i paušalni dodaci ažuriraju se svake godine u jednakom omjeru kao i primici od rada.
3. Odstupajući od stavka 2. putni troškovi nastali zbog premještaja koji uključuje promjenu mjesta rada na području država članica Europske unije i mjesta rada izvan tih područja ili premještaja koji uključuje promjenu mjesta rada izvan tih područja nadoknađuju se u obliku paušalne naknade temeljene na cijeni putovanja avionom u razredu neposredno višem od ekonomskog razreda.
4. Matično mjesto dužnosnika određuje se prilikom stupanja u službu, pri čemu se u načelu u obzir uzima mjesto zapošljavanja ili na izričit i propisno obrazložen zahtjev, mjesto od osobnog interesa. Matično mjesto koje se utvrdi na taj način može se izmijeniti posebnom odlukom tijela za imenovanje dok je dužnosnik u službi ili nakon što je napusti. Međutim, dok je dužnosnik u službi, odluka o izmjeni donosi se samo u iznimnim slučajevima i uz predočenje odgovarajuće popratne dokumentacije.
Ta izmjena, međutim, ne znači da dužnosnik za mjesto od osobnog interesa može odabrati mjesto izvan državnih područja država članica Unije, kao ni izvan zemalja i područja navedenih u Prilogu II. Ugovoru o funkcioniranju Europske unije i državnih područja država članica Europskog udruženja za slobodnu trgovinu.”
(d)
članak 8. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 8.
1. Dužnosnici koji imaju pravo na naknadu za život u inozemstvu ili za boravak u stranoj zemlji svake kalendarske godine u granicama utvrđenima u stavku 2. imaju pravo na paušalnu naknadu u visini troškova putovanja od mjesta rada do matičnog mjesta koje je za njih utvrđeno člankom 7. i ako imaju pravo na naknadu za kućanstvo, za bračnog druga ili uzdržavanike u smislu članka 2.
Ako su oba bračna druga dužnosnici Europske unije, svaki od njih ima pravo na paušalnu naknadu putnih troškova za sebe i uzdržavanike, u skladu s prethodno navedenim odredbama; naknada se za svakog uzdržavanika isplaćuje samo jednom. Iznos te naknade za uzdržavanu djecu utvrđuje se na zahtjev jednog od bračnih drugova na temelju matičnog mjesta jednog od njih.
Ako dužnosnik sklopi brak u tekućoj godini te time stekne pravo na naknadu za kućanstvo, putni troškovi za bračnog druga izračunavaju se razmjerno vremenu proteklom od datuma sklapanja braka do kraja tekuće godine.
Ako se nakon datuma isplate predmetnih iznosa zbog izmijenjene obiteljske situacije dužnosnika njegova osnovica za obračun promijeni, dužnosnik nije obvezan vratiti iznose koji su mu isplaćeni.
Putni se troškovi za djecu mlađu od dvije godine tijekom cijele kalendarske godine ne nadoknađuju.
2. Isplata paušalne naknade temelji se na naknadi prema kilometru geografske udaljenosti između mjesta rada dužnosnika i njegovog matičnog mjesta.
Ako je matično mjesto utvrđeno člankom 7. izvan državnog područja država članica Unije i izvan zemalja i područja navedenih u Prilogu II. Ugovoru o funkcioniranju Europske unije i državnih područja država članica Europskog udruženja za slobodnu trgovinu, paušalna se naknada temelji na naknadi po kilometru geografske udaljenosti između mjesta rada dužnosnika i glavnog grada države članice čiji je državljanin. Dužnosnici čije je matično mjesto izvan državnog područja država članica Unije i izvan zemalja i područja navedenih u Prilogu II. Ugovoru o funkcioniranju Europske unije i državnih područja država članica Europskog udruženja za slobodnu trgovinu i koji nisu državljani jedne od država članica nemaju pravo na paušalnu naknadu.
Naknada za kilometražu iznosi:
0 EUR po kilometru od
0 do 200 km
0,3790 EUR po kilometru od
201 do 1 000 km
0,6316 EUR po kilometru od
1 001 do 2 000 km
0,3790 EUR po kilometru od
2 001 do 3 000 km
0,1262 EUR po kilometru od
3 001 do 4 000 km
0,0609 EUR po kilometru od
4 001 do 10 000 km
0 EUR po kilometru iznad
10 000 km.
Prethodno navedenoj naknadi za kilometražu dodaje se paušalni dodatak u iznosu od:
-
189,48 EUR ako geografska udaljenost između mjesta rada i matično mjesta iznosi od 600 km do 1 200 km,
-
378,93 EUR ako je geografska udaljenost između mjesta rada i matičnog mjesta veća od 1 200 km.
Prethodno navedena naknada za kilometražu i paušalni dodaci ažuriraju se svake godine u jednakom omjeru kao i primici od rada.
3. Dužnosnik čiji radni odnos u službi prestaje u tekućoj kalendarskoj godini zbog bilo kojeg razloga osim smrti ili koji je na dopustu iz osobnih razloga tijekom jednog dijela godine, a u aktivnoj je službi institucije Unije proveo manje od devet mjeseci tekuće godine, ima pravo samo na dio paušalne naknade iz stavaka 1. i 2. koja se izračunava razmjerno vremenu provedenom u aktivnoj službi.
4. Stavci 1., 2. i 3. ovog članka primjenjuju se na dužnosnike čije je mjesto rada na državnom području država članica. Dužnosnik čije je mjesto rada izvan državnog područja države članice ima jednom u svakoj kalendarskoj godini pravo na paušalnu naknadu putnih troškova do svojeg matičnog mjesta ili na naknadu putnih troškova do drugog mjesta ako oni nisu veći od troškova putovanja do matičnog mjesta, a ako ima pravo na naknadu za kućanstvo, to se pravo primjenjuje i na bračnog druga i ostale uzdržavanike u smislu članka 2. Međutim, ako bračni drug i osobe iz članka 2. stavka 2. ne žive s dužnosnikom u mjestu rada, oni jednom u svakoj kalendarskoj godini imaju pravo na naknadu putnih troškova od matičnog mjesta do mjesta rada ili do drugog mjesta, ako putni troškovi nisu veći od troškova putovanja do matičnog mjesta.
Paušalna naknada temelji se na trošku putovanja zrakoplovom u ekonomskom razredu.”;
(e)
članak 9. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 9.
1. Dužnosnici koji moraju promijeniti boravište radi zahtjeva iz članka 20. Pravilnika o osoblju za dužnosnike pri početku radnog odnosa ili zbog kasnije promjene mjesta zaposlenja tijekom službe, a koji za iste troškove nisu dobili nadoknadu iz nekog drugog izvora, imaju pravo na povrat troškova nastalih uslijed selidbe namještaja i osobnih predmeta, uključujući troškove osiguranja od uobičajenih rizika (posebno loma, krađe, požara) unutar gornje granice određene za povrat tih troškova.
Gornja granica uzima u obzir obiteljsku situaciju dužnosnika u trenutku selidbe te prosječnu cijenu selidbe i s tim povezanog osiguranja.
Tijelo za imenovanje svake institucije usvaja opće provedbene odredbe kojima će se omogućiti provedba ovog stavka.
2. Nakon prestanka ugovora o radu ili u slučaju smrti dužnosnika, troškovi preseljenja od mjesta zaposlenja do matičnog mjesta dužnosnika vraćaju se u skladu sa stavkom 1. Ako preminuli dužnosnik nije bio u braku, ti se troškovi vraćaju osobama koja svoje prava izvode iz njegova prava.
3. Stalno zaposleni dužnosnici dužni su se preseliti tijekom godine koja slijedi nakon isteka probnog roka. Nakon završetka radnog odnosa dužnosnik se mora preseliti unutar tri godine prema odredbama članka 6. stavka 4. drugog podstavka. Troškovi preseljenja izvršenih nakon roka iz ovog stavka vraćaju se samo u iznimnim slučajevima i posebnom odlukom tijela za imenovanje.”;
(f)
članak 13. mijenja se kako slijedi:
i.
stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
„3. Komisija svake dvije godine preispituje iznose iz stavka 2. točke (a). To preispitivanje vodi računa o izvješću o cijenama hotela, restorana i službi za pripremu i dostavu hrane i temelji se na indeksu koji prati razvoj tih cijena. Za potrebe tog preispitivanja Komisija odlučuje delegiranim aktima u skladu s člancima 111. i 112. Pravilnika o osoblju za dužnosnike”;
ii.
dodaje se sljedeći stavak 4.:
„4. Odstupajući od stavka 1. troškovi smještaja dužnosnika tijekom službenih putovanja u glavna mjesta rada njihove institucije u skladu s Protokolom br. 6 uz Ugovor o funkcioniranju Europske unije mogu se nadoknaditi na temelju paušalnog iznosa koji ne premašuje najveću svotu određenu za dotičnu državu članicu.”;
(g)
u članku 13.a riječi „razne institucije” zamjenjuju se riječima „tijela za imenovanje raznih institucija”;
(h)
članak 17. mijenja se kako slijedi:
i.
stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Plaćanja se dužnosniku izvršavaju u mjestu rada i u valuti države u kojoj radi ili, na zahtjev dužnosnika, u eurima u banci u Europskoj uniji.”;
ii.
u stavku 2. prvi podstavak zamjenjuje se sljedećim:
„U skladu s uvjetima predviđenima pravilima koja sporazumno utvrđuju tijela za imenovanje svake institucije nakon savjetovanja s odborom za Pravilnik o osoblju, dužnosnik može podnijeti zahtjev za poseban redovan prijenos dijela svojih primitaka od rada.”;
iii.
u stavku 3. prvoj rečenici nakon riječi „obavljaju se” umeću se riječi „u valuti dotične države članice”;
iv.
u stavku 4. prvoj rečenici nakon riječi „u drugu državu članicu”, umeću se riječi „u lokalnoj valuti”;
68.
Prilog VIII. mijenja se kako slijedi:
(a)
u članku 3. točki (b) riječi „na temelju članaka 41. i 50.” zamjenjuju se riječima „na temelju članaka 41., 42.c i 50.”
(b)
članak 5. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 5.
Neovisno o odredbama članka 2. ovog Priloga, dužnosnik koji ostane u službi nakon što dosegne dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu ima pravo na povećanje mirovine koje iznosi 1,5 % osnovne plaće koja se uzima u obzir za izračun njegove mirovine po godini staža nakon te dobi, pod uvjetom da njegova ukupna mirovina uvećana za povećanje nije veća od 70 % njegove zadnje osnovne plaće iz, ovisno o slučaju, članka 77. drugog ili trećeg stavka Pravilnika o osoblju.
To se povećanje isplaćuje i u slučaju smrti dužnosnika koji je ostao u službi nakon dosezanja dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu.”;
(c)
u članku 6. riječi „na prvom stupnju razreda 1.” zamjenjuju se riječima „na prvom stupnju razreda AST 1”;
(d)
članak 9. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 9.
Dužnosnik koji napusti službu prije nego što dosegne dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu može zatražiti da mu se starosna mirovina:
(a)
počne isplaćivati tek prvog dana kalendarskog mjeseca koji slijedi nakon mjeseca u kojemu je dosegao dob za odlazak u mirovinu; ili
(b)
isplati odmah, pod uvjetom da nije mlađi od 58 godina. U tom se slučaju starosna mirovina umanjuje za iznos izračunan na temelju dužnosnikove dobi u trenutku kada počne primati mirovinu.
