KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 240/2014
af 7. januar 2014
om den europæiske adfærdskodeks for partnerskab inden for rammerne af de europæiske struktur- og investeringsfonde
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (1), særlig artikel 5, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Formålet med denne forordning er at fastsætte bestemmelser om en europæisk adfærdskodeks med henblik på at støtte medlemsstaterne med tilrettelæggelsen af partnerskaber i forbindelse med partnerskabsaftaler og programmer, der modtager støtte fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond (ESF), Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EMFF). Fondene fungerer nu under en fælles ramme og kaldes »de europæiske struktur- og investeringsfonde« (i det følgende benævnt »ESI-fondene«).
(2)
Partnerskaber er et veletableret princip i gennemførelsen af ESI-fondene. Partnerskab indebærer et tæt samarbejde mellem offentlige myndigheder, økonomiske interesseorganisationer og arbejdsmarkedets parter samt organer, der repræsenterer civilsamfundet på nationalt, regionalt og lokalt plan i hele programcyklussen, der består af forberedelse, gennemførelse, overvågning og evaluering.
(3)
De valgte partnere bør være de mest repræsentative for de relevante interessenter. Udvælgelsesprocedurerne bør være gennemsigtige og tage hensyn til de forskellige institutionelle og retlige rammer i medlemsstaterne og deres nationale og regionale kompetencer.
(4)
Partnerne bør omfatte offentlige myndigheder, økonomiske interesseorganisationer og arbejdsmarkedets parter samt organer, der repræsenterer civilsamfundet, herunder miljøpartnere, lokalsamfundsbaserede og frivillige organisationer, der i væsentligt omfang kan påvirke eller blive væsentligt berørt af gennemførelsen af partnerskabsaftalen og programmerne. Der bør især fokuseres på at inddrage grupper, som kan blive påvirket af programmerne, men som har svært ved at påvirke dem, især de mest sårbare og marginaliserede grupper, som har størst risiko for forskelsbehandling eller social udstødelse, især handicappede, indvandrere og romaer.
(5)
Ved udvælgelsen af partnere er det nødvendigt at tage hensyn til forskellene mellem partnerskabsaftaler og programmer. Partnerskabsaftaler dækker alle de ESI-fonde, der yder støtte til hver medlemsstat, mens programmer kun henviser til de ESI-fonde, der yder tilskud til dem. Partnerne i partnerskabsaftalerne bør være de partnere, der er relevante i lyset af den planlagte anvendelse af alle ESI-fondene, mens det med hensyn til programmerne er tilstrækkeligt, at partnerne er relevante i lyset af den planlagte anvendelse af de ESI-fonde, der yder tilskud til programmet.
(6)
Partnerne bør inddrages i udarbejdelsen og gennemførelsen af partnerskabsaftalerne og programmerne. Med henblik herpå er det nødvendigt at fastlægge de vigtigste principper og god praksis for rettidig, meningsfyldt og gennemsigtig høring af partnerne om analyse af de udfordringer og behov, der skal findes en løsning på, udvælgelse af de mål og prioriteter, der skal løse dem, og de koordineringsstrukturer og aftaler om flerniveaustyring, der er nødvendige for effektiv gennemførelse af de forskellige politikker.
(7)
Partnerne bør være repræsenteret i programmernes overvågningsudvalg. Bestemmelserne om medlemskab og udvalgsprocedurer har til hensigt at fremme kontinuitet og ejerskab over programlægningen og gennemførelsen samt en tilrettelæggelse af arbejdet, som er klar og gennemsigtig, såvel som rettidighed og ikke-forskelsbehandling.
(8)
Gennem aktiv deltagelse i overvågningsudvalgene bør partnerne inddrages i vurderingen af resultaterne for de forskellige prioriteter, de relevante rapporter om programmerne og, hvis det er relevant, indkaldelser af forslag.
(9)
Effektivt partnerskab bør lettes ved at hjælpe de relevante partnere med at styrke deres institutionelle kapacitet med henblik på udarbejdelsen og gennemførelsen af programmerne.
(10)
Kommissionen bør lette udvekslingen af god praksis, styrke den institutionelle kapacitet og formidling af relevante resultater mellem medlemsstaterne, forvaltningsmyndighederne og partnernes repræsentanter ved at oprette et praksisfællesskab om partnerskab, der omfatter alle ESI-fondene.
(11)
Partnernes rolle i gennemførelsen af partnerskabsaftalerne og partnerskabernes resultater og effektivitet i programmeringsperioden bør vurderes af medlemsstaterne.
(12)
For at støtte medlemsstaterne i tilrettelæggelsen af partnerskabet bør Kommissionen fremlægge eksisterende eksempler på bedste praksis i medlemsstaterne -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
GENERELLE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
Ved denne forordning oprettes den europæiske adfærdskodeks for partnerskab i forbindelse med partnerskabsaftaler og programmer, der modtager støtte fra de europæiske struktur- og investeringsfonde.
KAPITEL II
DE VIGTIGSTE PRINCIPPER VEDRØRENDE GENNEMSIGTIGE PROCEDURER FOR IDENTIFIKATION AF RELEVANTE PARTNERE
Artikel 2
Partnernes repræsentativitet
Medlemsstaterne sikrer, at de partnere, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013, er de mest repræsentative for interessenterne og er udpeget som behørigt bemyndigede repræsentanter under hensyntagen til deres kompetencer, evne til at deltage aktivt og passende repræsentationsniveau.
