EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1297/2013
af 11. december 2013
om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 for så vidt angår visse bestemmelser om finansiel forvaltning for visse medlemsstater, som er i eller trues af alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet, om frigørelsesreglerne for visse medlemsstater samt om reglerne om betalinger af saldoen
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 177,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den vedvarende globale finansielle krise og økonomiske nedgang, som er af hidtil uset omfang, har i alvorlig grad skadet den økonomiske vækst og den finansielle stabilitet og forårsaget en kraftig forringelse af de finansielle, økonomiske og sociale forhold i medlemsstaterne. Der er navnlig visse medlemsstater, som er i eller trues af alvorlige vanskeligheder, navnlig problemer med deres økonomiske vækst og finansielle stabilitet, og af en forværring af deres underskud og gæld, som også skyldes de internationale økonomiske og finansielle forhold.
(2)
Selv om der allerede er blevet truffet en række vigtige foranstaltninger til imødegåelse af den finansielle krises negative virkninger, herunder lovgivningsændringer, mærker man for alvor krisens indvirkning på realøkonomien, arbejdsmarkedet og borgerne. Presset på de nationale finansielle ressourcer vokser, og der bør straks tages yderligere skridt til at lette dette pres gennem maksimal og bedst mulig udnyttelse af midlerne fra strukturfondene og Samhørighedsfonden (»fondene«). I betragtning af den vedvarende karakter af de økonomiske vanskeligheder er det nødvendigt at forlænge anvendelsen af de foranstaltninger, der blev vedtaget ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1311/2011 (3). Disse foranstaltninger blev vedtaget i henhold til artikel 122, stk. 2, og artikel 136 og 143 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
(3)
For at lette forvaltningen af EU-midlerne, bidrage til at fremskynde investeringer i medlemsstaterne og regionerne og stille flere midler til rådighed for økonomien blev Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (4) ændret ved forordning (EU) nr. 1311/2011 for at forhøje mellemliggende betalinger fra fondene med et beløb, der svarer til 10 procentpoint over den gældende medfinansieringssats for hver prioritet for medlemsstater, der er i alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet og har anmodet om at gøre brug af denne foranstaltning.
(4)
Artikel 77, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1083/2006 tillader anvendelse af en forhøjet medfinansieringssats indtil den 31. december 2013. Eftersom visse medlemsstater stadig står over for alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet bør anvendelsesperioden for en forhøjet medfinansieringssats imidlertid ikke begrænses til den 31. december 2013.
(5)
I overensstemmelse med konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde den 7.-8. februar 2013 og som fastsat i artikel 22 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (5) finder den medfinansieringssats, som er forhøjet med 10 procentpoint, anvendelse i forbindelse med programmeringsperioden 2014-2020 indtil den 30. juni 2016, hvor muligheden for forhøjelsen skal vurderes. Eftersom programmeringsperioderne 2007-2013 og 2014-2020 overlapper hinanden, er det nødvendigt at sikre en sammenhængende og ensartet behandling af de medlemsstater, der modtager finansiel støtte i de to programmeringsperioder. Derfor bør de medlemsstater, der modtager finansiel støtte, indtil slutningen af støtteberettigelsesperioden også drage nytte af, at medfinansieringssatsen øges, og gøre krav derpå i deres anmodning om saldoen, selv hvis den finansielle bistand ikke længere ydes.
(6)
Forordning (EU) nr. 1303/2013 har til formål at bidrage til en passende koncentration af samhørighedsmidlerne omkring de mindst udviklede regioner og medlemsstater. For at bidrage til at formindske forskellene mellem de gennemsnitlige støtteintensiteter pr. indbygger skal den maksimale (loftet for) overførsel fra fondene til hver medlemsstat i henhold til fremtidige forordninger fastsættes til 2,35 % af den pågældende medlemsstats BNP. Dette loft vil blive anvendt på årsbasis og skal - om nødvendigt - forholdsmæssigt reducere alle overførsler (bortset fra de mere udviklede regioner og målet om europæisk territorialt samarbejde) til den pågældende medlemsstat med henblik på at opnå det maksimale overførselsniveau. For medlemsstater, der er tiltrådt Unionen inden 2013, og hvis gennemsnitlige reelle BNP-vækstrate for perioden 2008-2010 var mindre end - 1 %, skal den maksimale overførsel fastsættes til 2,59 % af deres BNP.
