RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1106/2013
af 5. november 2013
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse former for tråd af rustfrit stål med oprindelse i Indien og om endelig opkrævning af den midlertidige told
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (»grundforordningen«) (1), særlig artikel 9,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen forelagt efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. SAGSFORLØB
1. Midlertidige foranstaltninger
(1)
Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) indførte ved forordning (EU) nr. 418/2013 (2) (»forordningen om midlertidig told«) en midlertidig antidumpingtold på importen til Den Europæiske Union (»Unionen«) af visse former for tråd af rustfrit stål med oprindelse i Indien (»det berørte land«).
(2)
Undersøgelsen blev indledt på grundlag af en klage indgivet den 28. juni 2012 af European Confederation of Iron and Steel Industries (Eurofer) (»klageren«) på vegne af EU-producenter, der tegnede sig for mere end 50 % af den samlede produktion i Unionen af visse former for tråd af rustfrit stål.
(3)
Kommissionen indførte i den sideløbende antisubsidieundersøgelse en midlertidig udligningstold på importen af visse former for tråd af rustfrit stål med oprindelse i det berørte land ved forordning (EU) nr. 419/2013 (3) og en endelig udligningstold ved forordning (EU) nr. 861/2013 (4).
2. Parter, som er berørt af undersøgelsen
(4)
I den foreløbige fase af undersøgelsen blev der anvendt stikprøveudtagning for de indiske eksporterende producenter og EU-producenterne. I den foreløbige fase af undersøgelsen blev det også påtænkt at anvende stikprøver for ikke forretningsmæssigt forbundne importører. Da to ud af tre importører, der blev udtaget til stikprøven, ikke returnerede spørgeskemabesvarelsen, kunne der ikke længere foretages stikprøveudtagning for importørerne. Der blev derfor gjort brug af alle foreliggende oplysninger om de samarbejdsvillige importører for at komme til de endelige konklusioner, navnlig hvad angår Unionens interesser.
(5)
En eksporterende producent påstod, at den udtagne stikprøve af EU-producenter ikke kunne betragtes som repræsentativ, da der ikke anvendtes salg fra ikke-klagere til at fastsætte EU-erhvervsgrenens skade. Den påstand blev afvist, idet stikprøven blev udtaget på grundlag af besvarelserne fra alle samarbejdsvillige EU-producenter, uanset om de støttede klagen på det tidspunkt, hvor skaden blev fastsat, og blev foretaget på grundlag af produktionsmængder.
(6)
En eksporterende producent, som er forretningsmæssigt forbundet med en EU-producent, modsatte sig klagen og anmodede om en individuel undersøgelse, da producenten ikke blev medtaget i stikprøven af eksporterende producenter som følge af virksomhedens lave eksportmængder. EU-producenten blev heller ikke medtaget i stikprøven af EU-producenter på grund af sine lave produktionsmængder. Kommissionen accepterede at foretage en individuel undersøgelse, men den eksporterende producent trak sin anmodning tilbage.
(7)
Syv indiske eksporterende producenter uden for stikprøven anmodede om individuel undersøgelse. To af dem besvarede spørgeskemaet, og fem gjorde ikke. Af de to, som besvarede spørgeskemaet, trak en sin anmodning om individuel behandling tilbage. Som følge heraf har Kommissionen undersøgt anmodningen fra en indisk eksporterende producent, der ikke indgik i stikprøven, nemlig:
-
KEI Industries Limited, New Delhi (KEI).
(8)
I den foreløbige fase havde ingen af de oprindeligt stikprøveudtagne eksporterende producenter forelagt tilstrækkeligt pålidelige oplysninger, hvorfor grundforordningens artikel 18 blev anvendt. Kommissionen besluttede at udvide stikprøven med tre virksomheder på grundlag af deres eksportmængder og den samarbejdsvilje, som de havde givet udtryk for efter indledningen af undersøgelsen. Kommissionen har derfor undersøgt spørgeskemabesvarelserne og aflagt kontrolbesøg hos følgende indiske eksporterende producenter:
-
Garg Inox, Bahadurgarh, Haryana
-
Macro Bars and Wires, Mumbai, Maharashtra
-
Nevatia Steel & Alloys, Mumbai, Maharashtra.
(9)
Bortset fra ovenstående bekræftes konklusionerne i betragtning 4-7 og 14 i forordningen om midlertidig told.
3. Undersøgelsesperioden og den betragtede periode
(10)
Som anført i betragtning 20 i forordningen om midlertidig told omfattede undersøgelsen af dumping og skade perioden fra 1. april 2011 til 31. marts 2012 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra den 1. januar 2009 til den 31. marts 2012 (»den betragtede periode«).
4. Efterfølgende procedure
(11)
Efter fremlæggelsen af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det blev besluttet at indføre midlertidige antidumpingforanstaltninger (»den foreløbige fremlæggelse«), indsendte en række interesserede parter, dvs. tre eksporterende producenter i stikprøven, den eksporterende producent, som trak sin anmodning om individuel undersøgelse tilbage, klageren og 11 brugere, bemærkninger. Alle parter, der anmodede derom, fik lejlighed til at blive hørt mundtligt. Kommissionen fortsatte med at indhente oplysninger, som den anså for nødvendige for at nå frem til de endelige konklusioner. Alle de modtagne bemærkninger blev taget i betragtning, hvor det var relevant.
(12)
Kommissionen underrettede alle parter om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse former for tråd af rustfrit stål med oprindelse i det berørte land og den endelige opkrævning af de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig told (»den endelige fremlæggelse«). Parterne fik også en frist til at fremsætte bemærkninger til den endelige fremlæggelse. Alle de modtagne bemærkninger blev taget i betragtning, hvor det var relevant.
(13)
Som følge af en række bemærkninger om fremsættelsen af de endelige oplysninger informerede Kommissionen de interesserede parter om en række ændringer i konklusionerne vedrørende visse eksporterende producenters dumpingniveau. Parterne blev på ny indrømmet en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til fremsættelsen af supplerende oplysninger. Alle modtagne bemærkninger blev taget i betragtning, hvor dette var relevant. En interesseret part, klageren, kritiserede, at konklusionerne vedrørende visse eksporterende producenters dumpingniveau var blevet ændret på grundlag af nye data og de bemærkninger, der var blevet fremsat efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger og i den endelige fase af undersøgelsen. Parten påstod endvidere, at dennes proceduremæssige rettigheder ikke var blevet overholdt.
(14)
Kommissionen skønnede dog, at den måtte tage hensyn til bemærkningerne fra de interesserede parter og om nødvendigt ændre konklusionerne, hvis bemærkningerne var berettigede. I ingen af disse tilfælde anvendtes der nye ikke-verificerede data til dumpingfastsættelsen. Desuden blev alle interesserede parters proceduremæssige rettigheder overholdt, idet de blev behørigt og rettidigt informeret og fik samme tidsfrist til at indsende bemærkninger.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
(15)
Som anført i betragtning 21 i forordningen om midlertidig told blev den pågældende vare defineret som tråd af rustfrit stål med indhold af:
-
nikkel på 2,5 % og derover, undtagen tråd med indhold af nikkel på 28 % og derover, men ikke over 31 %, og af krom på 20 % og derover, men ikke over 22 %
-
nikkel på 2,5 % og derunder, undtagen tråd med indhold af krom på 13 % og derover, men ikke over 25 %, og aluminium på 3,5 % eller derover, men ikke over 6 %
i øjeblikket henhørende under KN-kode 7223 00 19 og 7223 00 99 og med oprindelse i det berørte land.
(16)
Nogle brugere udtrykte bekymring over den manglende sondring mellem de forskellige typer af den pågældende vare og den samme vare, eftersom der findes et bredt varesortiment for alle varetyper. Det vakte især bekymring, hvordan der kunne sikres en rimelig sammenligning mellem alle typer i forbindelse med undersøgelsen. Som det er tilfældet i de fleste undersøgelser, omfatter definitionen af den pågældende vare en lang række forskellige varetyper, der deler de samme eller lignende grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber. Den omstændighed, at disse egenskaber kan variere fra varetype til varetype, kan nemlig føre til, at et bredt udvalg af typer omfattes. Dette er tilfældet i nærværende undersøgelse. Kommissionen tog hensyn til forskellene mellem varetyper og sikrede en rimelig sammenligning. Der blev tildelt et unikt varekontrolnummer (PCN) til hver varetype, som blev fremstillet og solgt af de indiske eksporterende producenter, og til hver varetype, der blev fremstillet og solgt af EU-erhvervsgrenen. Kontrolnummeret var afhængigt af varens væsentlige egenskaber, i dette tilfælde stålsort, brudstyrke, overtrækning, belægning, diameter og form. Derfor blev de typer tråde, der eksporteredes til Unionen, sammenlignet på grundlag af PCN med varer, der blev fremstillet og solgt af EU-erhvervsgrenen, og som har samme eller lignende egenskaber. Alle disse typer hørte ind under definitionen af den pågældende vare og den samme vare i indledningsmeddelelsen (5) og i forordningen om midlertidig told.
(17)
En part gentog sin påstand om, at de såkaldte »yderst tekniske« varetyper adskiller sig fra hinanden og ikke kan udskiftes med andre typer af den pågældende vare. Følgelig bør de udelukkes fra varedefinitionen. Når man afgør, om varer ligner hinanden i et sådant omfang, at de er samme vare, er det i henhold til Den Europæiske Unions Domstols retspraksis (6) nødvendigt at vurdere, om de har de samme tekniske og fysiske egenskaber, og om de har de samme grundlæggende anvendelsesformål og det samme forhold mellem pris og kvalitet. I den forbindelse skal den indbyrdes udskiftelighed og konkurrence mellem disse varer også vurderes. Undersøgelsen viste, at de »yderst tekniske« varetyper, der henvises til af denne part, har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber som andre varer, der indgår i undersøgelsen. Der er tale om tråde, og disse varer fremstilles af rustfrit stål, og der anvendes en lignende produktionsmetode med lignende maskiner, således at producenterne kan skifte mellem forskellige varianter af varen afhængigt af efterspørgslen. Selv om de forskellige typer tråd ikke er direkte indbyrdes udskiftelige og ikke direkte konkurrerer, konkurrerer producenterne om kontrakter, der dækker en bred vifte af tråd af rustfrit stål. Disse varetyper produceres og sælges desuden af både EU-erhvervsgrenen og de indiske eksporterende producenter under anvendelse af en lignende produktionsmetode. Denne påstand kan derfor ikke godtages.
(18)
Som reaktion på den endelige fremlæggelse hævdede en af parterne, at den analyse, som Kommissionen gennemførte for at fastslå, om de såkaldt yderst tekniske varetyper burde indgå i undersøgelsen, var utilstrækkelig. Denne påstand afvises. Det fremgik af undersøgelsen, at den yderst tekniske varetype er omfattet af varedefinitionen, jf. betragtning 17. Den pågældende part antog fejlagtigt, at alle kriterier som omhandlet i retspraksis skal være opfyldt samtidigt. I henhold til Den Europæiske Unions Domstols retspraksis (7) har Kommissionen vide skønsbeføjelser ved definitionen af varedækningen, og skal basere sin vurdering på de kriterier, der er fastlagt af Domstolen. Ofte kan visse kriterier som i den foreliggende sag pege i én retning og nogle i den anden retning; i en sådan situation skal Kommissionen foretage en samlet vurdering, som den har gjort i den foreliggende sag. Det er derfor forkert af den interesserede part at antage, at varetyper skal have alle egenskaber til fælles for at falde ind under den samme varedefinition.
(19)
En række brugere hævdede, at den såkaldte tråd af rustfrit stål i »serie 200« bør udelukkes fra varedækningen. Navnlig hævdede de, at denne type næppe var fremstillet af EU-erhvervsgrenen. Denne påstand er dog ubegrundet. For det første kan det forhold, at en bestemt varetype ikke fremstilles af EU-erhvervsgrenen, ikke være tilstrækkelig grund til at udelukke den fra undersøgelsen, når produktionsmetoden er sådan, at EU-producenterne kunne påbegynde fremstillingen af den pågældende varetype. For det andet var det i forbindelse med de yderst tekniske former for tråd blevet konstateret, at disse typer af den pågældende vare har grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber, der er de samme eller lignende for andre typer af samme vare, der blev fremstillet og solgt af EU-erhvervsgrenen. Denne påstand kan derfor ikke godtages.
(20)
Alternativt hævdede de, at valsetråd burde medtages i definitionen af den pågældende vare. Men valsetråd er et råmateriale, som anvendes i fremstillingen af den pågældende vare, men kan også anvendes til fremstilling af forskellige varer som f.eks. skruer og søm. Derfor udgør det i modsætning til den pågældende vare ikke en færdig stålvare. Gennem koldformningsproduktionsprocessen kan valsetråden blandt andet omdannes til den pågældende vare eller samme vare. På dette grundlag kan valsetråd ikke indgå i varedækningen i grundforordningens forstand.
(21)
På grundlag af ovenstående bekræftes definitionen af den pågældende vare og samme vare i betragtning 21 til 24 i forordningen om midlertidig told.
C. DUMPING
1. Indledning
(22)
Under kontrolbesøgene hos de tre indiske eksporterende producenter, som indgik i stikprøven, og den efterfølgende analyse af de indsamlede oplysninger blev det konstateret, at de alle havde indsendt visse oplysninger, som ikke kunne anses for at være pålidelige. Kommissionen fortsatte sin undersøgelse og analyserede alle oplysninger, som blev fremlagt efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger og de efterfølgende høringer.
(23)
For den ene eksporterende producent konstaterede Kommissionen, jf. betragtning 26 i forordningen om midlertidig told, at de omkostninger, der var indberettet i dennes spørgeskemabesvarelse, ikke kunne afstemmes med de omkostninger, som var indeholdt i producentens interne regnskabssystem. Virksomheden havde fremført, at den manglende afstemning var forårsaget af registreringsfejl og en værdiansættelsesmetode af lagerbeholdningen, som varierede mellem det interne omkostningsrapporteringssystem og de data, der er offentliggjort i årsregnskabet.
(24)
Selv om oplysningerne i det interne regnskabssystem, jf. betragtning 28 i forordningen om midlertidig told, var i overensstemmelse med virksomhedens reviderede årsregnskab, var det ikke muligt at foretage en afstemning mellem de tal, der fremgik af det interne regnskabssystem for tråddelen og de omkostningstabeller, som virksomheden specifikt udarbejdede i besvarelsen af spørgeskemaet til denne undersøgelse. Følgelig og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 18 er det opfattelsen, at de oplysninger, der er konstateret i det interne regnskabssystem, ikke bør anvendes i forbindelse med denne antidumpingundersøgelse.
(25)
Derfor justerede Kommissionen foreløbigt de omkostningsoplysninger, som den eksporterende producent havde indsendt i sin spørgeskemabesvarelse, ved at anvende de oplysninger, der fandtes i dennes interne regnskabssystem.
(26)
Som det fremgår af betragtning 27 i forordningen om midlertidig told, påstod den eksporterende producent, at oplysningerne i det interne regnskabssystem ikke var pålidelige og ikke burde anvendes i forbindelse med undersøgelsen. Virksomheden påpegede en række fejl og opstillingsfejl i de interne oplysninger, som lå til grund for Kommissionens justering af omkostningerne. Virksomheden hævdede, at Kommissionen burde have baseret sin analyse på de omkostninger, der er indeholdt i besvarelsen af spørgeskemaet. På et senere tidspunkt efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger fremlagde virksomheden en afstemning mellem de interne delspecifikke omkostningstal og tallene i spørgeskemabesvarelsen. På dette grundlag og i betragtning af de beviser, der blev indsamlet under kontrolbesøget, kunne visse produktionsomkostninger, der oprindeligt blev indberettet af virksomheden i spørgeskemabesvarelsen, accepteres.
(27)
På grundlag af den foreliggende beviser kunne fordelingen af visse af virksomhedens omkostninger såsom generalomkostninger og finansieringsudgifter i spørgeskemabesvarelsen ikke betragtes som pålidelige med henblik på undersøgelsen. Kommissionen fandt, at disse omkostninger burde fordeles over virksomhedens samlede omsætning og salgsomkostninger, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 5. På grundlag af ovenstående kunne de fleste af omkostningerne i spørgeskemabesvarelsen accepteres, og fordelingen af omsætningen blev aftalt med virksomheden i den endelige fase af undersøgelsen. Dumpingmargenen faldt efter en revision af emballeringsomkostninger og visse generalomkostninger. Det blev således konstateret, at grundforordningens artikel 18 ikke længere skulle anvendes til at fastslå denne eksporterende producents dumpingmargen.