Mirovina se umanjuje za 3,5 % za svaku godinu koja prethodi godini u kojoj bi dužnosnik stekao pravo na starosnu mirovinu u smislu članka 77. Pravilnika o osoblju. Ako razlika između dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu u smislu članka 77. Pravilnika o osoblju i dobi dotične osobe u danom trenutku ne odgovara određenom cijelom broju godina, smanjenju se dodaje još jedna godina.”;
(e)
u članku 11. stavku 2. drugom podstavku riječ „institucija zamjenjuje se riječima „tijelo za imenovanje institucije”;
(f)
članak 12. mijenja se kako slijedi:
i.
stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Dužnosnik koji nije navršio dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu i čiji radni odnos prestaje, ali ne zbog smrti ili invalidnosti, te koji nema pravo na to da mu se starosna mirovina isplati odmah ili s odgodom, pri odlasku iz službe ima pravo na sljedeće:
(a)
ako je navršio manje od godinu dana staža u službi i ako nije iskoristio mogućnost predviđenu člankom 11. stavkom 2., ima pravo na isplatu otpremnine koja je jednaka trostrukoj vrijednosti iznosa odbijenog od njegove osnovne plaće za doprinose za mirovinsko osiguranje nakon što se odbiju svi iznosi koji su mu isplaćeni na temelju članaka 42. i 112. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika;
(b)
u drugim slučajevima ima pravo na davanja predviđena člankom 11. stavkom 1. ili na to da aktuarska protuvrijednost tih davanja uplati u privatno mirovinsko osiguranje ili mirovinski fond po vlastitom izboru, pod uvjetom da predmetno osiguravajuće društvo ili fond jamči sljedeće:
i.
da glavnica neće biti isplaćena;
ii.
da će se mjesečni dohodak početi isplaćivati najranije kad dužnosnik navrši 60. godinu života, a najkasnije kad navrši 66. godinu života;
iii.
da su uključene odredbe na temelju kojih se pravnim sljednicima nakon smrti dužnosnika isplaćuje mirovina za nadživjele osobe;
iv.
da se prijenos sredstava u drugo osiguravajuće društvo ili u drugi fond odobrava samo ako takav fond ispunjava uvjete utvrđene podtočkama i., ii. i iii.”;
ii.
stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. Odstupajući od stavka 1. točke (b) dužnosnik koji nije navršio dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu i koji je, kako bi ostvario ili zadržao prava na mirovinu, od trenutka stupanja u službu uplaćivao doprinose u nacionalni mirovinski sustav, privatno mirovinsko osiguranje ili mirovinski fond po vlastitom izboru koji ispunjavaju zahtjeve utvrđene stavkom 1. i kojemu prestaje radni odnos, ali ne zbog smrti ili invalidnosti, s tim da nije stekao pravo na to da mu se starosna mirovina isplati odmah ili s odgodom, pri odlasku iz službe ima pravo na otpremninu u visini aktuarske vrijednosti mirovinskih prava stečenih tijekom radnog odnosa u institucijama. U tim se slučajevima od otpremnine odbijaju iznosi uplaćeni radi ostvarivanja ili zadržavanja mirovinskih prava dužnosnika u okviru njegovog nacionalnog mirovinskog sustava na temelju članaka 42. ili 112. Uvjeta o zaposlenju ostalih službenika.”;
(g)
u članku 15. riječi „63. godinu života” zamjenjuju se riječima „dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu”.
(h)
u članku 18.a riječi „63. godine života” zamjenjuju se riječima „dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu”, riječi „63. godinu života” zamjenjuju se riječima „dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu”, a riječi „u dobi od 63 godine” zamjenjuju se riječima „u dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu”;
(i)
u članku 27. drugom stavku riječ „usklađuje” zamjenjuje se riječju „ažurira”;
(j)
članak 45. mijenja se kako slijedi:
i.
u trećem stavku riječi „državi članici boravišta” zamjenjuje se riječima „Europskoj uniji”.
ii.
u četvrtom stavku prvoj rečenici nakon riječi „banci” umeću se riječi „u Europskoj uniji ili”.
iii.
u četvrtom stavku drugoj rečenici riječi „u eurima na račun koji umirovljenik ima u banci u zemlji u kojoj institucija ima sjedište, ili” brišu se;
69.
Prilog IX. mijenja se kako slijedi:
(a)
u članku 2. stavku 3. riječ „institucije” zamjenjuje se riječima „tijelo za imenovanje svake institucije”;
(b)
u članku 5. stavku 1. prva rečenica zamjenjuje se sljedećim:
„Stegovno povjerenstvo, dalje u tekstu ‚povjerenstvo’ osniva se u svakoj instituciji osim ako dvije ili više agencija u skladu sa člankom 9. stavkom 1.a Pravilnika o osoblju odluče osnovati zajedničko povjerenstvo.”;
(c)
članak 30. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 30.
Ne dovodeći u pitanje članak 2. stavak 3., tijelo za imenovanje svake institucije prema potrebi donosi provedbene odredbe ovog Priloga nakon savjetovanja s odborom osoblja”;
70.
Prilog X. mijenja se kako slijedi:
(a)
članak 6. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 6.
Dužnosnik ima pravo na dva radna dana godišnjeg odmora u jednoj kalendarskoj godini za svaki mjesec staža u službi.
Neovisno o stavku 1. ovog članka, dužnosnici već upućeni na rad u treće zemlje na dan 1. siječnja 2014. imaju pravo na:
-
tri radna dana od 1. siječnja 2014. do 31. prosinca 2014.;
-
dva i pol radnja dana od 1. siječnja 2015. do 31. prosinca 2015.”;
(b)
članak 7. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 7.
U godini u kojoj započne ili prestane obavljati poslove u trećoj zemlji, dužnosnik ima pravo na dva radna dana godišnjeg odmora za svaki puni mjesec staža u službi, dva radna dana godišnjeg odmora za nepuni mjesec u kojem je radio više od 15 dana i na jedan radni dan za nepuni mjesec u kojem je radio 15 dana ili manje.
Ako dužnosnik, zbog razloga koji nisu zahtjevi službe, nije iskoristio godišnji odmor prije kraja tekuće kalendarske godine, broj dana godišnjeg odmora koje može prenijeti u sljedeću kalendarsku godinu ne smije biti veći od 14 radnih dana.”;
(c)
u članku 8. dodaje se sljedeći stavak:
„Dužnosnici koji pohađaju tečajeve stručnog usavršavanja na temelju članka 24.a Pravilnika o osoblju i kojima je odobren dopust za oporavak u skladu s prvim stavkom ovog članka po potrebi se obvezuju spojiti razdoblja stručnog usavršavanja s dopustom za oporavak.”;
(d)
članak 9. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Godišnji se odmor može koristiti odjednom ili u dijelovima, u skladu sa željama dužnosnika i uzimajući u obzir zahtjeve službe. Međutim, godišnji odmor mora se barem jedanput koristiti u trajanju od dva uzastopna tjedna.”;
(e)
članak 10. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 10.
1. Naknada za životne uvjete utvrđuje se, u skladu s mjestom rada dužnosnika, kao postotak referentnog iznosa. Taj referentni iznos uključuje ukupnu osnovnu plaću uvećanu za naknadu za život u inozemstvu, naknadu za kućanstvo i naknadu za uzdržavano dijete, od čega se oduzimaju obvezni odbitci iz Pravilnika o osoblju ili propisa donesenih za njegovu provedbu.
Ako je dužnosnik zaposlen u zemlji u kojoj se životni uvjeti mogu smatrati jednakima onima u Europskoj uniji, ta se naknada ne isplaćuje.
Naknada za životne uvjete u slučaju drugih mjesta zaposlenja utvrđuje se uzimajući u obzir, inter alia, sljedeće parametre:
-
zdravstvene i bolničke uvjete,
-
sigurnost,
-
klimu,
-
stupanj izoliranosti,
-
ostale lokalne životne uvjete.
Tijelo za imenovanje preispituje naknadu za životne uvjete utvrđenu za svako mjesto rada i prema potrebi svake je godine usklađuje nakon što dobije mišljenje odbora osoblja.
Tijelo za imenovanje može odlučiti odobriti dopunsku premiju uz naknadu za životne uvjete u slučajevima kada je dužnosnik bio više nego jedanput raspoređen u mjesto rada za koje se smatra da su uvjeti u njemu teški ili vrlo teški. Ta dopunska premija ne premašuje 5 % referentnog iznosa navedenog u prvom podstavku, a tijelo za imenovanje propisno obrazlaže svoje pojedinačne odluke kako bi poštovalo jednako postupanje i temelji ih na stupnju teškoće u mjestu rada gdje je dužnosnik bio prethodno raspoređen.
2. Ako je zbog životnih uvjeta u mjestu rada dužnosniku ugrožena sigurnost, tijelo za imenovanje može mu posebnom obrazloženom odlukom odobriti privremenu dodatnu naknadu. Ta se naknada utvrđuje kao postotak referentnog iznosa iz stavka 1. prvog podstavka:
-
ako tijelo svojem osoblju savjetuje da u mjestu rada ne nastanjuju obitelj ili druge uzdržavanike, pod uvjetom da ono slijedi tu preporuku;
-
ako tijelo odluči privremeno smanjiti broj osoblja koje radi u tom mjestu rada.
U propisno obrazloženim slučajevima tijelo za imenovanje može također odrediti da mjesto u koje se osoblje upućuje nije prikladno za obitelji. Prethodno navedena naknada isplaćuje se članovima osoblja koji poštuju tu odluku.
3. O detaljnim odredbama primjene ovog članka odlučuje tijelo za imenovanje.”;
(f)
u članku 11. prvoj rečenici riječ „Belgiji” zamjenjuje se riječima „Europskoj uniji”;
(g)
članak 13. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 13.
Kako bi se u najvećoj mogućoj mjeri osigurala istovjetna kupovna moć dužnosnika neovisno o mjestu rada, ponder naveden u članku 12. ažurira se jednom godišnje u skladu s Prilogom XI. U vezi s ažuriranjem sve se vrijednosti smatraju referentnim vrijednostima. Komisija u svrhu obavještavanja objavljuje ažurirane vrijednosti u seriji C Službenog lista Europske unije u roku od dva tjedna nakon ažuriranja.
Ako se međutim ustanovi da je u slučaju određene zemlje promjena troškova života izračunana na temelju pondera i odgovarajućeg deviznog tečaja veća od 5 % u odnosu na zadnje ažuriranje, radi se privremeno ažuriranje radi prilagođavanja pondera u skladu s postupkom utvrđenim prvim stavkom.”;
(h)
članak 23. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 23.
Na temelju popisa zemalja koje utvrdi tijelo za imenovanje i ako dužnosniku institucija ne osigura smještaj, tijelo za imenovanje dužnosniku plaća naknadu za smještaj ili nadoknađuje trošak stanarine koji je snosio dužnosnik.
Naknada za smještaj isplaćuje se po predočenju ugovora o najmu stana osim ako tijelo za imenovanje odustane od te obveze iz propisno obrazloženih razloga povezanih s običajima i lokalnim uvjetima u mjestu rada dotične treće zemlje. Naknada za smještaj izračunava se prvenstveno ovisno o razini poslova dužnosnika i nakon toga o sastavu njegove uzdržavane obitelji.
Trošak stanarine se nadoknađuje, pod uvjetom da je tijelo za imenovanje smještaj izrijekom odobrilo smještaj i da prvenstveno odgovara razini njegovih poslova i nakon toga sastavu njegove uzdržavane obitelji.
Detaljne odredbe za primjenu ovog članka utvrđuje tijelo za imenovanje. Naknada za smještaj ni u kojem slučaju ne premašuje troškove koje je snosio dužnosnik.”;
71.
Prilog XI. zamjenjuje se sljedećim:
„PRILOG XI.
PRAVILA ZA PRIMJENU ČLANAKA 64. I 65. PRAVILNIKA O OSOBLJU
POGLAVLJE 1.
GODIŠNJE AŽURIRANJE PRIMITAKA OD RADA PREDVIĐENO ČLANKOM 65. STAVKOM 1. PRAVILNIKA O OSOBLJU
Odjeljak 1.
Čimbenici za utvrđivanje godišnjih ažuriranja
Članak 1.
1. Izvješće Statističkog ureda Europske unije (Eurostat)
Za potrebe ažuriranja predviđenog člankom 65. stavkom 1. Pravilnika o osoblju i člankom 13. Priloga X., Eurostat svake godine do kraja listopada sastavlja izvješće o promjenama troškova života u Belgiji i Luksemburgu, gospodarskim paritetima između Bruxellesa i određenih mjesta u državama članicama i po potrebi trećim zemljama te promjenama kupovne moći plaća u nacionalnim središnjim državnim službama.
2. Promjene troškova života u Belgiji i Luksemburgu
Eurostat sastavlja indeks za mjerenje promjena troškova života dužnosnika Unije u Belgiji i Luksemburgu. Taj indeks (dalje u tekstu 'zajednički indeks') izračunava se ponderiranjem nacionalne inflacije (kako je izmjerena harmoniziranim indeksima potrošačkih cijena (HICP) u slučaju Belgije i indeksom potrošačkih cijena (CPI) u slučaju Luksemburga) između lipnja prethodne i lipnja tekuće godine prema raspodjeli osoblja koje radi u tim državama članicama.
3. Promjene troškova života izvan Bruxellesa
(a)
Eurostat, u dogovoru s nacionalnim zavodima za statistiku ili drugim nadležnim tijelima u državama članicama kao što je određeno Uredbom (EZ) br. 223/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (12) (dalje u tekstu 'nacionalni zavodi za statistiku ili druga odgovarajuća tijela u državama članicama',) izračunava gospodarske paritete kojima se utvrđuje istovjetnost kupovne moći:
i.
plaća dužnosnika Unije koji rade u glavnim gradovima država članica, osim Nizozemske gdje se umjesto Amsterdama u obzir uzima Haag, i u nekim drugim mjestima rada u odnosu na Bruxelles;
ii.
mirovina dužnosnika koje su isplaćene u državama članicama u odnosu na Belgiju.
(b)
Gospodarski pariteti odnose se na mjesec lipanj svake godine.
(c)
Gospodarski pariteti izračunavaju se tako da se svaka osnovna komponenta može dva puta godišnje ažurirati (c) i provjeriti izravnom anketom najmanje jednom svakih pet godina. Eurostat ažurira gospodarske paritete koristeći promjenu u harmoniziranom indeksu potrošačkih cijena u državama članicama i primjenom najprikladnijih indeksa koje je definirala radna skupina za članke 64. i 65. Pravilnika o osoblju iz članka 13.