(7)
Forordning (EU) nr. 1303/2013 lægger et loft over tildelingerne til hver medlemsstat på 110 % af deres niveau i faste priser for perioden 2007-2013. Medlemsstater, som er berørt af dette loft, bør beskyttes yderligere mod risikoen for automatisk frigørelse af tildelinger i perioden 2007-2013.
(8)
I sine konklusioner af 8. februar 2013 anmodede Det Europæiske Råd Kommissionen om at undersøge praktiske løsninger med henblik på at reducere risikoen for automatisk frigørelse af fondsmidlerne fra de nationale rammebeløb for 2007-2013 for Rumæniens og Slovakiets vedkommende, herunder gennem ændring af forordning (EF) nr. 1083/2006.
(9)
Det Europæiske Råd understregede desuden behovet for at sikre et niveau og en profil for betalingerne inden for alle udgiftsområder, der er til at håndtere, for at begrænse omfanget af uindfriede forpligtelser, navnlig ved at anvende reglerne for automatisk frigørelse inden for alle udgiftsområder. Derfor bør bestemmelser, som ophæver frigørelsesreglerne for medlemsstater, der er berørt af det loft, der er fastlagt i forordning (EU) nr. 1303/2013, være balancerede i forhold til deres virkninger for uindfriede budgetmæssige forpligtelser.
(10)
Fristen for beregning af den automatiske frigørelse af den årlige budgetforpligtelse for regnskabsårene 2011 og 2012 bør forlænges med et år, men budgetforpligtelsen for 2012, som stadig er åben den 31. december 2015, skal være begrundet senest den 31. december 2015. Denne forlængelse bør bidrage til at forbedre kapitaloptagelsen af de midler, der er indgået forpligtelser for til de operationelle programmer i de medlemsstater, som er berørt af loftet over fremtidige tildelinger under Samhørighedspolitikken på 110 % af deres niveau i faste priser for perioden 2007-2013. Det er nødvendigt med en sådan fleksibilitet for at tage højde for, at gennemførelsen af programmerne især i disse medlemsstater skrider langsommere frem end forventet.
(11)
Der bør foretages begrænsede justeringer af det maksimale støttebeløb fra fondene for hver prioritet ved fastlæggelsen af det saldobeløb, der skal betales til de operationelle programmer, for at optimere udnyttelsen af fondene.
(12)
I betragtning af det hidtil usete omfang af krisen er der behov for en hurtig vedtagelse af støtteforanstaltninger, og derfor bør denne forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
(13)
Forordning (EF) nr. 1083/2006 bør ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 1083/2006 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 77 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 2 affattes således:
»2. Som en undtagelse fra artikel 53, stk. 2, fra artikel 53, stk. 4, andet punktum, og fra de lofter, der er fastsat i bilag III, forhøjes mellemliggende betalinger og betalinger af saldoen med et beløb, der svarer til 10 procentpoint over den gældende medfinansieringssats for hver prioritet, dog ikke over 100 %, og forhøjelsen anvendes på de støtteberettigede udgifter, der anføres for første gang i de enkelte attesterede udgiftsoversigter, der forelægges frem til udgangen af programmeringsperioden, når en medlemsstat efter den 21. december 2013, opfylder en af følgende betingelser:
a)
medlemsstaten får stillet finansiel støtte til rådighed i henhold til Rådets forordning (EU) nr. 407/2010 (6) eller har fået finansiel støtte stillet til rådighed af andre medlemsstater i euroområdet før nævnte forordnings ikrafttræden
b)
medlemsstaten får stillet mellemfristet betalingsbalancestøtte til rådighed i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 (7)
c)
medlemsstaten får stillet finansiel støtte til rådighed i henhold til traktaten om oprettelse af den europæiske stabiliseringsmekanisme efter dens ikrafttræden.
(6) Rådets forordning (EU) nr. 407/2010 af 11. maj 2010 om oprettelse af en europæisk finansiel stabiliseringsmekanisme (EUT L 118 af 12.5.2010, s. 1)." 						