(28)
For en anden eksporterende producent konstaterede Kommissionen, jf. betragtning 30 i forordningen om midlertidig told, at indkøb og forbrug af råvarer, der var indberettet i virksomhedens spørgeskemabesvarelse, ikke var underbygget af de oplysninger, der blev fundet i producentens lagerforvaltningssystem. Det så navnlig ud til, at fordelingen på stålsorter var forskellig i de to kilder. Kommissionen fastslog, at stålsorten er en afgørende faktor ved fastsættelsen af omkostningerne til den endelige vare, og at upålidelige oplysninger om stålsorten i alvorlig grad vil kunne forvride fastsættelsen af omkostninger og salgspriser for individuelle varetyper og derfor kan være misvisende, og gjorde den eksporterende producent opmærksom på denne vigtige betragtning ved forskellige lejligheder.
(29)
Som det fremgår af betragtning 31 i forordningen om midlertidig told, hævdede den eksporterende producent dog, at it-filerne med indkøb af råvarer, som Kommissionen havde fået under kontrolbesøget, var ufuldstændige, da andre enheder i virksomheden havde foretaget yderligere indkøb af råvarer, men ikke var blevet rapporteret og derfor ikke indgik i de it-filer, der var blevet indsamlet under kontrolbesøget og undersøgt af Kommissionen. Endvidere hævdede den eksporterende producent, at de konstaterede uoverensstemmelser i mængderne af stålsorter skyldtes det forhold, at nogle stålsorter delvist overlappede hinanden, og at nogle dele af produktionsprocessen ikke kunne spores tilbage til de enkelte stålsorter.
(30)
Kommissionen bemærkede imidlertid, jf. betragtning 32 i forordningen om midlertidig told, at ovennævnte påstande, som er fremsat af denne virksomhed i forbindelse med yderligere indkøb af råvarer, ikke var tilstrækkeligt underbyggede og under ingen omstændigheder kunne forklare de konstaterede uoverensstemmelser mellem de enkelte stålsorter. Kommissionen bemærkede desuden, at virksomheden havde påstået, at det ikke var muligt på alle stadier af produktionsprocessen at foretage en sporing tilbage til de enkelte stålsorter. Denne indrømmelse underminerede yderligere pålideligheden af rapporteringssystemet i forbindelse med stålsorter som helhed. Oplysningen om stålsorter blev derfor foreløbigt anset for vildledende.
(31)
I betragtning 33 i forordningen om midlertidig told mente Kommissionen dog, at den rapporterede fordeling af råvarer på stålsort ikke var pålidelig, og at den foreløbigt bør lades ude af betragtning, og at fastlæggelserne bør ske ud fra de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18. Som følge af rapporteringssystemets generelle upålidelighed var det ikke muligt at foretage fastlæggelser ud fra de rapporterede stålsorter. Derfor blev det samlede forbrug af alle råvarer som helhed anvendt ved beregningen af en samlet dumpingmargen for alle varer, uden hensyntagen til fordelingen på stålsort.
(32)
Efter offentliggørelsen af de foreløbige konklusioner anfægtede virksomheden den midlertidige metode generelt, men var fortsat ikke i stand til at forelægge en en-til-en-sammenligning på grundlag af varekontrolnummer. Imidlertid tilbød virksomheden senere i undersøgelsen en tilstrækkelig grad af afstemning, når råvaren opdeles i de vigtigste af serier af rustfrie stålsorter i henhold til deres kemiske sammensætning (200-, 300- og 400-serien i AISI-klassifikationen). Virksomheden tilbød også en alternativ metode til kategorisering, hvor de endelige anvendelsesformål blev optaget som en supplerende opdelingsfaktor. Da de endelige anvendelsesformål ikke kan verificeres, foretog Kommissionen en ny beregning af dumpingmargenen på grundlag af stålsorter grupperet ved hjælp af deres kemiske sammensætning som anført i rækken af stålsorter (200-, 300- og 400-serierne i AISI-klassifikationen). Disse serier af stålsorter er et almindeligt anvendt, sagligt og kontrollerbart kriterium, hvorimod brugen af varekontrolnumre for denne virksomhed ikke gav mulighed for en fuld afstemning og derfor ikke ville give en retfærdig sammenligning på grundlag af de pålidelige data, jf. grundforordningens definition.
(33)
Da virksomhedens supplerende oplysninger imidlertid ikke kunne føre til en tilstrækkelig afstemning af de detaljerede data, der kræves til undersøgelse, blev den midlertidige konklusion om, at virksomhedens sporingssystem ikke var tilstrækkeligt pålideligt, opretholdt, og grundforordningens artikel 18 anvendes ved den endelige fastlæggelse af produktionsomkostningerne og beregningen af dumpingmargenen, som derfor baseres på den tilgang, der er nævnt i foregående betragtning.
(34)
For den tredje eksporterende producents vedkommende konstaterede Kommissionen i betragtning 34 i forordningen om midlertidig told under kontrolbesøget, at de strømme af råvarer, der var blevet indberettet i spørgeskemabesvarelsen, ikke var i overensstemmelse med de oplysninger, der var indeholdt i producentens regnskabssystem. Det så ud til, at fordelingen på stålsorter var forskellig i de to kilder.
(35)
Den eksporterende producent hævdede, jf. betragtning 35 i forordningen om midlertidig told, at forskellene i de samlede mængder af råvarer kunne afstemmes ved at tage højde for ændringerne i varebeholdningerne, selv om den pågældende indrømmede, at der var fejl i spørgeskemabesvarelsen. Imidlertid påstod virksomheden også, at delvist overlappende stålsorter gjorde det umuligt at foretage en nøjagtig afstemning alt efter den enkelte stålsort. I sine bemærkninger til de foreløbige konklusioner anførte virksomheden også, at den stålsort, der fremgår af salgsfakturaen, lejlighedsvis ikke stemte overens med den stålsort, der faktisk eksporteres. Virksomheden påstod desuden, at stålsorterne ikke blev anvendt nøjagtigt i industrien for rustfrit stål, og at der var variationer mellem den offentliggjorte kemiske sammensætning af stålsorterne og de faktiske produkter. Virksomheden påstod, at hvis der blev taget hensyn til disse forklaringer, ville de uoverensstemmelser, som Kommissionen havde identificeret, kun vedrøre en ubetydelig del af virksomhedens eksport.
(36)
Kommissionen fandt, at omfanget af de konstaterede afvigelser ikke kunne forklares ved lejlighedsvise unøjagtigheder. Tværtimod bidrog de fremførte argumenter til at undergrave troværdigheden af virksomhedens rapporteringssystem af stålsorter som helhed, navnlig i lyset af betydningen af stålsorter i forbindelse med fastlæggelsen af omkostningerne til den færdige vare.
(37)
Senere i undersøgelsen påstod virksomheden imidlertid, at hvis Kommissionen ikke godtog virksomhedens første rapportering af stålsorter, kan et mere nøjagtigt resultat opnås, hvis Kommissionen i stedet for at sammenlægge alle varekontrolnumre, således som det havde været tilfældet i den midlertidige fase, kun ville samle de særlige stålsorter, mellem hvilke der var identificeret uoverensstemmelser, eller alternativt samle stålsorterne i henhold til deres kemiske sammensætning udtrykt i rækken af stålkvaliteter (200-, 300- og 400-serierne i AISI-klassifikationen). Virksomheden tilbød også endnu en metode til yderligere at samle stålsorterne i 300-serien i mindre undergrupper.
(38)
Kommissionen har derfor genberegnet dumpingmargenen på grundlag af grupper af rustfrit stål baseret på den kemiske sammensætning som anført i serier af stålsorter (200-, 300- og 400-serien i AISI-klassifikationen) for at følge samme metode som beskrevet i betragtning 30. Disse serier af stålsorter er et almindeligt anvendt, sagligt og kontrollerbart kriterium, hvorimod brugen af varekontrolnumre for denne virksomhed ikke gav mulighed for en fuld afstemning og derfor ikke ville give en retfærdig sammenligning på grundlag af de pålidelige data, jf. grundforordningens definition.
(39)
Da virksomhedens supplerende oplysninger ikke kunne føre til en tilstrækkelig afstemning af de detaljerede data, der kræves til undersøgelsen, blev den midlertidige konklusion om, at virksomhedens sporingssystem ikke var tilstrækkeligt pålideligt, opretholdt, og grundforordningens artikel 18 anvendes ved den endelige fastlæggelse af produktionsomkostningerne og beregningen af dumpingmargenen, som derfor baseres på den tilgang, der er nævnt i foregående betragtning.
(40)
Klageren påstod, at en opdeling af den pågældende vare i stålsorter afholdt Kommissionen fra at udføre en korrekt afprøvning af fortjenesten med henblik på at fastsætte den normale værdi pr. varekontrolnummer.
(41)
Kommissionen gennemfører sine analyser på et niveau, der er konsistent med de eksporterendes producenters og EU-producenternes interne regnskabssystemer, hvilket giver mulighed for at begrunde de indsendte tal. Påstanden afvises derfor.
(42)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 37 og 38 i forordningen om midlertidig told hermed.
2. Normal værdi
(43)
For en eksporterende producent, som er underlagt anvendelsen af grundforordningens artikel 18, blev fastsættelsen af den normale værdi taget op til ny behandling som følge af den nye vurdering af virksomhedens produktionsomkostninger. I den endelige fase blev produktionsomkostningerne fastlagt på grundlag af de indberettede produktionsomkostninger, hvortil man lagde salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, inkl. finansielle omkostninger, ved hjælp af en fordelingsmetode, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 5.
(44)
For de tre nye eksporterende producenter i stikprøven og den eksporterende producent, som blev indrømmet en individuel undersøgelse, blev hjemmemarkedssalget generelt fundet repræsentativt, da det udgjorde mindst 5 % af virksomhedens samlede eksportmængde af den pågældende vare ved salg til Unionen. Det blev også undersøgt, om hver af de varetyper, der solgtes af de nye producenter i stikprøven på deres hjemmemarked, var repræsentative og sammenlignelige med de varetyper, der solgtes ved eksport til Unionen i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2.
(45)
Ved at fastslå andelen af rentabelt salg til uafhængige kunder på hjemmemarkedet i UP undersøgte Kommissionen endvidere, om hjemmemarkedssalget fra de nye eksporterende producenter i stikprøven og den eksporterende producent, der blev indrømmet en individuel undersøgelse, kunne anses for at have fundet sted i normal handel i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 4.
(46)
I forbindelse med en af de nye eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, blev virksomhedens oprindelige omkostningsfordeling betragtet som utilstrækkelig, eftersom den så bort fra trådens tykkelse, som er en betydelig omkostningsfaktor. Efter aftale med virksomheden blev omkostningsfordelingsmetoden justeret.
(47)
For så vidt angik en anden ny eksporterende producent i stikprøven blev en fejl i beregningen af dumpingmargenen rettet. Endvidere anmodede producenten Kommissionen om at foretage yderligere justeringer af rentabilitetskontrollen og af priserne. Disse påstande blev fundet uberettigede.
(48)
Hvad angår den eksporterende producent, der var blevet indrømmet en individuel undersøgelse, blev en yderligere fejl i beregningerne rettet. Den samme eksporterende producent fremsatte påstande vedrørende Kommissionens fastsættelse af niveauet for salgs- og administrationsomkostninger samt andre generalomkostninger og de indenlandske transportomkostninger og anmodede om en justering for fysiske forskelle i den pågældende vare mellem hjemmemarkedet og eksportmarkederne. Disse påstande blev afvist, idet beregningerne var baseret på de omkostninger, som virksomheden havde fremlagt, og som var blevet verificeret under kontrolbesøget, og da påstanden vedrørende fysiske forskelle ikke var begrundet.
(49)
Som følge heraf bekræftes metoden i betragtning 39-48 i forordningen om midlertidig told, og den anvendes for de tre nye eksporterende producenter i stikprøven og den eksporterende producent, der blev indrømmet en individuel undersøgelse.
3. Eksportpris
(50)
For en eksporterende producent blev en række fejl som følge af virksomhedens påstande om lejlighedsvis brug af en forkert valutakurs og den fejlagtige medregning af visse interne salgstransaktioner i dumpingberegningen rettet.
(51)
For en anden eksporterende producent blev salget gennem en forretningsmæssigt forbundet virksomhed i Unionen inkluderet i dumpingberegningen.
(52)
En af de nye eksporterende producenter i stikprøven påstod, at virksomhedens fordele under subsidieordningerne DEPS og DDS burde lægges til eksportprisen.
(53)
En anden af de nye eksporterende producenter i stikprøven indberettede sine fordele under subsidieordningen DDS som negative prisjusteringer, hvilket kunstigt øgede eksportpriserne.
(54)
Kommissionen analyserede de to virksomheders prisadfærd på EU-markedet og traf sine konklusioner som følge af anvendelsen af grundforordningens artikel 2, stk. 8, og foretog derfor ingen yderligere justeringer. Førstenævnte virksomheds påstand blev derfor afvist, og der blev set bort fra sidstnævnte virksomheds indberettede justering.
(55)
En af de nye eksporterende producenter i stikprøven påstod, at virksomhedens eksportpriser burde opjusteres for at bringe dem på linje med hjemmemarkedspriserne, idet hjemmemarkedssalget forgik under eget varemære og tiltrak højere priser. Virksomheden kunne dog ikke fremlægge bevis for, at de fakturaer, som påstanden vedrørte, faktisk omhandlede varemærkesalg, og påstanden blev derfor afvist.
(56)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 50-52 i forordningen om midlertidig told.
4. Sammenligning
(57)
En eksporterende producent påstod, at da alle varekontrolnumre blev lagt sammen med henblik på at fastlægge virksomhedens produktionsomkostninger, burde eksportpriserne behandles på samme måde, og der burde kun have været anvendt én eksportpris med henblik på sammenligningen med den normale værdi.
(58)
I sin undersøgelse søgte Kommissionen at beregne omkostningerne og eksportprisen på PCN-basis, men modtog ikke den nødvendige afstemning fra den pågældende virksomhed, som ville have gjort det muligt at identificere pålidelige produktionsomkostninger på PCN-basis. Undersøgelsen viste imidlertid ingen mangler vedrørende eksportprisniveauet på PCN-basis, og det ville derfor ikke have været hensigtsmæssigt at anvende grundforordningens artikel 18 med henblik på at fastlægge de faktiske eksportpriser. Idet Kommissionen ikke mente, at det ville være hensigtsmæssigt at mindske oplysningsniveauet for de indberettede priser sammenholdt med standarderne for undersøgelser med henblik på at foretage en rimelig sammenligning, blev påstanden afvist.
(59)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 53 til 55 i forordningen om midlertidig told.
5. Dumpingmargener
(60)
For hver stikprøveudtagen virksomhed blev den normale værdi, der var beregnet som et vejet gennemsnit og fastsat for samme vare, sammenlignet med det vejede gennemsnit af eksportprisen for den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12.
(61)
I henhold til grundforordningens artikel 9, stk. 6, og da grundforordningens artikel 18 blev anvendt for to af de tre eksporterende producenter, der oprindeligt indgik i stikprøven, fastlægges dumpingmargenen for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, på grundlag af den gennemsnitlige dumpingmargen for den ene eksporterende producent, der oprindeligt indgik i stikprøven, for hvilken grundforordningens artikel 18 ikke længere finder anvendelse, og de to nye virksomheder i stikprøven med dumpingmargener, der ikke er under bagatelgrænsen. På dette grundlag blev den beregnede dumpingmargen for de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, midlertidigt fastsat til 8,4 %.
(62)
For alle de andre eksporterende producenter i det berørte lands vedkommende bestemte Kommissionen først graden af samarbejde. I den forbindelse blev der foretaget en sammenligning mellem den samlede eksportmængde, der var angivet i spørgeskemabesvarelserne, og den samlede import fra det berørte land, som anført i Eurostats importstatistikker. Da samarbejdsgraden var høj, blev restdumpingmargenen fastsat til niveauet for den højeste dumpingmargen, der var fastslået for de stikprøveudtagne eksporterende producenter. Ud fra dette blev den landsdækkende dumping fastsat til 16,2 %.
(63)
Følgelig udgør de vejede gennemsnitlige dumpingmargener følgende i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet:
Virksomhed
Endelig dumpingmargen
GARG Inox
11,8 %
KEI Industries
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
Venus Group
11,6 %
Viraj Profiles
6,8 %
Samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven
8,4 %
Alle andre virksomheder
16,2 %
D. EU-ERHVERVSGRENEN
1. EU-erhvervsgrenen
(64)
Nogle brugere anfægtede antallet af EU-producenter i betragtning 63 i forordningen om midlertidig told. De påstod, at antallet af producenter var fejlagtigt vurderet, og at der i virkeligheden var færre producenter på EU-markedet.
