RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1259/2012
af 3. december 2012
om fordeling af fiskerimuligheder i henhold til protokollen om fastsættelse for en periode på to år af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Den Europæiske Union og Den Islamiske Republik Mauretanien, og om ændring af forordning (EF) nr. 1801/2006
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 30. november 2006 vedtog Rådet forordning (EF) nr. 1801/2006 om indgåelse af en fiskeripartnerskabsaftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Islamiske Republik Mauretanien (1) (»partnerskabsaftalen«).
(2)
Den 26. juli 2012 blev der paraferet en ny protokol til partnerskabsaftalen (»den nye protokol«). Den nye protokol giver EU-fartøjer fiskerimuligheder i de farvande, som fiskerimæssigt hører ind under Mauretaniens højhedsområde eller jurisdiktion.
(3)
Den 18. december 2012 vedtog Rådet afgørelse 2012/827/EU (2) om undertegnelse og midlertidig anvendelse af den nye protokol.
(4)
Det bør fastlægges, hvordan fiskerimulighederne skal fordeles mellem medlemsstaterne i den nye protokols gyldighedsperiode.
(5)
Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 1006/2008 af 29. september 2008 om tilladelser til EF-fiskerfartøjers fiskeri uden for EF-farvande og tredjelandsfartøjers adgang til EF-farvande (3) skal Kommissionen underrette de berørte medlemsstater, hvis det viser sig, at de fiskeritilladelser eller -muligheder, som Unionen har fået tildelt i henhold til den nye protokol, ikke udnyttes fuldt ud. Modtages der ikke noget svar inden udløbet af en frist, som fastsættes af Rådet, betragtes det som en bekræftelse af, at den pågældende medlemsstats fartøjer ikke udnytter deres fiskerimuligheder fuldt ud i den pågældende periode. Denne frist bør fastsættes.
(6)
Den gældende protokol udløb den 31. juli 2012. Den nye protokol bør finde midlertidig anvendelse fra datoen for undertegnelsen, hvorfor denne forordning bør finde anvendelse fra samme dato -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. De fiskerimuligheder, der er fastsat i protokollen om fastsættelse for en periode på to år af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Den Europæiske Union og Den Islamiske Republik Mauretanien (»protokollen«), er fastsat under hensyntagen til de faktiske fangster i perioden 2008-2012 og fordeles mellem medlemsstaterne som følger:
a)
Kategori 1 - Fartøjer, som fisker efter krebsdyr, undtagen languster og krabbe (maksimalt antal fartøjer: 36)
Spanien
4 150 ton
Italien
600 ton
Portugal
250 ton
b)
Kategori 2 - Trawlere (uden fryseanlæg) og langlinefartøjer med bundline, som fisker efter senegalesisk kulmule (maksimalt antal fartøjer: 11)
Spanien
4 000 ton
c)
Kategori 3 - Fartøjer, som fisker andre demersale arter end kulmule, med andre redskaber end trawl (maksimalt antal fartøjer: 9)
Spanien
2 500 ton
d)
Kategori 4 - Fartøjer, som fisker efter krabbe
Spanien
200 ton
e)
Kategori 5 - Notfartøjer til tunfiskeri
Spanien
17 licenser
Frankrig
5 licenser
f)
Kategori 6 - Stangfiskerfartøjer til tunfiskeri og langlinefartøjer med flydeline
Spanien
18 licenser
Frankrig
4 licenser
g)
Kategori 7 - Frysetrawlere til pelagisk fiskeri:
Tyskland
15 396 ton
Frankrig
3 205 ton
Letland
66 087 ton
Litauen
70 658 ton
Nederlandene
76 727 ton
Polen
32 008 ton
Det Forenede Kongerige
10 457 ton
Irland
10 462 ton
Der kan maksimalt anvendes 19 fartøjer ad gangen i mauretanske farvande. Hvis licenser i kategori 8 ikke benyttes, kan maksimalt 16 kvartalslicenser tilføjes fra kategori 8.
