KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 643/2014
af 16. juni 2014
om gennemførelsesmæssige tekniske standarder for rapportering om nationale bestemmelser af tilsynsmæssig karakter, der er relevante for arbejdsmarkedspensionsordninger, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/41/EF
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/41/EF af 3. juni 2003 om arbejdsmarkedsrelaterede pensionskassers aktiviteter og tilsynet hermed (1), særlig artikel 20, stk. 11, fjerde afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til direktiv 2003/41/EF skal medlemsstaterne aflægge rapport til Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger (EIOPA) om deres nationale bestemmelser af tilsynsmæssig karakter, der er relevante for arbejdsmarkedspensionsordninger, som ikke er omfattet af henvisningen til den nationale social- og arbejdsmarkedslovgivning i direktivets artikel 20, stk. 1 (herefter benævnt »nationale tilsynsbestemmelser«). Kravene i denne forordning berører ikke medlemsstaternes beføjelser som fastsat i direktiv 2003/41/EC med hensyn til den nationale social-og arbejdsmarkedslovgivning, der finder anvendelse på arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser.
(2)
EIOPA bør offentliggøre de oplysninger, der rapporteres i henhold til denne forordning, på sit websted, så der oprettes en centraliseret kilde til informationer om nationale tilsynsbestemmelser på EU-plan.
(3)
Det anerkendes, at medlemsstaterne kan have bestemmelser om arbejdsmarkedspensionsordninger på områder som f.eks. selskabsret, fondslovgivning og insolvenslovgivning, der rækker videre end de nationale tilsynsbestemmelser. Rapporteringsforpligtelsen i denne forordning har ikke til formål at tilvejebringe en udtømmende liste over alle de retlige og forskriftsmæssige regler, der gælder for arbejdsmarkedspensionsordningerne.
(4)
I henhold til artikel 4 i direktiv 2003/41/EF kan medlemsstaterne vælge at anvende bestemmelserne i direktivets artikel 9-16 og artikel 18, 19 og 20 på arbejdsmarkedsrelaterede pensionsaktiviteter, der varetages af forsikringsselskaber, som er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/83/EF (2). Medlemsstater, der har benyttet sig af denne mulighed, anvender over for forsikringsselskaber en række nationale tilsynsbestemmelser, som er forskellige fra dem, der gælder for arbejdsmarkedspensionsordninger. For de medlemsstater, der benytter denne mulighed, bør rapporteringspligten også omfatte oplysninger om de aktiver og forpligtelser, der er nævnt i artikel 7, stk. 2, i direktiv 2003/41/EF.
(5)
For at sikre ensartet rapportering bør der fastlægges en model, som de kompetente myndigheder skal anvende, når de sender de oplysninger til EIOPA, der er anmodet om. For at lette adgangen til og sammenligneligheden af de fremsendte oplysninger bør listen i modellen svare til de relevante bestemmelser i direktiv 2003/41/EF. Modellen bør ligeledes lette rapportering af nationale tilsynsbestemmelser, som ikke er omfattet af listen, og som er af tilsynsmæssig karakter, men ikke direkte knyttet til gennemførelsen af direktiv 2003/41/EF.
(6)
Eftersom de arbejdsmarkedsrelaterede pensionskassers struktur ikke er harmoniseret i EU-retten, er pensionsordninger tilrettelagt i mange forskellige strukturer i forskellige medlemsstater. De kompetente myndigheder bør indberette navnene på disse pensionskasser og angive de nationale tilsynsbestemmelser, der gælder for de forskellige strukturtyper, hvor dette er relevant.
(7)
De kompetente myndigheders rapporteringspligt vedrørende solvensmargener og garantifonden, jf. artikel 17a-17d i direktiv 2003/41/EF, tages der højde for i rapporteringsmodellen gennem direktivets artikel 17, stk. 2.
(8)
I nogle medlemsstater finder de nationale tilsynsbestemmelser ikke anvendelse på hele den pågældende medlemsstats område. Derfor bør de kompetente myndigheder i modellen oplyse, om deres nationale tilsynsbestemmelser finder anvendelse i forskellige områder inden for deres medlemsstat, og det territoriale anvendelsesområde for de indberettede bestemmelser.