(65)
Kommissionen påpegede, at ovennævnte påstand ikke var understøttet af beviser. Kommissionen undersøgte antallet af EU-producenter, som fremgik af klagen, i forbindelse med undersøgelsen af situationen og i løbet af undersøgelsen. Kommissionen kontaktede alle 27 kendte EU-producenter i den forbindelse. Undersøgelsen bekræftede, at 27 EU-producenter fremstillede samme vare i Unionen i UP. Påstanden afvises derfor, og betragtning 63 i forordningen om midlertidig told bekræftes.
2. EU-produktion og stikprøveudtagning af EU-producenter
(66)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 64-67 i forordningen om midlertidig told.
E. SKADE
1. EU-forbruget
(67)
Nogle brugere hævdede, at skadeanalysen burde have set bort fra data for 2009, fordi finanskrisen, der indtraf det år, havde forvridende virkninger navnlig på EU-forbruget. Men selv hvis 2009 blev udelukket fra analysen, ville der stadig være tale om en stigende tendens for forbruget (+ 5 %), hvilket er et tegn på en forbedring af markedet. Desuden blev de negative virkninger af finanskrisen anerkendt i betragtning 68 i forordningen om midlertidig told. Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 68 i forordningen om midlertidig told.
2. Importen til Unionen fra det pågældende land
(68)
Dumpingmargenen for den eksporterende producent, Macro Bars and Wires, ligger under bagatelgrænsen, jf. grundforordningens artikel 9, stk. 3. Det kan derfor antages, at denne eksporterende producent ikke har foretaget dumping som omhandlet i grundforordningens artikel 1, stk. 2, i undersøgelsesperioden. Som følge heraf blev importmængderne udelukket fra den midlertidigt fastsatte mængde af dumpingimport fra det berørte land. En anden eksporterende producent, nemlig Venus-gruppen, gjorde gældende, at visse transaktioner fejlagtigt blev talt med to gange. Kommissionen var enig med den eksporterende producent og justerede den samlede dumpingimportmængde ved at fjerne disse transaktioner.
(69)
Følgelig blev mængden, markedsandelen og den gennemsnitlige pris på dumpingimporten revideret.
(70)
Dumpingimportens omfang og markedsandel:
2009
2010
2011
UP
Mængde
15 826
27 291
34 494
33 252
Indeks (2009 = 100)
100
172
218
210
Markedsandel
12,0 %
14,6 %
17,6 %
16,9 %
Indeks (2009 = 100)
100
121
146
140
Kilde: Eurostat og spørgeskemabesvarelser
(71)
Macro Bars and Wires eksporterede begrænsede mængder af den pågældende vare i undersøgelsesperioden, og Venus-gruppens transaktioner nævnt ovenfor udgjorde også begrænsede mængder, følgelig medfører fradraget af disse importmængder fra den samlede mængde af dumpingimport fra det berørte land ikke væsentlige ændringer i de tendenser, der er beskrevet i betragtning 69 og 71 i forordningen om midlertidig told. Derfor blev disse betragtninger i forordningen om midlertidig told bekræftet.
(72)
Gennemsnitspriserne på dumpingimporten:
2009
2010
2011
UP
Gennemsnitspris
2 380
2 811
3 259
3 207
Indeks (2009 = 100)
100
118
137
135
Kilde: Eurostat og spørgeskemabesvarelser
(73)
Justeringen af dumpingimportmængden medfører ingen væsentlige ændringer i gennemsnitspriserne på den indiske dumpingimport eller beregningerne af underbudsmargenen. Den vejede gennemsnitlige underbudsmargen er på 15 %, hvilket bekræfter konklusionerne i forordningen om midlertidig told.
(74)
En eksporterende producent fra Indien påstod, at EU-salgspriserne forekom højst usandsynlige og sandsynligvis var fordrejede. Det skal dog understreges, at de priser, der anvendtes til underbudsberegningen blev indsamlet og efterprøvet under kontrolbesøg hos EU-producenterne i stikprøven.
(75)
Konklusionerne i forbindelse med undersøgelsesresultaterne i betragtning 75-77 i forordningen om midlertidig told bekræftes hermed.
3. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
(76)
Visse parter hævdede, at EU-erhvervsgrenens resultater burde betragtes som relativt positive i forbindelse med den globale økonomiske krise, og at med undtagelse af en skadesindikator, nemlig markedsandelen, tydede ingen af de øvrige indikatorer på, at der forekom skade.
(77)
En af parterne hævdede, at de gennemsnitlige salgspriser for EU-erhvervsgrenen steg med ca. 34 %, hvilket er langt mere end produktionsomkostningerne, som steg med 13 % i samme periode. I den forbindelse skal det bemærkes, at ved begyndelsen af den betragtede periode, dvs. i 2009, solgte EU-erhvervsgrenen til priser under produktionsomkostningerne og var først i stand til at sælge over produktionsomkostningerne fra 2011 og fremefter.
(78)
Det fremgik af undersøgelsen, at selv om nogle skadesindikatorer, f.eks. produktionsmængde og kapacitetsudnyttelse, fulgte en positiv tendens, eller forblev stabile, f.eks. beskæftigelse, fulgte en række andre indikatorer for EU-erhvervsgrenens økonomiske situation, f.eks. rentabilitet, likviditet, investering og investeringsafkast, ikke en tilfredsstillende tendens i den betragtede periode. Mens indikatoren for investeringer blev forbedret i 2010, faldt den i 2011 og i undersøgelsesperioden til under niveauet for 2009. Trods en forbedring af investeringsafkastet fra 2009 til 2011, hvor det nåede op på 6,7 %, faldt det igen til 0,8 % i undersøgelsesperioden. På samme måde forbedredes indikatorerne for rentabilitet og likviditet indtil 2011, og de begyndte igen at blive dårligere i UP. Det kan derfor konkluderes, at EU-erhvervsgrenen begyndte at genrejse sig efter 2009, men dens genrejsning blev efterfølgende bremset på grund af dumpingimporten fra det berørte land.
(79)
Efter anmodning fra en interesseret part bekræftes det, at lagerbeholdningerne, der var blevet fastslået i betragtning 100 i forordningen om midlertidig told, vedrørte de stikprøveudvalgte EU-virksomheders aktivitet.
(80)
EU-erhvervsgrenen hævdede, at målfortjenstmargenen på 5 %, der var blevet fastsat i den foreløbige fase, var for lav. Parten underbyggede ikke sin påstand i tilstrækkeligt omfang. I betragtning 95 i forordningen om midlertidig told forklares baggrunden for valget af denne fortjenstmargen, og undersøgelsen afslørede ikke andre grunde til at ændre den. Derfor opretholdes målfortjenesten på 5 % i forbindelse med de endelige undersøgelsesresultater.
(81)
En eksporterende producent påstod, at EU-erhvervsgrenens vanskeligheder i vidt omfang skyldes strukturelle problemer, og at målfortjenstmargenen på 5 % derfor var urealistisk.
(82)
Der mindes om, at ifølge retspraksis (8) har institutionerne behov for at fastsætte en fortjenstmargen, som EU-erhvervsgrenen med rimelighed kunne forventes at have under normale konkurrencevilkår i en situation uden subsidieret import. I 2007 var fortjenstmargenen på 3,7 %; fra 2008 blev den som følge af den finansielle og økonomiske krise negativ. I klagen blev det gjort gældende, og det fremgik af undersøgelsen, at dumpingimporten begyndte at komme til EU-markedet fra 2007, da importmængden steg fra 17 727 ton i 2006 til 24 811 ton. Det var derfor ikke muligt at fastlægge en målfortjenstmargen ud fra den fortjeneste, der med rimelighed kunne forventes af EU-producenterne af samme vare. Kommissionen konkluderede derfor, jf. artikel 95 i forordningen om midlertidig told, at det ikke var hensigtsmæssigt at anvende målfortjenesten på 5 % ud fra den reelle fortjeneste i andre dele af stålindustrien, som ikke har lidt under dumpingimport og subsidieret import, således som det er sket i andre nylige undersøgelse om lignende varer i samme sektor (9). Det skal desuden bemærkes, at fortjenstmargenen på 3,7 % i 2007 i mange tilfælde også betragtes som for lav på grund af den stigende tilstedeværelse af dumpingimport. Målfortjenesten på 5 % blev derfor opretholdt med henblik på de endelige konklusioner.
4. Konklusion om skade
(83)
Kommissionen konkluderer derfor, at erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5. Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 78-105 i forordningen om midlertidig told.
F. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Dumpingimportens virkninger
(84)
En eksporterende producent hævdede, at forordningen om midlertidig told ikke tog højde for, at EU-erhvervsgrenen siden 2009 havde været i stand til at drage fordel af stigningen i forbruget, og at Kommissionen ikke kan antage, at EU-erhvervsgrenen vil være i stand til at bevare sin markedsandel på ubestemt tid.
(85)
Som reaktion på disse argumenter skal det bemærkes, at undersøgelsen viste, at markedsandelen for den indiske dumpingimport steg i et hurtigere tempo end forbruget på EU-markedet. Mængden af den indiske dumpingimport steg med 110 %, mens forbruget steg med 50 % i samme periode. Det fremgik også af undersøgelsen, at de gennemsnitlige indiske priser konstant var lavere end EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige pris i samme periode, at de underbød EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige pris med 15 % i undersøgelsesperioden. Følgelig kunne EU-erhvervsgrenen, som faktisk til en vis grad nød godt af det øgede forbrug og også kunne øge sin salgsmængde med 40 %, ikke bevare sin markedsandel, som det kunne forventes med markedsvilkår, der var under forbedring, og i betragtning af EU-erhvervsgrenens ledige produktionskapacitet.
2. Andre faktorers indvirkning
2.1. Den ikke-dumpede import
(86)
I den betragtede periode var udviklingen i den ikke-dumpede import og de ikke-dumpede priser sammenligneligt med udviklingen i dumpingimporten og -priserne. Desuden var priserne på dumpingimporten på stort set samme niveau som priserne på den ikke-dumpede import, idet de gennemsnitlige ikke-dumpede priser var 0,4 % lavere. Derudover udgør mængden af ikke-dumpet import mindre end 6 % af den samlede import fra det berørte land og kun lidt over 1 % af markedsandelen. Derfor konkluderede Kommissionen, at den skade, der er forårsaget af den ikke-dumpede import fra det berørte land, ikke bryder årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra det berørte land og den væsentlige skade, der er påført EU-erhvervsgrenen i UP.
2.2. Import fra tredjelande
(87)
To indiske eksporterende producenter og de indiske myndigheder fastholdt deres påstand om, at importen af tråd af rustfrit stål fra Folkerepublikken Kina (»Kina«) burde have været omfattet af undersøgelsen, og at indvirkningen af importen fra Kina på EU-markedet og EU-erhvervsgrenen var undervurderet.
(88)
Da der siden indledningsfasen, jf. betragtning 115 i forordningen om midlertidig told, ikke er fremlagt bevis for dumping, der forvolder EU-erhvervsgrenen skade, og som kunne have berettiget indledningen af en antidumpingundersøgelse af importen med oprindelse i Kina, afvises påstanden om, at Kina burde have været omfattet af undersøgelsen, derfor som ubegrundet.
(89)
Importen fra Kina udviste dog en stigende tendens i den betragtede periode og nåede en markedsandel på 8,3 % i UP, jf. betragtning 113 i forordningen om midlertidig told. Endvidere var de kinesiske importpriser lavere end EU-erhvervsgrenens priser og de indiske eksporterende producenters priser på EU-markedet. Det blev derfor også undersøgt, om importen fra Folkerepublikken Kina kunne have bidraget til den skade, EU-erhvervsgrenen har lidt, og om den har brudt årsagssammenhængen mellem skaden og den indiske dumpingimport.
(90)
De foreliggende oplysninger i den midlertidige fase tydede på, at varesammensætningen for den kinesiske import var forskellig, og at de områder, hvor der fandtes kinesiske produkter, var forskellige i forhold til de varer, som EU-erhvervsgrenen solgte, eller endog i forhold til de indiske varer, der blev solgt på EU-markedet.
(91)
Efter offentliggørelsen af de midlertidige foranstaltninger modtog Kommissionen flere påstande om, at den kinesiske lavprisimport i UP muligvis brød årsagssammenhængen mellem den dumpede indiske import og den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
(92)
Det fremgik af den analyse, der er foretaget på grundlag af importstatistikker vedrørende de to KN-koder, der er omfattet af undersøgelsen, at 29 % af den kinesiske import fandt sted i den lavere ende af markedet (under KN-kode 7223 00 99). Dette forklarer til dels, hvorfor de kinesiske priser i gennemsnit er lavere end EU-erhvervsgrenens og de indiske eksporterende producenters priser. Statistikkerne for KN-kode 7223 00 99 viste også, at de kinesiske producenters kunder var koncentreret i Det Forenede Kongerige, hvor EU-erhvervsgrenen grundlæggende ikke producerede.
Gennemsnitspris (EUR pr. ton)
2009
2010
2011
UP
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
72 230 099
765
1 458
1 472
1 320
Kilde: Eurostat
(93)
Hvad angår KN-kode 7223 00 19 fremgik det af analyserne ud fra PCN, at både EU-erhvervsgrenen og de indiske producenter især konkurrerede i den øverste ende af markedet, hvor priserne kunne være op til fire gange højere end priserne i den laveste ende under samme KN-kode. (10) Undersøgelsen viste også, at prisudsving generelt er knyttet til varetypen og til nikkelindholdet.
(94)
For så vidt angår prisniveauet for importen fra Folkerepublikken Kina skal det bemærkes, at fra 2009 til UP lå gennemsnitsprisen for den kinesiske import over prisen på dumpingeksporten af den pågældende vare fra Indien, som det fremgår af følgende tabel, der viser den gennemsnitlige pris på den kinesiske eksport, der henhører under KN-kode 7223 00 19.
Gennemsnitspris (EUR pr. MT)
2009
2010
2011
UP
UP + 1
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
3 093
Kilde: Eurostat
(95)
I undersøgelsesperioden faldt de gennemsnitlige kinesiske importpriser for første gang til under den indiske dumpingimportpris. Dette forhold blev dog anset for at være af midlertidig karakter, da det kinesiske prisniveau i året efter undersøgelsesperioden steg og igen var højere end de indiske priser.
(96)
Desuden viste sammenligningen mellem importmængden fra det berørte land og importmængden fra Folkerepublikken Kina, at på et hvilket som helst tidspunkt i den betragtede periode og navnlig i undersøgelsesperioden var importen fra Folkerepublikken Kina på et meget lavere niveau end importen fra Indien. Importmængderne for Folkerepublikken Kina udgjorde grundlæggende mindre end halvdelen af den samlede import fra Indien.
(97)
Selv hvis importen fra Folkerepublikken Kina derfor kunne have bidraget til EU-erhvervsgrenens skade, kunne den ikke have påvirket EU-erhvervsgrenens situation i det omfang, at den bryder årsagssammenhængen mellem dumpingimport fra det berørte land og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt. Derfor bekræftes betragtning 113 i forordningen om midlertidig told.
2.3. Konkurrence fra andre EU-producenter
(98)
En af parterne hævdede, at EU-producenternes ringe økonomiske resultater kunne være forvoldt af konkurrence fra andre EU-producenter, som ikke var klagere eller ikke havde givet udtryk for deres støtte til undersøgelsen ved sagens indledning.
(99)
Markedsandelen for andre EU-producenter udviklede sig som følger:
2009
2010
2011
UP
Andre EU-producenters salg i EU (ton)
34 926
55 740
55 124
55 124
Indeks (2009 = 100)
100
160
158
158
Andre producenters markedsandel i Unionen
26,6 %
29,8 %
28,1 %
27,9 %
Kilde: Eurostat Kilde: klagen og spørgeskemabesvarelser
(100)
De EU-producenter, som ikke klagede, og som ikke specifikt gav udtryk for tilslutning til undersøgelsen, tegnede sig for 44 % af det samlede EU-salg som anført i betragtning 86 i forordningen om midlertidig told. Deres salg steg med 58 % fra ca. 34 926 ton i 2009 til 55 124 ton i den betragtede periode. Men denne vækst er relativt beskeden i forhold til væksten i dumpingimporten fra det berørte land i samme periode (+ 110 %). Endvidere forblev markedsandelen for disse EU-producenter relativt stabil i den betragtede periode, og det blev ikke konstateret, at deres priser var lavere end priserne hos EU-producenterne i stikprøven. Det konkluderes derfor, at deres salg på EU-markedet ikke havde bidraget til den skade, EU-erhvervsgrenen havde lidt.
