KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 6. november 2013
om Tysklands foranstaltninger til fordel for HoKaWe Eberswalde GmbH SA.34721 (2012/C) (ex 2012/NN)
(meddelt under nummer C(2013) 7058)
(Kun den tyske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2014/206/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte bemærkninger i henhold til ovennævnte bestemmelser (1), under hensyntagen til disse bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
(1)
Den 30. april 2012 modtog Kommissionen en klage fra en træforarbejdende virksomhed, som driver et kraftværk i delstaten Brandenburg, vedrørende en 15-årig rammeaftale, som var blevet indgået mellem delstaten Brandenburg og HoKaWe Eberswalde GmbH (herefter »HoKaWe«), og som ifølge klageren udgør statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
(2)
Den 11. maj 2012 tilsendte Kommissionen Tyskland et ikke-fortroligt resumé af klagen og anmodede om yderligere oplysninger. Ved brev af 6. juni 2012 tog Tyskland stilling til klagen og fremsendte de ønskede oplysninger.
(3)
Den 27. august 2012 videresendte Kommissionen en ikke-fortrolig udgave af dette svar til klageren og spurgte, om klageren ville gå videre i sagen. Klageren meddelte den 4. september 2012, at han ikke vil trække klagen tilbage.
(4)
Ved brev af 19. december 2013 underrettede Kommissionen Tyskland om sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure efter artikel 108, stk. 2, i TEUF vedrørende den pågældende støtte.
(5)
Kommissionens beslutning om at indlede en procedure blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (2). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til foranstaltningen.
(6)
Ved brev af 28. februar 2013 tog Tyskland stilling til beslutningen. Derudover modtog Kommissionen den 30. april 2013 bemærkninger fra to interesserede parter og den 3. maj 2013 en reaktion fra klageren.
(7)
De ikke-fortrolige udgaver af disse bemærkninger blev videresendt til Tyskland den 17. maj 2013. Tyskland fremsatte bemærkninger hertil den 11. juni 2013 og supplerede disse bemærkninger ved brev af 13. juni 2013.
(8)
Ved brev af 2. august 2013, 17. september 2013 og 23. september 2013 udbad Kommissionen sig nærmere oplysninger, som Tyskland besvarede ved brev af 15. august 2013, 20. september 2013 og 1. oktober 2013.
2. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN
2.1. Støttemodtageren
(9)
HoKaWe er et anpartsselskab, som driver et træfyret biomassekraftværk i Eberswalde i delstaten Brandenburg. Kraftværket blev bygget i 2005 og kom i drift i 2006. I juni 2011 indledte byretten i Frankfurt/Oder en insolvensbehandling af HoKaWe. Virksomheden har imidlertid endnu ikke indstillet sin erhvervsmæssige virksomhed.
(10)
Landkreis Barnim var interesseret i at erhverve HoKaWes aktiver med henblik på at fortsætte driften. I maj 2012 blev kontrakten vedrørende salget af HoKaWes aktiver vedtaget på skiftesamlingen, og salget blev optaget i en notarialakt. Da delstaten Brandenburg ikke har accepteret overdragelsen af rammeaftalen om levering af træ fra Brandenburgs statsskov (rammeaftalen er genstand for den foreliggende afgørelse) til den nye ejer, har Landkreis Barnim opsagt købskontrakten.
2.2. Beskrivelse af foranstaltningen
(11)
I juni 2005 indgik delstaten Brandenburg og HoKaWe en rammeaftale om levering af træ fra Brandenburgs statsskov. Aftalen fastsætter mængderne, betingelserne og vilkårene for levering af træ (3) til HoKaWe i en periode på 15 år (fra den 1. juni 2006 til den 1. juni 2021). Der blev givet tilsagn om 150 000 rummeter (rm) om året fra nærområdet (leveringsradius på maks. 70 km) omkring kraftværket i Eberswalde.
(12)
I aftalen blev der fastsat en udgangsbasispris på 15,50 EUR/rm for 2004. Desuden fastsatte aftalens ordlyd årlige prisjusteringer, som skulle aftales mellem parterne på baggrund af udviklingen i Forbundsrepublikkens statistiske kontors industritræprisindeks (4). Ændringer i træprisen i forhold til basisprisen skulle bæres med 50 % af køber og 50 % af sælger (herefter »prisjusteringsklausulen«).
(13)
Med henblik på beregning af den pågældende prisjustering indeholdt aftalen imidlertid også følgende formel (herefter »prisjusteringsformele« eller »formelen«):
(14)
Følgelig skal der sondres mellem prisjusteringsklausulen efter aftalens ordlyd og prisjusteringsformelen.
(15)
Ifølge Tyskland afspejler prisjusteringsklausulen parternes hensigter. Dette baseres på et internt notat fra Brandenburgs ministerium for landbrug, miljøbeskyttelse og fysisk planlægning af 1. oktober 2003 vedrørende et møde mellem repræsentanter for delstaten Brandenburg og repræsentanter for HoKaWe, hvoraf det klart fremgår, at den af parterne under forhandlingerne tilstræbte prisjustering er i overensstemmelse med prisjusteringsklausulen. Dette underbygges yderligere af et notat fra Brandenburgs ministerium for økonomi og europæiske anliggender af 5. januar 2011, hvori det anbefales at henholdsvis tilpasse og fortolke rammeaftalen således, at dens ordlyd følges, for på denne måde at afspejle parternes egentlige hensigter.
(16)
Formelen var på sin side fejlagtig, hvilket bekræftes i en udtalelse fra Tyskland og i to udtalelser udarbejdet på delstaten Brandenburgs foranledning (5) i 2010, og førte ikke til et resultat, som ville have været i overensstemmelse med de hensigter, parterne definerede i prisjusteringsklausulen.
(17)
Efter aftalens ikrafttræden blev prisen justeret på grundlag af formelen. I modsætning til de i aftalens ordlyd udtrykte hensigter svarede de efter formelen beregnede prisjusteringer ikke til den faktiske udvikling i industritræprisindekset, men lå derimod væsentligt under gennemsnitsprisen for træ fra statsskoven i Brandenburg. Derudover førte formelen ikke til den af parterne tilstræbte ligelige fordeling af risikoen for prisudsving mellem delstaten og HoKaWe.
(18)
Årsagen hertil er, som det er nævnt i betragtning 16, det fejlagtige ved formelen, idet den ikke gengav de i prisjusteringsklausulen fastlagte hensigter hos parterne matematisk korrekt (6).
(19)
Desuden fremgår det af Tysklands brev af 28. februar 2013, at parterne med hensyn til parametrene for beregningen af prisjusteringen i henhold til formelen har anlagt en vurdering flere gange i aftaleperioden (7). Tyskland meddelte Kommissionen, at årsagerne hertil ikke længere fremgår af dokumenterne.
(20)
I de to udtalelser, der blev udarbejdet på foranledning af delstaten Brandenburg i 2010 (jf. betragtning 16), blev der henvist til aftalens mulige statsstøtteretlige relevans, og det blev anbefalet at tilpasse aftalen gennem en ændring af formelen. Efter forhandlinger mellem HoKaWe og delstaten Brandenburg underskrev parterne derfor den 26. august 2011 en revideret udgave af aftalen, som trådte i kraft den 1. juli 2011. Den reviderede udgave løste de i betragtning 12 til 19 beskrevne problemer, idet det blev fastlagt, at priserne fra den 1. juli 2011 skulle justeres i henhold til prisjusteringsklausulen og dermed i overensstemmelse med parternes oprindelige hensigter. Fra denne dato var formelen altså ikke længere en bestanddel af aftalen og kunne således ikke længere finde anvendelse.
(21)
Desuden besluttede delstaten Brandenburg ikke at videreføre aftalen med fremtidige investorer, som måtte overtage HoKaWes formue.
2.3. Begrundelse for indledning af proceduren
(22)
Den 19. december 2012 besluttede Kommissionen at indlede en formel undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 108, stk. 2, i TEUF (herefter »indledningsbeslutningen«).
(23)
Heri fandt Kommissionen foreløbig, at gennemførelsen af den mellem delstaten Brandenburg og HoKaWe indgåede rammeaftale omfatter et støttelement.
(24)
Kommissionen satte spørgsmålstegn ved, om en privat sælger på markedet på forhånd ville have accepteret en afregningspris som den, der blev resultatet af anvendelsen af den beskrevne prisjusteringsformel.
(25)
Selv om man antager, at aftaleparterne ikke var klar over den fejlagtige formel, tvivler Kommissionen stadig meget på, at de tyske myndigheder handlede i overensstemmelse med markedet i forbindelse med en senere gennemførelse af aftalen. Årsagen hertil var udviklingen i prisen på træ solgt i henhold til aftalen, for den efter formelen beregnede pris lå væsentligt lavere end gennemsnitsprisen på træ i delstaten Brandenburg. En fornuftig privat sælger i samme situation ville straks have brugt alle muligheder for at ændre prisjusteringsmetoden. Men de tyske myndigheder fortsatte med at anvende formelen indtil 2011.
(26)
Kommissionen nåede under hensyntagen til disse betragtninger til den konklusion, at det på nuværende tidspunkt ikke kan udelukkes, at HoKaWe har fået en fordel af aftalen, og at den derfor har udgjort statsstøtte i perioden fra aftalens ikrafttrædelsesdato (den 1.6.2006), til kontrakten blev ændret (den 30.6.2011). Eftersom der hverken er noget åbenbart retsgrundlag for statsstøttens forenelighed, eller Tyskland har gjort et sådant gældende, tvivler Kommissionen på, at foranstaltningen kan anses for forenelig med det indre marked.
3. BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER
(27)
I løbet af den formelle undersøgelsesprocedure modtog Kommissionen en bemærkning fra klageren samt to bemærkninger fra andre interesserede parter.
(28)
Klageren fremsendte interne notater fra Brandenburgs ministerium for landbrug, miljøbeskyttelse og fysisk planlægning fra december 2003 og marts 2004. Ifølge klageren viser disse notater, at der allerede inden indgåelsen af aftalen var betænkeligheder ved flere aspekter heri: I notatet fra december 2003 blev det således på daværende tidspunkt med hensyn til konsekvenserne af aftalen fastslået, at aftalen allerede for 2004 kunne føre til en pris, som lå væsentligt under det daværende prisniveau for industritræ. Ligeledes blev der i det interne notat fra marts 2004 henvist til, at prisjusteringsmetoden ville medføre urimelige prisindrømmelser fra delstaten Brandenburgs side. Det blev derfor udtrykkeligt anbefalet at nytænke aftalen eller genforhandle enkelte punkter heri.
(29)
Klageren anførte, at ingen privat sælger i en tilsvarende situation ville have indgået en sådan aftale, og at en privat sælger omgående ville have truffet foranstaltninger, da det stod klart, at priserne lå under markedspriserne, og ikke ville have ventet i fem år. Desuden hævdede klageren, for så vidt angår prisjusteringen, at de aftalte priser ikke havde afspejlet den faktiske udvikling på træmarkedet, men snarere havde indbragt HoKaWe en uberettiget fordel. Størrelsen af den i perioden fra 2006 til 2011 ydede støtte skønnes af klageren til 7,3 mio. EUR (til grund for dette skøn lægges den mellem klageren og andre leverandører aftalte gennemsnitspris på træ).
(30)
Derudover har Kommissionen modtaget bemærkninger fra to træforarbejdende virksomheder i delstaten Brandenburg. Ifølge disse virksomheder havnede en væsentlig del af det træ, som kom fra statsskoven i Brandenburg, på grund af den langsigtede aftale i første omgang slet ikke på det regionale træmarked, hvilket har forårsaget uforholdsmæssige konkurrencefordrejninger og truet små træforarbejdende virksomheder på deres eksistens.
4. BEMÆRKNINGER FRA TYSKLAND
(31)
Tyskland fastholdt sin opfattelse af, at rammeaftalen var markedskonform og følgelig ikke indeholdt elementer af statsstøtte.
(32)
Ifølge oplysninger fra Tyskland fandtes der på tidspunktet for underskrivelsen af aftalen ikke noget marked for energitræ. Derfor havde parterne aftalt, at den pris, som HoKaWe skulle betale, skulle fastsættes på grundlag af prisen på industritræ, og at prisjusteringerne skulle foretages på baggrund af udviklingen i industritræprisindekset. Tyskland anførte desuden, at aftalens ordlyd afspejlede den tilsigtede prisjusteringsmåde, men indrømmede dog samtidig, at de med formelen opnåede resultater ikke var i overensstemmelse med den tilstræbte fordeling af risikoen for prisudsving mellem aftaleparterne.
(33)
Derfor hævdede Tyskland, at udgangsbasisprisen og prisjusteringsklausulen, som var fastlagt i aftaleteksten, dvs. prisjusteringer på grundlag af industritræprisindekset i Tyskland og en ligelig fordeling af risikoen for prisudsving mellem parterne, kan betragtes som markedskonform på tidspunktet for aftalens underskrivelse.
(34)
Ifølge Tyskland gik det først op for skovforvaltningen i Brandenburg i forbindelse med dens reorganisering i januar 2009, at anvendelsen af formelen havde medført, at HoKaWe betalte lavere priser end andre virksomheder. Derpå havde de kompetente myndigheder i Brandenburg i 2010 bestilt en udtalelse hos den eksterne juridiske rådgivningsvirksomhed RAUE LLP vedrørende aftalen og desuden foretaget en intern juridisk vurdering af aftalen. Begge udtalelser havde vist aftalens mulige statsstøtteretlige relevans. Endvidere konkluderer Brandenburgs ministerium for økonomi og europæiske anliggender i et notat af 5. januar 2011, at prisjusteringsklausulen er markedskonform, men at en prisjustering efter formelen derimod udgør statsstøtte. Derfor skal aftalen revideres således, at der med ændringen af formelen tilvejebringes en situation, hvor parternes egentlige vilje afspejles. Delstaten Brandenburg fulgte denne anbefaling i august 2011.
(35)
Tyskland har fremført, at delstaten Brandenburg har handlet i overensstemmelse med markedsvilkårene, idet aftalen er blevet tilpasset i 2011. En tidligere intervention havde ikke været mulig, da eksisterende kontrakter skulle overholdes, og fordi aftalen kun kunne have været ændret af parterne i fællesskab.
(36)
Desuden gør Tyskland gældende, at aftalen hverken udgør statsstøtte, fordrejer konkurrencevilkårene eller påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
5. VURDERING AF STØTTEFORANSTALTNINGEN
5.1. Spørgsmålet om statsstøtte
(37)
I henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
(38)
I forbindelse med kontrollen af, hvorvidt en forretningstransaktion mellem et statsligt organ og en økonomisk enhed udgør statsstøtte, skal der i henhold til Kommissionens faste praksis og som bekræftet af Domstolen ske inddragelse af princippet om en markedsøkonomisk investor. Ifølge dette princip skal staten, hvis den er aktiv på markedet som erhvervsdrivende, agere som en privat markedsdeltager, da der ellers ville kunne være tale om statsstøtte. Det er således udslagsgivende for, hvorvidt der foreligger statsstøtte, om en privat markedsdeltager havde handlet på samme måde i en lignende situation, dvs. om denne ville have solgt aktiver, varer eller tjenesteydelser til den samme pris (princippet om en markedsøkonomisk investor). I henhold hertil kan ikke-økonomiske betragtninger ikke retfærdiggøre godkendelsen af en lavere pris. Dette princip er gentagne gange blevet anvendt af Kommissionen og til stadighed bekræftet af Domstolen. (8)
(39)
Derfor skal Kommissionen i den foreliggende sag vurdere, om en privat sælger ville have været parat til at indgå en aftale med en sammenlignelig løbetid, en sammenlignelig udgangsbasispris og en sammenlignelig prisjusteringsmekanisme.
(40)
Som nævnt i betragtning 11 og 12 fastsatte rammeaftalen med en løbetid på 15 år, at priserne skulle justeres årligt i overensstemmelse med udviklingen i industritræprisindekset, og at de tilsvarende justeringer til den fastsatte udgangsbasispris på 15,50 EUR/rm skulle bæres ligeligt af staten og HoKaWe. Derudover indeholdt aftalen en formel til beregning af denne prisjustering.
Aftalens lange løbetid
(41)
Klageren har anført, at aftalens 15-årige løbetid ikke er i overensstemmelse med markedsvilkårene.
(42)
Kommissionen er imidlertid ikke i besiddelse af oplysninger, som berettiger til at hævde, at denne løbetid ikke skulle have været markedskonform. En 15-årig løbetid synes ganske vist lang, men en sælger kan sagtens binde sig til en enkelt kunde, hvis han på denne måde - som det er tilfældet i den pågældende aftale - kan være sikker på at kunne afsætte faste mængder af træ, som desuden i det mindste delvis ikke opfyldte de kvalitative krav til industritræ.
(43)
Derfor og i lyset af den planlagte fordeling af risikoen for prisudsving kan det ikke udelukkes, at en privat sælger ville have indgået en aftale med sammenlignelig løbetid.
Aftalt udgangsbasispris
(44)
På samme måde har Kommissionen ikke fundet andre tegn på, at udgangsbasisprisen på 15,50 EUR/rm ikke skulle have været i overensstemmelse med markedet.
(45)
Ifølge Tysklands oplysninger var der på tidspunktet for underskrivelsen af aftalen ingen etableret markedspris på energitræ. Derfor anvendte aftaleparterne prisen på industritræ som grundlag for rammeaftalen. På baggrund af en af klageren fremlagt oversigt over markedspriser på industritræ kan priser mellem 15,50 EUR/rm og 17,50 EUR/rm for 2004 og priser mellem 15,00 EUR/rm og 17,00 EUR/rm for 2005 anses for at være i overensstemmelse med markedet. Også set i lyset af den kendsgerning, at det drejede sig om en langsigtet aftale, forblev den aftalte udgangsbasispris på 15,50 EUR/rm inden for rammerne af markedskonforme priser på industritræ.
(46)
Et notat fra Brandenburgs ministerium for landbrug, miljøbeskyttelse og fysisk planlægning af 1. oktober 2003 viser desuden, at repræsentanterne for delstaten Brandenburg foreslog en udgangsbasispris på 15,50 EUR/rm, hvorimod HoKaWe tilstræbte en pris på 15,00 EUR/rm. Parterne blev i sidste ende enige om den højeste pris, dvs. 15,50 EUR/rm.
(47)
Udgangsbasisprisen på 15,50 EUR/rm kan derfor betragtes som markedskonform. Da der ikke fandtes nogen markedspris, som kunne have været anvendt som sammenligningsgrundlag, og fordi de kvalitative krav til energitræ i det mindste ikke er højere end kravene til industritræ, blev det af delstaten Brandenburg fundet rimeligt at indgå en aftale, som med hensyn til prisen ville være baseret på prisen på industritræ (basisprisen). Den aftalte pris var resultatet af forhandlinger mellem parterne og lå under markedsprisintervallet for industritræ i delstaten Brandenburg. Den blev aftalt med kendskab til kvaliteten af det træ, der var til rådighed fra statsskoven i Brandenburg (9), og svarer derfor til den pris, som en privat sælger ville have anset for at være acceptabel for den trækvalitet, der skulle leveres.