(9)
Oplysningerne om nationale tilsynsbestemmelser skal holdes ajour, uden at de kompetente myndigheder derved pålægges en uforholdsmæssig stor byrde. Derfor bør der kun rapporteres en gang om året. For at gøre offentliggørelsen af oplysningerne mere sammenhængende bør den dato, som rapporteringen vedrører, og datoen for fremsendelsen af oplysningerne til EIOPA fastsættes. De kompetente myndigheder bør have mulighed for efter eget ønske at ajourføre oplysningerne på andre tidspunkter end rapporteringsdatoerne.
(10)
For at sikre, at oplysninger on nationale tilsynsbestemmelser foreligger kort efter denne forordnings ikrafttrædelse, bør første fremsendelse af oplysninger ske senest seks måneder efter dens ikrafttrædelse.
(11)
Som angivet i betragtning 32 til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/78/EU (3) bør de tekniske standarder, der udarbejdes af EIOPA, ikke berøre medlemsstaternes beføjelser med hensyn til tilsynskrav til sådanne institutioner, som er fastlagt i direktiv 2003/41/EF.
(12)
Denne forordning er baseret på EIOPA's udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, som er fremsendt til Kommissionen.
(13)
EIOPA har foretaget åbne offentlige høringer om det udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, som ligger til grund for denne forordning, analyseret de potentielle omkostninger og fordele ved det samt indhentet en udtalelse fra interessentgruppen for arbejdsmarkedspensionsordninger, der er nedsat ved artikel 37 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1094/2010 (4) -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Procedurer for rapportering
1. De kompetente myndigheder fremsender oplysningerne om de nationale tilsynsbestemmelser til EIOPA første gang senest seks måneder efter ikrafttrædelsen af denne forordning og derefter hvert år senest den 30. juni i hvert kalenderår, der følger efter det år, hvor seksmånedersperioden udløber.
2. Den første fremsendelse skal omfatte de nationale tilsynsbestemmelser, der er gældende på det tidspunkt, hvor denne forordning træder i kraft. De årlige fremsendelser skal omfatte de nationale tilsynsbestemmelser, der er gældende pr. 1. marts i det pågældende kalenderår.
3. De kompetente myndigheder kan efter eget ønske fremsende ajourførte oplysninger om deres nationale tilsynsbestemmelser til EIOPA på et hvilket som helst tidspunkt.
Artikel 2
Format og modeller for rapportering
1. Når de kompetente myndigheder rapporterer om og ajourfører deres nationale tilsynsbestemmelser, skal de anvende modellen i bilaget med angivelse af følgende:
a)
den kompetente myndigheds navn, medlemsstatens navn og dato for fremsendelse til EIOPA
b)
om det er den første fremsendelse, en fremsendelse efter eget ønske eller en årlig fremsendelse
c)
om fremsendelsen vedrører forsikringsselskaber som omhandlet i artikel 4 direktiv 2003/41/EF og forsikringsselskabets type
d)
om der findes flere strukturtyper for arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser i medlemsstaten, og i bekræftende fald strukturtypernes betegnelser og de nationale tilsynsbestemmelser, der gælder for dem
e)
om de rapporterede bestemmelser finder anvendelse på forskellige områder inden for en medlemsstat, og, i bekræftende fald, det territoriale anvendelsesområde for de indberettede bestemmelser
f)
henvisninger til de officielle navne og numre på retsakter og andre relevante instrumenter, herunder relevante afdelingers eller artiklers overskrifter og numre, hvis det er relevant
g)
et link til den relevante del af et eventuelt websted, hvor den fulde ordlyd af retsakterne og andre relevante instrumenter findes.
2. Hvis der i en medlemsstat er nationale tilsynsbestemmelser, som ikke er omfattet af listen i modellen anført i bilaget, skal den relevante kompetente myndighed angive sådanne bestemmelser under kategorien »Andet« i modellen.