3. Konklusion om årsagssammenhæng
(101)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 121-124 i forordningen om midlertidig told.
G. UNIONENS INTERESSER
1. Generelle betragtninger
(102)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 125 i forordningen om midlertidig told.
2. EU-erhvervsgrenens interesser
(103)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 126-133 i forordningen om midlertidig told.
3. Ikke forretningsmæssigt forbundne importørers interesser
(104)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 142-144 i forordningen om midlertidig told.
4. Brugernes interesser
(105)
Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger tog syv brugere og en brugersammenslutning kontakt til Kommissionen og viste interesse for at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen. Efter deres anmodning fik de tilsendt spørgeskemaer i april 2013. Der var dog kun to brugere, der indsendte en fuldstændig spørgeskemabesvarelse, og generelt set tegnede de samarbejdsvillige brugere sig for 12 % af den samlede import fra det berørte land i undersøgelsesperioden og for 2,5 % af det samlede EU-forbrug, selv om de havde 32 personer direkte beskæftiget med fremstilling af færdige varer, der omfatter den pågældende vare. Den økonomiske indvirkning af foranstaltningerne på brugerne blev taget op til fornyet vurdering på grundlag af de nye oplysninger i spørgeskemabesvarelserne, og der blev aflagt besøg hos to brugere for at kontrollere de afgivne oplysninger.
(106)
Brugerne hævdede, at et fortjenstniveau på 9 %, som anført i betragtning 136 i forordningen om midlertidig told, var for højt og ikke repræsentativt for brugerindustrien. Efter modtagelsen af supplerende spørgeskemabesvarelser blev den gennemsnitlige fortjeneste for alle samarbejdsvillige brugere beregnet igen og fastsat til 2 % af omsætningen.
(107)
Det blev også konstateret, at for så vidt angår de samarbejdsvillige brugere udgjorde indkøb fra det berørte land i gennemsnit 44 % af det samlede indkøb af den pågældende vare, og det berørte land var den eneste forsyningskilde for to samarbejdsvillige brugere. I undersøgelsesperioden udgjorde omsætningen af den vare, der indeholder den pågældende vare, gennemsnitligt 14 % af den samlede omsætning hos de samarbejdsvillige brugere.
(108)
Selv hvis man går ud fra det værst tænkelige scenarie for EU-markedet, dvs. at der ikke kan videregives potentielle prisstigninger til distributionskæden, og brugerne fortsætter med at købe de hidtidige mængder i det berørte land, vil virkningen af tolden på brugernes rentabilitet, der stammer fra aktiviteter, hvor den pågældende vare anvendes, eller hvori den indgår, betyde et fald til et tabsgivende niveau, hvor brugerne vil have en (negativ) fortjeneste på -0,6 %.
(109)
Kommissionen erkender, at virkningen på kort og mellemlang sigt bliver mere udtalt på individuelt plan for de brugere, der får deres samlede import fra Indien. Det er dog forholdsvis få rent talmæssigt (to af de samarbejdsvillige brugere). De har desuden muligheden, forudsat at deres indiske producent samarbejder, for at anmode om tilbagebetaling af told, jf. grundforordningens artikel 11, hvis alle betingelser for en sådan tilbagebetaling er opfyldt.
(110)
Visse brugere gentog deres bekymring for, at foranstaltningerne ville ramme visse typer tråd, der ikke produceres i Europa, nemlig typer fra den såkaldte »serie 200« som beskrevet i betragtning 139 i forordningen om midlertidig told. Ifølge brugerne skyldes den manglende EU-produktion den begrænsede efterspørgsel og den særlige produktionsproces.
(111)
Undersøgelsen viste dog, at denne type tråd af rustfrit stål fremstilles af EU-erhvervsgrenen, og at den udgør en begrænset andel af EU-markedet. For brugerne findes der også alternative leveringskilder fra lande, der ikke er omfattet af antidumping- eller antisubsidieforanstaltninger. Endvidere kan andre typer tråd af rustfrit stål anvendes til de samme formål. Følgelig kan indførelsen af foranstaltningerne ikke få en mærkbar indflydelse på EU-markedet og på disse brugere. Påstanden afvises derfor.
(112)
Visse brugere fremhævede den længere leveringstid for samme vare fra EU-producenterne i forhold til leveringstiden for den pågældende vare fra Indien. Muligheden for, at de handlende og forhandlerne kan oplagre varer og disponere over disse hurtigt, underminerer dog ikke de faktiske beviser for de negative virkninger af dumpingimporten. Påstanden måtte derfor afvises.
(113)
Hvis man tager ovenstående i betragtning, konkluderes det, at EU-markedet generelt vil drage fordel af indførelsen af foranstaltningerne, selv om nogle brugere sandsynligvis påvirkes negativt af foranstaltningerne over for importen fra det berørte land mere end andre. Det konkluderes navnlig, at genoprettelsen af rimelige handelsvilkår på EU-markedet vil give EU-erhvervsgrenen mulighed for at tilpasse sine priser til produktionsomkostningerne; opretholde produktionen og beskæftigelsen; genvinde tidligere tabte markedsandele og udnytte stordriftsfordelene. Det burde give erhvervsgrenen mulighed for at opnå fornuftige fortjenstmargener, der vil gøre det muligt at operere effektivt på mellemlang og lang sigt. Sideløbende vil erhvervsgrenen forbedre sin overordnede finansielle situation. Desuden fremgik det af undersøgelsen, at foranstaltningerne generelt vil få begrænset indvirkning på brugerne og på ikke forretningsmæssigt forbundne importører. Det konkluderes derfor, at de samlede fordele af foranstaltningerne synes at opveje virkningerne for brugerne af den pågældende vare på EU-markedet.
5. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(114)
På baggrund af ovenstående bekræftes vurderingen i betragtning 145 og 146 i forordningen om midlertidig told.
H. ENDELIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
1. Skadestærskel
(115)
For en eksporterende producent blev skadestærsklen nedjusteret efter virksomhedens påstand om, at der var foretaget fejl på grund af en forveksling mellem valutasatsen på visse transaktioner og indregningen af visse interne salgstransaktioner i beregningen. Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 148-151 i forordningen om midlertidig told.
(116)
Samme eksporterende producent påstod, at den indiske eksport til Unionen foregår til grossister, og at EU-erhvervsgrenens salg på EU-markedet foregår til slutbrugerne, og at Kommissionen derfor ikke foretog sammenligningen i det rette handelsled. Undersøgelsen viste dog, at de indiske eksporterende producenter sælger til begge kategorier af kunder, og at de konkurrerer med EU-producenterne om de samme kategorier af kunder.
2. Konklusion om skadestærskel
(117)
Der blev ikke beregnet en individuel skademargen for Macro Bars and Wires, da denne virksomheds endelige dumpingmargen lå på bagatelgrænsen, jf. betragtning 51.
(118)
Den metode, der anvendes i forordningen om midlertidig told, bekræftes.
3. Endelige foranstaltninger
(119)
På baggrund af ovenstående og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 4, bør der indføres en endelig antidumpingtold på et niveau, der er tilstrækkeligt til at afhjælpe den skade, der er forårsaget af dumpingimporten, under hensyntagen til den konstaterede subsidiemargen i Kommissionens forordning (EU) nr. 419/2013.
(120)
Den endelige antidumpingtold blev således fastlagt ved at sammenligne skadestærsklerne og dumpingmargenerne under hensyntagen til subsidiemargenerne ved i fuldt omfang at trække dem fra den relevante dumpingmargen. Den endelige antidumpingtold bør derfor være som følger:
Virksomhed
Dumpingmargen
Udligningstold
Skadesmargen
Endelig antidumpingtold
GARG Inox
11,8 %
3,4 %
22,6 %
8,4 %
KEI Industries
7,0 %
0,0 %
41,9 %
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
3,4 %
30,3 %
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
3,4 %
23,8 %
0,7 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
3,7 %
17,2 %
12,5 %
Venus-gruppen
11,6 %
3,0 %
23,4 %
8,6 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
6,8 %
0,0 %
32,1 %
6,8 %
Samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven
8,4 %
3,4 %
23,7 %
5,0 %
Alle andre virksomheder
16,2 %
3,7 %
41,9 %
12,5 %
(121)
De antidumpingtoldsatser for de enkelte virksomheder, der er anført i denne forordning, blev fastsat ud fra konklusionerne i denne undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der i forbindelse med undersøgelsen blev konstateret for disse virksomheder. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for »alle andre virksomheder«) udelukkende anvendelse på importen af varer med oprindelse i Indien, der er fremstillet af de nævnte specifikke retlige enheder. Importvarer, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning, herunder forretningsmæssigt forbundne enheder til de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for »alle andre virksomheder«.
(122)
En eksporterende producent i det berørte land afgav et pristilsagn indhold til grundforordningens artikel 8, stk.1.
(123)
I de senere år har den pågældende vare været udsat for markante prisudsving, og det er derfor ikke hensigtsmæssigt at afgive et fast pristilsagn for denne vare. For at løse dette problem tilbød den indiske eksporterende producent en indekseringsklausul baseret på råvareomkostningerne. Det skal i den forbindelse bemærkes, at der ikke er nogen direkte og præcis sammenhæng mellem prisudsvingene og udsvingene i indekset, og at indeksering derfor ikke findes hensigtsmæssig. Desuden har undersøgelsen vist, at der findes forskellige typer af den pågældende vare, som ikke nemt kan adskilles og derfor har betydelige prisforskelle.
(124)
Desuden producerer den eksporterende producent en række varer af rustfrit stål og kan sælge disse varer til de samme kunder i Unionen gennem sine handelsselskaber. Dette kunne skabe en alvorlig risiko for krydskompensation og gøre det yderst vanskeligt at føre effektivt tilsyn med pristilsagnet.
(125)
Ud fra ovenstående konkluderede Kommissionen, at pristilsagnet ikke kan godtages.
(126)
Alle anmodninger om anvendelse af en individuel antidumpingtoldsats for virksomheder (f.eks. efter ændring af den pågældende enheds navn eller oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) bør omgående indgives til Kommissionen (11) med alle relevante oplysninger, især om ændringer i virksomhedens aktiviteter med hensyn til produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller den pågældende ændring i produktions- og salgsenheder. Om fornødent vil forordningen om indførelse af den endelige antidumpingtold blive ændret ved en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuelle toldsatser.
4. Endelig opkrævning af midlertidig antidumpingtold
(127)
På grund af størrelsen af de konstaterede dumpingmargener og omfanget af den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen, anses det for nødvendigt, at de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold, indført ved forordningen om midlertidig told, opkræves endeligt med et beløb svarende til den endelige told -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af visse former for tråd af rustfrit stål med en vægtprocent på:
-
nikkel på 2,5 % og derover, undtagen tråd med indhold af nikkel på 28 % og derover, men ikke over 31 %, og af krom på 20 % og derover, men ikke over 22 %
-
nikkel på 2,5 % og derunder, undtagen tråd med indhold af krom på 13 % og derover, men ikke over 25 %, og aluminium på 3,5 % eller derover, men ikke over 6 %
i øjeblikket henhørende under KN-kode 7223 00 19 og 7223 00 99 og med oprindelse i Indien.
2. Den endelige antidumpingtold på nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for den i stk. 1 omhandlede vare fremstillet af nedenstående virksomheder fastsættes til følgende:
Virksomhed
Told (%)
Taric-tillægskode
Garg Inox, Bahadurgarh, Haryana and Pune, Maharashtra
8,4
B931
KEI Industries Ltd, New Delhi
7,7
B925
Macro Bars and Wires, Mumbai, Maharashtra
0,0
B932
Nevatia Steel & Alloys, Mumbai, Maharashtra
0,7
B933
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
12,5
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
8,6
B776
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
8,6
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
8,6
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra
8,6
B779
Viraj Profiles Ltd., Thane, Maharashtra and Mumbai, Maharashtra
6,8
B780
Virksomheder anført i bilaget
5,0
B781
Alle andre virksomheder
12,5
B999
3. De gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Hvis en eksporterende producent i Indien over for Kommissionen fremlægger tilstrækkelig dokumentation for, at
a)
virksomheden ikke eksporterede de varer, der er beskrevet i artikel 1, stk. 1, med oprindelse i Indien i undersøgelsesperioden (1. april 2011-31. marts 2012)
b)
virksomheden ikke er forretningsmæssigt forbundet med en eksportør eller producent, som er omfattet af foranstaltningerne i denne forordning, og
c)
virksomheden hverken har eksporteret de pågældende varer eller har indgået en uigenkaldelig kontraktmæssig forpligtelse til at eksportere en væsentlig mængde til Unionen efter udløbet af undersøgelsesperioden
kan artikel 1, stk. 2, ændres ved at tilføje den nye eksporterende producent til listen i bilaget.
Artikel 3
Beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til Kommissionens forordning (EU) nr. 418/2013 på importen af tråd af rustfrit stål med indhold af:
-
nikkel på 2,5 % og derover, undtagen tråd med indhold af nikkel på 28 % og derover, men ikke over 31 %, og af krom på 20 % og derover, men ikke over 22 %
-
nikkel på 2,5 % og derunder, undtagen tråd med indhold af krom på 13 % og derover, men ikke over 25 %, og aluminium på 3,5 % eller derover, men ikke over 6 %
i øjeblikket henhørende under KN-kode 7223 00 19 og 7223 00 99 og med oprindelse i Indien opkræves endeligt. De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over den endelige antidumpingtold, frigives.
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 5. november 2013.
PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 1106/2013
od 5. studenoga 2013.
o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određenih žica od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Indije
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice („Osnovna uredba”) (1), a posebno njezin članak 9.,
uzimajući u obzir prijedlog koji je podnijela Europska komisija nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom,
budući da:
A. POSTUPAK
1. Privremene mjere
(1)
Dana 3. svibnja 2013. Europska komisija („Komisija”) je Uredbom (EU) br. 418/2013 (2) („Privremena uredba”) uvela privremenu antidampinšku pristojbu na uvoz u Europsku uniju („Unija”) određenih žica od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Indije („dotična zemlja”).
(2)
Ispitni je postupak pokrenut nakon pritužbe koju je 28. lipnja 2012. podnijela Europska federacija proizvođača željeza i čelika (Eurofer) („podnositelj pritužbe”) u ime proizvođača Unije koji predstavljaju više od 50 % ukupne proizvodnje određenih žica od nehrđajućeg čelika u Uniji.
(3)
U usporednom antisubvencijskom ispitnom postupku, Komisija je Uredbom (EU) br. 419/2013 (3) uvela privremenu kompenzacijsku pristojbu na uvoz određenih žica od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz dotične zemlje, a Uredbom (EU) br. 861/2013 (4) konačnu kompenzacijsku pristojbu.
2. Stranke na koje se ispitni postupak odnosi
(4)
U privremenoj fazi ispitnog postupka uzorkovanje je primijenjeno na indijske proizvođače izvoznike i na proizvođače Unije. U privremenoj fazi ispitnog postupka, uzorkovanje je predviđeno i za nepovezane uvoznike. Međutim, s obzirom na to da dva od tri uvoznika odabrana za uzorak nisu odgovorila na upitnik, uzorkovanje uvoznika nije bilo moguće nastaviti. Stoga su za utvrđivanje konačnih nalaza korišteni svi dostupni podaci o svim uvoznicima koji surađuju, a posebno oni koji se odnose na interes Unije.
(5)
Jedan proizvođač izvoznik navodi da se izabrani uzorak proizvođača Unije ne može smatrati vjerodostojnim jer pri utvrđivanju štete koju je pretrpjela industrija Unije nisu korišteni podaci o prodaji proizvođača koji nisu podnijeli pritužbu. Ta tvrdnja je odbačena jer je uzorak odabran na temelju odgovora primljenih od svih proizvođača Unije koji su surađivali neovisno o njihovom podržavanju pritužbe u fazi utvrđivanja stanja i određen je na temelju obujma proizvodnje.
(6)
Jedan proizvođač izvoznik povezan s proizvođačem Unije usprotivio se pritužbi i zatražio individualno ispitivanje zato što nije bio uključen u uzorak proizvođača izvoznika zbog svojeg malog obujma izvoza. Proizvođač Unije nije bio uključen ni u uzorak industrije Unije zbog svojeg malog obujma proizvodnje. Komisija je odobrila individualno ispitivanje, ali je proizvođač izvoznik povukao svoj zahtjev.