(7) Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 af 18. februar 2002 om indførelse af en mekanisme for mellemfristet betalingsbalancestøtte til medlemsstaterne (EFT L 53 af 23.2.2002, s. 1).«" 						
b)
stk. 6 udgår
c)
følgende stykke tilføjes:
»12. Uanset stk. 10 må Unionens bidrag i form af betalinger af saldoen for hver prioritet ikke overstige 10 % af den maksimale støtte fra fondene til hver prioritet, som fastsat i Kommissionens afgørelse om godkendelse af det operationelle program. Unionens bidrag i form af betalinger af saldoen må dog ikke være højere end det offentlige bidrag, der angives, og den maksimale støtte fra hver af fondene til hvert af de operationelle programmer som fastsat i Kommissionens afgørelse om godkendelse af det operationelle program.«
2)
I artikel 93 foretages følgende ændringer:
a)
følgende stykke indsættes:
»2b. Uanset stk. 1, første afsnit, og stk. 2, er den i stk. 1 omhandlede frist den 31. december i det tredje år efter året for indgåelsen af den årlige budgetforpligtelse under de operationelle programmer fra 2007 til 2012 for medlemsstater, for hvilke der er indført et loft over deres tildelinger under samhørighedspolitikken i programmeringsperioden 2014-2020 på 110 % af deres niveau i faste priser for perioden 2007-2013.«
b)
i stk. 3 tilføjes følgende afsnit:
»Første afsnit berører ikke anvendelsen af den frist, der er fastsat i stk. 2b, for budgetforpligtelsen for 2012 for de i nævnte stykke omhandlede medlemsstater.«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 11. december 2013.
UREDBA (EU) br. 1297/2013 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 11. prosinca 2013.
o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 u pogledu određenih odredbi o financijskom upravljanju za određene države članice u ozbiljnim poteškoćama ili kojima prijete takve poteškoće u odnosu na njihovu financijsku stabilnost, pravilima o opozivu sredstava za određene države članice i pravilima o konačnoj isplati
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 177.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija,
postupajući u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Besprimjerna globalna financijska kriza i recesija koje ne prestaju ozbiljno su naštetile gospodarskom rastu i financijskoj stabilnosti te su izazvale snažno pogoršanje financijskih, gospodarskih i socijalnih uvjeta u državama članicama. Pojedine države članice imaju ili im prijete ozbiljne poteškoće, prije svega u pogledu gospodarskog rasta i financijske stabilnosti te pogoršanja stanja njihova deficita i duga što je također posljedica međunarodnoga gospodarskog i financijskog okruženja.
(2)
Iako su već poduzete znatne aktivnosti za poništavanje negativnih učinaka financijske krize, uključujući izmjene zakonodavnog okvira, učinak te krize na realno gospodarstvo, tržište rada i građane tek je sada došao do izražaja. Pritisak na nacionalne financijske resurse povećava se te je potrebno hitno poduzeti daljnje korake kako bi se ublažio taj pritisak putem maksimalnog i optimalnog korištenja financiranja iz strukturnih fondova i Kohezijskog fonda („fondovi”). S obzirom na trajnu narav financijskih poteškoća potrebno je produžiti provedbu mjera usvojenih Uredbom (EU) br. 1311/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (3). Te mjere usvojene su u skladu s člankom 122. stavkom 2. te člancima 136. i 143. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.
(3)
Da bi se olakšalo upravljanje sredstvima Unije, pomoglo ubrzati ulaganja u državama članicama i regijama i popravila dostupnost financiranja za gospodarstvo, Uredba Vijeća (EZ) br. 1083/2006 (4) izmijenjena je Uredbom (EU) br. 1311/2011 kako bi se omogućilo povećanje privremenih plaćanja iz fondova za iznos koji za 10 postotnih bodova premašuje trenutačnu stopu sufinanciranja za svaku prioritetnu os, za države članice koje se suočavaju s ozbiljnim poteškoćama s obzirom na njihovu financijsku stabilnost i koje su zatražile pomoć u okviru ove mjere.