Artikel 3
Identifikation af relevante partnere til partnerskabsaftalen
1. For så vidt angår partnerskabsaftalen identificerer medlemsstaterne de relevante partnere blandt mindst følgende:
a)
de kompetente regionale og lokale myndigheder, bymyndigheder og andre offentlige myndigheder, herunder:
i)
regionale myndigheder, nationale repræsentanter for lokale myndigheder og lokale myndigheder, der repræsenterer de største byer og byområder, hvis kompetencer er forbundet med den planlagte anvendelse af ESI-fondene
ii)
nationale repræsentanter for højere læreanstalter, uddannelses- og efteruddannelsesudbydere og forskningscentre i lyset af den planlagte anvendelse af ESI-fondene
iii)
andre nationale offentlige myndigheder, der har ansvaret for anvendelsen af horisontale principper, jf. artikel 4-8 i forordning (EU) nr. 1303/2013, i lyset af den planlagte anvendelse af ESI-fondene og særligt de organer for fremme af ligebehandling, som er fastsat i overensstemmelse med Rådets direktiv 2000/43/EF (2), Rådets direktiv 2004/113/EF (3) og Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2006/54/EF (4)
b)
økonomiske interesseorganisationer og arbejdsmarkedets parter, herunder:
i)
nationalt anerkendte arbejdsmarkedsorganisationer, navnlig generelle tværfaglige organisationer og sektororganisationer, hvis sektorer er forbundet med den planlagte anvendelse af ESI-fondene
ii)
nationale handelskamre og erhvervsorganisationer, der repræsenterer erhvervsgrenenes almene interesser, i lyset af den planlagte anvendelse af ESI-fondene, og med henblik på at sikre en ligelig repræsentation af store, mellemstore og små virksomheder og mikrovirksomheder samt repræsentanter for den sociale økonomi
c)
organer, der repræsenterer civilsamfundet, såsom miljøpartnere, ikke-statslige organisationer og organer med ansvar for fremme af social inklusion, ligestilling mellem kønnene og ikke-forskelsbehandling, herunder
i)
organer, der arbejder inden for områder, som har tilknytning til den planlagte anvendelse af ESI-fondene og anvendelsen af horisontale principper, jf. artikel 4-8 i forordning (EU) nr. 1303/2013, på grundlag af deres repræsentativitet og under hensyntagen til geografisk og tematisk dækning, forvaltningskapacitet, ekspertise og innovative fremgangsmåder
ii)
andre organisationer eller grupper, der berøres i væsentlig grad eller i væsentlig grad kan blive berørt af gennemførelsen af ESI fondene, især grupper med risiko for at blive udsat for forskelsbehandling og social udstødelse.
2. Hvis offentlige myndigheder, økonomiske interesseorganisationer og arbejdsmarkedets parter samt organer, der repræsenterer civilsamfundet, har oprettet en organisation til at samle deres interesser for at lette deres deltagelse i partnerskabet (paraplyorganisation), kan de udpege en enkelt repræsentant til at fremlægge paraplyorganisationens synspunkter i partnerskabet.
Artikel 4
Identifikation af relevante partnere til programmer
1. For så vidt angår de enkelte programmer identificerer medlemsstaterne de relevante partnere blandt mindst følgende:
a)
de kompetente regionale og lokale myndigheder, bymyndigheder og andre offentlige myndigheder, herunder:
i)
regionale myndigheder, nationale repræsentanter for lokale myndigheder og lokale myndigheder, der repræsenterer de største byer og byområder, hvis kompetencer er forbundet med den planlagte anvendelse af de ESI-fonde, der bidrager til programmet
ii)
nationale eller regionale repræsentanter for højere læreanstalter, uddannelses- og efteruddannelsesudbydere, rådgivningstjenester og forskningscentre i lyset af den planlagte anvendelse af ESI-fondene
iii)
andre offentlige myndigheder med ansvar for anvendelsen af de horisontale principper, jf. artikel 4-8 i forordning (EU) nr. 1303/2013, i lyset af den planlagte anvendelse af de ESI-fonde, der bidrager til programmet, og især de organer for fremme af ligebehandling, der er etableret i overensstemmelse med direktiv 2000/43/EF, direktiv 2004/113/EF og direktiv 2006/54/EF
iv)
andre organer på nationalt, regionalt eller lokalt plan og myndigheder, der repræsenterer de områder, hvor integrerede territoriale investeringer og lokale udviklingsstrategier, der finansieres af programmet, gennemføres
b)
økonomiske interesseorganisationer og arbejdsmarkedets parter, herunder:
i)
nationalt eller regionalt anerkendte arbejdsmarkedsorganisationer, navnlig generelle tværfaglige organisationer og sektororganisationer, hvis sektorer er forbundet med den planlagte anvendelse af de ESI-fonde, der bidrager til programmet
ii)
nationale eller regionale handelskamre og erhvervsorganisationer, der repræsenterer erhvervsgrenenes almene interesser, med henblik på at sikre en ligelig repræsentation af store, mellemstore og små virksomheder og mikrovirksomheder samt repræsentanter for den sociale økonomi
iii)
andre lignende organer på nationalt eller regionalt plan
c)
organer, der repræsenterer civilsamfundet, såsom miljøpartnere, ikke-statslige organisationer og organer med ansvar for fremme af social inklusion, ligestilling mellem kønnene og ikke-forskelsbehandling, herunder
i)
organer, der arbejder inden for områder, som har tilknytning til den planlagte anvendelse af de ESI-fonde, der bidrager til programmet og til anvendelsen af horisontale principper, jf. artikel 4-8 i forordning (EU) nr. 1303/2013, på grundlag af deres repræsentativitet og under hensyntagen til geografisk og tematisk dækning, forvaltningskapacitet, ekspertise og innovative fremgangsmåder
ii)
organer, der repræsenterer de i artikel 34, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013 omhandlede lokale aktionsgrupper
iii)
andre organisationer eller grupper, der berøres i væsentlig grad eller i væsentlig grad kan blive berørt af gennemførelsen af ESI-fondene, især grupper med risiko for at blive udsat for forskelsbehandling og social udstødelse.
2. For så vidt angår programmerne for europæisk territorialt samarbejde kan medlemsstaterne i partnerskabet inddrage:
i)
europæiske grupper for territorialt samarbejde, der opererer inden for det respektive grænseoverskridende eller tværnationale programområde
ii)
myndigheder eller organer, der er involveret i udarbejdelsen eller gennemførelsen af en makroregional strategi eller en havområdestrategi i programområdet, herunder koordinatorerne for de prioriterede områder for makroregionale strategier.
3. Hvis offentlige myndigheder, økonomiske interesseorganisationer og arbejdsmarkedets parter samt organer, der repræsenterer civilsamfundet, har oprettet en paraplyorganisation, kan de udpege en enkelt repræsentant til at fremlægge paraplyorganisationens synspunkter i partnerskabet.