(d)
Promjene troškova života izvan Belgije i Luksemburga u referentnom razdoblju mjere se implicitnim indeksima. Ti se indeksi izračunavaju množenjem zajedničkog indeksa s promjenom gospodarskog pariteta.
4. Promjene kupovne moći plaća službenika u nacionalnim središnjim državnim službama (posebni pokazatelji).
(a)
Za potrebe mjerenja postotne promjene, u vidu rasta ili pada, kupovne moći plaća u nacionalnim državnim službama, Eurostat, na temelju podataka koje do kraja rujna dostave nacionalni zavodi za statistiku ili druga odgovarajuća tijela u državama članicama izračunava posebne pokazatelje koji ukazuju na promjene u realnim primicima od rada službenika u središnjim državnim službama od srpnja prethodne do srpnja tekuće godine. Oba obuhvaćaju jednu dvanaestinu svih elemenata isplaćenih na godišnjoj razini.
Posebni pokazatelji imaju dva oblika:
i.
jedan pokazatelj za svaku funkcijsku skupinu, kako su definirane Pravilnikom o osoblju;
ii.
prosječni pokazatelj ponderiran tako da odražava broj nacionalnih državnih službenika koji odgovara svakoj funkcijskoj skupini.
Svaki od tih pokazatelja izražava se kao realni bruto i realni neto iznos. Pri preračunavanju bruto iznosa u neto iznose uzimaju se u obzir obvezni odbici i opći porezni faktori.
Kako bi se utvrdili bruto i neto pokazatelji za cijelu Europsku uniju, Eurostat se koristi uzorkom koji se sastoji od sljedećih država članica: Belgije, Njemačke, Španjolske, Francuske, Italije, Luksemburga, Nizozemske, Austrije, Poljske, Švedske i Ujedinjene Kraljevine. Europski parlament i Vijeće mogu, na prijedlog Komisije na temelju članka 336. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, donijeti novi uzorak koji predstavlja najmanje 75 % bruto domaćeg proizvoda (BDP) Europske unije i koji se primjenjuje od godine koja slijedi nakon godine donošenja. Rezultati za pojedinu zemlju ponderiraju se razmjerno odgovarajućem ukupnom nacionalnom BDP-u izmjerenom na temelju pariteta kupovne moći kako su prikazani u najnovijim statistikama objavljenima u skladu s definicijama nacionalnih računa u Europskom sustavu računa koji je trenutačno na snazi.
(b)
Nacionalni zavodi za statistiku ili druga odgovarajuća tijela u državama članicama dostavljaju Eurostatu, na njegov zahtjev, dodatne podatke koje smatra potrebnima za sastavljanje posebnih pokazatelja kojima se točno mjere promjene kupovne moći nacionalnih državnih službenika.
Ako nakon daljnjeg savjetovanja sa zavodima za statistiku ili drugim odgovarajućim tijelima u državama članicama Eurostat ustanovi statističke anomalije u dobivenim podacima ili ustanovi da nije moguće sastavljanje pokazatelja kojima bi se statistički točno mjerile promjene realnog dohotka državnih službenika u određenoj državi članici, on o tome izvješćuje Komisiju i dostavlja joj sve materijale koji su joj potrebni za procjenu.
(c)
Osim posebnih pokazatelja Eurostat izračunava i primjerene kontrolne pokazatelje. Jedan je takav pokazatelj u obliku podataka o realnim prihodima per capita u središnjoj državnoj službi, koji su sastavljeni u skladu s definicijama nacionalnih računa u Europskom sustavu računa koji je trenutačno na snazi.
Izvješću Eurostata o posebnim pokazateljima prilažu se napomene o razlikama između tih pokazatelja i kontrolnih pokazatelja navedenih u ovoj točki.
Članak 2.
Za potrebe članka 15. ovog Priloga Komisija redovito ispituje potrebe institucija za zapošljavanjem.
Odjeljak 2.
Odredbe za godišnje ažuriranje primitaka i mirovina
Članak 3.
1.
U skladu s člankom 65. Pravilnika o osoblju, na temelju kriterija iz odjeljka 1. ovog Priloga, primici i mirovine ažuriraju se prije kraja svake godine s učinkom od 1. srpnja.
2.
Iznos ažuriranja dobiva se množenjem zajedničkog indeksa s posebnim pokazateljem. Ažuriranje je izraženo u neto iznosu kao jedinstveni postotak.
3.
Tako utvrđeni iznos ažuriranja unosi se u skladu sa sljedećom metodom u tablice osnovnih plaća iz članka 66. Pravilnika o osoblju, Priloga XIII. Pravilniku o osoblju i članaka 20.,93. i 133. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika:
(a)
neto primici od rada i neto mirovina bez koeficijenta ispravka povećavaju se ili smanjuju za gore navedeni iznos ažuriranja;
(b)
nova tablica osnovnih plaća sastavlja se izračunom bruto iznosa koji, nakon odbitka poreza uzimajući u obzir stavak 4. i obveznih odbitaka doprinosa za socijalno osiguranje i mirovinsko osiguranje, odgovara neto iznosu;
(c)
preračunavanje neto iznosa u bruto iznose temelji se na položaju dužnosnika koji nije u braku i ne prima naknade predviđene Pravilnikom o osoblju.
4.
Za potrebe primjene Uredbe (EEZ, Euratom, EZUČ) br. 260/68 iznosi iz članka 4. te Uredbe množe se s faktorom koji se sastoji od:
(a)
faktora koji proizlazi iz prethodnog ažuriranja i/ili
(b)
stope ažuriranja primitaka iz stavka 2.
5.
U Belgiji i Luksemburgu ne primjenjuje se koeficijent ispravka. Koeficijenti ispravka koji se primjenjuju:
(a)
na plaće dužnosnika Europske unije koji rade u drugim državama članicama i u nekim drugim mjestima rada;
(b)
odstupajući od članka 82. stavka 1. Pravilnika o osoblju, na mirovine Europske unije koje se isplaćuju u drugim državama članicama za dio koji se odnosi na prava stečena prije 1. svibnja 2004.,
određuju se na temelju omjera između odgovarajućih gospodarskih pariteta iz članka 1. ovog Priloga i deviznih tečajeva navedenih u članku 63. Pravilnika o osoblju za odgovarajuće zemlje.
U mjestima rada s visokom stopom inflacije primjenjuju se postupci iz članka 8. ovog Priloga u vezi s retroaktivnom primjenom koeficijenata ispravka.
6.
Institucije provode odgovarajuće pozitivno ili negativno ažuriranje primitaka od rada i mirovina dužnosnika, bivših dužnosnika i ostalih dotičnih osoba, s retroaktivnim učinkom za razdoblje od dana od kada sljedeće ažuriranje proizvodi učinke do dana njegova stupanja na snagu.
Ako je zbog tog retroaktivnog ažuriranja potreban povrat preplaćenih iznosa, taj se povrat može raspodijeliti u razdoblju od najviše 12 mjeseci od dana stupanja na snagu sljedećeg godišnjeg ažuriranja.
POGLAVLJE 2.
INTERMEDIJARNO AŽURIRANJE PRIMITAKA OD RADA I MIROVINA (ČLANAK 65. STAVAK 2. PRAVILNIKA O OSOBLJU)
Članak 4.
1.
Intermedijarno ažuriranje primitaka od rada i mirovina u skladu s člankom 65. stavkom 2. Pravilnika o osoblju, koje proizvodi učinke od 1. siječnja, provodi se u slučaju znatne promjene troškova života između lipnja i prosinca (upućivanjem na prag osjetljivosti definiran člankom 6. ovog Priloga) i uz dužno uvažavanje predviđanja promjene kupovne moći tijekom tekućeg godišnjeg referentnog razdoblja.
2.
Takva intermedijarna ažuriranja uzimaju se u obzir za godišnje ažuriranje plaća.
Članak 5.
1.
U ožujku svake godine Eurostat izrađuje predviđanja promjena kupovne moći za predmetno razdoblje na temelju podataka dobivenih na sastanku predviđenom člankom 13. ovog Priloga.
Ako je rezultat tog predviđanja negativan postotak, polovina tog postotka uzima se u obzir pri izračunu intermedijarnog ažuriranja.
2.
Promjena troškova života u Belgiji i Luksemburgu mjeri se zajedničkim indeksom za razdoblje od lipnja do prosinca prethodne kalendarske godine.
3.
Za svako mjesto za koje je određen koeficijent ispravka (osim Belgije i Luksemburga) za prosinac se izračunava procjena gospodarskih pariteta iz članka 1. stavka 3. Promjena troškova života izračunava se u skladu s pravilima utvrđenima člankom 1. stavkom 3.
Članak 6.
1.
Prag osjetljivosti za šestomjesečno razdoblje navedeno u članku 5. stavku 2. ovog Priloga postotak je koji iznosi 6 % za razdoblje od 12 mjeseci.
2.
Prag se primjenjuje u skladu sa sljedećim postupkom, podložno primjeni članka 5. stavka 1. drugog podstavka ovog Priloga:
(a)
ako se prag osjetljivosti u Belgiji i Luksemburgu dosegne ili prijeđe (mjeren zajedničkim indeksom u razdoblju od lipnja do prosinca), primici od rada za sva mjesta ažuriraju se nakon postupka godišnjeg ažuriranja;
(b)
ako se prag osjetljivosti u Belgiji i Luksemburgu ne dosegne, ažuriraju se samo koeficijenti ispravka za mjesta u kojima je promjena troškova života (mjerena implicitnim indeksima u razdoblju od lipnja do prosinca) prešla prag osjetljivosti.
Članak 7.
Za potrebe članka 6. ovog Priloga:
Iznos ažuriranja jednak je zajedničkom indeksu pomnoženom, prema potrebi, s polovinom predviđenog posebnog pokazatelja ako je taj pokazatelj negativan.
Koeficijenti ispravka omjer su između odgovarajućega gospodarskog pariteta i deviznog tečaja predviđenog člankom 63. Pravilnika o osoblju, koji se, ako se ne dosegne prag osjetljivosti za Belgiju i Luksemburg, množi s vrijednošću ažuriranja.
POGLAVLJE 3.
DATUM OD KADA KOEFICIJENT ISPRAVKA PROIZVODI UČINKE (MJESTA RADA S VISOKIM RASTOM TROŠKOVA ŽIVOTA)
Članak 8.
1.
Za mjesta s visokim rastom troškova života (mjereno promjenom implicitnih indeksa) koeficijent ispravka počinje proizvoditi učinke prije 1. siječnja u slučaju intermedijarnog ažuriranja ili 1. srpnja u slučaju godišnjeg ažuriranja. To je stoga da se gubitak kupovne moći uskladi s gubitkom kupovne moći u mjestu rada gdje je promjena troškova života odgovarala pragu osjetljivosti.
2.
Datumi od kada godišnje ažuriranje proizvodi učinke su sljedeći:
(a)
16. svibnja za mjesta rada u kojima je stopa inflacije veća od 6 %, i
(b)
1. svibnja za mjesta rada u kojima je stopa inflacije veća od 10 %.
3.
Datumi od kada intermedijarno ažuriranje proizvodi učinke su sljedeći:
(a)
16. studenoga za mjesta rada u kojima je stopa inflacije veća od 6 %, i
(b)
1. studenoga za mjesta rada u kojima je stopa inflacije veća od 10 %.
POGLAVLJE 4.
UTVRĐIVANJE I UKIDANJE KOEFICIJENATA ISPRAVKA (ČLANAK 64. PRAVILNIKA O OSOBLJU)
Članak 9.
1.
Nadležna tijela predmetnih država članica, administracija pojedine institucije Unije ili predstavnici dužnosnika Unije u određenom mjestu rada mogu zatražiti utvrđivanje posebnog koeficijenta ispravka za to mjesto.
Takav zahtjev treba potkrijepiti objektivnim čimbenicima koji ukazuju na znatnu višegodišnju razliku u troškovima života između tog mjesta rada i glavnog grada predmetne države članice (osim Nizozemske gdje se umjesto Amsterdama u obzir uzima Haag). Ako Eurostat potvrdi da je ta razlika znatna (više od 5 %) i trajna, Komisija delegiranim aktima u skladu s člancima 111. i 112. Pravilnika o osoblju donosi koeficijent ispravka za to mjesto.
2.
Komisija delegiranim aktima u skladu s člancima 111. i 112. Pravilnika o osoblju odlučuje ukinuti primjenu posebnog koeficijenta ispravka za određeno mjesto. U tom slučaju odluka se temelji na sljedećem:
(a)
zahtjevu nadležnog tijela predmetne države članice, administracije pojedine institucije Unije ili predstavnika dužnosnika Unije u određenom mjestu rada u kojem se ukazuje na to da u troškovima života između tog mjesta i glavnog grada dotične države članice više nema znatne razlike (manje od 2 %). Takva usklađenost trebala bi biti trajna i trebao bi je potvrditi Eurostat;
(b)
činjenici da u tom mjestu više nema zaposlenih dužnosnika ili privremenog osoblja Unije.
