KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 1395/2014
af 20. oktober 2014
om fastsættelse af en udsmidsplan for visse fiskerier efter små pelagiske arter og fiskeri til industriformål i Nordsøen
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik, ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 og (EF) nr. 1224/2009 og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og (EF) nr. 639/2004 samt Rådets afgørelse 2004/585/EF (1), særlig artikel 15, stk. 6, og artikel 18, stk. 1 og 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Målet med forordning (EU) nr. 1380/2013 er gradvis at bringe udsmid til ophør i alle fiskerier i EU, ved at der indføres en landingsforpligtelse for fangster af arter, der er omfattet af fangstbegrænsninger.
(2)
Ved artikel 15, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1380/2013 tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage planer vedrørende udsmid ved en delegeret retsakt for en periode på højst tre år på grundlag af fælles henstillinger, som medlemsstaterne udarbejder sammen med de relevante rådgivende råd.
(3)
Belgien, Danmark, Tyskland, Frankrig, Nederlandene, Sverige og Det Forenede Kongerige har direkte interesse i spørgsmål vedrørende fiskeriforvaltning i Nordsøen. Disse medlemsstater har fremlagt en fælles henstilling for Kommissionen efter høring af Det Rådgivende Råd for Pelagiske Bestande og Det Rådgivende Råd for Nordsøen. Der blev indhentet videnskabelige bidrage fra relevante videnskabelige organer. De foranstaltninger, som den fælles henstilling omfatter, er i overensstemmelse med artikel 15, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1380/2013, og de bør derfor i overensstemmelse med artikel 18, stk. 3, omfattes af nærværende forordning.
(4)
For så vidt angår Nordsøen, bør landingsforpligtelsen i henhold til artikel 15, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1380/2013 senest fra den 1. januar 2015 anvendes på alle fartøjer, der fisker efter små pelagiske arter eller fisker til industriformål, når der er tale om arter, der fanges i disse fiskerier og som er underlagt fangstbegrænsninger.
(5)
I overensstemmelse med den fælles henstilling bør planen vedrørende udsmid omfatte visse fiskerier efter almindelig makrel, hestemakrel, blåhvilling, guldlaks og brisling såvel som fiskeri til industriformål efter sperling, brisling og tobis i Nordsøen fra den 1. januar 2015.
(6)
Den fælles henstilling indeholder en undtagelse fra landingsforpligtelsen for makrel og sild fanget med not under visse betingelser baseret på videnskabelig dokumentation for høje overlevelsesrater i henhold til artikel 15, stk. 4, litra b), i forordning (EU) nr. 1380/2013. Scheveningengruppen har forelagt videnskabelig dokumentation for høje overlevelsesrater i den fælles henstilling, i hvilken der henvises til en række videnskabelige undersøgelser om fisks overlevelse, når de slippes fri ud af noten. I undersøgelserne blev det konkluderet, at overlevelsesraten afhænger af, hvor længe fiskene befinder sig i noten, og hvor mange fisk der er i nettet, to faktorer, der typisk er begrænsede i disse fiskerier. STECF gennemgik disse oplysninger på sit plenarmøde 14-02. STECF konkluderede, at under antagelse af, at resultaterne af overlevelsesundersøgelserne er repræsentative for overlevelsesraterne i erhvervsfiskeriet, vil andelen af almindelig makrel, der overlever udslipning, være ca. 70 %, hvilket ville resultere i en meget lavere densitet af fisk end den densitet, ved hvilken det blev observeret, at dødeligheden for sild øgedes. I artikel 19b, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 850/98 (2) nedlægges der forbud mod at lade almindelig makrel og sild slippe ud, før nettet er taget helt om bord på et fiskerfartøj, med tab af døde eller døende fiske til følge. Undtagelsen, der er begrundet i en høj overlevelsesrate, anfægter ikke det gældende forbud, idet fiskene bliver sluppet fri på et stadium i fangstarbejdet, hvor fisken har en høj overlevelsesrate efter at være blevet sluppet fri. Derfor bør en sådan undtagelse omfattes af nærværende forordning.