KAPITEL III
DE VIGTIGSTE PRINCIPPER OG GOD PRAKSIS FOR INDDRAGELSEN AF RELEVANTE PARTNERE I UDARBEJDELSEN AF PARTNERSKABSAFTALEN OG PROGRAMMERNE
Artikel 5
Høring af relevante partnere ved udarbejdelsen af partnerskabsaftalen og programmerne
1. For at sikre gennemsigtig og effektiv inddragelse af relevante partnere hører medlemsstaterne og forvaltningsmyndighederne dem om processen og tidsplanen for udarbejdelsen af partnerskabsaftalen og programmerne. I den forbindelse skal medlemsstaterne holde dem fuldt orienteret om indholdet og eventuelle ændringer af indholdet.
2. Med hensyn til høring af relevante partnere skal medlemsstaterne tage hensyn til behovet for:
a)
rettidig fremlæggelse af og let adgang til relevante oplysninger
b)
tilstrækkelig tid til at analysere og kommentere vigtige forberedende dokumenter og udkast til partnerskabsaftalen og til programmer
c)
tilgængelige kanaler, gennem hvilke partnerne kan stille spørgsmål, yde bidrag og blive underrettet om, hvordan deres forslag er blevet taget i betragtning
d)
formidling af høringsresultaterne.
3. For så vidt angår programmerne for udvikling af landdistrikterne skal medlemsstaterne tage hensyn til den rolle, som de nationale landdistriktsnetværk, der er oprettet i overensstemmelse med artikel 54 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 (5), kan spille ved inddragelse af relevante partnere.
4. Hvis der er indgået formelle aftaler mellem de forskellige myndighedsniveauer under nationalt plan, skal medlemsstaten tage hensyn til disse aftaler om flerniveaustyring i overensstemmelse med dens institutionelle og retlige rammer.
Artikel 6
Udarbejdelsen af partnerskabsaftalen
Medlemsstaterne inddrager de relevante partnere i overensstemmelse med deres institutionelle og retlige rammer i udarbejdelsen af partnerskabsaftalen, særlig vedrørende:
a)
analysen af skævheder, udviklingsbehov og vækstpotentiale med henvisning til de tematiske mål, herunder dem, der er omfattet af de relevante landespecifikke henstillinger
b)
sammendrag af forhåndsbetingelser i programmerne og de vigtigste resultater af forhåndsevalueringerne af partnerskabsaftalen, der gennemføres på medlemsstatens initiativ
c)
udvælgelsen af de tematiske mål, den vejledende fordeling af støtten fra ESI-fondene og de vigtigste forventede resultater
d)
listen over programmer og de mekanismer på nationalt og regionalt plan, der skal sikre koordinering mellem ESI-fondene og andre EU-finansieringsinstrumenter og nationale finansieringsinstrumenter samt Den Europæiske Investeringsbank
e)
de ordninger, der skal sikre en integreret tilgang til anvendelsen af ESI-fonde til den territoriale udvikling i byområder, landdistrikter, kystområder og fiskeriområder og områder med særlige territoriale karakteristika
f)
de ordninger, der skal sikre en integreret tilgang med henblik på at håndtere de specifikke behov i de geografiske områder, som er mest berørt af fattigdom, og hos de målgrupper, som har størst risiko for forskelsbehandling eller social udstødelse, med særligt fokus på marginaliserede samfund
g)
gennemførelsen af de horisontale principper i artikel 5, 7 og 8, i forordning (EU) nr. 1303/2013.
Artikel 7
Oplysninger om inddragelsen af relevante partnere i partnerskabsaftalen
Medlemsstaterne fastsætter mindst følgende oplysninger for partnerskabsaftalen:
a)
listen over partnere, som deltager i udarbejdelsen af partnerskabsaftalen
b)
de foranstaltninger, der træffes for at sikre partnernes aktive deltagelse, herunder foranstaltninger med hensyn til tilgængelighed, navnlig for personer med handicap
c)
partneres rolle i udarbejdelsen af partnerskabsaftalen
d)
resultaterne af høringen med partnerne og en beskrivelse af dens merværdi i udarbejdelsen af partnerskabsaftalen.
Artikel 8
Udarbejdelse af programmer
Medlemsstaterne inddrager de relevante partnere i overensstemmelse med deres institutionelle og retlige rammer i udarbejdelsen af programmerne, særlig vedrørende:
a)
analyse og identifikation af behov
b)
fastlæggelse eller udvælgelse af prioriteringer og tilknyttede specifikke mål
c)
tildeling af midler
d)
fastlæggelse af programmernes specifikke indikatorer
e)
gennemførelsen af de horisontale principper i artikel 7 og 8 i forordning (EU) nr. 1303/2013
f)
overvågningsudvalgets sammensætning.
Artikel 9
Oplysninger om inddragelsen af relevante partnere i programmerne
Medlemsstaterne fastsætter mindst følgende oplysninger for programmerne:
a)
de foranstaltninger, der træffes for at inddrage de relevante partnere i udarbejdelsen af programmerne og ændringer heraf
b)
de planlagte foranstaltninger, der skal sikre partnernes deltagelse i gennemførelsen af programmerne.
KAPITEL IV
GOD PRAKSIS VEDRØRENDE FORMULERING AF REGLERNE FOR MEDLEMSKAB OG INTERNE PROCEDURER I OVERVÅGNINGSUDVALG
Artikel 10
Regler om medlemskab af overvågningsudvalget
1. Ved formuleringen af reglerne for medlemskab af overvågningsudvalget tager medlemsstaterne hensyn til inddragelse af partnere, der har været involveret i udarbejdelsen af programmerne, og søger at fremme ligestilling mellem kønnene og ikke-forskelsbehandling.
2. Hvad angår overvågningsudvalg for europæiske territoriale samarbejdsprogrammer kan partnerne repræsenteres af paraplyorganisationer på EU-plan eller tværnationalt plan for tværregionale og tværnationale samarbejdsprogrammer. Medlemsstaterne kan inddrage partnere i overvågningsudvalgets forberedelser, især gennem deres deltagelse i koordinationsudvalg på nationalt plan i de deltagende medlemsstater.