POGLAVLJE 5.
UMJERENOST I KLAUZULE O IZUZEĆIMA
Članak 10.
Vrijednost posebnog pokazatelja koja se koristi za godišnje ažuriranje podložna je gornjoj granici od 2 % i donjoj granici od - 2 %. Ako vrijednost posebnog pokazatelja premaši gornju granicu ili je ispod donje granice, vrijednost granice koristi se za izračun vrijednosti ažuriranja.
Prvi stavak ne primjenjuje se kad se primjenjuje članak 11.
Ostatak godišnjeg ažuriranja koji je rezultat razlike između vrijednosti ažuriranja izračunane pomoću posebnog pokazatelja i vrijednosti ažuriranja izračunane pomoću granice primjenjuje se od 1. travnja sljedeće godine.
Članak 11.
1.
Ako se stvarni BDP Unije za tekuću godinu poveća prema predviđanjima Komisije, a posebni je pokazatelj pozitivan, za izračun vrijednosti ažuriranja koristi se samo dio posebnog pokazatelja. Taj ostatak vrijednosti ažuriranja koji odgovara ostatku posebnog pokazatelja primjenjuje se od kasnijeg datuma sljedeće godine. Taj se ostatak vrijednosti ažuriranja ne uzima u obzir za potrebe članka 10. Vrijednost BDP-a Unije, posljedice dijeljenja posebnog pokazatelja i datum primjene utvrđuju se u skladu sa sljedećom tablicom:
BDP Unije
Posljedice za posebni pokazatelj
Datum plaćanja drugog dijela
[- 0,1 %; - 1 %]
33 %; 67 %
1. travnja godine n + 1
[- 1 %; - 3 %]
0 %; 100 %
1. travnja godine n + 1
ispod - 3 %
0 %
-
2.
Ako postoji razlika između predviđanja iz tablice iz stavka 1. i konačnih podataka o BDP Unije koje je osigurala Komisija, a ti bi konačni podaci promijenili posljedice utvrđene u tablici iz stavka 1., nužni ispravci, uključujući pozitivna ili negativna retroaktivna usklađivanja, provode se u skladu s istom tablicom.
3.
Komisija u svrhu obavještavanja objavljuje taj ažurirani referentni iznos u roku od dva tjedna od ispravka u seriji C Službenog lista Europske unije.
4.
Kad zbog primjene stavka 1 ili 2.. vrijednost posebnog pokazatelja nije poslužila ažuriranju primitaka i mirovina, ta vrijednost čini osnovu za izračun budućeg ažuriranja kad kumulativno povećanje BDP-a Unije mjereno od godine u kojoj je primjenjivan stavak 1. ili 2. postane pozitivno. Na vrijednost iz prve rečenice u svakom se slučaju na analogni način odnose ograničenja i načela utvrđena u članku 10. ovog Priloga. Eurostat u tu svrhu redovito mjeri razvoj BDP-a Unije.
5.
Pravne posljedice koje su rezultat primjene članka 10. i ovog članka po potrebi i dalje imaju puni učinak, čak i nakon datuma isteka ovog Priloga utvrđenog u članku 15.
POGLAVLJE 6.
ULOGA EUROSTATA I ODNOSI S NACIONALNIM ZAVODIMA ZA STATISTIKU ILI DRUGIM ODGOVARAJUĆIM TIJELIMA DRŽAVA ČLANICA
Članak 12.
Dužnost je Eurostata pratiti kvalitetu osnovnih podataka i statističkih metoda korištenih za izračun čimbenika koji se uzimaju u obzir pri ažuriranju primitaka od rada. On osobito izrađuje sve procjene i provodi sve studije potrebne za to praćenje.
Članak 13.
U ožujku svake godine Eurostat saziva sastanak radne skupine sastavljene od stručnjaka iz nacionalnih zavoda za statistiku država članica pod nazivom „Radna skupina za članke 64. i 65. Pravilnika o osoblju”.
Na tom se sastanku preispituje statistička metodologija i njezina primjena u vezi s posebnim i kontrolnim pokazateljima, zajedničkim indeksom i gospodarskim paritetima.
Dostavljaju se i podaci potrebni za izradu predviđanja promjena kupovne moći radi intermedijarnog ažuriranja primitaka od rada, zajedno s podacima o radnom vremenu u središnjim državnim službama.
Članak 14.
Države članice informiraju Eurostat, na njegov zahtjev, o svim čimbenicima koji imaju izravan ili neizravan učinak na sastav i promjene primitaka od rada službenika u središnjim državnim službama.
POGLAVLJE 7.
ZAVRŠNA ODREDBA I KLAUZULA O PREISPITIVANJU
Članak 15.
1.
Odredbe ovog Priloga primjenjuju se od 1. siječnja 2014. do 31. prosinca 2023.
2.
Komisija podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću prije 31. ožujka 2022. U tom izvješću se uzima u obzir ispitivanje koje se provodi u skladu s člankom 2. ovog Priloga i posebno se procjenjuje razvoj kupovne moći primitaka i mirovina dužnosnika Unije u skladu s promjenama kupovne moći plaća u nacionalnim središnjim državnim službama. Na temelju tog izvješća Komisija po potrebi podnosi prijedlog izmjene ovog Priloga kao i članka 66.a Pravilnika o osoblju na temelju članka 336. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.
3.
Sve dok Europski parlament i Vijeće ne donesu uredbu na osnovi prijedloga Komisije, ovaj Prilog i članak 66.a Pravilnika o osoblju nastavljaju se primjenjivati privremeno nakon datuma isteka utvrđenih u stavku 1. ovog članka i članku 66.a Pravilnika o osoblju.
4.
Krajem 2018. Komisija podnosi privremeno izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o primjeni ovog Priloga i članka 66.a Pravilnika o osoblju.”;
72.
Prilog XII. mijenja se kako slijedi:
(a)
članak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 2.
1. Svako ažuriranje stope doprinosa proizvodi učinke od 1. srpnja istovremeno s godišnjim ažuriranjem primitaka od rada u skladu s člankom 65. Pravilnika o osoblju. Doprinosi se ažuriranjem ne smiju povećati ili smanjiti za više od jednog postotnog boda u odnosu na stopu koja je bila na snazi prethodne godine.
2. Razlika utvrđena između ažuriranja stope doprinosa koje bi proizašlo iz aktuarskog izračuna i ažuriranja koje proizlazi iz odstupanja navedenog u stavku 1. zadnjoj rečenici nikada se ne vraća i stoga se ne uzima u obzir u kasnijim aktuarskim izračunima. Stopa doprinosa koja bi proizašla iz aktuarskog izračuna navodi se u izvješću o procjeni predviđenom člankom 1. ovog Priloga.”;
(b)
u članku 4. stavku 6. riječ „dvanaestogodišnjeg” zamjenjuje se riječju „tridesetogodišnjeg”;
(c)
u članku 10. stavku 2. i članku 11. stavku 2. riječ „dvanaestogodišnje” zamjenjuje se riječju „tridesetogodišnje”;
(d)
umeće se sljedeći članak:
„Članak 11.a
Do 2020., za primjenu članka 4. stavka 6., članka 10. stavka 2. i članka 11. stavka 2. ovog Priloga, pomični prosjek izračunava se na temelju sljedeće vremenske ljestvice:
u 2014. - 16 godina
u 2015. - 18 godina
u 2016. - 20 godina
u 2017. - 22 godine
u 2018. - 24 godine
u 2019. - 26 godina
u 2020. - 28 godina”;
(e)
članak 12. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 12.
Stopa iz članaka 4. i 8. Priloga VIII. za izračun složenih kamata efektivna je stopa iz članka 10. ovog Priloga i po potrebi se ažurira prilikom petogodišnje aktuarske procjene.
U odnosu na ažuriranje, stopa iz članaka 4. i 8. Priloga VIII. smatra se referentnom stopom. Komisija u svrhu obavještavanja objavljuje ažurirane efektivne stope u seriji C Službenog lista Europske unije u roku od dva tjedna nakon ažuriranja.”;
(f)
članak 14. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 14.
1. Komisija 2022. podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću. U tom izvješću se uzimaju u obzir proračunske posljedice ovog Priloga i procjenjuje se aktuarska ravnoteža mirovinskog sustava. Na temelju tog izvješća Komisija će po potrebi podnijeti prijedlog izmjene ovog Priloga.
2. Komisija 2018. podnosi privremeno izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o primjeni ovog Priloga.”;
73.
Prilog XIII. mijenja se kako slijedi:
(a)
u članku 7. stavku 2. trećem podstavku, riječ „usklađivanja” zamjenjuje se riječju „ažuriranja”;
(b)
članak 10., članci od 14. do 17. i članak 18. stavak 2. brišu se;
(c)
u članku 18. stavku 1. riječ „usklađuju” zamjenjuje se riječju „ažuriraju”, a riječ „usklađivanje” zamjenjuje se riječju „ažuriranje”;
(d)
članak 19. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 19.
Neovisno o odredbama Uredbe (EU) br. 1023/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (13), članci 63., 64., 65., 82. i 83.a Pravilnika o osoblju, njegovi prilozi XI. i XII. te članak 20. stavak 1. i članci 64., 92. i 132. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika kako su bili na snazi prije 1.11.2013 nastavljaju biti na snazi isključivo za potrebe bilo kakvog usklađivanja u svrhu poštovanja presude Suda Europske Unije u skladu s člankom 266. Ugovora o funkcioniranju Europske unije o primjeni tih članaka.”;
(e)
članak 20. mijenja se kako slijedi:
i.
stavak 2. briše se;
ii.
u stavku 3. drugi podstavak zamjenjuje se sljedećim:
„Na mirovine tih dužnosnika primjenjuje se koeficijent ispravka samo ako je boravište dužnosnika u istoj zemlji kao i njihovo zadnje mjesto rada ili matično mjesto u smislu članka 7. stavka 4. Priloga VII. Međutim, dužnosnik koji prima mirovinu može zbog obiteljskih ili zdravstvenih razloga od tijela za imenovanje zatražiti promjenu svojeg matičnog mjesta. Odluka o tome donosi se nakon što dotični dužnosnik predoči odgovarajuće dokaze.”;
iii.
u stavku 4. zadnja rečenica briše se;
(f)
članak 21. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 21.
Neovisno o članku 77. drugom stavku drugoj rečenici Pravilnika o osoblju, dužnosnici koji su stupili u službu do 1. svibnja 2004. imaju pravo na 2 % svoje plaće iz tog članka za svaku godinu mirovinskog staža izračunanog u skladu s člankom 3. Priloga VIII.
Dužnosnici koji su stupili u službu u razdoblju od 1. svibnja 2004. do 31. prosinca 2013. imaju pravo na 1,9 % svoje plaće iz tog članka za svaku godinu mirovinskog staža izračunanog u skladu s člankom 3. Priloga VIII.”;
(g)
članak 22. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 22.
1. Dužnosnici koji 1. svibnja 2004. imaju 20 ili više godina staža u službi imaju pravo na starosnu mirovinu kada navrše 60 godina.
Dužnosnici koji 1. svibnja 2014. imaju 35 ili više godina i koji su stupili u službu prije 1. siječnja 2014. imaju pravo na starosnu mirovinu u dobi prikazanoj u sljedećoj tablici:
Dob na dan 1. svibnja 2014.
Dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu
Dob na dan 1. svibnja 2014.
Dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu
60 godina i više
60 godina
47 godina
62 godine i šest mjeseci
59 godina
60 godina i dva mjeseca
46 godina
62 godine i osam mjeseci
58 godina
60 godina i četiri mjeseca
45 godina
62 godine i 10 mjeseci
57 godina
60 godina i šest mjeseci
44 godine
63 godine i dva mjeseca
56 godina
60 godina i osam mjeseci
43 godine
63 godine i četiri mjeseca
55 godina
61 godina
42 godine
63 godine i šest mjeseci
54 godine
61 godina i dva mjeseca
41 godina
63 godine i osam mjeseci
53 godine
61 godine i četiri mjeseca
40 godina
63 godine i 10 mjeseci
52 godine
61 godina i šest mjeseci
39 godina
64 godine i tri mjeseca
51 godina
61 godina i 8 mjeseci
38 godina
64 godine i četiri mjeseca
50 godina
61 godina i 11 mjeseci
37 godina
64 godine i pet mjeseci
49 godina
62 godine i dva mjeseca
36 godina
64 godine i šest mjeseci
48 godina
62 godine i 4 mjeseca
35 godina
64 godine i osam mjeseci
Dužnosnici koji 1. svibnja 2014. imaju manje od 35 godina imaju pravo na starosnu mirovinu u dobi od 65 godina.
Međutim, za dužnosnike koji 1. svibnja 2014. imaju 45 ili više godina i koji su u službu stupili između 1. svibnja 2004. i 31. prosinca 2013. dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu ostaje 63 godine.