Prisjustering
(48)
Som det er anført i betragtning 14, skal der i forbindelse med prisjusteringen sondres mellem prisjusteringsklausulen og de på grundlag af formelen faktisk foretagne prisjusteringer.
(49)
Kommissionen er ikke i besiddelse af oplysninger, som berettiger til at hævde, at prisjusteringsklausulen ikke skulle have været markedskonform. Som det er anført i betragtning 45 vedrørende udgangsbasisprisen, fandtes der ikke noget indeks over udviklingen i prisen på energitræ. Derfor var det rimeligt ikke kun at anvende prisen på industritræ som grundlag for udgangsbasisprisen, men også at aftale prisjusteringer, som forløber parallelt med prisindekset for industritræ.
(50)
Desuden var det fastsat i aftalens ordlyd, at risikoen for prisudsving skulle fordeles ligeligt mellem parterne. Da prisudviklingen på tidspunktet for underskrivelsen af aftalen ikke klart kunne forudses, resulterede denne mekanisme i, at begge parter ville fordele både risiko og en (potentiel) fortjeneste, hvilket også har kunnet være en fordel for delstaten Brandenburg. I betragtning af denne uvished kunne en privat sælger også have godkendt en sådan klausul. Denne klausul kan derfor anses for at være markedskonform.
(51)
Heraf følger, at prisjusteringsklausulen, som forudsatte en prisudvikling, der forløb parallelt med prisindekset for industritræ, og en ligelig fordeling af risikoen for prisudsving mellem parterne, var markedskonform, og at en fornuftig privat sælger havde indgået en sådan aftale.
(52)
Som allerede nævnt blev de faktiske prisjusteringer imidlertid foretaget på grundlag af formelen. Af nedenstående tabeloversigt fremgår, at de priser, der følger af anvendelsen af formelen, var væsentligt lavere end de priser, som ville have været gældende ved anvendelse af prisjusteringsklausulen:
(EUR pr. rm)
Faktisk betalt pris (på grundlag af anvendelsen af formelen)
Pris ved anvendelse af prisjusteringsklausulen (10)
Gennemsnitspris for træ af enhver art i delstaten Brandenburg
2006
13,00
15,42
17,72
2007
13,21
15,95
21,02
2008
16,55
20,96
22,76
2009
16,42
20,76
19,20
2010
16,14
20,03
24,50
2011
15,79
19,33
Ikke oplyst
(53)
Tabellen viser også, at de på grundlag af formelen beregnede priser ikke kun var væsentligt lavere end de priser, som ville have været gældende ved anvendelse af prisjusteringsklausulen, men også lå væsentligt under gennemsnitspriserne i delstaten Brandenburg.
(54)
Desuden kunne disse konsekvenser af formelen allerede forudses inden underskrivelsen af aftalen. Denne kendsgerning har særlig betydning, da det er nødvendigt med en forhåndsvurdering af aftalen med henblik på at fastslå, om en privat sælger på markedet ville have handlet på samme eller en sammenlignelig måde som delstaten Brandenburg. (11)
(55)
Som det fremgår af betragtning 16 og 18, var formelen fejlagtig og afspejlede ikke de i prisjusteringsklausulen fastlagte hensigter hos parterne. Disse hensigter kunne, hvilket også bekræftes af udtalelsen fra RAUE LLP, have været anskueliggjort matematisk ved hjælp af nedenstående formel:
(56)
I stedet for indeksetn fratrak aftaleparterne imidlertid et fast beløb. Fradraget af et fast beløb kan være berettiget i nogle tilfælde, men dette bør så i det mindste resultere i den aftalte udgangsbasispris for det år, i hvilket aftalen indgås. I det foreliggende tilfælde valgte parterne imidlertid fradraget således, at der allerede for underskrivelsesåret var tale om en pris, som lå væsentligt under den aftalte og markedskonforme udgangsbasispris på 15,50 EUR/rm.
(57)
Følgelig var det på tidspunktet for underskrivelsen af aftalen objektivt forudsigeligt, at formelen var fejlagtig og ikke førte til de i prisjusteringsklausulen aftalte priser.
(58)
I en sådan situation ville en privat sælger have anvendt en anden formel eller i det mindste arbejdet for en ændring af formelen, især da parterne i aftalens ordlyd havde fastlagt, at prisjusteringerne skulle ske i overensstemmelse med industritræprisindekset, og at risikoen for prisudsving skulle bæres ligeligt af staten og HoKaWe (som det kommer til udtryk i prisjusteringsklausulen).
(59)
Det skal bemærkes, at prisudviklingen inden for rammerne af aftalen ikke følger automatisk af en på forhånd ved hjælp af formelen fastlagt matematisk beregning. Som anført i betragtning 19 fremgår det snarere af de oplysninger, som Tyskland har fremlagt i løbet af den formelle undersøgelse, at formelen blev tilpasset flere gange i løbet af aftalens løbetid (12).
(60)
Som det klart fremgår af oversigten i betragtning 52, har disse forudsigelige negative konsekvenser af formelen faktisk indfundet sig, for den af HoKaWe betalte pris lå væsentligt under den pris, som ville have været gældende ved anvendelse af prisjusteringsklausulen. Desuden var prisen væsentligt lavere end gennemsnitsprisen på træ fra Brandenburgs statsskov, dvs. den pris, hvortil delstaten Brandenburg solgte træ til andre virksomheder (13).
(61)
Heraf følger, at staten var bekendt med, at anvendelsen af formelen ikke medførte den tilsigtede prisudvikling på grundlag af industritræprisindekset med tilsvarende fordeling af prisudsvingsrisikoen mellem parterne, og at denne kendsgerning blev accepteret.
Konklusion
(62)
Dermed kan det konkluderes, at prisjusteringsklausulen ganske vist havde medført priser under gennemsnitsprisen for delstaten Brandenburg, men at disse priser imidlertid havde været i overensstemmelse med markedsvilkårene. De var baseret på rimelige betragtninger og forhandlinger mellem de interesserede parter, således at det ikke kan udelukkes, at også en privat markedsdeltager ville have indgået en aftale på de samme eller sammenlignelige vilkår.
(63)
De af parterne faktisk foretagne prisjusteringer på grundlag af formelen afspejlede ikke disse markedskonforme vilkår og medførte priser, som var væsentligt lavere end de priser, der ville have været resultatet af anvendelsen af pristilpasningsklausulen (og i stigende grad væsentligt lavere end gennemsnitsprisen på træ i delstaten Brandenburg).
(64)
Mens prisudviklingen på grundlag af prisjusteringsklausulen svarer til et fornuftigt forretningsmæssigt valg og afspejler en retfærdig fordeling af risikoen for prisudsving på aftaleparterne, var de priser, som fulgte af anvendelsen af formelen, væsentligt lavere og afspejlede ikke en sådan risikofordeling. I modsætning til i SA.19045 (eventuel støtte fra Bayern (Bayerns statsskovforvaltning) i form af langsigtede træleveringskontrakter med virksomheden Klausner) (14), hvor Kommissionen anså priser under markedsgennemsnittet for at være fri for statsstøtte, idet der var en overkapacitet på markedet, og fordi Freistaat Bayern prøvede at finde en langsigtet regelmæssig storaftager, har priser i den foreliggende sag, som ligger under de priser, der ville have været resultatet af prisjusteringsklausulen, ikke grundlag i de faktiske forhold. Den af parterne aftalte prisjusteringsklausul tog hensyn til aftalens langsigtede karakter og kvaliteten af det træ, der skulle sælges, og medførte allerede priser, som lå under gennemsnitsprisen i delstaten Brandenburg. Intet tyder på, at en privat markedsdeltager ville have accepteret endnu lavere priser.
(65)
Dette bekræftes af Tysklands påstand, hvoraf det fremgår, at prisjusteringsklausulen afspejlede parternes egentlige hensigter. Eftersom de to i betragtning 16 anførte juridiske udtalelser fra 2010 havde hentydet til en statsstøtteretlig relevans af aftalen på grundlag af anvendelsen af formelen, forhandlede delstaten Brandenburg sig i 2011 frem til en revideret aftale, hvorved den fejlagtige formel blev afskaffet. Delstaten Brandenburg forhandlede sig altså frem til en revideret aftale uden formel for at gennemføre parternes egentlige hensigter og sætte en stopper for de statsstøtteretlige betænkeligheder.
(66)
Heraf følger, at gennemførelsen af aftalen, navnlig prisjusteringerne på grundlag af formelen, ikke ville være blevet accepteret af en privat sælger og ikke er i overensstemmelse med markedsvilkårene.
(67)
Tyskland gjorde gældende, at regeringen i Brandenburg først i forbindelse med en reorganisering af skovforvaltningen i 2009 havde fået kendskab til, at de priser, som HoKaWe faktisk havde betalt, ikke svarede til den medprisjusteringsklausulen påtænkte prisudvikling, men derimod lå væsentligt lavere end de priser, som andre virksomheder skulle give for træleverancer. Med hensyn hertil har delstaten Brandenburg handlet i overensstemmelse med markedsvilkårene, idet den bestilte de to i betragtning 16 nævnte udtalelser og derefter genforhandlede aftalen, hvilket førte til en aftaleændring i 2011.
(68)
Disse argumenter kan ikke stå for en nærmere undersøgelse. For det første, som det fremgår af betragtning 54 til 57, kunne konsekvenserne af formelen allerede forudsiges på tidspunktet for underskrivelsen af aftalen. For det andet ville en privat sælger på markedet, som tilstræber gennemførelsen af den aftalte løsning i form af prisjusteringsklausulen og i overensstemmelse hermed overvåger prisjusteringerne nøje, omgående have krævet en genforhandling af prisen. Som nævnt i betragtning 65 bekræfter delstaten Brandenburgs vellykkede genforhandling af aftalen snarere, at formelen ikke afspejler parternes egentlige hensigter (som fastlagt i prisjusteringsklausulen). Den viser også, at HoKaWe ikke kunne modsætte sig at afskaffe formelen.