Artikel 11
Overvågningsudvalgets forretningsorden
Ved udarbejdelsen af forretningsordenen tager overvågningsudvalgene hensyn til følgende elementer:
a)
medlemmernes stemmerettigheder
b)
mødeindkaldelser og fremsendelse af dokumenter, hvilket generelt skal ske mindst 10 arbejdsdage i forvejen
c)
systemer for offentliggørelse og tilgængelighed af forberedende dokumenter, der sendes til overvågningsudvalgene
d)
proceduren for vedtagelse, offentliggørelse og tilgængelighed af referater
e)
systemet for etablering af arbejdsgrupper under overvågningsudvalgene samt deres aktiviteter
f)
bestemmelserne om interessekonflikter for partnere, der er involveret i overvågning, evaluering og indkaldelser af forslag
g)
betingelserne, principperne og ordningerne for refusionsregler, kapacitetsopbygningsmuligheder og anvendelse af teknisk bistand.
KAPITEL V
DE VIGTIGSTE PRINCIPPER OG GOD PRAKSIS FOR INDDRAGELSEN AF RELEVANTE PARTNERE I UDARBEJDELSEN AF INDKALDELSER AF FORSLAG, STATUSRAPPORTER OG FOR OVERVÅGNING OG EVALUERING AF PROGRAMMER
Artikel 12
Forpligtelser vedrørende databeskyttelse, fortrolighed og interessekonflikter
Medlemsstaterne sikrer, at partnere, der er involveret i udarbejdelsen af indkaldelser af forslag, statusrapporter og i overvågningen og evalueringen af programmerne, er klar over deres forpligtelser vedrørende databeskyttelse, fortrolighed og interessekonflikter.
Artikel 13
Inddragelsen af relevante partnere i udarbejdelsen af indkaldelser af forslag
Forvaltningsmyndighederne træffer relevante foranstaltninger med henblik på at undgå potentielle interessekonflikter ved inddragelse af relevante partnere i udarbejdelsen af indkaldelser af forslag eller i deres vurderinger.
Artikel 14
Inddragelse af relevante partnere i udarbejdelsen af statusrapporter
Medlemsstaterne inddrager de relevante partnere i udarbejdelsen af statusrapporterne om gennemførelsen af partnerskabsaftalen, jf. artikel 52 i forordning (EU) nr. 1303/2013, navnlig vedrørende vurderingen af partnernes rolle i gennemførelsen af partnerskabsaftalen og oversigten over de udtalelser, som partnerne har fremsat under høringen, herunder eventuelt en beskrivelse af, hvordan partnernes udtalelser er blevet taget i betragtning.
Artikel 15
Inddragelse af relevante partnere i overvågningen af programmerne
Forvaltningsmyndighederne inddrager inden for rammerne af overvågningsudvalget og deres arbejdsgrupper partnerne i vurderingen af programmets resultater, herunder resultatgennemgangens konklusioner, og i udarbejdelsen af de årlige rapporter om gennemførelsen af programmerne.
Artikel 16
Inddragelse af partnere i evalueringen af programmerne
1. Forvaltningsmyndighederne inddrager de relevante partnere i evalueringen af programmerne inden for rammerne af overvågningsudvalgene, og, hvis det er relevant, særlige arbejdsgrupper nedsat af overvågningsudvalgene til dette formål.
2. Forvaltningsmyndighederne for programmer under Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond (ESF) og Samhørighedsfonden hører partnerne om de rapporter, der opsummerer resultaterne af de evalueringer, der er foretaget i programmeringsperioden, jf. artikel 114, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1303/2013.
KAPITEL VI
EKSEMPLER PÅ OMRÅDER, TEMAER OG GOD PRAKSIS VEDRØRENDE ANVENDELSEN AF ESI-FONDENE MED HENBLIK PÅ AT STYRKE DE RELEVANTE PARTNERES INSTITUTIONELLE KAPACITET OG KOMMISSIONENS ROLLE I FORMIDLING AF GOD PRAKSIS
Artikel 17
Styrkelse af relevante partneres institutionelle kapacitet
1. Forvaltningsmyndigheden undersøger behovet for anvendelse af teknisk bistand med henblik på at styrke partnernes institutionelle kapacitet, navnlig for så vidt angår små lokale myndigheder, økonomiske interesseorganisationer og arbejdsmarkedets parter samt ikke-statslige organisationer, for at hjælpe dem, således at de kan deltage effektivt i udarbejdelsen, gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af programmerne.
2. Den i stk. 1 omhandlede støtte kan tage form af bl.a. særlige workshopper, kurser, koordinerings- og netværksstrukturer eller bidrag til udgifter til deltagelse i møder om udarbejdelsen, gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af et program.
3. Hvad angår programmer for udvikling af landdistrikterne ydes den i stk. 1 omhandlede støtte gennem det nationale landdistriktsnetværk oprettet i overensstemmelse med artikel 54 i forordning (EU) nr. 1305/2013.
4. Hvad angår ESF-programmer sikrer forvaltningsmyndighederne i mindre udviklede regioner eller overgangsregioner eller i de medlemsstater, som er berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden, at de fornødne ESF-ressourcer efter behov tildeles til de kapacitetsopbygningsaktiviteter, der gennemføres af arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer, der deltager i programmerne.
5. Hvad angår det europæiske territoriale samarbejde kan den i stk. 1 og 2 omhandlede støtte også omfatte støtte til partnere med henblik på at styrke deres institutionelle kapacitet til at deltage i internationale samarbejdsaktiviteter.
Artikel 18
Kommissionens rolle i formidlingen af god praksis
1. Kommissionen opretter en samarbejdsmekanisme med betegnelsen »det europæiske praksisfællesskab om partnerskab«, som er fælles for ESI-fondene og åben for interesserede medlemsstater, forvaltningsmyndigheder og organisationer, der repræsenterer partnerne på EU-plan.
Det europæiske praksisfællesskab om partnerskab skal lette erfaringsudveksling, kapacitetsopbygning og formidling af relevante resultater.
2. Kommissionen offentliggør eksempler på god praksis ved tilrettelæggelse af partnerskabet.
3. Udvekslingen af erfaring om identifikation, overførelse og formidling af god praksis og innovative tilgange i forbindelse med gennemførelsen af interregionale samarbejdsprogrammer og foranstaltninger i henhold til artikel 2, stk. 3, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1299/2013 (6) skal omfatte erfaring med partnerskab i samarbejdsprogrammer.