Za dužnosnike koji su prije 1. siječnja 2014. zaposleni u službi dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu koja se uzima u obzir za sva upućivanja na dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu u ovom Pravilniku o osoblju utvrđuje se u skladu s prethodno navedenim odredbama, osim ako je ovim Pravilnikom o osoblju predviđeno drugačije.
2. Neovisno o članku 2. Priloga VIII. dužnosnici koji stupaju u službu do 1. siječnja 2014. i ostaju u službi nakon dobi u kojoj bi stekli pravo na starosnu mirovinu imaju pravo na dodatno povećanje svoje zadnje osnovne plaće od 2,5 % za svaku godinu koju su radili nakon te dobi, pod uvjetom da njihova ukupna mirovina nije veća od 70 % njihove zadnje osnovne plaće u smislu, ovisno o slučaju, članka 77. drugog ili trećeg stavka Pravilnika o osoblju.
Međutim, za dužnosnike koji su 1. svibnja 2004. imali najmanje 50 godina ili najmanje 20 godina staža, povećanje mirovina predviđeno prethodnim podstavkom neće biti manje od 5 % mirovinskih prava stečenih u dobi od 60 godina.
Ako je dužnosnik ostao u službi nakon dobi u kojoj je stekao pravo na starosnu mirovinu, povećanje se dodjeljuje i u slučaju smrti.
Ako na temelju Priloga IV.a dužnosnik koji stupa u službu prije 1. siječnja 2014. i radi u nepunom radnom vremenu uplaćuje doprinose za mirovinsko osiguranje razmjerno vremenu koje radi, povećanje mirovinskih prava predviđeno ovim člankom primjenjuje se isključivo u jednakoj mjeri.
3. Ako se dužnosnik umirovi prije navršavanja dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu iz ovog članka, za razdoblje između dobi od 60 godina i dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu primjenjuje se samo polovina smanjenja iz članka 9. stavka 1. točke (b) Priloga VIII.
4. Odstupajući od jedinog članka stavka 1. drugog podstavka Priloga IV., dužnosnik na kojega se primjenjuje dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu niža od 65 godina u skladu sa stavkom 1. prima naknadu utvrđenu u tom Prilogu u skladu s u njemu utvrđenim uvjetima do dana navršavanja dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu.
Međutim, iznad te dobi i do dobi od 65 godina života dužnosnik nastavlja primati naknadu dok ne stekne pravo na najvišu starosnu mirovinu, osim ako se primjenjivao članak 42.c Pravilnika o osoblju.”;
(h)
članak 23. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 23.
1. Kad se primjenjuje članak 52. točka (a) Pravilnika o osoblju i ne dovodeći u pitanje odredbe članka 50., dužnosnik koji je u službi prije 1. siječnja 2014. umirovljuje se automatski zadnjeg dana u mjesecu u kojemu navrši 65. godina života. Za dužnosnike koji su u službi prije 1. siječnja 2014. riječi „66. godine života” i „66 godina života” iz članka 78. drugog stavka i članka 81.a stavka 1. točke (b) Pravilnika o osoblju te iz članka 12. stavka 1. točke (b) Priloga VIII. čitaju se kao riječi „65. godine života” i „65 godina života”.
2. Neovisno o članku 52. Pravilnika o osoblju, dužnosnici koji su stupili u službu prije 1. siječnja 2014. i koji odlaze iz službe prije dobi u kojoj bi u skladu s člankom 22. ovog Priloga stekli pravo na starosnu mirovinu, mogu zatražiti primjenu članka 9. točke (b) Priloga VIII.
(a)
do 31. prosinca 2015. u dobi od 55 godina nadalje,
(b)
do 31. prosinca 2016. u dobi od 57 godina nadalje.
3. Odstupajući od članka 50. osmog stavka Pravilnika o osoblju dužnosnik koji je umirovljen u interesu službe u skladu s člankom 50. prvim stavkom Pravilnika o osoblju ima pravo primati mirovinu iz članka 9. Priloga VIII. u skladu sa sljedećom tablicom:
Datum odluke u skladu s člankom 50. prvim stavkom
Dob
Do 31. prosinca 2016.
55 godina
Nakon 31. prosinca 2016.
58 godina”
(i)
umeće se sljedeći članak:
„Članak 24.a
U slučaju mirovine utvrđene prije 1. siječnja 2014. mirovinska prava primatelja i dalje su nakon tog datuma uređena u skladu s pravilima koja su se primjenjivala u trenutku njihova utvrđivanja. Isto se primjenjuje na osiguranje u okviru zajedničkog sustava zdravstvenog osiguranja.”;
(j)
članak 28. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 28.
1. Službenici iz članka 2. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika koji su 1. svibnja 2004. imali ugovor o zaposlenju, a imenovani su dužnosnicima nakon tog datuma i prije 1. siječnja 2014., imaju pri umirovljenju pravo na aktuarsko usklađivanje mirovinskih prava koja su stekli kao privremeni službenici, pri čemu se uzima u obzir promjena njihove dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu kako je navedeno u članku 77. Pravilnika o osoblju.
2. Službenici iz članaka 2., 3.a i 3.b Uvjeta zaposlenja ostalih službenika koji 1. siječnja 2014. imaju ugovor o zaposlenju, a imenovani su dužnosnicima nakon tog datuma, imaju pri umirovljenju pravo na aktuarsko usklađivanje mirovinskih prava koja su stekli kao privremeni službenici ili ugovorno osoblje, pri čemu se uzima u obzir promjena njihove dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu kako je navedeno u članku 77. Pravilnika o osoblju u slučaju da 1. svibnja 2014. imaju najmanje 35 godina života.”;
(k)
dodaje se sljedeći odjeljak:
„Odjeljak 5.
Članak 30.
1. Odstupajući od Priloga I. odjeljka A. točke 2., na dužnosnike koji su u službi na dan 31. prosinca 2013. primjenjuje se sljedeća tablica vrsta radnih mjesta u funkcijskoj skupini AD:
Glavni direktor
AD 15 - AD 16
Direktor
AD 14 - AD 15
Načelnik odjela ili jednakovrijedno mjesto
AD 9 - AD 14
Savjetnik ili jednakovrijedno mjesto
AD 13 - AD 14
Viši administrator u prijelaznom razdoblju
AD 14
Administrator u prijelaznom razdoblju
AD 13
Administrator
AD 5 - AD 12
2. S učinkom od 1. siječnja 2014. tijelo za imenovanje raspoređuje dužnosnike koji su u službi na dan 31. prosinca 2013. u funkcijskoj skupini AD na sljedeće vrste radnih mjesta:
(a)
dužnosnici koji su 31. prosinca 2013. bili u razredu AD 14 i koji nisu bili na radnom mjestu direktora, načelnika odjela ili savjetnika ili jednakovrijednim mjestima raspoređuju se na radno mjesto 'viši administrator u prijelaznom razdoblju';
(b)
dužnosnici koji su 31. prosinca 2013. bili u razredu AD 13 i koji nisu bili na radnom mjestu načelnika odjela ili savjetnika ili jednakovrijednim mjestima raspoređuju se na radno mjesto 'administrator u prijelaznom razdoblju';
(c)
dužnosnici koji su 31. prosinca 2013. bili u razredima AD 9 do AD 14 i koji nisu bili na radnom mjestu načelnika odjela ili jednakovrijednom mjestu raspoređuju se na radno mjesto 'načelnik odjela ili jednakovrijedno mjesto';
(d)
dužnosnici koji su 31. prosinca 2013. bili u razredima AD 13 ili AD 14 i koji nisu bili na radnom mjestu savjetnika ili jednakovrijednom mjestu raspoređuju se na radno mjesto 'savjetnik ili jednakovrijedno mjesto';
(e)
dužnosnici koji su 31. prosinca 2013. bili u razredima AD 5 do AD 12 i koji nisu bili na radnom mjestu načelnika odjela ili jednakovrijednom mjestu raspoređuju se na radno mjesto 'administrator'.
3. Odstupajući od stavka 2., dužnosnike u razredima AD 9 do AD 14 koji imaju posebne odgovornosti tijelo za imenovanje može prije 31. prosinca 2015. rasporediti na radno mjesto 'načelnik odjela ili jednakovrijedno mjesto' ili 'savjetnik ili jednakovrijedno mjesto'. Svako tijelo za imenovanje utvrđuje odredbe za provedbu ovoga članka. Međutim ukupan broj dužnosnika koji imaju koristi od ove odredbe ne prelazi 5 % dužnosnika koji su u funkcijskoj skupini AD na dan 31. prosinca 2013.
4. Raspoređivanje na određenu vrstu radnog mjesta ostaje na snazi dok dužnosnik ne bude raspoređen na novu dužnost koja odgovara drugoj vrsti radnog mjesta.
5. Ako ispune uvjete utvrđene u članku 44.prvom stavku, dužnosnici u razredu AD 12, stupanj 5, koji su na radnom mjestu administratora dobit će od 1. siječnja 2016. povećanje osnovne plaće jednako razlici između plaće koja odgovara razredu AD 12, stupanj 4. i razredu AD 12, stupanj 3.
6. Ako ispune uvjete utvrđene u članku 44. prvom stavku, dužnosnici u razredu AD 12, stupanj 5, koji su na radnom mjestu administratora i koji imaju koristi od mjere iz stavka 5. nakon dvije godine dobit će dodatno povećanje osnovne plaće jednako razlici između plaće koja odgovara razredu AD 12, stupanj 5. i razredu AD 12, stupanj 4.
7. Odstupajući od stavka 5., na dužnosnike u razredu AD 12 koji su na radnom mjestu administratora i koji su zaposleni prije 1. svibnja 2004. te koji nisu promaknuti u razdoblju između 1. svibnja 2004. i 31. prosinca 2013. primjenjuju se sljedeće odredbe:
(a)
ako ispune uvjete utvrđene u članku 44. prvom stavku, dužnosnici u stupnju 8 dobit će od 1. siječnja 2016. povećanje osnovne plaće jednako razlici između plaće koja odgovara razredu AD 12, stupanj 4. i razredu AD 12, stupanj 3.
(b)
ako imaju koristi od mjere iz točke (a)., dužnosnici u stupnju 8 dobit će nakon dvije godine dodatno povećanje osnovne plaće jednako razlici između plaće koja odgovara razredu AD 12, stupanj 5. i razredu AD 12, stupanj 4.
8. Ako ispune uvjete utvrđene u članku 44. prvom stavku, dužnosnici u razredu AD 13, stupanj 5, koji su na radnom mjestu administratora u prijelaznom razdoblju dobit će od 1. siječnja 2016. povećanje osnovne plaće jednako razlici između plaće koja odgovara razredu AD 13, stupanj 4. i razredu AD 13, stupanj 3.
9. Ako ispune uvjete utvrđene u članku 44. prvom stavku, dužnosnici u razredu AD 13, stupanj 5, koji su na radnom mjestu administratora u prijelaznom razdoblju i koji imaju koristi od mjere iz stavka 8. nakon dvije godine dobit će dodatno povećanje osnovne plaće jednako razlici između plaće koja odgovara razredu AD 13, stupanj 5. i razredu AD 13, stupanj 4.
10. Dužnosnici koji dobivaju povećanje osnovne plaće utvrđeno u stavcima 5. do 9. i koji su naknadno imenovani načelnikom odjela ili jednakovrijednom funkcijom ili savjetnikom ili jednakovrijednom funkcijom u istom razredu zadržavaju to povećanje osnovne plaće.
11. Odstupajući od članka 46. prve rečenice, dužnosnici imenovani u sljedeći viši razred koji imaju koristi od povećanja osnovne plaće utvrđenog u stavcima 5., 6., 8. i 9. raspoređuju se na drugi stupanj tog razreda. Oni gube povećanje osnovne plaće utvrđeno stavcima 5., 6., 8. i 9.
12. Povećanje osnovne plaće iz stavka 7. ne isplaćuje se nakon promaknuća i ne uključuje se u osnovicu koja se koristi za određivanje povećanja osnovne mjesečne plaće iz članka 7. stavka 5. ovog Priloga.
Članak 31.
1. Odstupajući od Priloga I. odjeljka A. točke 2., na dužnosnike koji su u službi na dan 31. prosinca 2013. primjenjuje se sljedeća tablica vrsta radnih mjesta u funkcijskoj skupini AST:
Viši asistent u prijelaznom razdoblju
AST 10 - AST 11
Asistent u prijelaznom razdoblju
AST 1 - AST 9
Administrativni asistent u prijelaznom razdoblju
AST 1 - AST 7
Pomoćni službenik u prijelaznom razdoblju
AST 1 - AST 5
2. S učinkom od 1. siječnja 2014. tijelo za imenovanje raspoređuje dužnosnike koji su u službi na dan 31. prosinca 2013. u funkcijskoj skupini AST na sljedeće vrste radnih mjesta:
(a)
dužnosnici koji su na dan 31. prosinca 2013. bili u razredu AST 10 ili AST 11 raspoređuju se na radno mjesto 'viši asistent u prijelaznom razdoblju';
(b)
dužnosnici koji nisu obuhvaćeni točkom (a), a koji su prije 1. svibnja 2004. bili u prijašnjoj kategoriji B ili su prije 1. svibnja 2004. bili u prijašnjoj kategoriji C ili D i postali su članovi funkcijske skupine AST bez ograničenja, kao i dužnosnici u funkcijskoj skupini AST koji su zaposleni od 1. svibnja 2004. raspoređuju se na radno mjesto 'asistent u prijelaznom razdoblju';
(c)
dužnosnici koji nisu obuhvaćeni točkama (a) i (b), a koji su prije 1. svibnja 2004. bili u prijašnjoj kategoriji C raspoređuju se na radno mjesto 'administrativni asistent u prijelaznom razdoblju';
(d)
dužnosnici koji nisu obuhvaćeni točkama (a) i (b), a koji su prije 1. svibnja 2004. bili u prijašnjoj kategoriji D raspoređuju se na radno mjesto 'pomoćni službenik u prijelaznom razdoblju'.