3. De kompetente myndigheder skal fremsende de udfyldte modeller til EIOPA i elektronisk format.
Artikel 3
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. juni 2014.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 643/2014
оd 16. lipnja 2014.
o utvrđivanju provedbenih tehničkih standarda o izvješćivanju o nacionalnim odredbama o bonitetnom nadzoru mjerodavnima za područje strukovnih mirovinskih programa u skladu s Direktivom 2003/41/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2003/41/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 3. lipnja 2003. o djelatnostima i nadzoru institucija za strukovno mirovinsko osiguranje (1), a posebno njezin članak 20. stavak 11. četvrti podstavak,
budući da:
(1)
Direktivom 2003/41/EZ propisuje se da države članice izvješćuju Europsko nadzorno tijelo za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje („EIOPA”) o svojim nacionalnim odredbama o bonitetnom nadzoru mjerodavnima za područje strukovnih mirovinskih programa koje nisu obuhvaćene upućivanjem na nacionalno socijalno i radno pravo u članku 20. stavku 1. te Direktive (u nastavku „nacionalne odredbe o bonitetnom nadzoru”). Zahtjevi utvrđeni ovom Uredbom ne utječu na nadležnosti država članica predviđene Direktivom 2003/41/EZ u pogledu nacionalnog socijalnog i radnog prava koje se primjenjuje na institucije za strukovno mirovinsko osiguranje.
(2)
Primjereno je da EIOPA na svojoj internetskoj stranici stavi na raspolaganje informacije o kojima se u skladu s ovom Uredbom podnosi izvješće kako bi se o nacionalnim odredbama o bonitetnom nadzoru organizirao središnji izvor informacija na razini Unije.
(3)
Potvrđuje se da države članice mogu imati odredbe primjenjive na strukovne mirovinske programe u područjima poput trgovačkog prava, fiducijarnog prava i stečajnoga prava koje nadilaze nacionalne odredbe o bonitetnom nadzoru. Svrha obveze izvješćivanja u skladu s ovom Uredbom nije dobivanje iscrpnog popisa svih propisa i regulatornih odredaba kojima se uređuje upravljanje strukovnim mirovinskim programima.
(4)
U skladu s člankom 4. Direktive 2003/41/EZ države članice mogu primjenjivati odredbe članaka 9. do 16. i 18., 19. i 20. te Direktive na poslove strukovnog mirovinskog osiguranja koje obavljaju društva za osiguranje obuhvaćena Direktivom 2002/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (2). Države članice koje su iskoristile tu mogućnost primjenjuju na društva za osiguranje niz nacionalnih odredaba o bonitetnom nadzoru različitih od odredaba koje se primjenjuju na strukovne mirovinske programe. Obvezom izvješćivanja za države članice koje se služe tom mogućnosti morale bi se obuhvatiti informacije koje se odnose na imovine i obveze iz članka 7. drugog stavka Direktive 2003/41/EZ.
(5)
Kako bi se osiguralo jedinstveno izvješćivanje, potrebno je izraditi obrazac kojim će se nadležna tijela služiti za dostavljanje zatraženih informacija EIOPA-i. Popis u obrascu morao bi za lakši pristup dostavljenim informacijama i njihovu jednostavniju usporedbu odgovarati mjerodavnim odredbama Direktive 2003/41/EZ. Uporabom obrasca trebalo bi se pojednostavniti izvješćivanje o nacionalnim odredbama o bonitetnom nadzoru koje nisu obuhvaćene popisom i koje, iako povezane s bonitetnim nadzorom, nisu izravno povezane s prenošenjem Direktive 2003/41/EZ.
(6)
S obzirom na činjenicu da se ustroj institucija za strukovno mirovinsko osiguranje ne usklađuje na temelju prava Unije, mirovinsko osiguranje u državama članicama ustrojeno je na više različitih načina. Nadležna tijela morala bi izvijestiti o nazivima tih institucija i navesti nacionalne odredbe o bonitetnom nadzoru koje se primjenjuju na različite vrste ustroja, ako je potrebno.
(7)
Obveza izvješćivanja za nadležna tijela u pogledu granica solventnosti i jamstvenog fonda kako je utvrđeno u člancima 17.a do 17.d Direktive 2003/41/EZ, sadržana je u obrascu za izvješćivanje u skladu s člankom 17. stavkom 2 te Direktive.
(8)
Nacionalne odredbe o bonitetnom nadzoru u nekim državama članicama ne primjenjuju se na cjelokupno državno područje predmetne države članice. Stoga bi nadležna tijela morala u obrascu navesti primjenjuju li se nacionalne odredbe o bonitetnom nadzoru na različita područja u njihovim državama članicama te opisati teritorijalnu pokrivenost tim odredbama.