(7)
Sedam indijskih proizvođača izvoznika izvan uzorka zatražilo je individualno ispitivanje. Dvoje ih je odgovorilo na upitnike, a petero nije. Od njih dvoje koji su odgovorili na upitnik, jedan je povukao svoj zahtjev za individualno ispitivanje. Komisija je stoga ispitala zahtjev jednog indijskog proizvođača izvoznika izvan uzorka, i to:
-
KEI Industries Limited, New Delhi (KEI).
(8)
U privremenoj fazi utvrđeno je da ni jedan od početno uzorkovanih proizvođača izvoznika nije predao dovoljno pouzdane podatke. Stoga je primijenjen članak 18. Osnovne uredbe. Komisija je odlučila proširiti uzorkovanje na tri trgovačka društva na temelju obujma njihovog izvoza i njihove volje za suradnjom koja je izražena nakon početka postupka. Stoga je Komisija ispitala odgovore iz upitnika i obavila posjete radi provjere u poslovnim prostorijama sljedećih indijskih proizvođača izvoznika:
-
Garg Inox, Bahadurgarh, Haryana,
-
Macro Bars and Wires, Mumbai, Maharashtra,
-
Nevatia Steel & Alloys, Mumbai, Maharashtra.
(9)
Osim prethodno navedenog, potvrđuju se uvodne izjave 4. do 7. i 14. Privremene uredbe.
3. Razdoblje ispitnog postupka i razmatrano razdoblje
(10)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 20. Privremene uredbe, ispitnim postupkom povezanim s dampingom i štetom bilo je obuhvaćeno razdoblje od 1. travnja 2011. do 31. ožujka 2012. („razdoblje ispitnog postupka” ili „RIP”). Ispitivanjem kretanja bitnih za procjenu štete bilo je obuhvaćeno razdoblje od 1. siječnja 2009. do 31. ožujka 2012. („razmatrano razdoblje”).
4. Daljnji postupak
(11)
Nakon objave bitnih činjenica i razmatranja na temelju kojih je odlučeno uvesti privremene antidampinške mjere („privremena objava”), nekoliko zainteresiranih strana, odnosno tri uzorkovana proizvođača izvoznika, jedan proizvođač izvoznik koji je povukao svoj zahtjev za individualno ispitivanje, podnositelj pritužbe i jedanaest korisnika podnijelo je svoje primjedbe. Saslušanje je odobreno strankama koje su ga zatražile. Komisija je nastavila prikupljati podatke koje je smatrala potrebnima za svoje konačne nalaze. Sve zaprimljene primjedbe propisno su razmotrene te prema potrebi uzete u obzir.
(12)
Komisija je obavijestila sve zainteresirane strane o bitnim činjenicama i razmatranjima na temelju kojih je namjeravala preporučiti uvođenje konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih žica od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz dotične zemlje i konačne naplate iznosa osiguranih privremenom pristojbom („konačna objava”). Uz to, svim je strankama odobreno razdoblje unutar kojeg su mogle podnijeti primjedbe na konačnu objavu. Sve zaprimljene primjedbe propisno su razmotrene te prema potrebi uzete u obzir.
(13)
Nakon što je primila primjedbe na konačnu objavu, Komisija je obavijestila zainteresirane strane o izmjenama nalaza povezanih s razinom dampinga određenih proizvođača izvoznika. Strankama je opet odobreno razdoblje u kojem su mogle podnositi primjedbe na dodatnu objavu. Sve zaprimljene primjedbe propisno su razmotrene te prema potrebi uzete u obzir. Jedna zainteresirana strana, podnositelj pritužbe, požalio se na činjenicu da su nalazi povezani s razinom dampinga određenih proizvođača izvoznika izmijenjeni na temelju novih podataka i primjedbi zaprimljenih nakon privremene objave i u konačnoj fazi ispitnog postupka. Također je navodio da su prekršena njegova postupovna prava.
(14)
Komisija međutim smatra da je morala uzeti u obzir ono što su zainteresirane strane podnijele i prema potrebi izmijeniti nalaze kada su primjedbe bile opravdane. Ni u jednom od navedenih primjera nisu korišteni novi neprovjereni podaci za utvrđivanje dampinga. Nadalje, poštovana su postupovna prava svih zainteresiranih strana jer su sve zainteresirane strane dužno i pravovremeno obaviještene te im je dodijeljen isti rok za podnošenje primjedbi.
B. DOTIČNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD
(15)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 21. Privremene uredbe, dotični proizvod definiran je kao žice od nehrđajućeg čelika:
-
s masenim udjelom nikla od 2,5 % ili više, osim žice s masenim udjelom od 28 % ili više, ali ne više od 31 % nikla te 20 % ili više, ali ne više od 22 % masenog udjela kroma,
-
s manje od 2,5 % masenog udjela nikla, osim žice s masenim udjelom od 13 % ili više, ali ne više od 25 % kroma i 3,5 % ili više, ali ne više od 6 % masenog udjela aluminija,
trenutačno obuhvaćene oznakama KN 7223 00 19 i 7223 00 99, podrijetlom iz dotične zemlje.
(16)
Pojedini su korisnici izrazili zabrinutost zbog očitog nedostatka razlikovanja različitih vrsta dotičnog proizvoda i istovjetnog proizvoda jer u svim vrstama proizvoda postoji široki raspon proizvoda. Posebna je zabrinutost izražena u vezi s načinom na koji se u ispitnom postupku može osigurati primjerena usporedba svih vrsta. Kao što je to slučaj u većini ispitnih postupaka, definicijom dotičnog proizvoda obuhvaćen je čitav niz različitih vrsta proizvoda s jednakim ili sličnim osnovnim fizičkim, tehničkim i kemijskim obilježjima. Činjenica da se ta obilježja mogu razlikovati od jedne vrste proizvoda do druge mogla bi uistinu dovesti do obuhvaćanja širokog raspona vrsta. To je slučaj u trenutačnom ispitnom postupku. Komisija je uzela u obzir razlike među vrstama proizvoda i osigurala primjerenu usporedbu. Jedinstveni kontrolni broj proizvoda (PCN) dodijeljen je svakoj vrsti proizvoda koju proizvode i prodaju indijski proizvođači izvoznici te svakoj vrsti koju proizvodi i prodaje industrija Unije. Broj je ovisio o glavnim obilježjima proizvoda, u ovom slučaju o vrsti čelika, vlačnoj čvrstoći, premazu, površini, promjeru i obliku. Stoga su vrste žica izvezene u Uniju uspoređene na temelju PCN-a s proizvodima s jednakim ili sličnim obilježjima koje proizvodi i prodaje industrija Unije. Sve te vrste obuhvaćene su definicijom dotičnog proizvoda i istovjetnog proizvoda u obavijesti o pokretanju postupka (5) i u Privremenoj uredbi.
(17)
Jedna je stranka ponovila svoju tvrdnju da su takozvane „visokotehnološke” vrste proizvoda drukčije i da se ne mogu zamijeniti s ostalim vrstama dotičnog proizvoda. Stoga ih je potrebno isključiti iz definicije proizvoda. U skladu sa sudskom praksom Suda Europske unije (6), kako bi se utvrdilo je li riječ o sličnim ili jednakim proizvodima, potrebno je izvršiti procjenu imaju li jednaka tehnička i fizička obilježja, jednake osnovne krajnje namjene i jednak omjer cijene i kvalitete. U tom pogledu potrebno je procijeniti i zamjenjivost i međusobnu konkurentnost tih proizvoda. Ispitnim je postupkom utvrđeno da „visokotehnološke” vrste proizvoda koje je stranka navela imaju osnovna fizička, kemijska i tehnička obilježja kao ostali proizvodi koji su predmet ispitnog postupka. Riječ je o žicama koje se proizvode od nehrđajućeg čelika. Proizvodni postupak je sličan, uz korištenje sličnih strojeva, tako da proizvođači ovisno o potražnji mogu prijeći s jedne vrste proizvoda na drugu. Stoga, iako različite vrste žica nisu izravno zamjenjive niti su izravni konkurenti, proizvođači se natječu za ugovore kojima je obuhvaćen široki raspon žica od nehrđajućeg čelika. Štoviše, te vrste proizvoda proizvode te prodaju i industrija Unije i indijski proizvođači izvoznici pri čemu koriste sličnu metodu proizvodnje. Tvrdnja se, stoga, ne može prihvatiti.
(18)
U odgovoru na konačnu objavu jedna je stranka navela da analiza koju je provela Komisija nije bila dostatna kako bi se utvrdilo je li potrebno vrste takozvanih visokotehnoloških proizvoda uključiti u ispitni postupak. Taj se argument odbacuje. Ispitnim je postupkom utvrđeno da je visokotehnološka vrsta proizvoda obuhvaćena definicijom proizvoda iz uvodne izjave17. Stranka pretpostavlja da svi kriteriji iz sudske prakse moraju biti ispunjeni istodobno. U skladu sa sudskom praksom Suda Europske unije (7), Komisija uživa široko diskrecijsko pravo pri utvrđivanju opsega proizvoda, a svoju ocjenu mora temeljiti na skupu kriterija koje utvrđuje Sud. Često, kao u ovom slučaju, pojedini kriteriji mogu upućivati u jednom smjeru, a neki pak u drugom. U takvoj situaciji Komisija mora poduzeti cjelovito ocjenjivanje, kao što je u ovom slučaju i učinila. Dakle, zainteresirana strana pogrešno je pretpostavila da vrste proizvoda moraju dijeliti sva obilježja kako bi bile obuhvaćene istom definicijom proizvoda.
(19)
Pojedini su korisnici tvrdili da bi takozvane žice od nehrđajućeg čelika „serije 200” trebalo isključiti iz opsega proizvoda. Posebno su naveli da industrija Unije gotovo i ne proizvodi navedenu vrstu. Međutim, tvrdnja je neutemeljena. Prvo, činjenica da industrija Unije ne proizvodi određenu vrstu proizvoda nije dovoljan razlog za njegovo isključenje iz opsega ispitnog postupka ako je proizvodni postupak takav da bi proizvođači Unije mogli početi proizvoditi dotičnu vrstu proizvoda. Drugo, za visokotehnološke žice utvrđeno je da te vrste dotičnog proizvoda imaju osnovna fizička, kemijska i tehnička obilježja jednaka ili slična ostalim vrstama istovjetnog proizvoda koje proizvodi i prodaje industrija Unije. Tvrdnja se, stoga, ne može prihvatiti.
(20)
Isto tako, tvrdili su da bi žičanu šipku trebalo uključiti u definiciju dotičnog proizvoda. Međutim, žičana šipka je sirovina koja se koristi za proizvodnju dotičnog proizvoda, ali može se koristiti i za proizvodnju različitih proizvoda poput elemenata za pričvršćivanje i čavala. Stoga, za razliku od proizvoda obuhvaćenog ispitnim postupkom, ona nije gotov proizvod od čelika. Zahvaljujući proizvodnom postupku hladnog oblikovanja žičana se šipka, među ostalim proizvodima, može pretvoriti u dotični proizvod ili istovjetni proizvod. Na temelju toga, žičana šipka ne može se uključiti u opseg proizvoda u smislu Osnovne uredbe.
(21)
Na temelju prethodno navedenog, potvrđuju se definicije dotičnog proizvoda i istovjetnog proizvoda u uvodnim izjavama 21. do 24. Privremene uredbe.
C. DAMPING
1. Uvod
(22)
Tijekom posjeta radi provjere koji su se proveli u objektima triju izvorno uzorkovanih indijskih proizvođača izvoznika i tijekom naknadne analize prikupljenih podataka, utvrđeno je da su dotična trgovačka društva prijavila neke podatke koji se ne mogu smatrati pouzdanima. Komisija je nastavila svoj ispitni postupak, analizirajući sve podatke podnesene u odgovoru na privremenu objavu i naknadna saslušanja.
(23)
Kako je naznačeno u uvodnoj izjavi 26. Privremene uredbe, u slučaju jednog proizvođača izvoznika Komisija je utvrdila da troškovi prijavljeni u odgovorima na upitnik nisu usklađeni s internim sustavom izvještavanja o troškovima trgovačkog društva. Trgovačko društvo tvrdilo je da je do neusklađenosti došlo zbog pogrešaka prilikom registracije i metode procjene dionica koja se razlikovala u internom sustavu izvještavanja o troškovima i podacima objavljenim u godišnjem financijskom izvještaju.
(24)
Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 28. Privremene uredbe, iako su podaci u internom sustavu izvještavanja o troškovima bili u skladu s revizijskim financijskim izvještajima na razini cijelog trgovačkog društva, nije bilo moguće uskladiti podatke u internom sustavu izvještavanja o troškovima koji se odnose na proizvodnju žice s tablicama troškova koje je trgovačko društvo posebno pripremilo za upitnik ispitnog postupka. Stoga, u skladu s člankom 18. Osnovne uredbe, smatralo se da bi podaci pronađeni u internom sustavu izvještavanja o troškovima trebali biti upotrijebljeni za antidampinški ispitni postupak.
(25)
Zbog toga je Komisija privremeno prilagodila podatke o troškovima koje je proizvođač izvoznik predstavio u upitniku koristeći se činjenicama dostupnim u internom sustavu izvještavanja o troškovima.
(26)
Kako je naznačeno u uvodnoj izjavi 27. Privremene uredbe, proizvođač izvoznik tvrdio je da podaci iz internog sustava izvještavanja o troškovima nisu pouzdani i da ne bi trebali biti korišteni u ispitnom postupku. Trgovačko društvo ukazalo je na nekoliko pogrešaka i konceptualnih problema povezanih s brojkama u internom izvještaju na kojima je Komisija temeljila svoje prilagodbe u troškovima. Trgovačko društvo tvrdilo je da bi Komisija trebala temeljiti svoju analizu na troškovima koji su navedeni u odgovoru na upitnik. Osim toga, u kasnijoj fazi privremenih mjera trgovačko društvo uskladilo je brojke internog izvještaja o izdvojenim troškovima s brojkama iz upitnika. Na temelju navedenog i uzimajući u obzir dokaze prikupljene tijekom kontrolnog posjeta, određeni troškovi proizvodnje koje je trgovačko društvo izvorno prijavilo u odgovorima na upitnik mogli bi biti prihvaćeni.
(27)
Međutim, na temelju dostupnih dokaza raspodjela određenih troškova kao što su fiksni troškovi i financijski troškovi koje je trgovačko društva prijavilo u odgovoru na upitnik ne mogu biti prihvaćeni kao pouzdani za svrhu ispitnog postupka. Komisija smatra da bi ti troškovi trebali biti raspodijeljeni na temelju ukupnog prometa trgovačkog društva i troškova prodane robe u skladu s člankom 2. stavkom 5. Osnovne uredbe. Na osnovi navedenog, većina troškova prijavljena u odgovoru na upitnik može biti prihvaćena, a trgovačko društvo složilo se s raspodjelom troškova u konačnoj fazi ispitnog postupka. Razina dampinške marže smanjila se nakon revizije određenih troškova pakiranja i određenih fiksnih troškova. Stoga se smatra da se članak 18. Osnovne uredbe više ne treba primjenjivati prilikom utvrđivanja dampinške marže za ovog proizvođača izvoznika.
(28)
Kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi 30. Privremene uredbe, u slučaju drugog proizvođača izvoznika, Komisija je utvrdila da podaci o kupnji i potrošnji sirovina koji su prijavljeni u odgovoru trgovačkog društva na upitnik nisu potkrijepljeni podacima pronađenim u sustavu proizvođača povezanima s upravljanjem lancem nabave. Osobito se ističe da je distribucija prema stupnjevima kvalitete čelika bila različita u svakom izvoru. Komisija je utvrdila da je stupanj kvalitete čelika ključni čimbenik u određivanju troška konačnog proizvoda i da bi nepouzdane informacije u pogledu stupnja kvalitete čelika mogle ozbiljno poremetiti utvrđivanje troškova i prodajnih cijena pojedinih vrsta proizvoda i tako dovesti do pogrešnih podataka. Komisija je u više navrata obavijestila proizvođača izvoznika o ovom bitnom razmatranju.
(29)
Kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi 31. Privremene uredbe, proizvođač izvoznik tvrdio je da su računalne datoteke povezane s kupnjom sirovina koje je Komisija prikupila tijekom posjeta radi provjere bile nepotpune zato što su drugi odjeli trgovačkog društva kupili sirovine, a tu kupnju nisu prijavili. Stoga ti podaci nisu bili uključeni u računalne datoteke koje je Komisija prikupila tijekom posjeta radi provjere i ispitala. Štoviše, proizvođač izvoznik tvrdio je da su se uočena odstupanja u količini stupnjeva kvalitete čelika dogodile zato što su se neki stupnjevi kvalitete čelika međusobno preklapali i što se neki dijelovi procesa proizvodnje ne mogu pratiti na razini pojedinih stupnjeva kvalitete čelika.