(7)
Den fælles henstilling omfatter desuden en de minimis-undtagelse fra landingsforpligtelsen, som tager sigte på at undgå uforholdsmæssigt store udgifter ved håndtering af uønskede fangster, såsom opbevaring, arbejdskraft, afkøling med is, og tager hensyn til det faktum, at det er vanskeligt at øge selektiviteten i det pelagiske fiskeri efter makrel, hestemakrel og sild i ICES-afsnit IVb og c syd for 54 °N. Denne undtagelse er baseret på videnskabelig dokumentation, som de medlemsstater, der er involveret i den fælles henstilling, har fremsendt, og Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) har gennemgået dokumentationen. STECF fandt, at der i den fælles henstilling fremlægges begrundede kvalitative argumenter til støtte for en de minimis-undtagelse på grund af uforholdsmæssigt høje udgifter ved håndtering af uønskede fangster. I lyset af ovenstående og i mangel af videnskabelige oplysninger, der viser det modsatte, bør der fastsættes en de minimis-undtagelse i overensstemmelse med procentsatserne i de fælles henstillinger og på niveauer, der ikke overstiger dem, der er tilladt i henhold til artikel 15, stk. 1, litra c), i forordning (EU) nr. 1380/2013. Derfor bør denne undtagelse omfattes af nærværende forordning.
(8)
For at sikre passende kontrol bør der fastsættes specifikke krav om dokumentation af fangster, der er omfattet af de undtagelser, der er fastsat i nærværende forordning.
(9)
Idet foranstaltningerne i denne forordning indvirker direkte på de økonomiske aktiviteter og planlægningen af EU-fartøjernes fangstsæson, bør forordningen træde i kraft umiddelbart efter offentliggørelsen.
(10)
Denne forordning bør anvendes fra den 1. januar 2015 for at overholde den tidsplan, der er fastsat i artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013. I henhold til artikel 15, stk. 6, i nævnte forordning, bør den anvendes i højst tre år -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
Ved denne forordning fastsættes de nærmere bestemmelser for gennemførelsen fra den 1. januar 2015 af den landingsforpligtelse, der er fastsat i artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013, i Nordsøen, som defineret i artikel 4, stk. 2, litra a), i nævnte forordning, i de fiskerier, der er angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Undtagelse begrundet i høj overlevelsesrate
1. Uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 anvendes landingsforpligtelsen ikke for fangster af makrel og sild i notfiskeriet, hvis alle nedenstående betingelser er opfyldt:
-
fangsten slippes fri, før en vis procentdel (fastsat i stk. 2 og 3 nedenfor) af noten er halet (»indhalingspunktet«)
-
noten er udstyret med en synlig bøje, som markerer grænsen for indhalingspunktet
-
fartøjet og noten er udstyret med et elektronisk registrerings- og dokumentationssystem, som viser, hvornår, hvor og hvor langt noten er blevet halet ved hvert træk.
2. Indhalingspunktet er nået, når 80 % af noten er halet i fiskeriet efter makrel, og når 90 % af noten er halet i fiskeriet efter sild.
3. Hvis den omringede fiskestime består af en blanding af begge arter, er indhalingspunktet nået, når 80 % af noten er halet.
4. Det er forbudt at slippe fangster af makrel og sild fri, efter at indhalingspunktet er nået.
5. Der tages stikprøve fra den omringede fisketime, før den slippes fri, med henblik på at foretage et skøn over sammensætningen af arter, fiskenes størrelse og mængden af fisk.
Artikel 3
De minimis-undtagelse
Uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 er det i 2015 tilladt at smide op til 3 % og i 2016 op til 2 % af de samlede årlige fangster af almindelig makrel, hestemakrel, sild og hvilling, der fanges i fiskeriet efter pelagiske arter af trawlere med en længde overalt på op til 25 m, som anvender flydetrawl (OTM), og som fisker efter almindelig makrel, hestemakrel og sild i ICES-afsnit IVb og c syd for 54oN, ud.
Artikel 4
Dokumentation af fangster, der er omfattet af en undtagelse
1. Mængden af fisk, der er sluppet fri i henhold til den undtagelse, der er fastsat i artikel 2, og resultaterne af den stikprøve, der kræves i henhold til artikel 2, stk. 5, angives i logbogen.
2. Mængden af udsmid, der sker i henhold til den i artikel 3 fastsatte undtagelse, angives i logbogen.
Artikel 5
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2015 til den 31. december 2017.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. oktober 2014.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1395/2014
оd 20. listopada 2014.
o uspostavi plana za odbačeni ulov za ribolov određenih malih pelagijskih vrsta i ribolov u industrijske svrhe u Sjevernome moru
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2013. o zajedničkoj ribarstvenoj politici, izmjeni uredaba Vijeća (EZ) br. 1954/2003 i (EZ) br. 1224/2009 i stavljanju izvan snage uredaba (EZ) br. 2371/2002 i (EZ) br. 639/2004 i Odluke Vijeća 2004/585/EZ (1), a posebno njezin članak 15. stavak 6. te članak 18. stavke 1. i 3.,
budući da:
(1)
Uredbom (EU) br. 1380/2013 nastoji se postupno napustiti praksa odbacivanja ulova u svim ribarstvima Unije uvođenjem obveze iskrcavanja ulova vrsta koje podliježu ograničenjima ulova.