KAPITEL VII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 19
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 7. januar 2014.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 240/2014
оd 7. siječnja 2014.
o europskom kodeksu ponašanja za partnerstvo u okviru Europskih strukturnih i investicijskih fondova
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju zajedničkih odredbi Europskog fonda za regionalni razvoj, Europskog socijalnog fonda, Kohezijskog fonda, Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj i Europskog fonda za pomorstvo i ribarstvo te o utvrđivanju općih odredbi Europskog fonda za regionalni razvoj, Europskog socijalnog fonda, Kohezijskog fonda i Europskog fonda za pomorstvo i ribarstvo kojom se izvan snage stavlja Uredba Vijeća (EZ) br. 1083/2006 (1), a posebno njezin članak 5. stavak 3.,
budući da:
(1)
Cilj je ove Uredbe osigurati europski kodeks ponašanja kako bi se državama članicama dala potpora te kako bi im se olakšalo organiziranje partnerstva za Sporazume o partnerstvu i programe koje podupiru Europski fond za regionalni razvoj (ERDF), Europski socijalni fond (ESF), Kohezijski fond, Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj (EAFRD) i Europski fond za pomorstvo i ribarstvo (EMFF). Ti fondovi sada funkcioniraju pod zajedničkim okvirom kao „Europski strukturni i investicijski fondovi” (dalje u tekstu „Fondovi ESI-ja”).
(2)
Partnerstvo je davno uspostavljeno načelo u provedbi Fondova ESI-ja. Pod partnerstvom se podrazumijeva uska suradnja javnih tijela, gospodarskih i socijalnih partnera te tijela koja predstavljaju civilno društvo na nacionalnim, regionalnim i lokalnim razinama kroz cijeli programski ciklus koji se sastoji od pripreme, provedbe, praćenja i evaluacije.
(3)
Odabrani partneri trebali bi predstavljati najreprezentativnije relevantne dionike. Postupci odabira trebali bi biti transparentni i njima bi se u obzir trebalo uzimati različite institucionalne i pravne okvire država članica te njihovu nacionalnu i regionalnu nadležnost.
(4)
Partneri bi trebali uključivati javna tijela, gospodarske i socijalne partnere te tijela koja predstavljaju civilno društvo, uključujući partnere iz područja zaštite okoliša, organizacije temeljene na zajednici i volonterske organizacije koje mogu znatno utjecati na provedbu Sporazuma o partnerstvu i provedbu programa ili na koje provedba Sporazuma o partnerstvu i provedba programa može znatno utjecati. Posebnu bi pažnju trebalo obratiti na uključivanje skupina na koje bi se moglo utjecati programima, ali koje teško utječu na programe, ponajprije najranjivije i marginalizirane zajednice s najvećim rizikom od diskriminacije ili socijalne isključenosti, osobito osobe s invaliditetom, migranti i Romi.
(5)
Za odabir partnera neophodno je u obzir uzeti razlike između Sporazuma o partnerstvu i programa. Sporazumima o partnerstvu pokriva se sve Fondove ESI-ja kojima se pruža potporu svakoj državi članici, dok se programi odnose samo na Fondove ESI-ja kojima im se doprinosi. Partneri za Sporazume o partnerstvu trebali bi biti oni koji su relevantni s obzirom na planiranu uporabu svih Fondova ESI-ja, dok je za programe dovoljno da su partneri oni koji su relevantni s obzirom na planirane uporabe Fondova ESI-ja kojima se doprinosi programu.
(6)
Partneri bi trebali biti uključeni u pripremu i provedbu Sporazuma o partnerstvu i programa. U tu je svrhu neophodno utvrditi glavna načela i dobru praksu povezanu s pravovremenim, značajnim i transparentnim savjetovanjem partnera u vezi s analizom izazova i potreba koje treba riješiti, odabir ciljeva i prioriteta kojima bi se oni rješavali te strukture koordinacije i sporazume o višerazinskom upravljanju neophodnom za učinkovito provođenje politika.
(7)
Partnere bi trebalo predstaviti odborima za praćenje programa. Pravilima koja reguliraju članstvo i postupke odbora trebalo bi promicati kontinuitet i vlasništvo programiranja i provedbe te jasne i transparentne radne dogovore, kao i pravodobnost i nediskriminaciju.
(8)
Aktivnim sudjelovanjem u odborima za praćenje partneri bi trebali biti uključeni u ocjenjivanje učinkovitosti različitih prioriteta, važnih izvješća o programima te, ako je primjenjivo, poziva na dostavu prijedloga.
(9)
Učinkovito partnerstvo trebalo bi olakšati pomaganjem bitnim partnerima da ojačaju svoju institucionalnu sposobnost s obzirom na pripremu i provedbu programa.
(10)
Komisija bi uspostavom Zajednice prakse o partnerstvu kojom bi bili obuhvaćeni Fondovi ESI-ja trebala olakšati razmjenu dobre prakse, jačanje institucionalne sposobnosti i širenje relevantnih rezultata među državama članicama, upravljačkim tijelima i predstavnicima partnera.
(11)
Države članice trebale bi ocijeniti ulogu partnera u provedbi Sporazuma o partnerstvu te učinkovitost i djelotvornost partnerstva u programskom razdoblju.
(12)
Kako bi se državama članicama dala potpora i olakšala organizacija partnerstva, Komisija bi na raspolaganje trebala staviti primjere najbolje postojeće prakse u državama članicama,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet i područje primjene
Ovom se Uredbom uspostavlja europski kodeks ponašanja za partnerstvo za Sporazume o partnerstvu i programe koje se podupire iz Europskih strukturnih i investicijskih fondova.
POGLAVLJE II.
GLAVNA NAČELA POVEZANA S TRANSPARENTNIM POSTUPCIMA ZA IDENTIFICIRANJE RELEVANTNIH PARTNERA
Članak 2.
Reprezentativnost partnera
Države članice osiguravaju da su partneri iz članka 5. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1303/2013 najreprezentativniji relevantni dionici te da se imenuju kao propisno ovlašteni predstavnici, uzimajući u obzir njihovo znanje, mogućnost aktivnog sudjelovanja i zastupanje na odgovarajućoj razini.
Članak 3.