(30)
U uvodnoj izjavi 32. Privremene uredbe Komisija je ipak naznačila da tvrdnje povezane s dodatnom kupnjom sirovina koje je navelo trgovačko društvo nisu potkrijepljene. U svakom slučaju, tvrdnje nisu dovoljne kako bi se objasnila odstupanja uočena na razini pojedinih stupnjeva kvalitete čelika. Komisija je također naznačila da je trgovačko društvo navelo da nije moguće precizno pratiti pojedine stupnjeve kvalitete čelika u svim fazama procesa proizvodnje. To je priznanje još više narušilo pouzdanost sustava izvješćivanja o stupnjevima kvalitete čelika u cjelini. Stoga se privremeno smatra da pruženi podaci povezani sa stupnjevima kvalitete čelika navode na pogrešno mišljenje.
(31)
U uvodnoj izjavi 33. Privremene uredbe Komisija je smatrala da prijavljena distribucija sirovina prema stupnjevima kvalitete čelika nije pouzdana. Stoga bi se trebala privremeno zanemariti, a utvrđivanje bi trebalo provesti na temelju dostupnih podataka prema članku 18. Osnovne uredbe. Zbog nepouzdanosti sustava izvješćivanja u cjelini, nije bilo moguće provesti utvrđivanje na temelju ni jednog od prijavljenih stupnjeva kvalitete čelika. Dakle, za izračun ukupne dampinške marže svih proizvoda korištena je ukupna potrošnja sirovina u cjelini, a distribucija prema stupnjevima kvalitete čelika nije bila uzeta u obzir.
(32)
Nakon objave privremenih nalaza, trgovačko društvo je osporavalo ovaj privremeni pristup u općim uvjetima, ali nije uspjelo ponuditi potpuno poklapanje na razini jedinstvenog kontrolnog broja proizvoda (PCN-a). Međutim, trgovačko društvo je u kasnijoj fazi ispitnog postupka ponudilo prihvatljivu razinu usklađenosti kada se sirovina grupira u glavne serije stupnjeva kvalitete nehrđajućeg čelika prema njihovom kemijskom sastavu (AISI serije 200-, 300- i 400-). Trgovačko društvo ponudilo je i alternativni način grupiranja u koji je uključena krajnja namjena kao dodatni čimbenik grupiranja. Međutim, s obzirom na to da se krajnja namjena ne može provjeriti, Komisija je ponovno izračunala dampinšku maržu na temelju stupnjeva kvalitete čelika grupiranih na temelju svojeg kemijskog sastava kao što je izražen u seriji stupnjeva kvalitete čelika (AISI serije 200-, 300- i 400-). Serije stupnjeva kvalitete čelika općenito su korišten, objektivan i provjerljiv kriterij dok za ovo trgovačko društvo uporaba PCN-a nije omogućila punu usklađenost te stoga ne bi osigurala primjerenu usporedbu na temelju pouzdanih podataka u smislu Osnovne uredbe.
(33)
S obzirom na to da podaci koje je predalo trgovačko društvo nisu omogućili usklađivanje podataka na dovoljno detaljnoj razini koje je neophodno za ispitni postupak, potvrđuje se privremeni zaključak da sustavi praćenja koje provodi trgovačko društvo nisu dovoljno pouzdani i primjenjuje se članak 18. Osnovne uredbe radi konačnog utvrđivanja troškova proizvodnje i izračuna dampinške marže, koje se stoga temelji na pristupu navedenom u prethodnoj uvodnoj izjavi.
(34)
Kako je naznačeno u uvodnoj izjavi 34. Privremene uredbe, u slučaju trećeg proizvođača izvoznika, Komisija je tijekom posjeta radi provjere utvrdila da protok sirovog materijala koji je naveden u odgovorima na upitnik nije u sukladnosti s podacima u sustavu računovodstva proizvođača. Pokazalo se da je distribucija prema stupnjevima kvalitete čelika bila drugačija u svakom od dva izvora.
(35)
Kako je naznačeno u uvodnoj izjavi 35. Privremene uredbe, proizvođač izvoznik priznao je postojanje određenih grešaka u odgovorima na upitnik i naveo da razlike u ukupnoj količini sirovina mogu biti usklađene kad se u obzir uzmu promjene u zalihama. Međutim, trgovačko društvo također je navelo da je zbog djelomičnog preklapanja stupnjeva kvalitete čelika bilo nemoguće precizno usklađivanje sa svakim pojedinim stupnjem kvalitete čelika. Trgovačko društvo je u svojim primjedbama nakon privremenih nalaza također navelo da stupanj kvalitete čelika koji je naveden na prodajnom računu ponekad ne odgovara stvarnom stupnju kvalitete čelika koji se izvozi. Štoviše, trgovačko društvo je tvrdilo da se stupnjevi kvalitete čelika ne koriste na precizan način u industriji nehrđajućeg čelika te da postoje razlike između objavljenog kemijskog sastava stupnjeva kvalitete čelika i stvarnih proizvoda. Trgovačko društvo tvrdilo je da bi se odstupanja koja je Komisija utvrdila odnosila samo na beznačajan dio njezina izvoza kad bi se u obzir uzela ova objašnjenja.
(36)
Komisija smatra da količina uočenih odstupanja ne može biti razjašnjena povremenim nepreciznostima. Naprotiv, izneseni argumenti pridonijeli su nepouzdanosti cjelokupnog sustava izvješćivanja o stupnjevima kvalitete čelika trgovačkog društva, osobito u odnosu na važnost stupnjeva kvalitete čelika prilikom utvrđivanja troškova gotovog proizvoda.
(37)
Međutim, kasnije u ispitnom postupku, trgovačko društvo tvrdilo je da ako Komisija ne prihvati početno izvješćivanje o stupnjevima kvalitete čelika trgovačkog društva, preciznije rezultate moguće je dobiti ako, umjesto spajanja svih PCN-eva u privremenoj fazi, Komisija grupira samo one stupnjeve kvalitete nehrđajućeg čelika među kojima su utvrđena odstupanja ili da umjesto toga stupnjeve kvalitete čelika grupira prema njihovom kemijskom sastavu izraženom u serijama stupnjeva kvalitete čelika (AISI serije 200-, 300-, 400-). Trgovačko društvo ponudilo je još jednu metodu daljnjeg grupiranja stupnjeva kvalitete čelika serije 300- u manje podgrupe.
(38)
Stoga je Komisija ponovno izračunala dampinšku maržu na temelju stupnjeva kvalitete nehrđajućeg čelika prema kemijskom sastavu izraženom u seriji stupnjeva kvalitete čelika (AISI serije 200-, 300- i 400-) kako bi se slijedila metoda opisana u uvodnoj izjavi 30. Serije stupnjeva kvalitete čelika općenito su korišten, objektivan i provjerljiv kriterij, dok za ovo trgovačko društvo uporaba PCN-a nije omogućila punu usklađenost te stoga ne bi osigurala primjerenu usporedbu na temelju pouzdanih podataka u smislu Osnovne uredbe.
(39)
S obzirom na to da dodatni podaci koje je dostavilo trgovačko društvo nisu omogućili usklađivanje podataka na dovoljno detaljnoj razini koje je neophodno za ispitni postupak, potvrđuje se privremeni zaključak da sustavi praćenja koje provodi trgovačko društvo nisu dovoljno pouzdani i primjenjuje se članak 18. Osnovne uredbe radi konačnog utvrđivanja troškova proizvodnje i izračuna dampinške marže, koje se stoga temelji na pristupu navedenom u prethodnoj uvodnoj izjavi.
(40)
Podnositelj pritužbe podnio je pritužbu da zbog grupiranja dotičnog proizvoda po stupnjevima kvalitete čelika Komisija neće moći provesti ispravan test profitabilnosti radi utvrđivanja uobičajenih vrijednosti po PCN-u.
(41)
Komisija provodi svoju analizu na razini koja je dosljedna unutarnjim računovodstvenim sustavima izvoznika i proizvođača Unije, čime je moguće brojke iz izvještaja potkrijepiti dokazima. Tvrdnja se stoga odbacuje.
(42)
U nedostatku drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 37. do 38. Privremene uredbe.
2. Uobičajena vrijednost
(43)
Određivanje uobičajene vrijednosti za jednog proizvođača izvoznika na kojeg se primjenjuje članak 18. Osnovne uredbe ponovno je revidirano nakon ponovne procjene njegovih troškova proizvodnje. U konačnoj fazi, trošak proizvodnje utvrđen je na temelju prijavljenih troškova proizvodnje kojima su dodani prodajni, opći, administrativni i financijski troškovi uporabom metode raspodjele koja je dopuštena člankom 2. stavkom 5. Osnovne uredbe.
(44)
Utvrđeno je da je obujam domaće prodaje tri nova uzorkovana proizvođača izvoznika i proizvođača izvoznika kojem je odobreno individualno ispitivanje u cijelosti reprezentativan, a predstavlja barem 5 % ukupnog obujma izvozne prodaje dotičnog proizvoda trgovačkog društva u Uniji. Provedeno je isto ispitivanje reprezentativnosti za svaku vrstu proizvoda koji su novo uzorkovani proizvođači prodali na svojim domaćim tržištima i utvrđeno je da se mogu usporediti s vrstama proizvoda koji su prodani Uniji za izvoz, u skladu s člankom 2. stavkom 2. Osnovne uredbe.
(45)
Utvrđivanjem razmjera profitabilne prodaje neovisnim klijentima na domaćem tržištu tijekom RIP-a, Komisija je nadalje ispitala može li se domaća prodaja svakog novog uzorkovanog proizvođača izvoznika i proizvođača izvoznika kojem je odobreno individualno ispitivanje uvrstiti u prodaju u uobičajenom trgovanju u skladu s člankom 2. stavkom 4. Osnovne uredbe.
(46)
U slučaju jednog novo uzorkovanog proizvođača izvoznika, raspodjela troškova koju je prvotno dostavilo trgovačko društvo nije bila primjerena jer je zanemarena debljina žice, što je bitan čimbenik pri utvrđivanju troška. Uz suglasnost trgovačkog društva, metoda raspodjele troška je prilagođena.
(47)
U slučaju drugog novo uzorkovanog proizvođača izvoznika, ispravljena je administrativna pogreška pri utvrđivanju dampinške marže. Nadalje, proizvođač je Komisiji podnio zahtjev za dodatnim prilagodbama u testu profitabilnosti i tržišnim cijenama. Utvrđeno je da te tvrdnje nisu opravdane.
(48)
U slučaju proizvođača izvoznika kojem je odobreno individualno ispitivanje, administrativna pogreška u izračunu je ispravljena. Taj je proizvođač izvoznik dalje tvrdio da Komisija utvrđuje razinu prodajnih, općih i administrativnih troškova, te troškova domaćeg prijevoza i zatražio prilagodbu kojom bi se uzele u obzir fizičke razlike dotičnog proizvoda na domaćem i na izvoznim tržištima. Te su tvrdnje odbačene jer su izračuni temeljeni na podacima o troškovima koje je podnijelo trgovačko društvo i koji su bili provjereni tijekom posjeta radi provjere te stoga što tvrdnja o fizičkim razlikama nije potkrijepljena dokazima.
(49)
Zbog toga je metodologija za utvrđivanje uobičajene vrijednosti koja je opisana u uvodnim izjavama 39. do 48. Privremene uredbe potvrđena i primijenjena na tri nova uzorkovana proizvođača izvoznika i proizvođača izvoznika kojima je odobreno individualno ispitivanje.
3. Izvozna cijena
(50)
Nakon ispitivanja tvrdnje jednog proizvođača izvoznika ispravljene su određene činovničke pogreške povezane s povremenom uporabom pogrešnog deviznog tečaja i slučajnog uključivanja određene interne prodaje u izračun dampinga.
(51)
Prodaja preko povezanog trgovačkog društva iz Unije uključena je u dampinški izračun jednog proizvođača izvoznika.
(52)
Jedan novo uzorkovani proizvođač izvoznik tvrdio je da bi se naknade koje je primio od subvencijskih programa DEPB-a i DDS-a trebale dodati na izvozne cijene.
(53)
Još jedan novo uzorkovani proizvođač izvoznik naveo je da naknade koje je primio u okviru subvencijskog programa DDS-a u obliku novčane pomoći za negativne tržišne cijene umjetno povećavaju cijene izvoza.
(54)
Komisija je analizirala kretanje cijena obiju trgovačkih društava na tržištu Unije i došla do svojih zaključaka koji su rezultat primjene članka 2. stavka 8. Osnovne uredbe i stoga ne zahtijevaju daljnju prilagodbu. Stoga je prethodna tvrdnja trgovačkog društva odbačena dok je potonja izjava trgovačkog društva povezana s naknadama zanemarena.
(55)
Jedan novo uzorkovani proizvođač izvoznik tvrdio je da bi iznos njegovih izvoznih cijena trebao biti viši kako bi se poklapao s iznosom domaćih cijena zato što domaća prodaja koja je temeljena na vlastitoj zaštićenoj marki postiže više cijene. Trgovačko društvo ipak nije moglo dokazati da se računi na temelju kojih je iznijelo tvrdnju zaista odnose na prodaju proizvoda zaštićene marke i stoga je tvrdnja odbačena.
(56)
U nedostatku drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 50. do 52. Privremene uredbe.
4. Usporedba
(57)
S obzirom na to da se dogodio kolaps svih PCN-ova za utvrđivanje njegovih troškova proizvodnje, jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da bi se izvozne cijene trebale tretirati na isti način i da se trebala koristiti jedinstvena izvozna cijena za usporedbu uobičajene vrijednosti.
(58)
Komisija se u svojem ispitnom postupku usmjerila na pribavljanje podataka o troškovima i izvoznim cijenama na temelju PCN-a, ali od trgovačkog društva nije pribavila potrebne sukladnosti koje bi omogućile identifikaciju pouzdanih troškova proizvodnje na temelju PCN-a. Međutim, istraga je utvrdila da ne postoje manjkavosti u razinama izvoznih cijena koje je prijavio PCN. Stoga, primjena članka 18. Osnovne uredbe na utvrđivanje stvarnih izvoznih cijena ne bi bila primjerena. S obzirom na to da Komisija nije smatrala primjerenim smanjivati razinu detaljnosti u pogledu prijavljenih cijena u odnosu na standarde ispitnog postupka kako bi se izvršila primjerena usporedba, tvrdnja je odbačena.
(59)
U nedostatku drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 53. do 55. Privremene uredbe.
5. Dampinška marža
(60)
Kako je propisano člankom 2. stavcima 11. i 12. Osnovne uredbe, ponderirana uobičajena vrijednost utemeljena za istovjetni proizvod svakog uzorkovanog trgovačkog društva bila je uspoređena s ponderiranom prosječnom izvoznom cijenom dotičnog proizvoda.
(61)
U skladu s člankom 9. stavkom 6. Osnovne uredbe, zbog primjene članka 18. Osnovne uredbe na dva od tri proizvođača izvoznika koja su bila uzorkovana u početnoj fazi, dampinška marža proizvođača izvoznika koji su surađivali, a nisu bili uključeni u uzorak određena je na temelju prosječne dampinške marže izvorno uzorkovanog proizvođača izvoznika na kojega se članak 18. Osnovne uredbe više ne primjenjuje i na dva novo uzorkovana trgovačka društva s dampinškim maržama koje nisu de minimis. Zbog toga je dampinška marža izračunata za trgovačka društva koja surađuju, a nisu uključena u uzorak utvrđena na 8,4 %.
(62)
Uzimajući u obzir sve druge proizvođače izvoznike u dotičnoj zemlji, Komisija je prvo uspostavila razinu suradnje. S tim ciljem, napravljena je usporedba između ukupne količine izvoza prikazane u odgovorima na upitnik i ukupnog uvoza iz dotične zemlje koja proizlazi iz Eurostatovih statističkih podataka o uvozu. S obzirom na to da je suradnja bila na visokoj razini, rezidualna dampinška marža određena je prema najvišoj dampinškoj marži utvrđenoj za uzorkovane proizvođače izvoznike. Na temelju toga, određena je dampinška stopa od 16,2 % na sveobuhvatnoj razini.
(63)
Na temelju toga, ponderirane prosječne dampinške marže izražene u postocima cijena CIF-a na granici Unije, s neplaćenom carinom, iznose kako slijedi:
Trgovačko društvo
Konačna dampinška marža
GARG Inox
11,8 %
KEI Industries
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
Venus Group
11,6 %
Viraj Profiles
6,8 %
Trgovačka društva koja surađuju, a nisu uzorkovana
8,4 %
Sva ostala trgovačka društva
16,2 %
D. INDUSTRIJA UNIJE
1. Industrija Unije
(64)
Pojedini su korisnici izrazili dvojbe oko broja proizvođača Unije iz uvodne izjave 63. Privremene uredbe. Tvrdili su da je broj proizvođača pogrešno procijenjen i da je na tržištu Unije u stvarnosti prisutno manje proizvođača.