(4)
Člankom 77. stavkom 6. Uredbe (EZ) br. 1083/2006 dopušta se primjena uvećane stope sufinanciranja sve do 31. prosinca 2013. Međutim, kako se države članice i dalje suočavaju s ozbiljnim poteškoćama u pogledu njihove financijske stabilnosti, trajanje primjene uvećane stope sufinanciranja ne bi trebalo biti ograničeno do 31. prosinca 2013.
(5)
U skladu sa zaključcima Europskog vijeća od 7. do 8. veljače 2013. i kako je predviđeno člankom 22. Uredbe (EU) br. 1303/2013. Europskog parlamenta i Vijeća (5), stopa sufinanciranja uvećana za 10 postotnih bodova primjenjivat će se u odnosu na programsko razdoblje 2014. - 2020. do 30. lipnja 2016., kada se ponovno treba preispitati mogućnost povećanja. S obzirom na to da se programska razdoblja 2007. - 2013. i 2014. - 2020. preklapaju, potrebno je osigurati dosljedno i jednoobrazno postupanje prema državama članicama koje primaju financijsku pomoć tijekom ta dva razdoblja. Stoga bi te države članice koje primaju financijsku pomoć također trebale imati koristi od povećanja stope sufinanciranja do isteka razdoblja prihvatljivosti i zahtijevati njenu primjenu u svojim zahtjevima za konačnu isplatu čak i ako se financijska pomoć više ne pruža.
(6)
Uredba (EU) br. 1303/2013 namijenjena je postizanju primjerene koncentracije sredstava za koheziju na najnerazvijenije regije i države članice. Kako bi se doprinijelo smanjivanju nejednakosti u prosječnom intenzitetu potpore po stanovniku, najviša razina prijenosa (određivanje gornje granice) iz fondova za svaku pojedinu državu članicu treba se, u skladu s budućim uredbama, odrediti na razini od 2,35 % BDP-a države članice. Određivanje gornje granice treba se provoditi na godišnjoj osnovi i, ako to bude primjenjivo, treba razmjerno umanjivati sve prijenose (uz iznimku razvijenijih regija i „cilja europske teritorijalne suradnje”) u dotičnu državu članicu kako bi se postigla najviša razina prijenosa. Za države članice koje su Uniji pristupile prije 2013. i čiji je prosječni realni rast BDP-a u razdoblju 2008. - 2010. bio niži od - 1 %, najviša stopa prijenosa treba se odrediti na razini od 2,59 % njihovog BDP-a.
(7)
Uredbom (EU) br. 1303/2013 određuje se gornja granica za dodijeljena sredstva po državi članici na 110 % stvarne razine za razdoblje 2007. - 2013. Države članice na koje se odnosi to postavljanje gornje granice treba dodatno zaštititi od rizika automatskog opoziva dodijeljenih sredstava u razdoblju 2007. - 2013.
(8)
U svojim zaključcima od 8. veljače 2013. Europsko je vijeće pozvalo Komisiju da ispita praktična rješenja za smanjenje rizika od automatskog opoziva sredstava iz nacionalne omotnice za Rumunjsku i Slovačku za razdoblje 2007. 2013., uključujući izmjenu Uredbe (EZ) br. 1083/2006.
(9)
Europsko vijeće je također naglasilo potrebu za osiguravanjem provedive razine i profila za plaćanja pod svim proračunskim stavkama kako bi se ograničila neplaćena proračunske izdvajanja posebice primjenom pravila za automatski opoziv sredstava u svim stavkama. Stoga bi odredbe o ublažavanju pravila o opozivu sredstava za države članice na koje utječe postavljanje gornje granice utvrđeno u Uredbi (EU) br. 1303/2013 trebale biti uravnotežene u smislu njihova utjecaja na neplaćena proračunska izdvajanja.
(10)
Rok za izračun automatskih opoziva sredstava za godišnja proračunska izdvajanja za 011. i 2012. trebao bi se produljiti za jednu godinu, no proračunska izdvajanja za 2012., koje 31. prosinca 2015. još uvijek budu nepodmirena, trebat će opravdati do 31. prosinca 2015. To bi produljenje trebalo pomoći poboljšanju apsorpcije sredstava namijenjenih za operativne programe u državama članicama koje su pogođene postavljanjem gornje granice za njihove buduće dodjele sredstava za kohezijsku politiku na 110 % njihovog realnog iznosa za razdoblje 2007. - 2013. Takva fleksibilnost potrebna je kako bi se odgovorilo na provedbu programâ koja je sporija od očekivane, a pogađa posebno te države članice.