Identificiranje relevantnih partnera za Sporazum o partnerstvu
1. Za Sporazum o partnerstvu države članice identificiraju relevantne partnere barem među sljedećima:
(a)
nadležna regionalna, lokalna, gradska i druga javna tijela, uključujući:
i.
regionalna nadležna tijela, nacionalne predstavnike lokalnih nadležnih tijela i lokalna nadležna tijela koja predstavljaju najveće gradove i urbana područja čija je nadležnost povezana s planiranom uporabom Fondova ESI-ja;
ii.
nacionalne predstavnike visokoškolskih ustanova, pružatelje obrazovnih usluga i usluga osposobljavanja te istraživačke centre s obzirom na planiranu uporabu Fondova ESI-ja;
iii.
ostala nacionalna javna tijela odgovorna za primjenu horizontalnih načela iz članaka 4. do 8. Uredbe (EU) br. 1303/2013 s obzirom na planiranu uporabu Fondova ESI-ja; ponajprije tijela za promicanje ravnopravnosti utvrđena u skladu s Direktivom Vijeća 2000/43/EZ (2), Direktivom Vijeća 2004/113/EZ (3) i Direktivom 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (4);
(b)
gospodarski i socijalni partneri, uključujući:
i.
nacionalno prepoznate organizacije socijalnih partnera, ponajprije opće međuindustrijske i sektorske organizacije čiji su sektori povezani s planiranom uporabom Fondova ESI-ja;
ii.
nacionalne gospodarske komore i poslovna udruženja koja predstavljaju opći interes industrija i grana s obzirom na planiranu uporabu Fondova ESI-ja i radi osiguravanja uravnotežene zastupljenosti velikih, srednjih, malih i mikro poduzeća, zajedno s predstavnicima socijalne ekonomije;
(c)
tijela koja predstavljaju civilno društvo, kao što su partneri iz područja zaštite okoliša, nevladine organizacije i tijela odgovorna za promicanje socijalne uključenosti, jednakosti među spolovima i nediskriminacije, uključujući:
i.
tijela koja rade u područjima povezanima s planiranom uporabom Fondova ESI-ja te s primjenom horizontalnih načela iz članaka 4. do 8. Uredbe (EU) br. 1303/2013 na temelju njihove reprezentativnosti i uzimajući u obzir geografsku i tematsku pokrivenost, sposobnost upravljanja, stručnost i inovativne pristupe;
ii.
druge organizacije ili skupine na koje se znatno utjecalo ili je vjerojatno da će se na njih znatno utjecati provedbom Fondova ESI-ja, ponajprije skupine za koje se smatra da su ugrožene zbog diskriminacije i socijalne isključenosti.
2. Kada javna tijela, gospodarski i socijalni partneri i tijela koja predstavljaju civilno društvo uspostave organizaciju koja se bavi pregrupiranjem njihovih interesa kako bi se olakšala njihova uključenost u partnerstvo (krovna organizacija), oni mogu imenovati pojedinačnog predstavnika koji će predstavljati stajališta krovne organizacije u partnerstvu.
Članak 4.
Identificiranje relevantnih partnera za programe
1. Za svaki program države članice identificiraju relevantne partnere barem među sljedećima:
(a)
nadležna regionalna, lokalna, gradska i druga javna tijela, uključujući:
i.
regionalna nadležna tijela, nacionalne predstavnike lokalnih nadležnih tijela i lokalna nadležna tijela koja predstavljaju najveće gradove i urbana područja čija je nadležnost povezana s planiranom uporabom Fondova ESI-ja kojima se doprinosi programu;
ii.
nacionalne ili regionalne predstavnike visokoškolskih ustanova, pružatelje usluga obrazovanja, osposobljavanja i savjetovanja te istraživačke centre s obzirom na planiranu uporabu Fondova ESI-ja kojima se doprinosi programu;
iii.
ostala javna tijela odgovorna za primjenu horizontalnih načela iz članaka 4. do 8. Uredbe (EU) br. 1303/2013 s obzirom na planiranu uporabu Fondova ESI-ja kojima se doprinosi programu, ponajprije tijela za promicanje ravnopravnosti utvrđena u skladu s Direktivom 2000/43/EZ, Direktivom 2004/113/EZ i Direktivom 2006/54/EZ;
iv.
ostala tijela organizirana na nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini i tijela koja predstavljaju područja u kojima se provode integrirana teritorijalna ulaganja i lokalne razvojne strategije koji su financirani programom;
(b)
gospodarski i socijalni partneri, uključujući:
i.
nacionalno ili regionalno prepoznate organizacije socijalnih partnera, ponajprije opće međuindustrijske i sektorske organizacije čiji su sektori povezani s planiranom uporabom Fondova ESI-ja kojima se doprinosi programu;
ii.
nacionalne ili regionalne gospodarske komore i poslovna udruženja koja predstavljaju opći interes industrija ili grana u cilju osiguravanja uravnotežene zastupljenosti velikih, srednjih, malih i mikro poduzeća, zajedno s predstavnicima socijalne ekonomije;
iii.
ostala slična tijela organizirana na nacionalnoj ili regionalnoj razini;
(c)
tijela koja predstavljaju civilno društvo, kao što su partneri iz područja zaštite okoliša, nevladine organizacije i tijela odgovorna za promicanje socijalne uključenosti, jednakosti među spolovima i nediskriminacije, uključujući:
i.
tijela koja rade u područjima povezanima s planiranom uporabom Fondova ESI-ja kojima se doprinosi programu te s primjenom horizontalnih načela iz članaka 4. do 8. Uredbe (EU) br. 1303/2013 na temelju njihove reprezentativnosti i uzimajući u obzir geografsku i tematsku pokrivenost, sposobnost upravljanja, stručnost i inovativne pristupe;
ii.
tijela koja predstavljaju lokalne akcijske skupine iz članka 34. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1303/2013;
iii.
druge organizacije ili skupine na koje se znatno utjecalo ili je vjerojatno da će se na njih znatno utjecati provedbom Fondova ESI-ja; ponajprije skupine za koje se smatra da su ugrožene zbog diskriminacije i socijalne isključenosti.
2. Što se tiče programa europske teritorijalne suradnje, države članice u partnerstvo mogu uključiti:
i.
Europsku skupinu za teritorijalnu suradnju koja funkcionira u odgovarajućem području prekograničnog ili transnacionalnog programa;
ii.
nadležna tijela uključena u razvoj ili provedbu makroregionalne strategije ili strategije morskog bazena u programskom području, uključujući koordinatore za prioritetna područja za makroregionalne strategije.