(65)
Komisija ističe da prethodno navedena tvrdnja nije potkrijepljena dokazima. Komisija je utvrdila broj proizvođača Unije iznesenog u pritužbi, u fazi mirovanja i tijekom ispitnog postupka. U pogledu toga, Komisija je imala kontakte sa svih 27 poznatih proizvođača Unije. Ispitni postupak je potvrdio da je tijekom RIP-a dotični proizvod u Uniji proizvodilo 27 proizvođača Unije. Tvrdnja se stoga odbacuje i potvrđuje se uvodna izjava 63.Privremene uredbe.
2. Proizvodnja Unije i uzorkovanje proizvođača Unije
(66)
U nedostatku primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave od 64. do 67. Privremene uredbe.
E. ŠTETA
1. Potrošnja Unije
(67)
Pojedini su korisnici tvrdili da bi se u analizama štete trebali zanemariti podaci koji se odnose na 2009. jer je financijska kriza koja se pojavila te godine imala štetne učinke, posebno u odnosu na potrošnju Unije. Međutim, čak i da je 2009. isključena iz analize i dalje bi se zabilježio trend rasta potrošnje (+ 5 %), što je pokazatelj poboljšanja stanja na tržištu. Štoviše, negativni učinci financijske krize prepoznati su u uvodnoj izjavi 68. Privremene uredbe. U nedostatku drugih primjedbi, potvrđuje se uvodna izjava 68. Privremene uredbe.
2. Uvoz iz dotične zemlje u Uniju
(68)
Marža subvencije utvrđena za proizvođača izvoznika Macro Bars and Wires niža je od praga de minimis predviđenog u članku 9. stavku 3. Osnovne uredbe. Stoga se smatra da ovaj proizvođač izvoznik nije ostvario koristi iz programa dampinga u smislu članka 1. stavka 2. Osnovne uredbe tijekom razdoblja ispitnog postupka. Kao posljedica toga, njegov je obujam uvoza isključen iz obujma dampinškog uvoza iz dotične zemlje. Drugi proizvođač izvoznik, Venus group, tvrdio je da su određene transakcije greškom brojene dvaput. Komisija se složila s proizvođačem izvoznikom i stoga su te transakcije isključene iz ukupnog obujma dampinškog uvoza iz Indije.
(69)
Shodno tomu, revidirani su obujam, tržišni udio i prosječna cijena dampinškog uvoza.
(70)
Obujam i tržišni udio dampinškog uvoza:
2009.
2010.
2011.
RIP
Obujam
15 826
27 291
34 494
33 252
Indeks (2009. = 100)
100
172
218
210
Tržišni udio
12,0 %
14,6 %
17,6 %
16,9 %
Indeks (2009. = 100)
100
121
146
140
Izvor: Eurostat i odgovori na upitnik
(71)
Društvo Macro Bars and Wires izvozilo je ograničene količine dotičnog proizvoda tijekom RIP-a, a prethodno navedene transakcije društva Venus group također su bile u ograničenim količinama, stoga oduzimanje tog obujma uvoza od ukupnog obujma dampinškog uvoza iz dotične zemlje ne dovodi do promjena povezanima s kretanjima kako je navedeno u uvodnim izjavama 69. i 71. Privremene uredbe. Stoga se navedene uvodne izjave Privremene uredbe potvrđuju.
(72)
Prosječna cijena dampinškog uvoza:
2009.
2010.
2011.
RIP
Prosječna cijena
2 380
2 811
3 259
3 207
Indeks (2009. = 100)
100
118
137
135
Izvor: Eurostat i odgovori na upitnik
(73)
Prilagodba obujma dampinškog uvoza ne dovodi ni do kakve značajne promjene prosječne cijene dampinškog indijskog uvoza ili izračuna sniženja cijena. Ponderirana prosječna marža sniženja cijena iznosi 15 %, što potvrđuje zaključke izvedene iz nalaza Privremene uredbe.
(74)
Indijski proizvođač izvoznik tvrdio je da se prodajne cijene u Uniji čine neprihvatljivima i podložnima iskrivljivanju. Međutim, naglašeno je da su cijene korištene u proračunima sniženja bile ishod podataka skupljenih i provjerenih tijekom kontrolnih ispitivanja u postrojenjima uzorkovanih proizvođača Unije.
(75)
Potvrđuju se zaključci doneseni na temelju nalaza opisanih u uvodnim izjavama 75. do 77. Privremene uredbe.
3. Gospodarsko stanje industrije Unije
(76)
Pojedine su stranke tvrdile da bi rezultate koje je dostavila industrija Unije trebalo smatrati razumno pozitivnima u kontekstu svjetske gospodarske krize i toga što, uz izuzeće jednog pokazatelja štete, tj. tržišnog udjela, svi ostali pokazatelji nisu upućivali na postojanje štete.
(77)
Jedna je stranka tvrdila da su se prosječne prodajne cijene industrije Unije povećale za približno 34 %, znatno više od njezinih troškova proizvodnje koji su se povećali za 13 % tijekom istog razdoblja. U tom smislu treba napomenuti da je na početku razmatranog razdoblja, odnosno 2009., industrija Unije ostvarivala prodaju ispod troškova proizvodnje te je iznad troškova proizvodnje prodaju uspjela ostvariti jedino od 2011. nadalje.
(78)
Iako su određeni pokazatelji štete kao što su obujam proizvodnje i iskorištenost kapaciteta pratili pozitivan trend ili ostali nepromijenjeni, primjerice u slučaju zaposlenosti, ispitnim je postupkom utvrđeno da čitav niz drugih pokazatelja povezanih s financijskim stanjem industrije Unije, odnosno profitabilnost, novčani tok, ulaganja i povrat ulaganja, nije pratio zadovoljavajući trend tijekom razmatranog razdoblja. Pokazatelj koji se odnosi na ulaganja poboljšao se u 2010., ali je u 2011. i tijekom RIP-a pao na razinu nižu od one iz 2009. Iako je istina da se povrat od ulaganja poboljšao od 2009. do 2011. dosegnuvši 6,7 %, tijekom RIP-a ponovno je pao na 0,8 %. Slično tome, pokazatelji koji se odnose na profitabilnost i novčani tok poboljšali su se do 2011., a zatim se ponovno počeli opadati tijekom RIP-a. Stoga se može zaključiti da se industrija Unije počela oporavljati nakon 2009., ali se njezin oporavak naknadno usporio zbog dampinškog uvoza iz dotične zemlje.
(79)
Na zahtjev zainteresirane strane potvrđuje se da su se razine zaliha utvrđene u uvodnoj izjavi 100. Privremene uredbe odnosile na aktivnost trgovačkih društava Unije u uzorku.
(80)
Industrija Unije tvrdila je da je ciljana profitna marža od 5 % utvrđena u privremenoj fazi bila preniska. Stranka nije potkrijepila svoju tvrdnju na zadovoljavajućoj razini. U uvodnoj izjavi 95. Privremene uredbe objašnjavaju se razlozi zbog kojih je ta profitna marža odabrana, a ispitnim postupkom nisu otkriveni bilo kakvi drugi razlozi za njezinu promjenu. Stoga se ciljani profit od 5 % zadržava za potrebe konačnih nalaza.
(81)
Jedan je proizvođač izvoznik tvrdio da su poteškoće industrije Unije uvelike posljedica strukturnih problema. Stoga je ciljana profitna marža od 5 % također bila nerealna.
(82)
Podsjeća se da u skladu sa sudskom praksom (8) institucije trebaju uspostaviti profitnu maržu na koju bi industrija Unije u uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja bez dampinškog uvoza mogla razumno računati. Profitna marža je 2007. iznosila 3,7 %; od 2008., zbog financijske i gospodarske krize, postala je negativna. Podnositelj pritužbe je tvrdio, a ispitni postupak utvrdio, da je dampinški uvoz počeo pristizati na tržište Unije od 2007. kada se obujam uvoza, koji je u 2006. iznosio 17 727 tona, povećao na 24 811 tona. Stoga se pokazalo da je nemoguće utvrditi ciljanu profitnu maržu na temelju profita od istovjetnih proizvoda proizvođača Unije na koji se može razumno računati. Zbog toga je, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 95. Privremene uredbe, Komisija odredila ciljanu profitnu maržu od 5 % na temelju stvarne dobiti zabilježene u drugim dijelovima industrije čelika koji nisu pretrpjeli štetu zbog dampinškog i subvencioniranog uvoza, kao što je učinjeno u drugim nedavnim ispitnim postupcima povezanima sa sličnim proizvodima u istom sektoru (9). Također bi trebalo napomenuti da se profitna marža od 3,7 % zabilježena 2007. u svakom slučaju smatra preniskom zbog prisutnosti i povećanja dampinškog uvoza. Stoga se ciljani profit od 5 % zadržava za potrebe konačnih nalaza.
4. Zaključak o šteti
(83)
Komisija stoga zaključuje da je industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu u smislu članka 3. stavka 5. Osnovne uredbe. U nedostatku drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 78. do 105. Privremene uredbe.
F. UZROČNOST
1. Učinak dampinškog uvoza
(84)
Jedan je proizvođač izvoznik tvrdio da je Privremenom uredbom zanemarena mogućnost industrije Unije da ostvari korist iz povećanja potrošnje od 2009. i da Komisija ne može pretpostaviti da će industrija Unije moći zadržati svoj tržišni udio na neodređeno vrijeme.
(85)
Za potrebe odgovora na navedene tvrdnje treba napomenuti da je ispitni postupak pokazao da se tržišni udio dampinškog indijskog uvoza povećavao brže od potrošnje na tržištu Unije. Obujam indijskog dampinškog uvoza povećao se za 110 % dok se tijekom istog razdoblja potrošnja povećala za 50 %. Nadalje, ispitnim je postupkom utvrđeno da je tijekom istog razdoblja prosječna indijska cijena stalno bila ispod prosječne cijene industrije Unije te je tijekom RIP-a snižavala prosječnu cijenu industrije Unije za 15 %. Posljedično tome, iako je industrija Unije u određenoj mjeri uistinu imala koristi od povećane potrošnje te je svoj obujam prodaje mogla povećati za 40 %, nije mogla zadržati svoj tržišni udio kako se moglo očekivati u sve boljim tržišnim uvjetima i s obzirom na slobodan proizvodni kapacitet industrije Unije.
2. Učinak ostalih čimbenika
2.1 Nedampinški uvoz
(86)
Tijekom razmatranog razdoblja, razvoj obujma nedampinškog uvoza i cijena usporediv je s razvojem obujma dampinškog uvoza i cijena. Štoviše, cijene dampinškog uvoza bile su na istoj razini kao i cijene nedampinškog uvoza, s tim da je prosjek cijena nedampinškog uvoza bio niži za 0,4 %. Također, obujam nedampinškog uvoza iznosi manje od šest posto od ukupnog uvoza iz dotične zemlje i malo više od jedan posto tržišnog udjela. Stoga, Komisija smatra da šteta uzrokovana nedampinškim uvozom iz dotične zemlje ne prekida uzročnu-posljedičnu vezu između dampinškog uvoza iz dotične zemlje i materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije tijekom RIP-a.
2.2 Uvoz iz trećih zemalja
(87)
Dva indijska proizvođača izvoznika i Vlada Indije ponovili su tvrdnju da je Narodnu Republiku Kinu („Kina”) trebalo uključiti u ispitni postupak i da je učinak uvoza iz Kine na tržište Unije i industriju Unije bio podcijenjen.
(88)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 115. Privremene uredbe, od početne faze do danas nisu podneseni nikakvi dokazi o dampingu koji uzrokuje štetu industriji Unije, kojima bi se moglo opravdati pokretanje ispitnog postupka protiv dampinga povezanog s uvozom podrijetlom iz Kine. Dakle, tvrdnja da je Kinu trebalo uključiti u opseg ispitnog postupka nije utemeljena te se odbacuje.
(89)
Međutim, pokazalo se da se tijekom razmatranog razdoblja uvoz iz Kine povećao, ostvarivši tržišni udio od 8,3 % tijekom RIP-a, kako se navodi u uvodnoj izjavi 113. Privremene uredbe. Osim toga, kineske uvozne cijene bile su niže od cijena industrije Unije i cijena indijskih proizvođača izvoznika na tržištu Unije. Stoga je dodatno ispitano je li uvoz iz Narodne Republike Kine mogao doprinijeti šteti koju je pretrpjela industrija Unije i prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između te štete i indijskog dampinškog uvoza.
(90)
Podaci dostupni u privremenoj fazi upućuju na to da je ponuda proizvoda koju predstavlja kineski uvoz bila drukčija i da su rasponi unutar kojih su kineski proizvodi bili prisutni bili drukčiji u usporedbi s proizvodima koje je prodavala industrija Unije ili čak onima indijskog podrijetla prodavanih na tržištu Unije.
(91)
Nakon objave privremene mjere Komisija je zaprimila nekoliko tvrdnji koje su upućivale na mogućnost da će kineski uvoz po niskim cijenama tijekom RIP-a dovesti do prekida uzročno-posljedične veze između dampinškog indijskog uvoza i materijalne štete koja se nanosi industriji Unije.
(92)
Analiza provedena na temelju statističkih podataka o uvozu povezanima s dvije oznake KN koje su ispitivane pokazala je da je 29 % kineskog uvoza izvršeno na tržištu proizvoda s nižim cijenama (pod oznakom KN 7223 00 99). To djelomično objašnjava zašto su kineske cijene u prosjeku niže od cijena industrije Unije i indijskih proizvođača izvoznika. Statistički podaci za oznaku KN 7223 00 99 također su pokazali da su kupci kineskih proizvođača bili koncentrirani u Ujedinjenom Kraljevstvu u kojem industrija Unije zapravo nije ni bila prisutna.
Prosječna cijena (EUR/MT)
2009.
2010.
2011.
RIP
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
72 230 099
765
1 458
1 472
1 320
Izvor: Eurostat
(93)
U pogledu oznake KN 7223 00 19, analize provedene na temelju PCN-a pokazale su da su se i industrija Unije i indijski proizvođači uglavnom natjecali na tržištu proizvoda s višim cijenama na kojem su cijene i do četiri puta više od cijena na tržištu jeftinijih proizvoda unutar iste oznake KN (10). Ispitni je postupak pokazao i da su razlike u cijenama općenito povezane s vrstom proizvoda i sadržajem nikla.
(94)
Kad je riječ o cjenovnoj razini uvoza iz Narodne Republike Kine, potrebno je istaknuti da je od 2009. do RIP-a prosječna cijena kineskog uvoza bila viša od dampinških cijena indijskih proizvođača izvoznika, što se može vidjeti iz tablice u nastavku u kojoj je prikazana prosječna cijena kineskog izvoza obuhvaćenog oznakom KN 7223 00 19.
Prosječna cijena (EUR/MT)
2009.
2010.
2011.
RIP
RIP + 1
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
3 093
Izvor: Eurostat
(95)
Tijekom RIP-a prosječna kineska uvozna cijena prvi je put bila niža od indijske uvozne cijene za dampinški uvoz. Međutim, riječ je bilo samo o privremenom stanju jer se razina kineskih cijena u godini nakon RIP-a povećala te je ponovno bila viša od indijskih cijena.
(96)
Osim toga, usporedbom obujma uvoza iz dotične zemlje i Narodne Republike Kine pokazalo se da je u svakom trenutku tijekom razmatranog razdoblja, a posebno tijekom RIP-a, uvoz iz Narodne Republike Kine bio znatno niži od uvoza iz Indije. Obujam uvoza iz Narodne Republike Kine u osnovi je iznosio manje od polovice ukupnog uvoza iz Indije.
(97)
Dakle, iako je uvoz iz Narodne Republike Kine doprinio šteti koju je pretrpjela industrija Unije, nije mogao utjecati na stanje industrije Unije u mjeri koja bi dovela do prekida uzročno-posljedične veze između subvencioniranog uvoza iz dotične zemlje i štete koju je pretrpjela industrija Unije. Stoga se potvrđuje uvodna izjava 113. Privremene uredbe.
2.3 Tržišno natjecanje ostalih proizvođača u Uniji
(98)
Jedna je stranka tvrdila da je moguće da su loši financijski rezultati proizvođača Unije posljedica tržišnog natjecanja ostalih proizvođača Unije koji nisu bili podnositelji pritužbe ili nisu podržali ispitni postupak pri pokretanju predmeta.