(69)
Heraf følger, at HoKaWe fik en økonomisk fordel i perioden fra aftalens ikrafttrædelsesdato (den 1.6.2006), til kontrakten blev ændret (den 30.6.2011).
(70)
Også alle andre kriterier for eksistensen af statsstøtte er opfyldt i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF. Fordelen var selektiv, da aftalen udtrykkeligt begunstigede en bestemt virksomhed. Fordelen blev givet af myndighederne i en medlemsstat, nemlig delstaten Brandenburg. Den gennemsnitlige træmængde, som blev solgt til HoKaWe i henhold til vilkårene i aftalen, var betydelig. Leveringen af træ på gunstige vilkår forbedrede modtagerens markedsposition i forhold til konkurrenterne og virkede dermed konkurrencefordrejende. På træmarkedet konkurrerer virksomhederne med virksomheder fra andre medlemsstater. Ganske vist vedrørte leveringsaftalen kun træ fra skove i en omkreds af 70 km fra Eberswalde, men Eberswalde ligger meget tæt på grænsen til Polen (30 km). Følgelig påvirker støtten også samhandelen mellem medlemsstaterne. Derfor kan det konkluderes, at gennemførelsen af aftalen, som førte til, at de betalte priser var baseret på formelen, udgjorde statsstøtte.
(71)
Den nævnte ændring af aftalen, som trådte i kraft den 1. juli 2011, skal betragtes som foranstaltningens afslutning. I overensstemmelse med ændringen skulle prisjusteringer fra den 1. juli 2011 ske i henhold til prisjusteringsklausulen, således at parternes oprindelige hensigter blev bekræftet og gennemført korrekt. Aftalen er i sin reviderede form markedskonform, hvorfor Kommissionen har konkluderet, at HoKaWe efter den 30. juni 2011 ikke længere fik nogen økonomisk fordel af betalinger inden for rammerne af aftalen.
5.2. Forenelighed med det indre marked
(72)
Et retsgrundlag for støttens forenelighed findes hverken godtgjort eller er i øvrigt gjort gældende af Tyskland. Den fordel for HoKaWe, som opnås ved gennemførelsen af aftalen i perioden fra juni 2006 til juni 2011, udgør derfor statsstøtte, som ikke er forenelig med det indre marked.
5.3. Beregning af støtteelementet
(73)
Som forklaret under betragtning 49 til 51 kan prisjusteringsklausulen anses for at være i overensstemmelse med markedsvilkårene. Derfor består støtteelementet ifølge Kommissionens opfattelse af forskellen mellem den pris, som skulle have været betalt i henhold til prisjusteringsklausulen, og den på basis af formelen faktisk betalte pris (15).
a)
Faktisk betalt pris
(EUR pr. rm) (16)
b)
Pris i henhold til prisjusteringsklausulen
(EUR pr. rm)
c)
Forskel mellem a) og b) (16)
d)
Faktisk leveret mængde træ
(rm)
e)
Støtteelement: c) × d)
(EUR) (16)
2006
13,00
15,42
2,42
13 115,73
31 794
2007
13,21
15,95
2,74
142 792,67
391 452
2008
16,55
20,96
4,41
137 683,00
607 291
2009
16,42
20,76
4,34
141 273,68
613 128
2010
16,14
20,03
3,89
139 045,38
540 699
2011
15,79
19,33
3,54
62 680,29
222 051
I alt
2 406 415
(74)
Den tildelte støtte til HoKaWe beløber sig dermed til 2 406 415 EUR.
6. TILBAGESØGNING
(75)
Hvis Kommissionen har konstateret, at en støtte er uforenelig med det indre marked, er den i henhold til TEUF og Domstolens faste retspraksis bemyndiget til at afgøre, at den pågældende medlemsstat skal ophæve eller ændre den (17). Det er også Domstolens faste retspraksis, at formålet med en stats forpligtelse til at afskaffe en støtte, som ved en afgørelse truffet af Kommissionen betragtes som uforenelig med det indre marked, er at genoprette den oprindelige situation (18). Domstolen har i den forbindelse slået fast, at dette mål er nået, når modtageren har tilbagebetalt de beløb, der blev ydet i form af ulovlig støtte, og dermed mister den fordel, vedkommende havde i forhold til sine konkurrenter på markedet, og situationen forud for støtten er genoprettet (19).
(76)
I overensstemmelse med retspraksis fastsættes følgende i artikel 14, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 (20): »I negative beslutninger om ulovlig støtte bestemmer Kommissionen, at den pågældende medlemsstat skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve støtten tilbagebetalt fra støttemodtageren […].«
(77)
Eftersom foranstaltningen i strid med artikel 108 i TEUF ikke blev anmeldt til Kommissionen og dermed udgør ulovlig og uforenelig støtte, skal støtten tilbagebetales for at genoprette markedssituationen fra før ydelsen af støtten. Tilbagesøgningen bør derfor finde sted fra det tidspunkt, hvor støttemodtageren opnåede en fordel, dvs. perioden mellem det tidspunkt, hvor støtten blev stillet til rådighed for støttemodtageren, og frem til tilbagebetalingen. De beløb, der skal tilbagesøges, pålægges renter fra det tidspunkt, hvor de blev udbetalt til støttemodtageren, og frem til tilbagebetalingen.
7. KONKLUSION
(78)
Gennemførelsen af rammeaftalen mellem delstaten Brandenburg og HoKaWe fra dens undertegnelse (den 1.6.2006) til ændringen heraf (den 30.6.2011) omfattede statsstøtte, der ikke er forenelig med det indre marked. Følgelig skal støtten inklusive inddrivelsesrenter kræves tilbagebetalt af HoKaWe -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Den statsstøtte på 2 406 415 EUR, som Tyskland ulovligt har ydet HoKaWe Eberswalde GmbH i strid med artikel 108, stk. 3, i TEUF, er uforenelig med det indre marked.
Artikel 2
1. Tyskland kræver den i artikel 1 omhandlede støtte tilbagebetalt af støttemodtageren.
2. Til det beløb, der skal tilbagesøges, lægges renter regnet fra det tidspunkt, hvor støtten blev stillet til støttemodtagerens rådighed, og indtil tilbagebetaling er sket.
3. Renten tilskrives med renters rente i overensstemmelse med kapitel V i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 (21) og Kommissionens forordning (EF) nr. 271/2008 (22)om ændring af forordning (EF) nr. 794/2004.
Artikel 3
1. Den i artikel 1 nævnte støtte tilbagesøges omgående.
2. Tyskland sikrer, at denne afgørelse efterkommes senest fire måneder efter meddelelsestidspunktet.
Artikel 4
1. Senest to måneder efter meddelelsen af denne afgørelse sender Tyskland følgende oplysninger til Kommissionen:
a)
det samlede beløb (hovedstol og renter), som støttemodtageren skal tilbagebetale
b)
en detaljeret beskrivelse af de foranstaltninger, der er truffet eller planlagt, for at efterkomme denne afgørelse
c)
dokumentation for, at støttemodtagerne har fået påbud om at tilbagebetale støtten.
2. Tyskland underretter Kommissionen om udviklingen i de foranstaltninger, der på nationalt plan træffes for at efterkomme denne afgørelse, indtil den i artikel 1 nævnte støtte er fuldt tilbagebetalt. Efter anmodning fra Kommissionen fremsender Tyskland omgående oplysninger om, hvilke foranstaltninger der er truffet eller planlagt for at efterkomme afgørelsen. Desuden fremsender Tyskland udførlige oplysninger om de støttebeløb og renter, støttemodtageren allerede har tilbagebetalt.
Artikel 5
Denne afgørelse er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.
Bruxelles, den 6.november 2013.
ODLUKA KOMISIJE
od 6. studenoga 2013.
o mjerama koje je provela Njemačka u korist društva HoKaWe Eberswalde GmbH SA.34721 (2012/C) (ex 2012/NN)
(priopćeno pod brojem dokumenta C(2013) 7058)
(Vjerodostojan je samo tekst na njemačkom jeziku)
(Tekst značajan za EGP)
(2014/206/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno članak 108. stavak 2. prvi podstavak,
uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru, a posebno njegov članak 62. stavak 1. točku (a),
nakon što je od zainteresiranih strana zatražila da podnesu primjedbe u skladu s prethodno navedenim odredbama (1), i uzimajući u obzir njihove primjedbe,
budući da:
1. POSTUPAK
(1)
Komisija je 30. travnja 2012. primila pritužbu poduzeća koje se bavi obradom drva s poslovnim nastanom u Pokrajini (Land) Brandenburg koje je tvrdilo da 15-godišnji okvirni sporazum sklopljen između njemačke Pokrajine Brandenburg i društva HoKaWe Eberswalde GmbH (HoKaWe) čini državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a.
(2)
Komisija je 11. svibnja 2012. Njemačkoj podnijela verziju pritužbe koja nije povjerljive prirode i zatražila dodatne podatke. U dopisu od 6. lipnja 2012. Njemačka je iznijela primjedbe u vezi s pritužbom i podnijela zatražene dodatne podatke.
(3)
Komisija je 27. kolovoza 2012. poslala podnositelju pritužbe verziju odgovora koja nije povjerljive prirode, raspitujući se o tome želi li podnositelj pritužbe nastaviti s rješavanjem navedenog pitanja. Podnositelj pritužbe odgovorio je 4. rujna 2012. da će nastaviti s pritužbom.