3. Kada javna tijela, gospodarski i socijalni partneri i tijela koja predstavljaju civilno društvo uspostave krovnu organizaciju, oni mogu imenovati pojedinačnog predstavnika koji će predstavljati stajališta krovne organizacije u partnerstvu.
POGLAVLJE III.
GLAVNA NAČELA I DOBRA PRAKSA POVEZANA S UKLJUČENOŠĆU RELEVANTNIH PARTNERA U PRIPREMU SPORAZUMA O PARTNERSTVU I PROGRAMA
Članak 5.
Savjetovanje s relevantnim partnerima u pripremi Sporazuma o partnerstvu i programa
1. Kako bi se osiguralo transparentno i učinkovito uključivanje relevantnih partnera, države članice i upravljačka tijela konzultirat će se s njima o procesu i rasporedu pripreme Sporazuma o partnerstvu i programa. Pritom ih u cijelosti obavješćuju o njihovu sadržaju i promjenama sadržaja.
2. Što se tiče savjetovanja s relevantnim partnerima, države članice u obzir uzimaju potrebu za:
(a)
pravovremenim objavljivanjem relevantnih informacija i jednostavnim pristupom tim informacijama;
(b)
vremenom dovoljnim kako bi partneri analizirali i komentirali ključne pripremne dokumente i nacrt Sporazuma o partnerstvu te nacrte programa;
(c)
dostupnim kanalima putem kojih partneri mogu postavljati pitanja, dostaviti svoje doprinose te putem kojih će biti obaviješteni o načinu na koji se njihovi prijedlozi uzimaju u obzir;
(d)
širenjem rezultata savjetovanja.
3. Što se tiče programa ruralnog razvoja, države članice u obzir uzimaju ulogu koju nacionalne ruralne mreže uspostavljene u skladu s člankom 54. Uredbe (EU) br. 1305/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (5) mogu imati uključivanjem relevantnih partnera.
4. Ako su uspostavljeni formalni sporazumi između različitih razina vlasti ispod nacionalne razine, države članice u obzir uzimaju sporazume o višerazinskom upravljanju u skladu sa svojim institucionalnim i pravnim okvirom.
Članak 6.
Priprema Sporazuma o partnerstvu
U pripremi Sporazuma o partnerstvu države članice uključuju relevantne partnere u skladu s njihovim institucionalnim i pravnim okvirom, ponajprije povezano s:
(a)
analizom razlika, potrebama razvoja i potencijala rasta u odnosu na tematske ciljeve, uključujući one koje rješavaju odgovarajuće preporuke koje se odnose na pojedinu državu članicu;
(b)
sažetcima prethodnih uvjetovanosti programa i ključnih nalaza svih ex ante evaluacija Sporazuma o partnerstvu poduzetih na inicijativu država članica;
(c)
odabirom tematskih ciljeva, indikativnih alokacija Fondova ESI-ja i njihovih glavnih očekivanih rezultata;
(d)
popisom programa i mehanizama na nacionalnoj i regionalnoj razini kako bi se osigurala međusobna koordinacija Fondova ESI-ja kao i s drugim Unijinim i nacionalnim instrumentima financiranja te s Europskom investicijskom bankom;
(e)
dogovorima za osiguravanje integriranog pristupa za uporabu Fondova ESI-ja za teritorijalni razvoj gradskih, ruralnih, obalnih i ribolovnih područja te područja s određenim teritorijalnim značajkama;
(f)
dogovorima za osiguranje integriranog pristupa za rješavanje specifičnih potreba geografskih područja najugroženijih siromaštvom i ciljnih skupina s najvišim rizikom od diskriminacije ili isključivanja, s posebnim osvrtom na marginalizirane zajednice;
(g)
provedbom horizontalnih načela iz članaka 5., 7. i 8. Uredbe (EU) br. 1303/2013.
Članak 7.
Informacije o uključenosti relevantnih partnera u Sporazum o partnerstvu
Države članice za Sporazum o partnerstvu osiguravaju barem sljedeće informacije:
(a)
popis partnera uključenih u pripremu Sporazuma o partnerstvu;
(b)
poduzete radnje kojima se osigurava aktivno sudjelovanje partnera, uključujući radnje poduzete u vezi s pristupačnošću, ponajprije za osobe s invaliditetom;
(c)
uloge partnera u pripremi Sporazuma o partnerstvu;
(d)
rezultat savjetovanja s partnerima i opis dodane vrijednosti u pripremi Sporazuma o partnerstvu.
Članak 8.
Priprema programa
U pripremi programa države članice uključuju relevantne partnere u skladu s njihovim institucionalnim i pravnim okvirom, ponajprije povezano s:
(a)
analizom i identifikacijom potreba;
(b)
definicijom ili odabirom prioriteta i povezanih specifičnih ciljeva;
(c)
dodjeljivanjem sredstava;
(d)
definicijom posebnih pokazatelja programa;
(e)
provedbom horizontalnih načela iz članaka 7. i 8. Uredbe (EU) br. 1303/2013;
(f)
sastavom odbora za praćenje.
Članak 9.
Informacije o uključenosti relevantnih partnera u programe
Države članice za programe osiguravaju barem sljedeće informacije:
(a)
poduzete radnje kojima se uključuju relevantni partneri u pripremi programa i njihovih dopuna;
(b)
planirane radnje kojima se osigurava sudjelovanje partnera u provedbi programa.
POGLAVLJE IV.
DOBRA PRAKSA U VEZI S FORMULIRANJEM PRAVILA ČLANSTVA I INTERNIH POSTUPAKA ODBORA ZA PRAĆENJE
Članak 10.
Pravila članstva odbora za praćenje
1. Pri formuliranju pravila članstva odbora za praćenje države članice u obzir uzimaju uključenost partnera uključenih u pripremu programa te im je cilj poticati jednakost muškaraca i žena te nediskriminaciju.
2. Što se tiče odbora za praćenje programa europske teritorijalne suradnje, partnere mogu predstavljati krovne organizacije na razini Unije ili na transnacionalnoj razini za međuregionalne i transnacionalne programe suradnje. Države članice u pripremu odbora za praćenje mogu uključiti partnere, ponajprije sudjelovanjem u odborima za koordinaciju na nacionalnoj razini organiziranima u državama članicama sudionicama.
Članak 11.