I løbet af protokollens toårige anvendelsesperiode har medlemsstaterne nedenstående antal kvartalslicenser:
Tyskland
8
Frankrig
4
Letland
40
Litauen
44
Nederlandene
32
Polen
16
Irland
4
Det Forenede Kongerige
4
Medlemsstaterne meddeler det til Kommissionen, hvis visse licenser kan stilles til rådighed for andre medlemsstater.
h)
Kategori 8 - Fartøjer uden frysere til pelagisk fiskeri:
Irland
15 000 ton
Hvis disse fiskerimuligheder ikke benyttes, kan de overføres til kategori 7 i henhold til fordelingsnøglen for denne kategori.
Der kan maksimalt anvendes 16 kvartalslicenser i mauretanske farvande. Hvis de ikke benyttes, kan disse licenser overføres til kategori 7.
Irland har 16 kvartalslicenser (med en mulig overførsel til kategori 7 hvis de ikke benyttes).
Senest den 1. juli hvert år i protokollens anvendelsesperiode informerer Irland Kommissionen om, hvorvidt der kan stilles fiskerimuligheder til rådighed for andre medlemsstater.
2. Forordning (EF) nr. 1006/2008 finder anvendelse, jf. dog partnerskabsaftalen.
3. Hvis de fiskerimuligheder, der er fastsat i protokollen, ikke opbruges med ansøgningerne om fiskeritilladelse fra de medlemsstater, der er nævnt i stk. 1, kan Kommissionen tage ansøgninger om fiskeritilladelse fra andre medlemsstater i betragtning, jf. artikel 10 i forordning (EF) nr. 1006/2008.
4. Den frist, som medlemsstaterne i henhold til artikel 10, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1006/2008 har til at bekræfte, at de ikke udnytter de tildelte fiskerimuligheder fuldt ud, fastsættes til 10 arbejdsdage fra den dato, hvor Kommissionen meddeler dem, at fiskerimulighederne ikke er fuldt ud udnyttet.
Artikel 2
Artikel 2 i forordning (EF) nr. 1801/2006 ophæves.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra datoen for undertegnelsen af protokollen.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 3. december 2012.
32012R1259
L 361/87
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
03.12.2012.
UREDBA VIJEĆA (EU) br. 1259/2012
od 3. prosinca 2012.
o raspodjeli mogućnosti ribolova prema Protokolu o utvrđivanju mogućnosti ribolova i financijskog doprinosa predviđenih Sporazumom o partnerstvu u ribarstvu između Europske unije i Islamske Republike Mauritanije na razdoblje od dvije godine te o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1801/2006
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 3.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
budući da:
(1)
30. studenoga 2006. Vijeće je donijelo Uredbu (EZ) br. 1801/2006 o sklapanju Sporazuma o partnerstvu u ribarstvu između Europske zajednice i Islamske Republike Mauritanije (1) („Sporazum o partnerstvu”).
(2)
26. srpnja 2012. parafiran je novi Protokol uz Sporazum o partnerstvu („Novi protokol”). Novim se Protokolom plovilima Europske unije odobravaju mogućnosti ribolova u vodama koje su u području ribarstva pod suverenitetom ili jurisdikcijom Mauritanije.
(3)
Vijeće je 18. prosinca 2012. donijelo Odluku 2012/827/EU (2) o potpisivanju i privremenoj primjeni novog Protokola.
(4)
Trebalo bi utvrditi postupak raspodjele mogućnosti ribolova između država članica u razdoblju primjene novog Protokola.
(5)
Uredbom Vijeća (EZ) br. 1006/2008 od 29. rujna 2008. o odobravanju ribolovnih aktivnosti koje ribarska plovila Zajednice obavljaju izvan voda Zajednice i o pristupu plovila trećih zemalja vodama Zajednice (3) predviđa se da će Komisija, ako se pokaže kako se odobrenja za ribolov ili mogućnosti ribolova odobreni Uniji u okviru novog Protokola ne iskorištavaju u potpunosti, o tome obavijestiti dotične države članice. Izostanak odgovora u roku koji treba odrediti Vijeće smatra se potvrdom da plovila dotičnih država članica u zadanom razdoblju ne iskorištavaju u potpunosti svoje mogućnosti ribolova. Taj rok bi trebalo utvrditi.