(4)
Komisija je u dopisu od 19. prosinca 2013. obavijestila Njemačku da je u odnosu na potporu odlučila pokrenuti postupak utvrđen u članku 108. stavku 2. UFEU-a.
(5)
Odluka Komisije o pokretanju postupka objavljena je u Službenom listu Europske unije (2). Komisija je pozvala zainteresirane strane da iznesu svoje primjedbe u vezi s mjerom.
(6)
Njemačka je u dopisu od 28. veljače 2013. iznijela primjedbe u vezi s odlukom. Komisija je 30. travnja 2013. primila opažanja dvije zainteresirane treće strane, a 3. svibnja 2013. opažanja podnositelja pritužbe.
(7)
Verzije tih opažanja koje nisu povjerljive prirode poslane su Njemačkoj 17. svibnja 2013. Njemačka je iznijela primjedbe u vezi s navedenim opažanjima 11. lipnja 2013. i upotpunila ih u dopisu od 13. lipnja 2013.
(8)
Komisija je Njemačkoj poslala dodatne zahtjeve za informacijama u dopisima od 2. kolovoza 2013., 17. rujna 2013. i 23. rujna 2013. na koje je Njemačka odgovorila dopisima od 15. kolovoza 2013., 20. rujna 2013. i 1. listopada 2013.
2. OPIS POTPORE
2.1. Korisnik
(9)
HoKaWe je društvo s ograničenom odgovornošću koje upravlja elektranom na drvnu biomasu u Eberswaldeu u Pokrajini Brandenburg. Elektrana je izgrađena 2005., a u rad je puštena 2006. U lipnju 2011. Okružni sud u Frankfurtu na Odri pokrenuo je stečajni postupak protiv društva HoKaWe. Međutim, društvo je i dalje ekonomski aktivno.
(10)
Okrug (Landkreis) Barnim bio je zainteresiran za kupnju imovine društva HoKaWe da bi se rad elektrane mogao nastaviti; u svibnju 2012. transakcija imovine odobrena je na sastanku vjerovnika društva HoKaWe i prodaja je ovjerena. Međutim, s obzirom na to da Pokrajina Brandenburg nije pristala prenijeti okvirni sporazum o dostavama drva iz državne šume Pokrajine Brandenburg (koji je predmet sadašnje odluke) na novog vlasnika, okrug Barnim povukao se iz transakcije.
2.2. Opis mjere
(11)
Pokrajina Brandenburg i društvo HoKaWe sklopili su u lipnju 2005. okvirni sporazum o dostavi drva iz državne šume Pokrajine Brandenburg. Navedenim se sporazumom određuju količina i uvjeti dostava drva (3) društvu HoKaWe za razdoblje od 15 godina, od 1. lipnja 2006. do 1. lipnja 2021. Sporazumom je obuhvaćena godišnja zapremnina od 150 000 kubičnih metara drva podrijetlom iz šuma koje se nalaze na udaljenosti od najviše 70 km od Eberswaldea.
(12)
U sporazumu je određena početna referentna cijena za 2004. u iznosu od 15,50 EUR/kubični metar. Osim toga, tekstom sporazuma predviđeno je da će stranke dogovoriti godišnje prilagodbe cijena na temelju razvoja indeksa cijena industrijskog drva njemačkog Saveznog statističkog ureda (4); 50 % promjene cijena drva u usporedbi s početnom referentnom cijenom snosi prodavatelj, a 50 % snosi kupac (dalje u tekstu: „klauzula o prilagodbi cijena”).
(13)
Za potrebe izračuna odgovarajuće prilagodbe cijena, u sporazumu je navedena sljedeća formula (dalje u tekstu: „formula prilagodbe cijena” ili „formula”).
(14)
Stoga je potrebno razlikovati klauzulu o prilagodi cijena kako je utvrđena u tekstu sporazuma i formulu prilagodbe cijena.
(15)
Prema podnescima Njemačke, s jedne strane, klauzulu o prilagodbi cijena treba smatrati prikazom namjera stranaka sporazuma. Navedena je tvrdnja potkrijepljena unutarnjom bilješkom Ministarstva poljoprivrede, okoliša i regionalnog planiranja Pokrajine Brandenburg od 1. listopada 2003. o sastanku zastupnika Pokrajine Brandenburg i društva HoKaWe u kojoj je jasno izneseno da prilagodba cijena koju su stranke predvidjele tijekom pregovora odgovara klauzuli o prilagodbi cijena. Potkrijepljena je i bilješkom Ministarstva gospodarstva i europskih poslova Pokrajine Brandenburg od 5. siječnja 2011. u kojoj se preporučuje prilagodba ili tumačenje okvirnog sporazuma na način kojim bi se poštovao tekst sporazuma kako bi odražavao prave namjere stranaka.
(16)
S druge strane, formula je sadržavala pogreške, što su potvrdili Njemačka i dva stručna mišljenja pripremljena 2010. za Pokrajinu Brandenburg (5), i njezini rezultati nisu odgovarali namjerama stranaka kako je izraženo u klauzuli o prilagodbi cijena.
(17)
Nakon što je sporazum stupio na snagu cijena je prilagođena na temelju formule. Suprotno namjerama izraženima u tekstu sporazuma, prilagodbe cijena izračunane u skladu s formulom nisu pratile stvaran razvoj indeksa cijena industrijskog drva i rezultat su bile cijene znatno niže od prosječne cijene za drvo iz državnih šuma Pokrajine Brandenburg. Štoviše, formulom nije dobiven predviđeni rezultat ravnopravne podjele rizika fluktuacija cijena između države i društva HoKaWe.
(18)
Razlog su, kako je prethodno navedeno u uvodnoj izjavi (16)., bile pogreške u formuli i nedostatak matematičkog odražavanja namjera stranaka kako je izneseno u klauzuli o prilagodbi cijena (6).
(19)
Osim toga, u podnesku Njemačke od 28. veljače 2013. izneseno je da su stranke, tijekom sporazuma, više puta koristile svoje diskrecijsko pravo u vezi s parametrima koji su stvarno korišteni za izračun prilagodbe cijena u skladu s formulom (7). Njemačka tijela obavijestila su Komisiju da razloge nije moguće rekonstruirati na temelju datoteka.
(20)
Dva stručna mišljenja provedena za Pokrajinu Brandenburg 2010. (vidjeti stavak (16).) ukazivala su na moguće probleme u vezi s državnom potporom i preporučena je izmjena sporazuma promjenom formule. Nakon pregovora između društva HoKaWe i Pokrajine Brandenburg stranke su 26. kolovoza 2011. potpisale izmijenjenu verziju sporazuma koja je stupila na snagu 1. srpnja 2011. Ovom su izmijenjenom verzijom riješeni problemi izneseni u uvodnim izjavama od (12). do (19). time što je navedeno da od 1. srpnja 2011. i kasnije cijene treba prilagoditi u skladu s klauzulom o prilagodbi cijena i, stoga, u skladu s prvotnim namjerama stranaka. Stoga od toga dana i kasnije formula nije bila dio sporazuma i više je se nije moglo primjenjivati.
(21)
Nadalje, Pokrajina Brandenburg odlučila je da neće nastaviti ugovor s budućim ulagačima koji preuzimaju imovinu društva HoKaWe.
2.3. Razlozi pokretanja postupka
(22)
Komisija je 19. prosinca 2012. odlučila pokrenuti službeni ispitni postupak u skladu s člankom 108. stavkom 2. UFEU-a („odluka o pokretanju postupka”).
(23)
U odluci o pokretanju postupka Komisija je preliminarno smatrala da je provedba okvirnog sporazuma koji su sklopila Pokrajina Brandenburg i društvo HoKaWe uključivala državnu potporu.
(24)
Komisija je ispitivala bi li, iz perspektive ex ante, privatni prodavatelj na tržištu prihvatio naknadu poput one koja je rezultat primjene opisane formule prilagodbe cijena.
(25)
Štoviše, čak i da ugovorne stranke nisu bile svjesne pogrešaka u formuli, Komisija je izrazila ozbiljne sumnje u vezi s time je li Njemačka postupala u skladu s tržištem za vrijeme provedbe sporazuma. To je uslijedilo iz razvoja cijena za drvo prodano na temelju sporazuma, što je ukazivalo na to da je cijena izračunana na temelju formule rezultirala znatno nižim cijenama od prosječne cijene drva u Pokrajini Brandenburg. Razboriti privatni prodavatelj u sličnom položaju odmah bi iskoristio sve mogućnosti izmjene metode prilagodbe. Suprotno tome, Njemačka se nastavila koristiti formulom do 2011.
(26)
Na temelju tih razmatranja Komisija je došla do preliminarnog zaključka da se pogodnost u korist društva HoKaWe i time postojanje državne potpore ne mogu isključiti tijekom razdoblja od datuma stupanja sporazuma na snagu (1. srpnja 2006.) do izmjene sporazuma (30. lipnja 2011.). S obzirom na to da pravna osnova za spojivost potpore nije bila očita i da je Njemačka nije tražila, Komisija je imala dodatne sumnje u vezi s time bi li se mjeru moglo smatrati spojivom s unutarnjim tržištem.
3. PRIMJEDBE ZAINTERESIRANIH STRANA
(27)
Tijekom službenog ispitnog postupka Komisija je primila opažanja dviju zainteresiranih trećih strana te podnositelja pritužbe.