(2)
Člankom 15. stavkom 6. Uredbe (EU) br. 1380/2013 Komisiji se dodjeljuju ovlasti da donese planove za odbačeni ulov s pomoću delegiranog akta za razdoblje od najviše tri godine na temelju zajedničkih preporuka koje su izradile države članice s relevantnim savjetodavnim vijećima.
(3)
Belgija, Danska, Njemačka, Francuska, Nizozemska, Švedska i Ujedinjena Kraljevina imaju izravan upravljački interes u ribarstvu u Sjevernome moru. Te države članice Komisiji su dostavile zajedničke preporuke nakon savjetovanja sa Savjetodavnim vijećem za ribolov pelagijskih vrsta i Savjetodavnim vijećem za Sjeverno more. Znanstveni doprinos dala su relevantna znanstvena tijela. Mjere iz zajedničke preporuke u skladu su s člankom 15. stavkom 6. Uredbe (EU) br. 1380/2013 i stoga bi u skladu s člankom 18. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1380/2013 trebale biti uključene u ovu Uredbu.
(4)
U pogledu Sjevernog mora u skladu s člankom 15. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1380/2013 obveza iskrcavanja trebala bi se primjenjivati najkasnije od 1. siječnja 2015. na sva plovila uključena u ribolov malih pelagijskih vrsta i ribolov u industrijske svrhe u odnosu na vrste ulovljene u tom ribolovu koje podliježu ograničenjima ulova.
(5)
U skladu sa zajedničkom preporukom, planom za odbačeni ulov trebao bi biti obuhvaćen određeni ribolov skuše, haringe, šaruna, ugotice pučinke, velikog srebrnjaka i papaline te ribolov u industrijske svrhe norveške ugotice, papaline i hujice u Sjevernome moru od 1. siječnja 2015.
(6)
Zajednička preporuka sadržava izuzeće od obveze iskrcavanja za skuše i haringe ulovljene okružujućim mrežama plivaricama pod određenim uvjetima na temelju znanstvenih dokaza o visokoj stopi preživljavanja u skladu s člankom 15. stavkom 4. točkom (b) Uredbe (EU) br. 1380/2013. Znanstvene dokaze kojima se potvrđuje visoka stopa preživljavanja dostavila je skupina Scheveningen u zajedničkoj preporuci pozivajući se na znanstvene studije o preživljavanju riba nakon ispadanja u ribolovu okružujućim mrežama plivaricama. Te su studije pokazale da stopa preživljavanja ovisi o vremenu sakupljanja i gustoći ribe u mreži, što je u tom ribolovu obično ograničeno. Te je informacije STECF preispitao na plenarnoj sjednici 14-02. STECF je zaključio da bi, pod pretpostavkom da rezultati studija o preživljavanju predstavljaju stope preživljavanja u komercijalnom ribolovu, udio ispale skuše koja preživi vjerojatno bio oko 70 %, što bi uzrokovalo puno manju gustoću od gustoće pri kojoj je uočen porast smrtnosti skuše. Zabrana puštanja skuše i haringe prije nego što je mreža u cijelosti na ribarskom plovilu kojim se uzrokuje gubitak uginule ribe ili ribe koja ugiba, utvrđena je u članku 19.b stavku 2. Uredbe Vijeća (EU) br. 850/98 (2). Izuzećem na temelju stope preživljavanja ne utječe se na zabranu na snazi jer će do puštanja ribe doći u fazi ribolovne aktivnosti u kojoj ribe imaju visoku stopu preživljavanja nakon puštanja. Stoga bi takvo izuzeće trebalo uključiti u ovu Uredbu.