3. Raspoređivanje na određenu vrstu radnog mjesta ostaje na snazi dok dužnosnik ne bude raspoređen na novu dužnost koja odgovara drugoj vrsti radnog mjesta. Administrativni asistenti u prijelaznom razdoblju i pomoćni službenici u prijelaznom razdoblju mogu biti raspoređeni na radno mjesto asistenta definirano u Prilogu I., odjeljku A samo u skladu s postupkom utvrđenim u članku 4. i članku 29. stavku 1. Pravilnika o osoblju. Promaknuće je dopušteno samo u okviru karijernih tokova koji odgovaraju svakoj vrsti radnog mjesta navedenoj u stavku 1.
4. Odstupajući od članka 6. stavka 1. Pravilnika o osoblju i od Priloga I., odjeljka B, broj slobodnih radnih mjesta u sljedećem višem razredu potreban radi promaknuća izračunava se zasebno za pomoćne službenike u prijelaznom razdoblju. Primjenjuju se sljedeće stope multiplikacije:
Razred
Stopa
Pomoćni službenici u prijelaznom razdoblju
5
-
4
10 %
3
22 %
2
22 %
1
-
U slučaju pomoćnih službenika u prijelaznom razdoblju zasluge u svrhu promaknuća (članak 45. stavak 1. Pravilnika o osoblju) uzimaju se u obzir između dužnosnika u istom razredu koji ispunjavaju uvjete za promaknuće i razvrstavanja.
5. Administrativni asistenti u prijelaznom razdoblju i pomoćni službenici u prijelaznom razdoblju koji su prije 1. svibnja 2004. bili u prijašnjoj kategoriji C ili D i dalje imaju pravo ili na kompenzacijski dopust ili na naknadu ako zahtjevi službe ne dopuštaju kompenzacijski odmor tijekom dva mjeseca nakon mjeseca u kojem je obavljen prekovremeni rad, kako je utvrđeno Prilogom VI.
6. Dužnosnici kojima je na temelju članka 55.a stavka 2. točke (g) Pravilnika o osoblju i članka 4. Priloga IV. Pravilniku o osoblju odobren rad u nepunom radnom vremenu za razdoblje koje je počelo prije 1. siječnja 2014. i nastavlja se nakon tog datuma mogu nastaviti raditi u nepunom radnom vremenu pod jednakim uvjetima tijekom ukupnog razdoblja koje nije dulje od pet godina.
7. Za dužnosnike čija je dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu u skladu s člankom 22. ovog Priloga manja od 65 godina, razdoblje od tri godine iz članka 55.a stavka 2. točke (g) može prelaziti njihovu dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu, ali ne smije prelaziti dob od 65 godina.
Članak 32.
Odstupajući od članka 1. četvrtog stavka prve rečenice Priloga II. Pravilniku o osoblju, zastupljenost funkcijske skupine AST/SC u odboru osoblja ne treba osigurati do sljedećih izbora za novi odbor osoblja u kojem može biti zastupljeno osoblje AST/SC.
Članak 33.
Odstupajući od članka 40. stavka 2. Pravilnika o osoblju, za dužnosnika koji je do 31. prosinca 2013. u svojoj čitavoj karijeri bio na dopustu za osobne potrebe više od 10 godina, ukupna duljina dopusta za osobne potrebe ne smije prelaziti 15 godina tijekom čitave njegove karijere.”.
Članak 2.
Uvjeti zaposlenja ostalih službenika Europske unije mijenjaju se kako slijedi:
1.
u članku 1. druga alineja briše se;
2.
članku 2. dodaje se sljedeća točka:
„(f)
osoblje zaposleno radi popunjavanja radnog mjesta koje je uvršteno u popis radnih mjesta iz priloga dijelu proračuna koji se odnosi na agenciju iz članka 1.a stavka 2. Pravilnika o osoblju i koje su proračunska tijela odredila kao privremeno, osim voditelja agencija i zamjenika voditelja agencija, kako je navedeno u aktu Unije o uspostavljanju agencije, i dužnosnika koji su u interesu službe upućeni u agenciju.”;
3.
članak 3. briše se;
4.
u članku 3.b točki (b) podtočka i. zamjenjuje se sljedećim:
„i.
dužnosnika ili članova privremenog osoblja u funkcijskim skupinama AST/SC i AST;”;
5.
u članku 8. prvom podstavku riječi „članak 2. točka (a)” zamjenjuju se riječima „članak 2. točka (a) ili članak 2. točka (f)”;
6.
članak 10. stavak 4. briše se;
7.
članak 11. mijenja se kako slijedi:
(a)
u prvom stavku prvoj rečenici riječi „članaka 11. do 26.” zamjenjuju se riječima „članaka 11. do 26.a”;
(b)
u trećem stavku riječi „drugim stavkom” zamjenjuju se riječima „trećim stavkom”;
8.
članak 12. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Zapošljavanje privremenog osoblja provodi se kako bi institucija dobila najsposobnije, najučinkovitije i najčasnije osobe koje se odabiru na najširoj mogućoj zemljopisnoj osnovi među državljanima država članica Unije.
Privremeno osoblje odabire se bez obzira na rasu, politička, filozofska ili religijska uvjerenja, spol ili spolnu orijentaciju i neovisno o bračnom statusu ili obiteljskoj situaciji.
Nijedno radno mjesto nije rezervirano za državljane jedne od država članica. Međutim načelo jednakosti građana Unije omogućuje svakoj instituciji da donese odgovarajuće mjere ako primijeti znatnu neravnotežu državljanstva među privremenim osobljem koja se ne može opravdati objektivnim kriterijima. Te odgovarajuće mjere moraju biti opravdane i ne smiju imati za posljedicu mjerila za zapošljavanje koja se ne temelje na zaslugama. Prije nego se donesu takve odgovarajuće mjere, tijelo iz članka 6. prvog stavka donosi opće odredbe za primjenu tog stavka u skladu s člankom 110. Pravilnika o osoblju.
Komisija nakon trogodišnjeg razdoblja koje počinje 1. siječnja 2014. izvješćuje Europski parlament i Vijeće o provedbi prethodnog podstavka.;
Kako bi se zapošljavanje na što je moguće široj zemljopisnoj osnovi pojednostavnilo, institucije teže pružanju podrške višejezičnom i multikulturalnom obrazovanju djece svojeg osoblja”;
(b)
u stavku 5. riječi „svaka institucija” zamjenjuju se riječima „tijelo iz članka 6. prvog stavka”;
9.
članak 14. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 14.
1. Član privremenog osoblja ima probni rok u trajanju od devet mjeseci.
Ako je član privremenog osoblja tijekom probnog roka zbog bolesti, rodiljnog dopusta iz članka 58. Pravilnika o osoblju ili nezgode spriječen u obavljanju svojih dužnosti u neprekidnom trajanju od najmanje mjesec dana, tijelo iz prvog stavka članka 6. može produljiti trajanje njegova probnog roka za odgovarajuće vrijeme. Ukupno trajanje probnog roka ni u kojem slučaju ne može biti duže od 15 mjeseci.
2. Izvješće o članu privremenog osoblja može se sastaviti bilo kada prije završetka probnog roka ako je očito da njegov rad nije zadovoljavajući.
To se izvješće dostavlja osobi na koju se odnosi i koja u roku od osam radnih dana ima pravo iznijeti svoje primjedbe u pisanom obliku. Osoba neposredno nadređena članu privremenog osoblja odmah šalje izvješće i primjedbe tijelu iz prvog stavka članka 6. Na temelju izvješća tijelo iz članka 6. prvog stavka može odlučiti da se član privremenog osoblja otpusti prije završetka probnog roka s otkaznim rokom od mjesec dana ili da ga se do isteka probnog roka rasporedi u drugi odjel.
3. Najkasnije mjesec dana prije isteka probnog roka sastavlja se izvješće o sposobnosti člana privremenog osoblja za obavljanje poslova na njegovu radnom mjestu, kao i o njegovu ponašanju i učinkovitosti u službi. To se izvješće dostavlja članu privremenog osoblja koji u roku od osam radnih dana ima pravo iznijeti svoje primjedbe u pisanom obliku.
Ako se u izvješću preporuči otpuštanje ili u iznimnim okolnostima produljenje probnog roka u skladu sa stavkom 1., osoba neposredno nadređena članu privremenog osoblja odmah šalje izvješće i primjedbe tijelu iz članka 6. prvog stavka.
Član privremenog osoblja čiji rad ili ponašanje nije ocijenjeno kao zadovoljavajuće za zapošljavanje na radnom mjestu otpušta se.
Konačna odluka donosi se na temelju izvješća iz ovog stavka i na temelju informacija u vezi s ponašanjem člana privremenog osoblja s obzirom na glavu II. Pravilnika o osoblju koji su dostupni tijelu iz članka 6. prvog stavka.
4. Član privremenog osoblja kojem je otkazan ugovor ima pravo na naknadu u visini jedne trećine njegove osnovne plaće za svaki mjesec izvršenog probnog rada.”;
10.
u U članku 15. stavku 1. prvom podstavku dodaje se sljedeća rečenica:
„Članovi privremenog osoblja razvrstani u razred u skladu s kriterijima razvrstavanja koje je odredilo tijelo iz članka 6. prvog stavka zadržavaju radni staž na stupnju koji su stekli kao članovi privremenog osoblja ako su imenovani za članove privremenog osoblja u istom razredu neposredno nakon razdoblja rada u svojstvu privremenog službenika.”;
11.
članak 16. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 16.
Članci 42.a, 42.b te 55. do 61. Pravilnika o osoblju, koji se odnose na dopust, radno vrijeme, prekovremeni rad, rad u smjenama, pripravnost na radnom mjestu ili kod kuće te praznike, analogno se primjenjuju. Poseban dopust, roditeljski dopust i obiteljski dopust ne smiju biti dulji od trajanja ugovora. Osim toga, članci 41., 42., 45. i 46. Pravilnika o osoblju analogno se primjenjuju na privremene službenike iz članka 29. Priloga XIII. Pravilniku o osoblju, neovisno o datumu njihova zapošljavanja.
Plaćeno bolovanje predviđeno člankom 59. Pravilnika o osoblju ne smije međutim biti dulje od tri mjeseca ili razdoblja tijekom kojeg je član privremenog osoblja radio ako je to razdoblje dulje. Dopust ne smije biti dulji od trajanja ugovora.
Nakon isteka tih vremenskih ograničenja, službenik čiji ugovor još nije istekao upućuje se na neplaćeni dopust neovisno o tome što i dalje ne može obavljati poslove.
Međutim, ako službenik oboli od profesionalne bolesti ili pretrpi ozljedu prilikom obavljanja poslova, on i dalje prima punu plaću u razdoblju nesposobnosti za rad sve dok mu se ne prizna pravo na invalidsku mirovinu na temelju članka 33.”;
12.
članak 17. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 17.
Članu privremenog osoblja može se, u iznimnim okolnostima i na njegov zahtjev, odobriti neplaćeni dopust zbog posebno važnih osobnih razloga. Članak 12.b Pravilnika o osoblju nastavlja se primjenjivati tijekom razdoblja neplaćenog dopusta zbog osobnih razloga.
Dopuštenje u skladu s člankom 12.b ne daje se članu privremenog osoblja u svrhu njegova angažiranja u profesionalnoj djelatnosti, bilo plaćenoj ili neplaćenoj, koja obuhvaća lobiranje ili zastupanje svoje institucije i koja bi mogla dovesti do postojeće ili moguće nespojivosti sa zakonitim interesima institucije.
Tijelo iz članka 6. prvog stavka određuje trajanje tog dopusta koje ne može biti duže od jedne četvrtine razdoblja koje je službenik već odradio ili:
-
tri mjeseca ako je službenikov staž kraći od četiri godine;
-
dvanaest mjeseci u svim ostalim slučajevima.
Dopust odobren u skladu s prvim stavkom ne uzima se u obzir za potrebe prvog stavka članka 44. Pravilnika o osoblju.
Tijekom neplaćenog dopusta članu privremenog osoblja suspendiraju se prava iz sustava socijalne sigurnosti predviđenog člankom 28.