(28)
Podnositelj pritužbe dostavio je unutarnje bilješke Ministarstva poljoprivrede, okoliša i regionalnog planiranja Pokrajine Brandenburg iz prosinca 2003. i ožujka 2004. Prema podnositelju pritužbe, u tim je bilješkama, i prije sklapanja sporazuma, izražena zabrinutost u vezi s nekoliko aspekata sporazuma: procjenjujući posljedice sporazuma u to vrijeme, u bilješci iz prosinca 2003. navedeno je da će, već za 2004., rezultat biti cijena znatno niža od cijene za industrijsko drvo u tom vrijeme. Isto tako, u unutarnjoj bilješci iz ožujka 2004. navedeno je da bi metoda prilagodbe cijena dovela do neprimjerenih ustupaka u odnosu na cijene od strane Pokrajine Brandenburg i izričito je preporučeno ponovno razmatranje ili ponovno pregovaranje u vezi sa sporazumom.
(29)
Podnositelj pritužbe tvrdio je da u takvoj situaciji ni jedan privatni prodavatelj ne bi sklopio takav sporazum i, štoviše, da bi privatni prodavatelj odmah reagirao kad bi postalo jasno da su cijene ispod tržišnih cijena i ne bi čekao pet godina. Što se tiče prilagodbe cijena, podnositelj pritužbe tvrdi da dogovorene cijene nisu odražavale stvaran razvoj na tržištu drva i da su rezultirale nepripadajućom pogodnošću u korist društva HoKaWe. Podnositelj pritužbe procjenjuje iznos potpore između 2006. i 2011. na 7,3 milijuna EUR (uzimajući u obzir prosječnu cijenu drva kako je dogovoreno između podnositelja pritužbe i ostalih dobavljača).
(30)
Osim toga, Komisija je primila opažanja dvaju poduzeća koja se bave obradom drva u Pokrajini Brandenburg. Ta su poduzeća tvrdila da je zbog dugoročnog sporazuma znatan dio drva proizvedenog u državnoj šumi Pokrajine Brandenburg povučen s regionalnog tržišta drva što je rezultiralo neprikladnim narušavanjem tržišnog natjecanja i ugrozilo postojanje malih poduzeća koja se bave obradom drva u Pokrajini Brandenburg.
4. PRIMJEDBE NJEMAČKE
(31)
Njemačka je zadržala stajalište da je okvirni sporazum bio u skladu s tržištem i da stoga nije uključivao državnu potporu.
(32)
Tvrdila je da, u vrijeme potpisivanja sporazuma, nije postojalo ni jedno tržište na kojem bi se drvo upotrebljavalo za proizvodnju energije (energetsko drvo, Energieholz) i te su se stranke, kao posljedica toga, dogovorile temeljiti cijenu koju plaća društvo HoKaWe na cijeni za industrijsko drvo, a prilagodbe cijena na razvoju indeksa za industrijsko drvo. Njemačka je tvrdila i da je tekst sporazuma odražavao namjeravani modus operandi za prilagodbe cijena, no priznala je da primjena formule imala rezultate koji nisu odgovarali namjeravanoj podjeli rizika fluktuacija cijena između strana.
(33)
Njemačka je, stoga, tvrdila da početnu referentnu cijenu, kao i klauzulu o prilagodbi cijena iz teksta sporazuma, zajedno s prilagodbama cijena temeljenima na indeksu za industrijsko drvo u Njemačkoj i jednakom podjelom rizika fluktuacija cijena između stranaka, treba smatrati sukladnom s tržištem u vrijeme potpisivanja sporazuma.
(34)
Prema tvrdnjama Njemačke, tek je tijekom reorganizacije uprave za šumarstvo u Pokrajini Brandenburg u siječnju 2009. otkriveno da je primjena formule rezultirala nižim cijenama koje je društvo HoKaWe plaćalo u odnosu na ostala društva. Stoga su 2010. odgovorna tijela Pokrajine Brandenburg zatražila procjenu sporazuma od vanjskoga pravnog stručnjaka, društva RAUE LLP te su izvršila unutarnju pravnu procjenu sporazuma. Oba su stručna mišljenja ukazivala na moguće probleme povezane s državnom potporom. Osim toga, Ministarstvo gospodarstva i europskih poslova zaključilo je u pismenoj izjavi od 5. siječnja 2011. da je klauzula o prilagodbi cijena bila u skladu s tržištem, no da je prilagodba cijena na temelju formule činila državnu potporu i stoga je preporučilo izmjenu sporazuma na način koji bi odražavao prave namjere, na primjer, s pomoću izmjene formule. Pokrajina Brandenburg postupila je u skladu s tom preporukom u kolovozu 2011.
(35)
U tom je pogledu Njemačka tvrdila da je Pokrajina Brandenburg prilagodbom sporazuma 2011. djelovala na način koji je u skladu s tržištem i da nije mogla brže reagirati jer ugovori trebaju biti ispunjeni i jer je izmjena sporazuma bila moguća jedino dogovorom između stranaka.
(36)
Štoviše, prema tvrdnjama Njemačke, sporazum ne narušava tržišno natjecanje i ne utječe na trgovinu među državama članicama.
5. PROCJENA
5.1. Postojanje potpore
(37)
Člankom 107. stavkom 1. UFEU-a predviđa se da je svaka potpora koju dodijeli država članica ili koja se dodjeljuje državnim sredstvima u bilo kojem obliku kojim se narušava ili prijeti da će se narušiti tržišno natjecanje stavljanjem određenih poduzeća ili proizvodnje određene robe u povlašteni položaj nespojiva s unutarnjim tržištem u mjeri u kojoj utječe na trgovinu među državama članicama.
(38)
Prema utvrđenoj praksi Komisije i sudskoj praksi, kriterij procjene predstavlja li komercijalna transakcija između javnog tijela i gospodarskog subjekta državnu potporu načelo je ulagača u tržišnom gospodarstvu. Iz ovog načela proizlazi da, kada država djeluje na tržištu kao komercijalni subjekt, mora to činiti na način usporediv s privatnim subjektom. Ako država to ne učini, moguća je uključenost državne potpore. Drugim riječima, mjerilo je određivanja uključuje li transakcija državnu potporu bi li se privatni subjekt u sličnom položaju ponašao na jednak način, odnosno bi li u ovom konkretnom slučaju prodao imovinu, robu ili usluge za istu cijenu (test privatnog prodavatelja). Pri primjeni ovog načela negospodarska razmatranja ne mogu se uzeti u obzir kao razlog prihvaćanja niže cijene. Komisija je više puta primijenila ovo načelo te ga je isto stalno potvrđivao Sud (8).
(39)
Komisija, stoga, u sadašnjem predmetu mora procijeniti bi li privatni prodavatelj sklopio sporazum usporedivog trajanja, na temelju usporedive početne referentne cijene i uz sličan mehanizam prilagodbe cijena.
(40)
Kako je navedeno u uvodnim izjavama od (11). do (12)., u okvirnom sporazumu trajanja od 15 godina navedeno je da bi cijene trebalo prilagoditi na godišnjoj razini u skladu s razvojem indeksa cijena industrijskog drva i da bi država trebala snositi 50 %, a društvo HoKaWe 50 % odgovarajućih promjena početne referentne cijene od 15,50 EUR/kubični metar. Osim toga, u sporazumu je navedena formula kojom se treba koristiti za izračun ove prilagodbe cijena.
Dugo trajanje sporazuma
(41)
Podnositelj pritužbe tvrdio je da trajanje sporazuma od 15 godina nije bilo uobičajeno na tržištu.
(42)
Međutim, Komisija ne raspolaže nikakvim pokazateljima koji bi opravdali zaključak da navedeno trajanje nije bilo u skladu s tržištem. Iako se trajanje od 15 godina čini prilično dugo, nije nerazumno za prodavatelja da se obveže kupcu ako bi to prodavatelju jamčilo, što je bio slučaj prema predmetnom sporazumu, prodaju stalnih količina drva koje, osim toga, barem djelomično nije ispunjavalo zahtjeve kvalitete za industrijsko drvo.
(43)
U pogledu navedene činjenice i predviđene podjele rizika fluktuacija cijena ne može se isključiti da bi privatni prodavatelj sklopio sporazum usporedivog trajanja.
Dogovorena početna referentna cijena
(44)
Slično tome, u vezi s početnom referentnom cijenom od 15,50 EUR/kubični metar, Komisija ne raspolaže nikakvim pokazateljima da ova cijena nije bila u skladu s tržištem.
(45)
Prema tvrdnjama Njemačke, u vrijeme potpisivanja sporazuma nije postojala utvrđena tržišna cijena za energetsko drvo. Ugovorne stranke su, stoga, temeljile okvirni sporazum na cijeni za industrijsko drvo. Prema pregledu tržišnih cijena za industrijsko drvo koje je podnio podnositelj pritužbe, cijene između 15,50 EUR/kubični metar i 17,50 EUR/kubični metar za 2004. i između 15,00 EUR/kubični metar i 17,00 EUR/kubični metar za 2005. mogu se smatrati cijenama u skladu s tržištem. Uzimajući u obzir i činjenicu da je sporazum bio dugoročni ugovor, uz dogovorenu cijenu od 15,50 EUR/kubični metar, početna referentna cijena okvirnog sporazuma ostala je unutar raspona cijena za industrijsko drvo koje su bile u skladu s tržištem.
(46)
Osim toga, unutarnja bilješka Ministarstva poljoprivrede, okoliša i regionalnog planiranja Pokrajine Brandenburg od 1. listopada 2003. pokazuje da su tijekom pregovora zastupnici Pokrajine Brandenburg predložili početnu referentnu cijenu od 15,50 EUR/kubični metar, pri čemu je društvo HoKaWe zagovaralo cijenu od 15,00 EUR/kubični metar. Stranke su naposljetku dogovorile višu cijenu, odnosno 15,50 EUR/kubični metar.