(7)
Zajedničkom preporukom obuhvaćeno je i izuzeće de minimis od obveze iskrcavanja kako bi se izbjegli nerazmjerni troškovi postupanja s neželjenim ulovom, kao što je skladištenje, rad i zaleđivanje, uzimajući u obzir otežano povećanje selektivnosti u pelagijskom ribolovu skuše, šaruna i haringe u područjima ICES-a IV.b i c južno od 54° sjeverno. To se izuzeće temelji na znanstvenim dokazima koje su dostavile države članice uključene u zajedničku preporuku, a preispitao ga je Znanstveni, tehnički i gospodarski odbor za ribarstvo (STECF). STECF je zaključio da zajednička preporuka predstavlja kvalitativna obrazloženja kojima se potkrjepljuje izuzeće de minimis na temelju nerazmjernih troškova postupanja s neželjenim ulovom. U svjetlu prethodno navedenoga i u nedostatku drugačijih znanstvenih informacija primjereno je uspostaviti izuzeće de minimis u skladu s postocima predloženima u zajedničkim preporukama i na razinama koje ne premašuju dopuštene u skladu s člankom 15. stavkom 1. točkom (c) Uredbe (EU) br. 1380/2013. Stoga bi to izuzeće trebalo uključiti u ovu Uredbu.
(8)
Kako bi se osigurao odgovarajući nadzor, trebali bi se utvrditi posebni zahtjevi za dokumentaciju ulova iz izuzeća obuhvaćenih ovom Uredbom.
(9)
Budući da mjere predviđene ovom Uredbom izravno utječu na gospodarske aktivnosti povezane sa sezonom ribolova plovila Unije i na njezino planiranje, Uredba bi trebala stupiti na snagu neposredno nakon objave.
(10)
Ova bi se Uredba trebala primjenjivati od 1. siječnja 2015. kako bi bila u skladu s vremenskim okvirom utvrđenim u članku 15. stavku 1. Uredbe (EU) br. 1380/2013. U skladu s člankom 15. stavkom 6. te Uredbe, trebala bi se primjenjivati najviše 3 godine,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom utvrđuju pojedinosti za provedbu obveze iskrcavanja, kako je predviđeno člankom 15. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1380/2013, od 1. siječnja 2015. u Sjevernome moru, kako je definirano u članku 4. stavku 2. točki (a) te Uredbe, u ribolovu utvrđenom u Prilogu ovoj Uredbi.
Članak 2.
Izuzeće na temelju stope preživljavanja
1. Odstupajući od članka 15. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1380/2013, obveza iskrcavanja ne primjenjuje se na ulove skuše i haringe u ribolovu okružujućim mrežama plivaricama ako su ispunjeni svi sljedeći uvjeti:
-
ulov se pušta prije zatvaranja određenog postotka (utvrđenog u stavcima 2. i 3. u nastavku) okružujuće mreže plivarice („točka vraćanja”),
-
okružujuća mreža plivarica opremljena je vidljivim plutačama kojima je jasno označena točka vraćanja,
-
plovilo i okružujuća mreža plivarica opremljeni su sustavom za elektroničko bilježenje i dokumentiranje kad, gdje i u kojem opsegu je okružujuća mreža plivarica upotrijebljena za sve ribolovne aktivnosti.
2. Točka vraćanja iznosi 80 % zatvorene okružujuće mreže plivarice u ribolovu skuše i 90 % zatvorene okružujuće mreže plivarice u ribolovu haringe.
3. Ako se okolno jato sastoji od mješavine obaju vrsta, točka vraćanja iznosi 80 % zatvorene okružujuće mreže plivarice.
4. Zabranjeno je puštanje ulova skuše i haringe nakon točke vraćanja.
5. Prije puštanja okolnog jata uzimaju se njegovi uzorci kako bi se ocijenio njegov sastav prema vrsti, struktura prema veličini i količina.
Članak 3.
Izuzeće de minimis
Odstupajući od članka 15. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1380/2013, do najviše 3 % ukupnog godišnjeg ulova skuše, šaruna, haringe i pišmolja u ribolovu pelagijskih vrsta koje ulove pelagijske koćarice do 25 metara ukupne dužine upotrebljavajući pelagijske koće (OTM) i koje love skuše, šarune i haringe u područjima ICES-a IV.b i c južno od 54° sjeverno u 2015. i do najviše 2 % u 2016. može biti odbačeno.
Članak 4.
Dokumentacija o ulovima iz izuzeća
1. Količine ribe puštene u okviru izuzeća predviđenog u članku 2. i rezultati uzorkovanja zahtijevanog u skladu s člankom 2. stavkom 5. bilježe se u očevidnik.
2. Količine ribe odbačene u okviru izuzeća predviđenog u članku 3. bilježe se u očevidnik.
Članak 5.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2015. do 31. prosinca 2017.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 20. listopada 2014.