(9)
Informacije o nacionalnim odredbama o bonitetnom nadzoru moraju se ažurirati, a da se pri tom za nadležna tijela ne stvara nerazmjerno opterećenje. Stoga bi izvješćivanje trebalo ograničiti na jedanput godišnje. Za dosljednije objavljivanje informacija potrebno je odrediti datum na koji se odnosi izvješćivanje i datum za dostavljanje informacija EIOPA-i. Nadležnim tijelima trebalo bi omogućiti ažuriranje informacija između datuma izvješćivanja na dobrovoljnoj osnovi.
(10)
Kako bi informacije o nacionalnim odredbama o bonitetnom nadzoru bile dostupne ubrzo nakon stupanja na snagu ove Uredbe, prvi puta ih treba dostaviti u roku od šest mjeseci nakon njezina stupanja na snagu.
(11)
Kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi 32. Direktive 2010/78/EU Europskog parlamenta i Vijeća (3), tehnički standardi koje izrađuje EIOPA ne smiju dovesti u pitanje nadležnosti država članica u pogledu bonitetnih zahtjeva prema tim institucijama, kako je predviđeno Direktivom 2003/41/EZ.
(12)
Ova Uredba temelji se na nacrtu provedbenih tehničkih standarda koje je EIOPA dostavila Komisiji.
(13)
EIOPA je o nacrtu provedbenih tehničkih standarda na kojima se temelji ova Uredba održala otvoreno javno savjetovanje, analizirala moguće povezane troškove i koristi te zatražila mišljenje Interesne skupine za strukovno mirovinsko osiguranje osnovane člankom 37. Uredbe (EU) br. 1094/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (4),
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Postupci izvješćivanja
1. Nadležna tijela EIOPA-i prvi put dostavljaju informacije o nacionalnim odredbama o bonitetnom nadzoru u roku od šest mjeseci od stupanja na snagu ove Uredbe, a potom ih dostavljaju jedanput godišnje, do 30. lipnja svake kalendarske godine nakon godine u kojoj se završava rok od šest mjeseci.
2. Prvo dostavljanje informacija odnosi se na nacionalne odredbe o bonitetnom nadzoru koje su na snazi na dan stupanja na snagu ove Uredbe. Dostavljanje informacija jedanput godišnje odnosi se na nacionalne odredbe o bonitetnom nadzoru koje su na snazi 1. ožujka predmetne kalendarske godine.
3. Nadležna tijela mogu u bilo koje vrijeme i na dobrovoljnoj osnovi EIOPA-i dostaviti ažurirane informacije o nacionalnim odredbama o bonitetnom nadzoru.
Članak 2.
Način izvješćivanja i obrasci
1. Za izvješćivanje o svojim nacionalnim odredbama o bonitetnom nadzoru i njihovo ažuriranje nadležna tijela koriste se obrascem iz Priloga u kojem navode sljedeće:
(a)
naziv nadležnog tijela, ime države članice i datum dostavljanja informacija EIOPA-i;
(b)
je li riječ o prvom, dobrovoljnom ili godišnjem dostavljanju informacija;
(c)
odnosi li se dostavljanje informacija na društva za osiguranje iz članka 4. Direktive 2003/41/EZ te vrstu tog društva za osiguranje;
(d)
postoji li u državi članici više od jedne vrste ustroja institucija za strukovno mirovinsko osiguranje i, ako postoji, nazive tih vrsta ustroja te nacionalne odredbe o bonitetnom nadzoru koje se na njih primjenjuju;
(e)
primjenjuju li se odredbe navedene u izvješću na različita područja u državi članici i, ako da, teritorijalna pokrivenost tim odredbama;
(f)
upućivanje na službene nazive i brojeve akata te ostalih mjerodavnih instrumenata, uključujući nazive i brojeve svih relevantnih odjeljaka;
(g)
poveznicu na odgovarajući dio internetske stranice na kojem se nalaze cjeloviti tekstovi akata i ostalih mjerodavnih instrumenata, ako je moguće.
2. Ako su u državi članici na snazi nacionalne odredbe o bonitetnom nadzoru koje nisu obuhvaćene popisom u obrascu iz Priloga, nadležna tijela navode te odredbe u obrascu u kategoriji „Ostalo\”.
3. Nadležna tijela dostavljaju popunjene obrasce EIOPA-i u elektroničkom obliku.
Članak 3.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 16. lipnja 2014.