(47)
Iz toga slijedi da se početnu referentnu cijenu od 15,50 EUR/kubični metar može smatrati cijenom u skladu s tržištem. S obzirom na nedostatak utvrđene tržišne cijene za usporedbu, i činjenice da zahtjevi kvalitete energetskog drva barem nisu veći od onih industrijskog drva, smatralo se opravdanim da Pokrajina Brandenburg sklopi sporazum prema kojem bi se cijena temeljila na cijeni za industrijsko drvo (referentna cijena). Dogovorena cijena bila je rezultat pregovora između stranaka te je bila unutar raspona tržišnih cijena za industrijsko drvo u Pokrajini Brandenburg. Dogovorena je uz informiranost o kvaliteti drva dostupnog državnih šumama Pokrajine Brandenburg (9) i, stoga, predstavlja ono što bi privatni prodavatelj smatrao prihvatljivim u odnosu na kvalitetu drva koje treba dostaviti.
Prilagodba cijena
(48)
Što se tiče prilagodbe cijena, kako je navedeno u uvodnoj izjavi (14)., potrebno je razlikovati klauzulu o prilagodbi cijena i prilagodbu cijena stvarno primijenjenih na temelju formule.
(49)
Komisija u vezi s klauzulom o prilagodbi cijena ne raspolaže nikakvim pokazateljima da ista nije bila u skladu s tržištem. Slično navedenome u uvodnoj izjavi (45). o početnoj referentnoj cijeni, nije postojao indeks za prilagodbe cijena energetskog drva. Stoga nije bilo samo opravdano temeljiti početnu referentnu cijenu na cijeni za industrijsko drvo nego je bilo opravdano i dogovoriti prilagodbu cijena u skladu s indeksom za industrijsko drvo.
(50)
Nadalje, u tekstu sporazuma predviđeno je da bi stranke trebale podijeliti fluktuacije cijena u iznosima od po 50 %. S obzirom na to da razvoj cijena u vrijeme potpisivanja nije bio u potpunosti predvidljiv, ovaj je mehanizam rezultirao podjelom rizika i (mogućih) koristi obiju stranaka, što je moglo rezultirati i pogodnošću za Pokrajinu Brandenburg. U pogledu ove neizvjesnosti, i privatni bi prodavatelj mogao pristati na takvu klauzulu. Stoga navedenu klauzulu treba smatrati sukladnu s tržištem.
(51)
Može se zaključiti da je klauzula o prilagodbi cijena, kojom se predviđa razvoj cijene usporedno s indeksom za industrijsko drvo i podjednaka podjela rizika fluktuacija cijena između stranaka, bila spojiva s tržištem i da bi razuman privatni prodavatelj sklopio takav sporazum.
(52)
Međutim, kako je prethodno navedeno, stvarne prilagodbe cijena izvršene su primjenom formule. Kao što je vidljivo iz pregleda u tablici u nastavku, cijene koje su bile rezultat primjene ove formule bile su znatno niže od cijena koje bi bile rezultat primjene klauzule o prilagodbi cijena:
(u eurima po kubičnom metru)
Stvarno plaćena cijena (na temelju primjene formule)
Cijena izračunana (10) na temelju klauzule o prilagodbi cijena
Prosječna cijena za ukupno drvo u Pokrajini Brandenburg
2006.
13,00
15,42
17,72
2007.
13,21
15,95
21,02
2008.
16,55
20,96
22,76
2009.
16,42
20,76
19,20
2010.
16,14
20,03
24,50
2011.
15,79
19,33
nije primjenjivo
(53)
U tablici je jasno prikazano da cijene izračunane na temelju formule nisu bile samo znatno niže od cijena koje bi bile rezultat primjene klauzule o prilagodbi cijena, nego i znatno niže od prosječnih cijena u Pokrajini Brandenburg.
(54)
Osim toga, ovi su učinci formule već bili predvidljivi prije potpisivanja sporazuma. To je posebno važno jer, da bi se procijenilo bi li privatni prodavatelj djelovao na način jednak ili usporediv s djelovanjem Pokrajine Brandenburg, potrebno je izvršiti ex ante procjenu sporazuma (11).
(55)
Kako je navedeno u uvodnim izjavama (16). i (18)., formula je sadržavala pogreške i nije odražavala namjere izražene u klauzuli o prilagodbi cijena. Te su namjere mogle biti matematički izražene, što potvrđuje i stručno mišljenje društva RAUE LLP, u formuli u nastavku:
(56)
Međutim, stranke sporazuma odbile su fiksni iznos umjesto Indeksan. Iako bi, ovisno o okolnostima, moglo biti opravdano koristiti fiksni odbitak, takav bi odbitak barem trebao rezultirati dogovorenom početnom referentnom cijenom za godinu u kojoj je sporazum sklopljen. No u ovom su slučaju stranke odabrale odbitak koji je, već za godinu potpisivanja, doveo do cijene znatno ispod dogovorene početne referentne cijene u skladu s tržištem od 15,50 EUR/kubični metar.
(57)
Stoga se činjenica da je formula sadržavala pogreške i nije rezultirala cijenama dogovorenima u klauzuli o prilagodbi cijena objektivno mogla predvidjeti u vrijeme potpisivanja.
(58)
U toj bi se situaciji privatni prodavatelj koristio drukčijom formulom ili bi barem zatražio promjenu formule, posebno s obzirom na to da su stranke u tekstu sporazuma dogovorile da bi prilagodba cijena bila uspostavljena u skladu s indeksom za industrijsko drvo i rizikom fluktuacija cijena koje jednako dijele država i društvo HoKaWe (kako je navedeno u klauzuli o prilagodbi cijena).
(59)
U tom pogledu treba naglasiti i da razvoji cijena u okviru sporazuma nisu bili samo automatski rezultat prethodno utvrđenoga matematičkog izračuna iz formule. Kako je prethodno navedeno u uvodnoj izjavi (19)., iz podataka koje je Njemačka osigurala tijekom službenog istražnog postupka vidljivo je da je formula prilagođena nekoliko puta (12) tijekom sporazuma.
(60)
Kao što je jasno vidljivo iz tablice u uvodnoj izjavi (52)., ovi predvidljivi negativni učinci primjene formule isto su tako ostvareni, s obzirom na to da je cijena koju je stvarno platilo društvo HoKaWe bila znatno niža od cijene koju je trebalo naplatiti u skladu s klauzulom o prilagodbi cijena. Bila je i znatno niža od prosječnih cijena plaćenih za drvo iz državne šume Brandenburga, odnosno cijena po kojima je Pokrajina Bradenburg prodavala drvo ostalim trgovačkim društvima (13).
(61)
Iz toga slijedi da je država bila upoznata i prihvatila činjenicu da posljedica primjene formule nije bio namjeravani rezultat razvoja cijena na temelju indeksa za industrijsko drvo, uz rizik fluktuacija cijena koji su dijelile stranke.
Zaključak
(62)
Što se tiče klauzule o prilagodbi cijena, može se zaključiti da, iako bi rezultirala cijenama nižima od prosječne cijene za Pokrajinu Brandenburg, te bi cijene bile u skladu s tržištem. Temeljile su se na opravdanim razmatranjima i pregovorima između uključenih stranaka i stoga se ne može isključiti da bi i privatni sudionik na tržištu sklopio sporazum pod jednakim ili usporedivim uvjetima.
(63)
Međutim, stvarna prilagodba cijena koju su provodile stranke na temelju formule nije odražavala takve uvjete u skladu s tržištem i rezultirala je znatno nižim cijenama od onih koje bi bile rezultat primjene klauzule o prilagodbi cijena (i, štoviše, prosječne cijene za drvo u Pokrajini Brandenburg).
(64)
Iako razvoj cijena na temelju klauzule o prilagodbi cijena odražava opravdanu poslovnu odluku i pravednu ravnotežu rizika u vezi s fluktuacijama cijena između ugovornih stranaka, cijene koje su rezultat primjene formule bile su znatno niže i, osim toga, isto tako nisu odražavale tu ravnotežu rizika. Suprotno situaciji na kojoj se temelji odluka Komisije u predmetu S.A. 19045 (Navodna potpora Pokrajine Bavarske (poduzeće Bavarske državne šume) u obliku dugoročnih ugovora o nabavi drva za društvo Klausner), (14) u kojoj se smatralo da cijene niže od prosjeka tržišta ne uključuju državnu potporu jer je na tržištu bilo previše kapaciteta, a Pokrajina Bavarska pokušavala je privući velikog kupca koji bi dugoročno jamčio velike i stalne količine nabave, ništa u činjenicama sadašnjeg predmeta ne bi opravdalo cijene niže od onih koje bi bile posljedica primjene klauzule o prilagodbi cijena. Klauzulom o prilagodbi cijena u vezi koje su se usuglasile stranke u obzir je uzeta priroda dugoročnog ugovora i kvaliteta drva za prodaju te bi odmah rezultirala cijenama nižima od prosječne cijene u Pokrajini Brandenburg. Ništa ne ukazuje na to da bi privatni sudionik na tržištu pristao na cijene niže od navedenih.
(65)
To dodatno potvrđuju podnesci Njemačke u kojima je izričito navedeno da je klauzula o prilagodbi cijena predstavljala stvarne namjere stranaka. Štoviše, 2011. Pokrajina Brandenburg pregovarala je o izmjeni sporazuma kojom se odbacila formula koja je sadržavala pogreške, kao reakciji na dva pravna mišljenja iz 2010. iz uvodne izjave (16). koja su izazvala zabrinutost u vezi s državnom potporom zbog primjene formule. Stoga je Pokrajina Brandenburg pregovarala o izmjeni sporazuma bez formule posebno radi provedbe stvarnih namjera stranaka i rješavanja zabrinutosti u vezi s državnom potporom.