Poslovnik odbora za praćenje
Pri formuliranju poslovnika odbori za praćenje u obzir će uzeti sljedeće elemente:
(a)
glasačka prava članova;
(b)
obavijest o sastancima i prijenosu dokumenata koja, kao opće pravilo, nije dana u roku kraćem od 10 radnih dana;
(c)
dogovore za izdavanje i dostupnost pripremnih dokumenata dostavljenih odborima za praćenje;
(d)
postupak za donošenje, izdavanje i dostupnost zapisnika;
(e)
dogovore za uspostavljanje i aktivnosti radnih skupina pod odborima za praćenje;
(f)
odredbe o sukobu interesa partnera uključenih u praćenje, evaluaciju i poziv na podnošenje prijedloga;
(g)
uvjete, načela i dogovore za pravila nadoknada, mogućnosti izgradnje kapaciteta i uporabe tehničke pomoći.
POGLAVLJE V.
GLAVNA NAČELA I DOBRA PRAKSA POVEZANI S UKLJUČIVANJEM RELEVANTNIH PARTNERA U PRIPREMU POZIVA NA DOSTAVU PRIJEDLOGA, IZVJEŠĆA O NAPRETKU TE U VEZI S PRAĆENJEM I EVALUACIJOM PROGRAMA
Članak 12.
Obveze povezane sa zaštitom podataka, povjerljivošću i sukobom interesa
Države članice osiguravaju da su partneri uključeni u pripremu poziva na dostavu prijedloga, izvješća o napretku te u praćenje i evaluaciju programa svjesni svojih obveza povezanih sa zaštitom podataka, povjerljivošću i sukobom interesa.
Članak 13.
Uključivanje relevantnih partnera u pripremu poziva na dostavu prijedloga
Upravljačka tijela poduzimaju mjere kojima se izbjegava mogući sukob interesa kada se u pripremu poziva na dostavu prijedloga ili u njihovu ocjenu uključuju relevantni partneri.
Članak 14.
Uključivanje relevantnih partnera u pripremu izvješća o napretku
Države članice uključuju relevantne partnere u pripremi izvješća o napretku provedbe Sporazuma o partnerstvu iz članka 52. Uredbe (EU) br. 1303/2013, ponajprije o ocjeni uloge partnera u provedbi Sporazuma o partnerstvu i pregleda mišljenja partnera danih tijekom savjetovanja, uključujući, prema potrebi, opis načina na koji su mišljenja partnera uzeta u obzir.
Članak 15.
Uključivanje relevantnih partnera u praćenje programa
Upravljačka tijela uključuju partnere, u okviru odbora za praćenje i njihovih radnih skupina, u ocjenu učinkovitosti programa, uključujući zaključke pregleda učinkovitosti, te u pripremu godišnjih izvješća o provedbi programa.
Članak 16.
Uključivanje partnera u evaluaciju programa
1. Upravljačka tijela uključuju relevantne partnere u evaluaciju programa u okviru odbora za praćenje i, prema potrebi, određenih radnih skupina koje su u tu svrhu uspostavili odbori za praćenje.
2. Upravljačka tijela za programe Europskog fonda za regionalni razvoj (ERDF), Europskog socijalnog fonda i Kohezijskog fonda savjetovat će partnere o izvješćima u kojima su sažeti rezultati evaluacija izvršenih tijekom programskog razdoblja u skladu s člankom 114. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1303/2013.
POGLAVLJE VI.
OKVIRNA PODRUČJA, TEME I DOBRA PRAKSA U VEZI S UPORABOM FONDOVA ESI-ja ZA JAČANJE INSTITUCIONALNIH SPOSOBNOSTI RELEVANTNIH PARTNERA I ULOGA KOMISIJE U ŠIRENJU DOBRE PRAKSE
Članak 17.
Jačanje institucionalne sposobnosti relevantnih partnera
1. Upravljačko tijelo ispituje potrebu za iskoristivost tehničke pomoći kako bi se podržalo jačanje institucionalne sposobnosti partnera, ponajprije u vezi s malim lokalnim nadležnim tijelima, gospodarskim i socijalnim partnerima i nevladinim organizacijama kako bi im se pomoglo u uspješnom sudjelovanju u pripremi, provedbi, praćenju i evaluaciji programa.
2. Potpora iz stavka 1. može biti, među ostalim, u obliku namjenskih radionica, osposobljavanja, struktura koordinacije i umrežavanja ili doprinosa trošku sudjelovanja na sastancima o pripremi, provedbi, praćenju i evaluaciji programa.
3. Za programe ruralnog razvoja potpora iz stavka 1. može se pružiti kroz nacionalnu ruralnu mrežu uspostavljenu u skladu s člankom 54. Uredbe (EU) br. 1305/2013.
4. Za programe ESF-a upravljačka tijela u manje razvijenim ili prijelaznim regijama ili u državama članicama koje ispunjavaju uvjete za potporu Kohezijskog fonda osiguravaju da se, prema potrebi, odgovarajući resursi ESF-a dodijele aktivnostima izgradnje kapaciteta socijalnih partnera i nevladinih organizacija uključenih u programe.
5. Za europsku teritorijalnu suradnju potpora iz stavaka 1. i 2. može uključivati i potporu za partnere za jačanje njihove institucionalne sposobnosti za sudjelovanje u međunarodnim aktivnostima suradnje.
Članak 18.
Uloga Komisije u širenju dobre prakse
1. Komisija uspostavlja mehanizam suradnje pod nazivom Europska zajednica prakse o partnerstvu koji je zajednički Fondovima ESI-ja te otvoren zainteresiranim državama članicama, upravljačkim tijelima i organizacijama koje predstavljaju partnere na razini Unije.
Europska zajednica prakse o partnerstvu olakšava razmjenu iskustava, izgradnje kapaciteta te širenje relevantnih rezultata.
2. Komisija na raspolaganje stavlja primjere dobre prakse u vezi s organiziranjem partnerstva.
3. Razmjena iskustva u vezi s identifikacijom, prijenosom i širenjem dobre prakse te inovativnim pristupima u vezi s provedbom međuregionalnih programa suradnje i radnji u skladu s člankom 2. stavkom 3. točkom (c) Uredbe (EU) br. 1299/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (6) uključuje iskustvo partnerstva u programima suradnje.
POGLAVLJE VII.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 19.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 7. siječnja 2014.