(99)
Tržišni udio ostalih proizvođača u Uniji razvijao se kako slijedi:
2009.
2010.
2011.
RIP
Prodaja Unije od ostalih proizvođača u Uniji (MT)
34 926
55 740
55 124
55 124
Indeks (2009. = 100)
100
160
158
158
Tržišni udio ostalih proizvođača u Uniji
26,6 %
29,8 %
28,1 %
27,9 %
Izvor: pritužba i žalbeni odgovori
(100)
Proizvođači Unije koji nisu bili podnositelji pritužbe i koji nisu posebno podržali ispitni postupak činili su 44 % ukupne prodaje u Uniji navedene u uvodnoj izjavi 86. Privremene uredbe. Njihov obujam prodaje povećao se za 58 % s procijenjenih 34 926 tona u 2009. na 55 124 tone tijekom razmatranog razdoblja. Međutim, takav je rast relativno skroman u usporedbi s rastom dampinškog uvoza iz dotične zemlje tijekom istog razdoblja (+ 110 %). Nadalje, tržišni udio tih proizvođača Unije ostao je relativno nepromijenjen tijekom razmatranog razdoblja i nije bilo pokazatelja da su njihove cijene niže od cijena proizvođača Unije u uzorku. Stoga se zaključuje da njihova prodaja na tržištu Unije nije pridonijela šteti koju je pretrpjela industrija Unije.
3. Zaključak o uzročnosti
(101)
U nedostatku primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave od 121. do 124. Privremene uredbe.
G. INTERES UNIJE
1. Opća razmatranja
(102)
U nedostatku primjedbi, potvrđuje se uvodna izjava 125. Privremene uredbe.
2. Interes industrije Unije
(103)
U nedostatku primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave od 126. do 133. Privremene uredbe.
3. Interes nepovezanih uvoznika
(104)
U nedostatku primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave od 142. do 144. Privremene uredbe.
4. Interes korisnika
(105)
Nakon uvođenja privremenih mjera, sedam korisnika i jedno udruženje korisnika kontaktirali su s Komisijom i iskazali interes za suradnju u ispitnom postupku. Upitnici su im poslani u travnju 2013. na njihov zahtjev. Međutim, samo su dva korisnika predala potpune odgovore na upitnik, a ukupni broj korisnika koji surađuju predstavljao je 12 % ukupnog uvoza iz dotične zemlje tijekom RIP-a i 2,5 % ukupne potrošnje Unije i imali su 32 zaposlenika u proizvodnji gotovih proizvoda povezanima s dotičnim proizvodom. Gospodarski učinak mjera na korisnike ponovno je procijenjen na temelju novih podataka dostupnih u odgovorima iz upitnika. Dva su korisnika posjećena radi provjere dostavljenih podataka.
(106)
Korisnici su tvrdili da je razina profitabilnosti od 9 %, navedena u uvodnoj izjavi 136. Privremene uredbe previsoka i da nije reprezentativna za industriju korisnika. Nakon primitka dodatnih odgovora iz upitnika, prosječna profitabilnost svih korisnika koji surađuju ponovno je ocijenjena te je utvrđeno da je iznosila 2 % prometa.
(107)
Također je utvrđeno da je u slučaju korisnika koji surađuju nabava iz dotične zemlje u prosjeku činila 44 % ukupne nabave dotičnog proizvoda i da je dotična zemlja bila jedini izvor opskrbe dvojice korisnika koji surađuju. Tijekom RIP-a promet proizvoda koji sadržava dotični proizvod činio je u prosjeku 14 % ukupnog prometa korisnika koji surađuju.
(108)
Pretpostavljajući najgori scenarij za tržište Unije, tj. da se moguće povećanje cijene ne može prenijeti na distribucijski lanac i da korisnici nastave nabavljati iz dotične zemlje u jednakim količinama kao i prije, učinak pristojbe na profitabilnost korisnika ostvarenu iz aktivnosti uporabe ili uključivanja dotičnog proizvoda značio bi smanjenje do točke kad bi korisnici bili u gubitku i dostigla bi se (negativna) profitabilnost od - 0,6 %.
(109)
Komisija potvrđuje da će na individualnoj razini kratkoročni i srednjoročni učinak biti značajniji u odnosu na one korisnike čiji cjelokupni uvoz potječe iz Indije. Međutim, njih je relativno malo (dvojica od korisnika koji surađuju). Uz to imaju mogućnost, ako njihov indijski proizvođač pritom surađuje, zatražiti povrat pristojba u skladu s člankom 11. Osnovne uredbe ako su ispunjeni svi uvjeti za takav povrat.
(110)
Pojedini su korisnici ponovno izrazili zabrinutost da bi mjere utjecale na određenu vrstu žica koje se ne proizvode u Europi, odnosno vrste uključene u takozvanu seriju 200 kako je opisano u uvodnoj izjavi 139. Privremene uredbe. Prema mišljenju korisnika, nedostatak proizvodnje u Uniji posljedica je ograničene potražnje i specifičnosti proizvodnog procesa.
(111)
Međutim, ispitnim je postupkom utvrđeno da takvu vrstu žica od nehrđajućeg čelika proizvodi industrija Unije i da čini ograničeni udio tržišta Unije. Postoje i drugi izvori opskrbe dostupni korisnicima iz zemalja u kojima se ne primjenjuju antidampinške ili protusubvencijske mjere. Nadalje, ostale vrste žica od nehrđajućeg čelika mogu se koristiti u istu svrhu. Dakle, uvođenje mjera ne može imati značajan učinak na tržište Unije i te korisnike. Ta se tvrdnja stoga odbacuje.
(112)
Neki su korisnici istaknuli dulje vrijeme dostave istovjetnog proizvoda od proizvođača Unije u usporedbi s vremenom dostave dotičnog proizvoda iz Indije. Međutim, mogućnost trgovaca da skladište proizvode te da ih brzo učine dostupnima ne umanjuje činjenične dokaze negativnih učinaka dampinškog uvoza. Stoga se ovaj argument mora odbaciti.
(113)
Uzimajući u obzir prethodno navedeno, čak i ako bi mjere na uvoz iz dotične zemlje imale lošije posljedice za određene korisnike u odnosu na ostale, smatra se da će tržište Unije u konačnici imati koristi od uvođenje mjera. Posebno se smatra da bi ponovna uspostava poštenih uvjeta trgovine na tržištu Unije omogućila industriji Unije usklađivanje svoje cijene s troškovima proizvodnje; zadrži proizvodnju i razinu zaposlenosti; ponovno ostvari tržišni udio koji je prethodno izgubila i ostvari korist od povećane ekonomije razmjera. Time bi se industriji trebalo omogućiti postizanje razumnih profitnih marži kojima će se, srednjoročno i dugoročno, osigurati učinkovito poslovanje. Industrija će istodobno poboljšati svoju cjelokupnu financijsku situaciju. Osim toga, ispitnim je postupkom utvrđeno da će mjere imati ograničeni ukupan učinak na korisnike i nepovezane uvoznike. Stoga se zaključuje da ukupna korist mjera očito nadilazi učinak na korisnike dotičnog proizvoda na tržištu Unije.
5. Zaključak o interesu Unije
(114)
S obzirom na prethodno navedeno, potvrđuje se procjena u uvodnim izjavama 145. i 146. Privremene uredbe.
H. KONAČNE ANTIDAMPINŠKE MJERE
1. Razina uklanjanja štete
(115)
Za jednog proizvođača izvoznika izračun o uklanjanju štete bio je izmijenjen na nižu razinu nakon njegove tvrdnje da su se dogodile činovničke greške u pogledu korištenja pogrešne devizne valute u nekim transakcijama i uključivanjem internih transakcija u izračun. U nedostatku drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave od 148. do 151. Privremene uredbe.
(116)
Isti proizvođač izvoznik tvrdio je da Komisija nije obavila usporedbu na primjerenoj razini trgovanja zato što je indijski izvoz u Uniji usmjeren prema veleprodajnim kupcima, a prodaja industrije Unije usmjerena je prema krajnjim korisnicima na tržištu Unije. Međutim, ispitni je postupak pokazao da indijski proizvođači izvoznici prodaju svoje proizvode objema kategorijama i da se natječu s proizvođačima Unije za istu kategoriju klijenata.
2. Zaključak o razini uklanjanja štete
(117)
Za Macro Bars and Wires nije izračunana pojedinačna marža štete jer je konačna antidampinška marža tog trgovačkog društva bila na razini de minimis kako je navedeno u prethodnoj uvodnoj izjavi 51.
(118)
Potvrđuje se metodologija korištena u Privremenoj uredbi.
3. Konačne mjere
(119)
S obzirom na prethodno navedeno i u skladu s člankom 9. stavkom 4. Osnovne uredbe, konačnu antidampinšku pristojbu trebalo bi uvesti na razini koja je dostatna za uklanjanje štete prouzročene dampinškim uvozom uzimajući pritom u obzir maržu subvencije izrečenu Uredbom Komisije br. 419/2013.
(120)
Stoga su stope dampinške pristojbe utvrđene usporedbom marža štete i dampinških marža, pritom uzimajući u obzir maržu subvencije koja se potpuno odbija od relevantne dampinške marže. Dakle, predložene stope antidampinške pristojbe iznose kako slijedi:
Trgovačko društvo
Dampinška marža
Kompenzacijska pristojba
Marža štete
Stopa konačne antidampinške pristojbe
GARG Inox
11,8 %
3,4 %
22,6 %
8,4 %
KEI Industries
7,0 %
0,0 %
41,9 %
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
3,4 %
30,3 %
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
3,4 %
23,8 %
0,7 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
3,7 %
17,2 %
12,5 %
Venus group
11,6 %
3,0 %
23,4 %
8,6 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
6,8 %
0,0 %
32,1 %
6,8 %
Trgovačka društva koja surađuju, a nisu uzorkovana
8,4 %
3,4 %
23,7 %
5,0 %
Sva ostala trgovačka društva
16,2 %
3,7 %
41,9 %
12,5 %
(121)
Pojedinačne stope antidampinške pristojbe za svako trgovačko društvo određene u ovoj Uredbi utvrđene su na temelju nalaza ovog ispitnog postupka. Stoga one odražavaju stanje utvrđeno tijekom tog ispitnog postupka u pogledu tih trgovačkih društava. Te stope pristojba (za razliku od pristojbe na razini zemlje koja se primjenjuje na „sva ostala trgovačka društva”) primjenjuju se isključivo na uvoz proizvoda podrijetlom iz Indije koje su proizveli navedeni posebni pravni subjekti. Uvezeni proizvodi koje proizvodi neko drugo trgovačko društvo koje se posebno ne spominje u izvršnom dijelu ove uredbe, uključujući subjekte povezane s onima koji se posebno spominju, ne mogu imati koristi od tih stopa i podložni su stopi pristojbe koja se primjenjuje na „sva ostala trgovačka društva”.
(122)
Jedan je proizvođač izvoznik u dotičnoj zemlji ponudio preuzimanje obveze u vezi cijene u skladu s člankom 8. stavkom 1. Osnovne uredbe.
(123)
Za dotični je proizvod posljednjih godina uočena značajna promjenjivost cijena i stoga nije prikladan za preuzimanje obveze u vezi fiksne cijene. Kako bi se riješio taj problem, indijski proizvođač izvoznik ponudio je klauzulu o indeksiranju na temelju cijene sirovine. U tom smislu, ne može se utvrditi izravna i precizna veza između promjene cijena i promjene indeksa te se stoga indeksiranje ne smatra primjerenim. Osim toga, ispitnim postupkom utvrđeno je da postoje različite vrste dotičnog proizvoda koje se ne mogu jednostavno razlikovati i koje imaju znatno različite cijene.
(124)
Nadalje, proizvođač izvoznik proizvodi paletu proizvoda od nehrđajućeg čelika i može prodati te proizvode istim kupcima u Uniji putem povezanih trgovinskih društava. To bi stvorilo visok rizik unakrsne kompenzacije i izuzetno bi otežalo učinkovit nadzor obveze.
(125)
Temeljem prethodno navedenog, Komisija je zaključila da se ponuda preuzimanja obveze ne može prihvatiti.
(126)
Svaki zahtjev kojim se traži primjena stope antidampinške pristojbe za pojedinačno trgovačko društvo (npr. nakon promjene naziva subjekta ili nakon osnivanja novog proizvodnog ili prodajnog tijela) treba bez odgađanja uputiti Komisiji (11) sa svim relevantnim podacima, posebno o promjeni djelatnosti trgovačkog društva povezanima s proizvodnjom, domaćom i izvoznom prodajom povezanom s, primjerice, takvom promjenom naziva ili takvom promjenom proizvodnog ili prodajnog tijela. Prema potrebi, Uredba o uvođenju konačnih antidampinških pristojba izmijenit će se u skladu s tim tako što će se ažurirati popis trgovačkih društava koja ostvaruju koristi od pojedinačnih stopa pristojba.
4. Konačna naplata privremenih antidampinških pristojba
(127)
S obzirom na visinu utvrđenih dampinških marža i razinu štete koju je pretrpjela industrija Unije smatra se potrebnim osigurati iznose putem konačne naplate privremene antidampinške pristojbe, uvedene Privremenom uredbom, u okviru iznosa uvedenih konačnih pristojba,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Uvodi se konačna antidampinška pristojba na uvoz žice od nehrđajućeg čelika:
-
s masenim udjelom nikla od 2,5 % ili više, osim žice s masenim udjelom od 28 % ili više, ali ne više od 31 % nikla te 20 % ili više, ali ne više od 22 % masenog udjela kroma,
-
s manje od 2,5 % masenog udjela nikla, osim žice s masenim udjelom od 13 % ili više, ali ne više od 25 % kroma i 3,5 % ili više, ali ne više od 6 % masenog udjela aluminija,
trenutačno obuhvaćene oznakama KN 7223 00 19 i 7223 00 99, podrijetlom iz Indije.
2. Stopa konačne antidampinške pristojbe koja se primjenjuje na neto cijenu franko granica Unije, prije plaćanja carine za proizvod opisan u stavku 1. koji proizvode trgovačka društva navedena u nastavku, iznosi kako slijedi:
Trgovačko društvo
Pristojba (%)
Dodatna oznaka TARIC
Garg Inox, Bahadurgarh, Haryana and Pune, Maharashtra
8,4
B931
KEI Industries Ltd, New Delhi
7,7
B925
Macro Bars and Wires, Mumbai, Maharashtra
0,0
B932
Nevatia Steel & Alloys, Mumbai, Maharashtra
0,7
B933
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
12,5
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
8,6
B776
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
8,6
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
8,6
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra
8,6
B779
Viraj Profiles Ltd., Thane, Maharashtra and Mumbai, Maharashtra
6,8
B780
Trgovačka društva navedena u Prilogu
5,0
B781
Sva ostala trgovačka društva
12,5
B999
3. Osim ako je drukčije određeno, primjenjuju se važeće odredbe o carinama.
Članak 2.
Kada bilo koji indijski proizvođač izvoznik Komisiji dostavi dovoljno dokaza,
(a)
da nije izvozio proizvode opisane u članku 1. stavku 1. podrijetlom iz Indije tijekom razdoblja ispitnog postupka (1. travnja 2011.-31. ožujka 2012.);
(b)
da nije povezan s izvoznikom ili proizvođačem koji podliježe mjerama koje je uvela ova Uredba; i
(c)
da je doista izvozio dotične proizvode, ili je preuzeo neopozivu ugovornu obvezu izvoza znatne količine u Uniju nakon razdoblja ispitnog postupka,
članak 1. stavak 2. može se izmijeniti dodavanjem novog proizvođača izvoznika popisu u Prilogu.
Članak 3.
Iznosi osigurani privremenim antidampinškim pristojbama u skladu s Uredbom Komisije (EU) br. 418/2013 o uvozu žice od nehrđajućeg čelika:
-
s masenim udjelom nikla od 2,5 % ili više, osim žice s masenim udjelom od 28 % ili više, ali ne više od 31 % nikla te 20 % ili više, ali ne više od 22 % masenog udjela kroma,
-
s manje od 2,5 % masenog udjela nikla, osim žice s masenim udjelom od 13 % ili više, ali ne više od 25 % kroma i 3,5 % ili više, ali ne više od 6 % masenog udjela aluminija,
trenutačno obuhvaćene oznakama KN 7223 00 19 i 7223 00 99, podrijetlom iz Indije, konačno se naplaćuju. Oslobađaju se iznosi osigurani iznad konačnih stopa antidampinške pristojbe.
Članak 4.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 5. studenoga 2013.