(66)
Iz toga proizlazi da način na koji je sporazum proveden, točnije prilagodbe cijena na temelju formule, nije zadovoljio test privatnog prodavatelja i nije u skladu s tržištem.
(67)
Njemačka je tvrdila da je regionalna vlada Pokrajine Brandenburg tek tijekom reorganizacije uprave za šumarstvo 2009. doznala za činjenicu da cijene koje je stvarno platilo društvo HoKaWe nisu pratile razvoj cijena kako je namijenjeno klauzulom o prilagodbi cijena i da su rezultirale znatno nižim cijenama od cijena po kojima je drvo dostavljano ostalim društvima i da je Pokrajina Brandenburg naknadno djelovala na način koji je u skladu s tržištem time što je zatražila dva stručna mišljenja iz uvodne izjave (16). i zatim ponovno pregovarala o sporazumu, što je rezultiralo izmjenom tog sporazuma 2011.
(68)
Međutim, te tvrdnje ne djeluju uvjerljivo. Ponajprije, kako je navedeno u uvodnim izjavama od (55). do (55)., učinci formule bili su predvidljivi u vrijeme potpisivanja sporazuma. Zatim, privatni prodavatelj na tržištu koji je tražio osiguranje provedbe dogovorenog rješenja u obliku klauzule o prilagodbi cijena i time pomnog praćenja prilagodbi cijena odmah bi reagirao zatraživši ponovno pregovaranje u vezi s cijenom. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 65., uspješno ponovno pregovaranje Pokrajine Brandenburg u vezi sa sporazumom potvrđuje da formula nije odražavala stvarne namjere stranaka (kako je dogovoreno u klauzuli o prilagodbi cijena). To isto tako pokazuje da društvo HoKaWe ne bi moglo odbiti odbacivanje formule.
(69)
Prema tome, društvo HoKaWe imalo je koristi od ekonomske pogodnosti u razdoblju od stupanja sporazuma na snagu (1. lipnja 2006.) do izmjene sporazuma (30. lipnja 2011.).
(70)
Osim toga, ispunjeni su svi kriteriji iz članka 107. stavka 1. UFEU-a. Pogodnost je bila selektivna jer je sporazum posebno donosio korist određenom trgovačkom društvu. Tijela države članice, tj. Pokrajina Brandenburg, dodjeljivale su pogodnost. Prosječna količina drva prodanog društvu HoKaWe pod uvjetima sporazuma bila je znatna; opskrba drvom po povoljnim uvjetima unaprijedila je položaj primatelja u odnosu na njegove konkurente i stoga narušila tržišno natjecanje. Tržište drva otvoreno je za konkurenciju iz ostalih država članica. Čak uzimajući u obzir činjenicu da ugovor o nabavi obuhvaća samo drvo podrijetla iz šuma najveće udaljenosti od Eberswaldea od 70 km, Komisija napominje da je Eberswalde smješten jako blizu poljske granice (samo 30 km). Stoga potpora isto tako utječe na trgovinu među državama članicama. Stoga se može zaključiti da je provedba sporazuma koja je rezultirala cijenama plaćenima na temelju formule činila državnu potporu.
(71)
Izmjena sporazuma, koji je stupio na snagu 1. srpnja 2011., mora se smatrati završetkom mjere državne potpore. Tom se izmjenom od 1. srpnja 2011. osigurava da se prilagodbe cijena vrše u skladu s klauzulom o prilagodbi cijena i time se ponovno potvrđuju i ispravno provode početne namjere stranaka. S obzirom na to da je sporazum u ovom obliku u skladu s tržištem, Komisija smatra da nakon 30. lipnja 2011. društvo HoKaWe više nije primalo ekonomsku pogodnost iz plaćanja u okviru sporazuma.
5.2. Spojivost s unutarnjim tržištem
(72)
Pravna osnova za spojivost potpore niti je očita niti ju je tražila država članica. To dovodi do zaključka da pogodnost društva HoKaWe koja proizlazi iz provedbe sporazuma između lipnja 2006. i lipnja 2011. čini nespojivu državnu potporu.
5.3. Izračun elementa potpore
(73)
Kako je već objašnjeno u uvodnim izjavama od (49). do (51)., klauzula o prilagodbi cijena može se smatrati sukladnom s tržištem. Stoga Komisija smatra da se element potpore sastoji od razlike između cijene stvarno plaćene (15) na temelju formule i cijene koju treba platiti u skladu s klauzulom o prilagodbi cijena.
(a)
Stvarno plaćena cijena
(u EUR po kubičnom metru) (16)
(b)
Cijena izračunana na temelju klauzule o prilagodbi cijena
(u EUR po kubičnom metru)
(c)
Razlika između (a) i (b) (16)
(d)
Količina stvarno dostavljenog drva
(u kubičnim metrima)
(e)
Element potpore: (c) × (d)
(u EUR) (16)
2006.
13,00
15,42
2,42
13 115,73
31 794
2007.
13,21
15,95
2,74
142 792,67
391 452
2008.
16,55
20,96
4,41
137 683,00
607 291
2009.
16,42
20,76
4,34
141 273,68
613 128
2010.
16,14
20,03
3,89
139 045,38
540 699
2011.
15,79
19,33
3,54
62 680,29
222 051
Ukupno
2 406 415
(74)
Potpora odobrena društvu HoKaWe stoga iznosi 2 496 415 EUR.
6. POVRAT
(75)
Prema UFEU-u i uspostavljenoj sudskoj praksi Suda, Komisija može odlučiti da predmetna država članica mora ukinuti ili izmijeniti potporu (17) ako utvrdi da ista nije spojiva s unutarnjim tržištem. Sud isto tako dosljedno tvrdi da je obveza države članice da ukine potporu koju Komisija smatra nespojivom s unutarnjim tržištem oblikovana u cilju ponovne uspostave prethodno postojeće situacije (18). U tom je kontekstu Sud uspostavio da se ovaj cilj postiže nakon što primatelj vrati iznose koji su mu dodijeljeni u obliku nezakonite potpore, time gubeći pogodnost koju je uživao u odnosu na svoje konkurente na tržištu, i situacija koja je prethodila isplati potpore ponovno bude uspostavljena (19).
(76)
U skladu sa sudskom praksom, člankom 14. stavkom 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 659/1999 (20) predviđeno je da „u slučaju kada se u slučajevima nezakonite potpore donesu negativne odluke, Komisija donosi odluku kojom se od predmetne države članice zahtijeva da poduzme sve potrebne mjere kako bi od korisnika povukla sredstva potpore […].”
(77)
Stoga, s obzirom na to da Komisija nije bila obaviještena o predmetnoj mjeri u smislu kršenja članka 108. UFEU-a i time je treba smatrati nezakonitom i nespojivom potporom, potporu treba povući kako bi se ponovno uspostavila situacija koja je postojala na tržištu prije dodjele potpore. Povrat bi trebao obuhvatiti razdoblje od trenutka kad je korisnik stekao pogodnost, odnosno od trenutka kad je potpora stavljena na raspolaganje korisniku, do stvarnog povrata, a na iznose koje treba vratiti treba, do stvarnog povrata, zaračunavati kamate.
7. ZAKLJUČAK
(78)
Provedba okvirnog sporazuma između Pokrajine Brandenburg i društva HoKaWe od njegova potpisivanja (1. lipnja 2006.) do izmjene (30. lipnja 2011.) uključivala je državnu potporu koja nije spojiva s unutarnjim tržištem. Stoga društvo HoKaWe mora izvršiti povrat državne potpore i kamate na povrat.
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Državna potpora u iznosu od 2 406 415 EUR, koju je Njemačka nezakonito dodijelila društvu HoKaWe Eberswalde GmbH kršenjem članka 108. stavka 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, nije spojiva s unutarnjim tržištem.
Članak 2.
1. Njemačka vraća potporu iz članka 1. od korisnika.
2. Iznos za povrat uključuje kamate od datuma njihova stavljanja na raspolaganje korisniku do dana njihovog stvarnog povrata.
3. Kamatna stopa izračunava se na temelju složenog kamatnog računa u skladu s poglavljem V. Uredbe Komisije (EZ) br. 794/2004 (21) i Uredbom Komisije (EZ) br. 271/2008 (22) o izmjeni Uredbe (EZ) br. 794/2004.
Članak 3.
1. Povrat sredstava potpore iz članka 1. neposredan je i učinkovit.
2. Njemačka osigurava da se Odluka provede u roku od četiri mjeseca od dana obavijesti o ovoj Odluci.
Članak 4.
1. U roku od dva mjeseca od obavijesti o ovoj Odluci, Njemačka dostavlja Komisiji sljedeće informacije:
(a)
ukupni iznos potpore (glavnica i kamate) koji treba vratiti od korisnika;
(b)
detaljni opis već poduzetih i planiranih mjera u svrhu usklađivanja s ovom Odlukom;
(c)
dokumente iz kojih je razvidno da je korisniku naložen povrat sredstava potpore.
2. Njemačka redovito obavješćuje Komisiju o napretku nacionalnih mjera poduzetih za provedbu ove Odluke dok se ne završi povlačenje sredstava potpore iz članka 1. Ona na zahtjev Komisije odmah dostavlja informacije o već poduzetim i planiranim mjerama u svrhu usklađivanja s ovom Odlukom. Isto tako pruža detaljne informacije koje se odnose na iznose potpore i kamate koji su već vraćeni od korisnika.
Članak 5.
Ova je Odluka upućena Saveznoj Republici Njemačkoj.
Sastavljeno u Bruxellesu 6. studenoga 2013.