Međutim, član privremenog osoblja koji nema plaćeno zaposlenje može, najkasnije mjesec dana nakon početka neplaćenog dopusta, zatražiti da i dalje bude osiguran od rizika iz članka 28., pod uvjetom da tijekom dopusta snosi polovinu troškova doprinosa predviđenih tim člankom; doprinos se izračunava na temelju njegove zadnje osnovne plaće.
Osim toga, član privremenog osoblja na kojeg se primjenjuje članak 2. točka (c) ili (d), a koji dokaže da ne može stjecati mirovinska prava u okviru drugog sustava mirovinskog osiguranja, može zatražiti da i dalje stječe mirovinska prava tijekom neplaćenog dopusta, pod uvjetom da snosi troškove doprinosa u iznosu trostrukog iznosa utvrđenog člankom 41.; doprinosi se izračunavaju na temelju osnovne plaće za njegov razred i stupanj.
Žene čiji rodiljni dopust počinje prije kraja njihova ugovora imaju pravo na rodiljni dopust i rodiljnu naknadu.”;
13.
članak 20. mijenja se kako slijedi:
(a)
u stavku 1. riječ „usklađivanja” zamjenjuje se riječju „ažuriranja”;
(b)
u stavku 3. riječi „posebni namet” zamjenjuju se riječima „namet solidarnosti”;
(c)
stavak 4. zamjenjuje se sljedećim:
„4. Na privremeno osoblje analogno se primjenjuje članak 44. Pravilnika o osoblju.”;
14.
članak 28.a mijenja se kako slijedi:
(a)
u stavku 3. posljednjoj rečenici riječ „usklađuju” zamjenjuje se riječju „ažuriraju”;
(b)
u stavku 10. riječi „institucijama Unije” zamjenjuju se riječima „tijelima institucija iz članka 6. prvog stavka”;
(c)
stavak 11. zamjenjuje se sljedećim:
„Svake dvije godine Komisija predstavlja izvješće o financijskom stanju sustava osiguranja za slučaj nezaposlenosti. Neovisno o tom izvješću Komisija može delegiranim aktima u skladu s člancima 111. i 112. Pravilnika o osoblju uskladiti doprinose predviđene stavkom 7. ovog članka ako je to potrebno radi uravnoteženosti sustava.”;
15.
u članku 33. stavku 1. drugom podstavku riječi „65. godine života” zamjenjuju se riječima „66. godine života”;
16.
članak 34. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 34.
Pravni sljednici preminulog službenika, u smislu poglavlja 4. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju, imaju pravo na mirovinu za nadživjele osobe kako je predviđeno člancima 35. do 38.
U slučaju smrti bivšeg službenika koji je primao naknadu za invalidnost ili bivšeg službenika u smislu članka 2. točaka (a), (c), (d), (e) ili (f) koji je primao starosnu mirovinu ili koji je napustio službu prije navršene dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu i koji je zatražio da mu se isplata starosne mirovine odgodi do prvog dana kalendarskog mjeseca koji slijedi nakon mjeseca u kojem je stekao pravo na odlazak u mirovinu, pravni sljednici preminulog službenika, u smislu poglavlja 4. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju, imaju pravo na mirovinu za nadživjele osobe kako je predviđeno u tom Prilogu.
Ako mjesto boravišta člana privremenog osoblja ili bivšeg člana privremenog osoblja koji prima naknadu za invalidnost ili starosnu mirovinu, ili bivšeg člana privremenog osoblja koji je napustio službu prije navršene dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu i koji je zatražio da mu se isplata starosne mirovine odgodi do prvog dana kalendarskog mjeseca koji slijedi nakon mjeseca u kojem je ostvario pravo na odlazak u mirovinu, nije poznato dulje od godinu dana, odredbe poglavlja 5. i 6. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju, koje se odnose na privremene mirovine, analogno se primjenjuju na bračnog druga i priznate uzdržavanike.”;
17.
u članku 36. prvom stavku trećoj rečenici riječi „članka 2. točaka (a), (c) ili (d)” zamjenjuju se riječima „članka 2. točaka (a), (c), (d), (e) ili (f)”;
18.
u članku 37. četvrtom stavku riječi „63. godine života” zamjenjuju se riječima „dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu”, a riječi „članka 2. točaka (a), (c) ili (d)” zamjenjuju se riječima „članka 2. točaka (a), (c), (d), (e) ili (f)”;
19.
članak 39. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Pri odlasku iz službe službenik u smislu članka 2. ima pravo na starosnu mirovinu, prijenos aktuarske protuvrijednosti ili otpremninu u skladu s poglavljem 3. glave V. Pravilnika o osoblju i Priloga VIII. Pravilniku o osoblju. Ako službenik ima pravo na starosnu mirovinu, mirovinska prava smanjuju mu se razmjerno iznosima isplaćenim na temelju članka 42.”;
20.
članak 42. prvi stavak zamjenjuje se sljedećim:
„U skladu s uvjetima koje utvrdi tijelo iz članka 6. prvog stavka, službenik može zatražiti da to tijelo izvrši sva plaćanja koja je on obvezan izvršiti radi stjecanja ili zadržavanja mirovinskih prava u matičnoj zemlji.”;
21.
članak 47. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 47.
Osim u slučaju smrti, radni odnos privremenog osoblja prestaje i:
(a)
na kraju mjeseca u kojem službenik navršava 66 godina ili, po potrebi, na dan određen u skladu s člankom 52. drugim i trećim stavkom Pravilnika o osoblju; ili
(b)
u slučaju ugovora na određeno vrijeme:
i.
na datum naveden u ugovoru;
ii.
na kraju otkaznog roka navedenog u ugovoru kojim se službeniku ili instituciji omogućuje raniji prekid radnog odnosa. Otkazni rok ne smije biti kraći od mjesec dana po godini staža s tim da ne smije trajati kraće od mjesec dana ni dulje od tri mjeseca. Za privremeno osoblje čiji su ugovori produljeni otkazni rok je najviše šest mjeseci. Otkazni rok ne počinje, međutim, teći tijekom trudnoće ako je potvrđena liječničkom potvrdom, rodiljnog dopusta ili bolovanja, pod uvjetom da takvo bolovanje ne traje duže od tri mjeseca. On se osim toga suspendira tijekom trudnoće ako je potvrđena liječničkom potvrdom, rodiljnog dopusta ili bolovanja podložno prethodno navedenim ograničenjima. Ako institucija otkaže ugovor, službenik ima pravo na naknadu u visini jedne trećine njegove osnovne plaće za razdoblje od datuma završetka obavljanja poslova do datuma isteka ugovora;
iii.
ako službenik više ne ispunjava uvjete utvrđene člankom 12. stavkom 2. točkom (a), podložno mogućnosti da se odobri izuzeće predviđeno tom odredbom. Ako se izuzeće ne odobri, primjenjuje se otkazni rok iz podtočke ii.; ili
(c)
u slučaju ugovora na neodređeno vrijeme:
i.
na kraju otkaznog roka navedenog u ugovoru; otkazni rok ne smije biti kraći od mjesec dana po godini navršenog staža u službi, s tim da ne smije trajati kraće od tri mjeseca ni dulje od deset mjeseci. Otkazni rok ne počinje, međutim, teći tijekom trudnoće ako je potvrđena liječničkom potvrdom, rodiljnog dopusta ili bolovanja, pod uvjetom da takvo bolovanje ne traje duže od tri mjeseca. On se osim toga suspendira tijekom trudnoće ako je potvrđena liječničkom potvrdom, rodiljnog dopusta ili bolovanja podložno prethodno navedenim ograničenjima; ili
ii.
ako službenik više ne ispunjava uvjete utvrđene člankom 12. stavkom 2. točkom (a), uz mogućnost da se odobri izuzeće predviđeno tom odredbom. Ako se izuzeće ne odobri, primjenjuje se otkazni rok iz podtočke i.”;
22.
umeće se sljedeći članak:
„Članak 48.a
U svakom parlamentarnom sazivu članak 50. Pravilnika o osoblju može se analogno primijeniti na najviše pet članova višeg privremenog osoblja političkih skupina u Europskom parlamentu u razredima AD 15 ili AD 16 pod uvjetom da su navršili pedeset pet godina i imaju dvadeset godina radnog staža u institucijama i najmanje 2,5 godine staža u posljednjem razredu.“;
23.
u članku 50.c stavak 2. briše se;
24.
glavi II. dodaje se sljedeće poglavlje:
„POGLAVLJE 11.
POSEBNE ODREDBE KOJE SE ODNOSE NA PRIVREMENO OSOBLJE IZ ČLANKA 2. TOČKE (F)
Članak 51.
Članak 37., osim prvog stavka točke (b), i članak 38. Pravilnika o osoblju analogno se primjenjuju na privremeno osoblje iz članka 2. točke (f).
Članak 52.
Odstupajući od članka 17. trećeg stavka, privremenom osoblju iz članka 2. točke (f) s ugovorom na neodređeno vrijeme može se bez obzira na njihov radni staž odobriti neplaćeni dopust za razdoblje koje nije duže od godine dana.
Ukupna duljina takvog dopusta ne smije prelaziti dvanaest godina tijekom čitave karijere člana osoblja.
Na radno mjesto člana privremenog osoblja može se zaposliti druga osoba.
Nakon što dopust istekne, član privremenog osoblja mora se rasporediti na prvo radno mjesto koje se oslobodi u njegovoj funkcijskoj skupini i koje odgovara njegovu razredu, uz uvjet da ispunjava zahtjeve za to radno mjesto. Ako odbije ponuđeno radno mjesto, u skladu s istim odredbama zadržava pravo na raspoređivanje kada se oslobodi sljedeće radno mjesto u njegovoj funkcijskoj skupini koje odgovara njegovu razredu; ako odbije drugi put, institucija može prekinuti radni odnos bez otkaznog roka. Službenik ostaje na neplaćenom dopustu za osobne potrebe do ponovnog rasporeda na radno mjesto ili upućivanja.
Članak 53.
Privremeno osoblje iz članka 2. točke (f) zapošljava se na temelju postupka odabira koji organizira jedna ili više agencija. Europski ured za odabir osoblja pritom pomaže agenciji ili agencijama o kojima je riječ na njihov zahtjev, osobito određujući sadržaj testova i organizirajući postupak odabira. Europski ured za odabir osoblja osigurava transparentnost postupaka odabira.
U slučaju vanjskog postupka odabira privremeno osoblje iz članka 2. točke (f) zapošljava se samo u razrede od SC1 do SC2, od AST 1 do AST 2 ili od AD 5 do AD 8. Agencija međutim može, po potrebi i u valjano opravdanim slučajevima, odobriti zapošljavanje u razredu AD 9, AD 10, AD 11 ili, u iznimnim okolnostima, u razredu AD 12 za radna mjesta s odgovarajućim odgovornostima i u granicama odobrenog plana radnih mjesta. Ukupni broj zaposlenja u razredima od AD 9 do AD 12 u agenciji ne smije biti veći od 20 % ukupnog broja zaposlenja u funkcijskoj skupini AD, izračunano u petogodišnjem razdoblju.
Članak 54.
U slučaju privremenog osoblja iz članka 2. točke (f) razvrstavanje u sljedeći viši razred provodi se isključivo među članovima osoblja koji su najmanje dvije godine bili u svom razredu, nakon što se usporede zasluge takvog privremenog osoblja i izvješća o njima. Članak 45. stavak 1. zadnja rečenica i članak 45. stavak 2. Pravilnika o osoblju analogno se primjenjuju. Referentni multiplikacijski faktori za usklađivanje prosječnih karijernih razreda, kako je utvrđeno za dužnosnike u odjeljku B Priloga I. Pravilniku o osoblju, ne smiju se premašiti.
U skladu s člankom 110. Pravilnika o osoblju svaka agencija donosi opće odredbe za primjenu ovog članka.
Članak 55.
Ako se član privremenog osoblja iz članka 2. točke (f) nakon internog objavljivanja radnog mjesta premješta na novo radno mjesto unutar iste funkcijske skupine, ne smije se razvrstavati u niži razred ni na niži stupanj u odnosu na prijašnje radno mjesto ako je njegov razred jedan od razreda utvrđenih u objavi slobodnog radnog mjesta.
Jednake odredbe primjenjuju se analogno ako član takvog privremenog osoblja sklopi novi ugovor s agencijom neposredno nakon isteka prijašnjeg ugovora za takvo privremeno osoblje pri drugoj agenciji.
Članak 56.
U skladu s člankom 110. stavkom 2. Pravilnika o osoblju svaka agencija donosi opće odredbe o postupcima kojima se utvrđuju zapošljavanje i uporaba privremenog osoblja iz članka 2. točke (f).”;
25.
glava III. briše se;
26.
u stavku 79. stavku 2. riječi „Svaka institucija” zamjenjuju se riječima „Tijelo iz članka 6. prvog stavka”;
27.
