EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 223/2014
af 11. marts 2014
om Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 175, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I overensstemmelse med konklusionerne fra mødet i Det Europæiske Råd den 17. juni 2010, hvorved EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst ("Europa 2020-strategien") blev vedtaget, har Unionen og medlemsstaterne sat sig som mål at bringe mindst 20 millioner mennesker uden for risiko for fattigdom og social udstødelse inden 2020. Ikke desto mindre var næsten en fjerdedel af de personer, der bor i Unionen, (119,82 millioner) i 2011 i risiko for fattigdom eller social udstødelse, hvilket var ca. 4 millioner flere end i det foregående år. Fattigdom og social udstødelse fordeler sig imidlertid ikke jævnt i Unionen, og graden heraf varierer fra medlemsstat til medlemsstat.
(2)
Antallet af personer, som lider materielle eller endog alvorlige materielle afsavn i Unionen er stigende, og næsten 8,8 % af Unionens borgere levede i 2011 med alvorlige materielle afsavn. Hertil kommer, at disse personer ofte er så udstødte, at de ikke kan drage fordel af aktiveringsforanstaltningerne under Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (4), og navnlig under Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1304/2013 (5).
(3)
Medlemsstaterne og Kommissionen bør træffe passende foranstaltninger til at forebygge enhver forskelsbehandling og sikre ligestilling mellem mænd og kvinder og sammenhængende integrering af kønsaspektet på alle stadier i udarbejdelsen, programmeringen, forvaltningen, gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede ("fonden") såvel som i forbindelse med oplysnings- og bevidstgørelseskampagner samt udveksling af bedste praksis.
(4)
I artikel 2 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) understreges det, at Unionen bygger på værdierne respekt for den menneskelige værdighed, frihed, demokrati, ligestilling, retsstaten og respekt for menneskerettighederne, herunder rettigheder for personer, der tilhører mindretal.
(5)
I artikel 6 i TEU understreges det, at Unionen anerkender de rettigheder, friheder og principper, der findes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
(6)
Artikel 174 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) foreskriver, at Unionen skal udvikle og fortsætte indsatsen for at styrke sin økonomiske, sociale og territoriale samhørighed for at fremme en harmonisk udvikling af Unionen som helhed.
(7)
Fonden bør styrke den sociale samhørighed og bidrage til at reducere fattigdommen i Unionen og i sidste instans helt udrydde de værste former for fattigdom ved at støtte nationale ordninger, som yder ikke-økonomisk bistand med henblik på at afhjælpe fødevaremangel og alvorlige materielle afsavn og/eller bidrage til social inklusion af de socialt dårligst stillede personer. Fonden bør reducere de former for ekstrem fattigdom, som i særlig grad bevirker social udstødelse, såsom hjemløshed, børnefattigdom og fødevaremangel.
(8)
Det er ikke fondens formål at træde i stedet for medlemsstaternes politikker for bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse, navnlig politikker, der er nødvendige for at forhindre marginalisering af sårbare lavindkomstgrupper og afværge den øgede risiko for fattigdom og social udstødelse.
(9)
I henhold til artikel 317 i TFEU og som led i princippet om delt forvaltning bør betingelserne for, at Kommissionen kan udøve sine beføjelser til at gennemføre EU- budgettet, fastlægges, og medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til samarbejde bør klarlægges. Disse betingelser bør gøre det muligt for Kommissionen at forvisse sig om, at medlemsstaterne bruger fonden lovligt og formelt rigtigt samt i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (6) ("finansforordningen").
(10)
Disse bestemmelser sikrer endvidere, at de støttede operationer overholder bestemmelserne i gældende EU-ret og dermed forbundet national lovgivning, som direkte eller indirekte gennemfører denne forordning, samt politikker, navnlig med hensyn til sikkerheden af fødevarer og/eller elementær materiel bistand, som uddeles til de socialt dårligst stillede personer.
(11)
Fordelingen af fondens midler mellem medlemsstaterne i perioden 2014-2020 tager ligeligt hensyn til følgende indikatorer, fastsat på grundlag af data fra Eurostat, vedrørende den andel af befolkningen, som lider alvorlige materielle afsavn, og den andel af befolkningen, som lever i husstande med meget lav arbejdsintensitet. Endvidere tager fordelingen hensyn til de forskellige måder, hvorpå der ydes bistand til de socialt dårligst stillede personer i medlemsstaterne. Dog bør hver medlemsstat tildeles et mindstebeløb på 3 500 000 EUR for programmeringsperioden 2014-2020 for at kunne udforme et operationelt program med et meningsfuldt bevillingsniveau.