(6)
Postojeći Protokol istekao je 31. srpnja 2012. Budući da bi se novi Protokol trebao privremeno primjenjivati od datuma njegovog potpisivanja, ova bi se Uredba trebala primjenjivati od istog datuma,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Mogućnosti ribolova utvrđene prema Protokolu o utvrđivanju mogućnosti ribolova i financijskog doprinosa predviđenih Sporazumom o partnerstvu u ribarstvu između Europske unije i Islamske Republike Mauritanije na razdoblje od dvije godine („Protokol”) uzimaju u obzir ulov ostvaren između 2008. i 2012. i raspodjeljuju se među državama članica kako slijedi:
(a)
Kategorija 1 - Ribarska plovila za lov rakova, osim hlapa i rakovica (maksimalni broj plovila: 36)
Španjolska
4 150 tona
Italija
600 tona
Portugal
250 tona
(b)
Kategorija 2 - Koćarice (koji nisu hladnjače) i plovila s pridnenim parangalima za lov senegalskog oslića (maksimalni broj plovila: 11)
Španjolska
4 000 tona
(c)
Kategorija 3 - Plovila za lov pridnenih vrsta osim senegalskog oslića, s alatima koji nisu povlačne mreže (najveći dopušteni broj plovila: 9)
Španjolska
2 500 tona
(d)
Kategorija 4 - Plovila za lov rakovica
Španjolska
200 tona
(e)
Kategorija 5 - Plovila za lov tuna s potegačama
Španjolska
17 dozvola
Francuska
5 dozvola
(f)
Kategorija 6 - Plovila za lov tuna s ribarskim štapovima i plovila s površinskim parangalima
Španjolska
18 dozvola
Francuska
4 dozvole
(g)
Kategorija 7 - Koćarice - hladnjače za pelagijski ribolov:
Njemačka
15 396 tona
Francuska
3 205 tona
Latvija
66 087 tona
Litva
70 658 tona
Nizozemska
76 727 tona
Poljska
32 008 tona
Ujedinjena Kraljevina
10 457 tona
Irska
10 462 tone
U mauritanijskim vodama se istodobnu može koristiti najviše 19 plovila. Ako se ne koriste dozvole iz kategorije 8, može se dodati najviše 16 tromjesečnih dozvola iz kategorije 8.
Tijekom dvogodišnjeg važenja Protokola države članice raspolažu sljedećim brojem tromjesečnih dozvola:
Njemačka
8
Francuska
4
Latvija
40
Litva
44
Nizozemska
32
Poljska
16
Irska
4
Ujedinjena Kraljevina
4
Države članice nastoje obavijestiti Komisiji o tome mogu li se određene dozvole staviti na raspolaganje drugim državama članicama.
(h)
Kategorija 8 - Plovila za pelagijski ribolov (koja nisu hladnjače):
Irska
15 000 tona
U slučaju nekorištenja, ove se mogućnosti ribolova mogu prenijeti u kategoriju 7 u skladu s postupkom raspodjele za tu kategoriju.
U mauritanijskim se vodama smije koristiti najviše 16 tromjesečnih dozvola. U slučaju nekorištenja, te se dozvole mogu prenijeti u kategoriju 7.
Irska raspolaže sa 16 tromjesečnih dozvola (uz mogućnost prijenosa u kategoriju 7 u slučaju nekorištenja).
Irska najkasnije do 1. srpnja svake godine važenja Protokola obavještava Komisiju o tome hoće li mogućnosti ribolova možda postati raspoložive drugim državama članicama.
2. Uredba (EZ) br. 1006/2008 primjenjuje se ne dovodeći u pitanje Sporazum o partnerstvu.
3. Ako se u zahtjevima država članica iz stavka 1. za izdavanje odobrenja za ribolov ne iskorištavaju sve mogućnosti ribolova utvrđene Protokolom, Komisija uzima u obzir zahtjeve drugih država članica za izdavanje odobrenja za ribolov u skladu s člankom 10. Uredbe (EZ) br. 1006/2008.
4. Rok u kojem države članice moraju potvrditi da ne iskorištavaju u potpunosti odobrene mogućnosti ribolova, kako je predviđeno člankom 10. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 1006/2008, iznosi 10 radnih dana od dana kada ih Komisija obavijesti da mogućnosti ribolova nisu u potpunosti iskorištene.
Članak 2.
Članak 2. Uredbe (EZ) br. 1801/2006 stavlja se izvan snage.
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od datuma potpisivanja Protokola.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 3. prosinca 2012.