(11)
Kako bi se optimizirala apsorpcija sredstava iz fondova, prilikom određivanja iznosa konačne isplate za operativne programe trebalo bi primijeniti ograničeno prilagođavanje najvećeg iznosa pomoći iz fondova za svaku prioritetnu os.
(12)
S obzirom na najozbiljniji krizu dosad potrebno je brzo usvojiti mjere potpore i stoga je primjereno da ova Uredba stupi na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.
(13)
Uredbu (EZ) br. 1083/2006 trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Uredba (EZ) br. 1083/2006 mijenja se kako slijedi:
(1)
članak 77. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 2. mijenja se kako slijedi:
„2. Odstupajući od članka 53. stavka 2., članka 53. stavka 4. druge rečenice i od gornjih granica utvrđenih u prilogu III., privremena plaćanja i konačne isplate uvećavaju se za iznos koji odgovara 10 postotnih bodova iznad stope sufinanciranja primjenjive na svaku prioritetnu os, ali koji ne prelazi 100 % i koji se treba primijeniti na iznova prijavljen iznos prihvatljivih izdataka u svakoj ovjerenoj izjavi o izdacima podnesenoj do kraja programskog razdoblja kada, nakon 21. prosinca 2013. država članica ispuni jedan od sljedećih uvjeta:
(a)
financijska pomoć stavljena je na raspolaganje državi članici u skladu s Uredbom Vijeća (EU) br. 407/2010 (6) ili joj je financijska pomoć na raspolaganje stavljena od strane druge države članice eurozone prije stupanja na snagu te Uredbe;
(b)
srednjoročna financijska pomoć stavljena je na raspolaganje državi članici u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 332/2002 (7);
(c)
financijska pomoć stavljena je na raspolaganje državi članici u skladu s Ugovorom o Europskom stabilizacijskom mehanizmu nakon njegovog stupanja na snagu.
(6) Uredba Vijeća (EU) br. 407/2010 od 11. svibnja 2010. o uspostavi Mehanizma za europsku financijsku stabilnost (SL L 118, 12.5.2010., str. 1.)." 						
(7) Uredba Vijeća (EZ) br. 332/2002 od 18. veljače 2002. o uspostavi instrumenta srednjoročne financijske pomoći platnim bilancama država članica (SL L 53, 23.2.2002., str. 1.).”" 						
(b)
stavak 6. briše se:
(c)
dodaje se sljedeći stavak:
„12. Odstupajući od stavka 10. doprinos Unije u vidu konačne isplate za svaku prioritetnu os ne prelazi za više od 10 % najveći iznos pomoći iz fondova za svaku prioritetnu os, u skladu s odlukom Komisije o odobravanju operativnog programa.. Međutim, doprinos Unije u vidu konačne isplate ne prelazi prijavljeni javni doprinos ni najveći iznos pomoći iz svakog fonda za svaki operativni program, u skladu s odlukom Komisije o odobravanju operativnog programa.”;
(2)
članak 93. mijenja se kako slijedi:
(a)
umeće se sljedeći stavak:
„2.b Odstupajući od stavka 1. prvog podstavka i od stavka 2., državama članicama kod kojih se za dodjelu sredstava za kohezijsku politiku u programskom razdoblju 2014. - 2020. postavlja gornja granica na 110 % njihovog realnog iznosa za razdoblje 2007. - 2013. rok iz stavka 1. je 31. prosinca treće godine koja slijedi nakon godine u kojoj je izvršeno godišnje proračunsko izdvajanje u razdoblju od 2007. do 2012. u okviru njihovih operativnih programa.”
(b)
u stavku 3. dodaje se sljedeći podstavak:
„Prvim podstavkom ne dovodi se u pitanje primjena roka utvrđenog stavkom 2.b na proračunsko izdvajanje za 2012. za države članice iz tog stavka.”
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 11. prosinca 2013.