članak 80. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 3. zamjenjuje se sljedećim::
„3. Tijelo iz članka 6. prvog stavka svake institucije, agencije ili tijela iz članka 3.a može na temelju ove tablice i nakon savjetovanja s odborom za Pravilnik o osoblju podrobnije utvrditi ovlasti za svaku vrstu poslova.”;
(b)
stavak 4. zamjenjuje se sljedećim::
„4. Analogno se primjenjuju članci 1.d i 1.e Pravilnika o osoblju.”;
28.
članak 82. mijenja se kako slijedi:
(a)
u stavku 6. riječi „Svaka institucija” zamjenjuju se riječima „Tijelo iz članka 6. prvog stavka”;
(b)
dodaje se sljedeći stavak:
„7. Ugovorno osoblje u funkcijskim skupinama II., III. i IV. može dobiti odobrenje za sudjelovanje u internim natječajima samo nakon završene tri godine staža u instituciji. Ugovorno osoblje u funkcijskoj skupini II. može imati pristup samo natječajima u razredima od SC 1 do SC 2, u funkcijskoj skupini III. u razredima od AST 1 do AST 2, a u funkcijskoj skupini IV. u razredima od AST 1 do AST 4 ili u razredima od AD 5 do AD 6. Ukupan broj kandidata koji su članovi ugovornog osoblja i koji su imenovani na slobodna radna mjesta u bilo kojem od ovih razreda nikada ne smije biti veći od 5 % od ukupnog broja imenovanja u te funkcijske skupine u jednoj godini u skladu s člankom 30. drugim stavkom Pravilnika o osoblju.”;
29.
članak 84. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 84.
1. Član ugovornog osoblja s kojim se sklapa ugovor u trajanju od najmanje godinu dana ima probni rok tijekom prvih šest mjeseci zaposlenja ako je razvrstan u funkcijsku skupinu I., a tijekom prvih devet mjeseci ako je razvrstan u neku drugu funkcijsku skupinu.
Ako tijekom probnog roka član ugovornog osoblja ne može zbog bolesti, rodiljnog dopusta iz članka 58- Pravilnika o osoblju ili nesreće obavljati poslove u kontinuiranom razdoblju od najmanje mjesec dana, tijelo iz članka 6. prvog stavka može mu produljiti trajanje probnog roka za to isto razdoblje. Ukupno trajanje probnog roka ni u kojem slučaju ne može biti dulje od 15 mjeseci.
2. Izvješće o članu ugovornog osoblja može se sastaviti bilo kada prije završetka probnog roka ako je očito da njegov rad nije zadovoljavajući.
To se izvješće dostavlja osobi na koju se odnosi i koja u roku od osam radnih dana ima pravo iznijeti svoje primjedbe u pisanom obliku. Osoba neposredno nadređena članu ugovornog osoblja odmah šalje izvješće i primjedbe tijelu iz članka 6. prvog stavka. Na temelju izvješća tijelo iz članka 6. prvog stavka može odlučiti da se član ugovornog osoblja otpusti prije završetka probnog roka s otkaznim rokom od mjesec dana ili da ga se do isteka probnog roka rasporedi u drugi odjel.
3. Najkasnije mjesec dana prije isteka probnog roka sastavlja se izvješće o sposobnosti člana ugovornog osoblja za obavljanje poslova na njegovu radnom mjestu, kao i o njegovu ponašanju i učinkovitosti u službi. To se izvješće dostavlja članu ugovornog osoblja koji u roku od osam radnih dana ima pravo iznijeti svoje primjedbe u pisanom obliku.
Ako se u izvješću preporuči otpuštanje ili u iznimnim okolnostima produljenje probnog roka u skladu sa stavkom 1., osoba neposredno nadređena članu ugovornog osoblja odmah šalje izvješće i primjedbe tijelu iz članka 6. prvog stavka.
Član ugovornog osoblja čiji rad ili ponašanje nije ocijenjeno kao zadovoljavajuće za zapošljavanje na radnom mjestu otpušta se.
Konačna odluka donosi se na temelju izvješća iz ovog stavka i na temelju informacija u vezi s ponašanjem člana ugovornog osoblja s obzirom na glavu II. Pravilnika o osoblju koji su dostupni tijelu iz članka 6. prvog stavka.
4. Član ugovornog osoblja kojem je otkazan ugovor ima pravo na naknadu u visini jedne trećine njegove osnovne plaće za svaki mjesec izvršenog probnog rada.”;
30.
u članku 85. stavku 3. riječi „članka 314. Ugovora o EZ-u” zamjenjuju se riječima „članka 55. stavka 1. Ugovora o Europskoj uniji”;
31.
članak 86. stavak 1. mijenja se kako slijedi:
(a)
drugom podstavku dodaje se sljedeća rečenica:
„Međutim, članak 32. drugi stavak Pravilnika o osoblju primjenjuje se analogno na ugovorno osoblje zaposleno u razred 1.”
(b)
dodaje se sljedeći podstavak:
„Opće provedbene odredbe donose se kako bi se omogućila provedba ovog stavka u skladu s člankom 110. Pravilnika o osoblju.”;
32.
u članka 88. prvom stavku točki (b) riječi „tri godine” zamjenjuju se riječima „šest godina”;
33.
članak 91. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 91.
Analogno se primjenjuju članci 16. do 18.
Članak 55. stavak 4. druga rečenica Pravilnika o osoblju ne primjenjuje se analogno na ugovorno osoblje.
Za prekovremeni rad ugovorno osoblje u funkcijskoj skupini III. i IV. nema pravo na naknadu ili plaću za prekovremeni rad.
U skladu s uvjetima utvrđenim u Prilogu VI. Pravilniku o osoblju, ugovorno osoblje u funkcijskim skupinama I. i II. koje obavi prekovremeni rad ima pravo ili na kompenzacijski odmor ili na naknadu ako zahtjevi službe ne dopuštaju kompenzacijski odmor tijekom dva mjeseca nakon obavljenog prekovremenog rada.”;
34.
u članku 95. riječi „63. godine života“ zamjenjuju se riječima „dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu”;
35.
članak 96. mijenja se kako slijedi:
(a)
u stavku 3. riječ „usklađuju” zamjenjuje se riječju „ažuriraju”;
(b)
stavak 11. zamjenjuje se sljedećim:
„11. Svake dvije godine Komisija predstavlja izvješće o financijskom stanju sustava osiguranja za slučaj nezaposlenosti. Neovisno o tom izvješću Komisija može delegiranim aktima u skladu s člancima 111. i 112. Pravilnika o osoblju uskladiti doprinose predviđene stavkom 7. ako je to potrebno radi uravnoteženosti sustava.”;
36.
u članku 101. stavku 1. drugom podstavku drugoj rečenici riječi „65. godine života” zamjenjuju se riječima „66. godine života”;
37.
članak 103. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. U slučaju smrti bivšeg člana ugovornog osoblja koji prima naknadu za invalidnost ili bivšeg člana ugovornog osoblja koji prima starosnu mirovinu ili koji je napustio službu prije navršavanja dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu i koji je zatražio da mu se isplata starosne mirovine odgodi do prvog dana kalendarskog mjeseca koji slijedi nakon mjeseca u kojem je navršio dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu, pravni sljednici preminulog člana ugovornog osoblja, u smislu poglavlja 4. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju, imaju pravo na mirovinu za nadživjele osobe kako je predviđeno tim Prilogom.”;
(b)
stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
„3. Ako mjesto boravišta člana ugovornog osoblja ili bivšeg člana ugovornog osoblja koji prima naknadu za invalidnost ili starosnu mirovinu, ili bivšeg člana ugovornog osoblja koji je napustio službu prije navršavanja dobi za stjecanje prava na odlazak u mirovinu i koji je zatražio da mu se isplata starosne mirovine odgodi do prvog dana kalendarskog mjeseca koji slijedi nakon mjeseca u kojem je navršio dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu nije poznato duže od godinu dana, odredbe poglavlja 5. i 6. Priloga VIII. Pravilniku o osoblju, koje se odnose na privremene mirovine, analogno se primjenjuju na bračnog druga i priznate uzdržavanike.”;
38.
u članku 106. stavku 4. riječi „63 godine života” zamjenjuju se riječima „dob za stjecanje prava na odlazak u mirovinu”.
39.
u članku 120. riječi „svaka institucija” zamjenjuju se riječima „tijelo iz članka 6. prvog stavka”;
40.
umeće se sljedeći članak:
„Članak 132.a
U skladu s provedbenim mjerama iz članka 125. stavka 1. i nakon izričitog zahtjeva dotičnog člana ili dotičnih članova kojima pomažu, akreditiranim parlamentarnim asistentima može samo jednom biti isplaćena ili naknada za nastanjenje ili naknada za preseljenje koja se isplaćuje iz naknade za parlamentarnu pomoć odgovarajućeg člana i temelji se na dokazu da je bila potrebna promjena boravišta. Iznos naknade ne smije biti veći od jedne osnovne mjesečne plaće asistenta.”;
41.
članak 139. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. mijenja se kako slijedi:
i.
točka (b) zamjenjuje se sljedećim:
„(b)
na kraju mjeseca u kojem akreditirani parlamentarni asistent navršava 66 godina ili, u iznimnim okolnostima, na dan određen u skladu s člankom 52.b drugim i trećim stavkom Pravilnika o osoblju;”;
ii.
točka (d) zamjenjuje se sljedećim:
„(d)
uzimajući u obzir činjenicu da se radni odnos između člana i njegova akreditiranog parlamentarnog asistenta temelji na povjerenju, na kraju otkaznog roka navedenog u ugovoru, kojim se akreditiranom parlamentarnom asistentu ili Europskom parlamentu, postupajući na zahtjev jednog ili više članova Europskog parlamenta kojima akreditirani parlamentarni asistent pomaže, priznaje pravo da prekine ugovor prije njegova isteka. Otkazni rok ne smije biti kraći od mjesec dana po godini staža s tim da ne smije trajati kraće od mjesec dana ni dulje od tri mjeseca. Otkazni rok ne počinje, međutim, teći tijekom trudnoće ako je potvrđena liječničkom potvrdom, rodiljnog dopusta ili bolovanja, pod uvjetom da takvo bolovanje ne traje duže od tri mjeseca. On se osim toga suspendira tijekom trudnoće ako je potvrđena liječničkom potvrdom, rodiljnog dopusta ili bolovanja podložno tim ograničenjima;”;
(b)
umeće se sljedeći stavak:
„3a Provedbene mjere iz članka 125. stavka 1. osiguravaju postupak mirenja koji se primjenjuje prije završetka ugovora akreditiranog parlamentarnog asistenta, na zahtjev jednog ili više članova Europskog parlamenta kod kojih je zaposlen u svrhu pomoći ili dotičnog parlamentarnog asistenta, u skladu sa stavkom 1. točkom (d) i stavkom 3.”;
42.
u članku 141. riječi „svaka institucija” zamjenjuju se riječima „tijelo iz članka 6. prvog stavka”;
43.
dodaje se sljedeći članak:
„Članak 142.a
Komisija do 31. prosinca 2020. podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o procjeni funkcioniranja ovih Uvjeta zaposlenja ostalih službenika.”;
44.
Prilog se mijenja kako slijedi:
(a)
članku 1. stavku 1. dodaju se sljedeće rečenice:
„Članak 21., članak 22. osim stavka 4., članak 23., članak 24.a i članak 31. stavci 7. i 8.. tog Priloga primjenjuju se analogno na druge službenike zaposlene 31. prosinca 2013. Članak 30. i članak 31. stavci 1., 2., 3. i 5. tog Priloga primjenjuju se analogno na privremeno osoblje zaposleno 31. prosinca 2013. Za službenike u službi prije 1. siječnja 2014. riječi „66. godine života” u članku 33. stavku 1. drugom podstavku, u članku 47. točki (a), u članku 101. stavku 1. drugom podstavku i u članku 139. stavku 1. točki (b) Uvjeta zaposlenja ostalih službenika čitaju se kao riječi „65. godine života.”;”
(b)
dodaje se sljedeći članak:
„Članak 6.
S učinkom od 1. siječnja 2014. ugovori privremenog osoblja na koje se primjenjuje članak 2.a Uvjeta zaposlenja ostalih službenika i koji su u službi 31. prosinca 2013. u agenciji promijenit će se, bez postupka odabira, u ugovore u skladu s člankom 2. točkom (f) ovih Uvjeta zaposlenja. Uvjeti ugovora za ostale ostaju nepromijenjeni. Ovaj stavak ne primjenjuje se na ugovore privremenog osoblja zaposlenog kao voditelji agencija ili zamjenici voditelja agencija, kako je navedeno u aktu Unije o uspostavljanju agencije, niti na dužnosnike koji su u interesu službe upućeni u agenciju.”;
Članak 3.
1. Ova Uredba stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
2. Primjenjuje se od 1. siječnja 2014., osim članka 1. točke 44. i članka 1. točke 73. podtočke (d) koji se primjenjuju od dana stupanja na snagu ove Uredbe.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 22. listopada 2013.