(12)
Det beløb, som medlemsstaten tildeles fra fonden, bør trækkes fra medlemsstatens strukturfondstildeling.
(13)
Medlemsstaternes operationelle programmer bør angive og begrunde de former for fødevaremæssige og/eller materielle afsavn der skal afhjælpes, og/eller de sociale inklusionsaktiviteter, der skal støttes, og bør beskrive elementerne i den bistand til de socialt dårligst stillede personer, som skal ydes gennem fondens støtte til nationale ordninger. De bør desuden omfatte elementer, som er nødvendige for at sikre en effektiv og virkningsfuld gennemførelse af de operationelle programmer.
(14)
Alvorlig fødevaremangel optræder i Unionen sideløbende med et betydeligt fødevarespild. Fonden bør i den henseende fremme fødevaredonationer, når det er hensigtsmæssigt. Dette må imidlertid ikke fjerne fokus fra nødvendigheden af at fjerne de eksisterende hindringer for donation af overskydende fødevarer med henblik på bekæmpelse af fødevaremangel.
(15)
Med henblik på at sikre en effektiv og virkningsfuld gennemførelse af de foranstaltninger, som finansieres af fonden, bør medlemsstaterne i relevant omfang fremme samarbejdet mellem regionale og lokale myndigheder og organer, som repræsenterer civilsamfundet, samt alle berørte parters deltagelse i udformningen og gennemførelsen af de aktiviteter, fonden finansierer.
(16)
For at sikre at gennemførelsen af fonden får den størst mulig virkning, navnlig hvad angår eventuelle ændringer i de nationale forhold, er det hensigtsmæssigt at fastlægge en procedure for ændringer af et operationelt program.
(17)
Partnerskabsprincippet bør anvendes for at kunne imødekomme de forskellige behov så effektivt og hensigtsmæssigt som muligt og for bedre at nå ud til de socialt dårligst stillede personer.
(18)
Udveksling af erfaringer og bedste praksis er forbundet med betydelig merværdi, fordi det fremmer gensidig læring. Kommissionen bør lette og fremme deres formidling, samtidig med at den stræber efter synergier med hensyn til udveksling af bedste praksis i forbindelse med de relevante fonde, navnlig Den Europæiske Socialfond (ESF).
(19)
For at overvåge fremskridt i gennemførelsen af de operationelle programmer bør medlemsstaterne udarbejde årlige og endelige gennemførelsesrapporter og forelægge dem for Kommissionen. Dette vil sikre, at der altid er væsentlige og ajourførte oplysninger om disse operationelle programmer til rådighed. Med samme mål for øje bør Kommissionen og hver medlemsstat hvert år afholde et møde for at gøre status, medmindre andet aftales. De relevante interessenter bør inddrages i overvågningen på passende vis.
(20)
For at forbedre kvaliteten og udformningen af det enkelte operationelle program og evaluere fondens effektivitet og virkning bør der gennemføres forhåndsevalueringer og efterfølgende evalueringer. Disse evalueringer bør være baseret på relevante data og suppleres i relevant omfang af undersøgelser om de socialt dårligst stillede personer, som har modtaget bistand under det operationelle program, og, hvis det er nødvendigt, af evalueringer, som gennemføres i løbet af programmeringsperioden. Disse evalueringer bør også respektere de endelige modtageres privatliv og gennemføres på en sådan måde, at de socialt dårligst stillede personer ikke stigmatiseres. Medlemsstaternes og Kommissionens ansvar i denne henseende bør præciseres.
(21)
Ved evalueringen af fonden samt ved udformningen af evalueringsmetoden bør der tages højde for, at socialt afsavn er et komplekst begreb med flere dimensioner.
(22)
Borgerne har ret til at vide, hvordan Unionens finansielle midler investeres og med hvilken virkning. For at sikre en bred formidling af oplysninger om fondens resultater og sikre tilgængelighed og gennemsigtighed med hensyn til finansieringsmuligheder bør der fastsættes detaljerede bestemmelser om information og kommunikation, navnlig for så vidt angår støttemodtagernes, medlemsstaternes og i relevant omfang de lokale og regionale myndigheders ansvar.
(23)
EU-retten om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger, især Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (7), finder anvendelse.
(24)
Det er nødvendigt at fastsætte et maksimumsniveau for fondens medfinansiering af de operationelle programmer for at sikre, at Unionens midler får en multiplikatoreffekt. Endvidere bør der tages hensyn til situationen for medlemsstater med midlertidige budgetproblemer.
(25)
Ensartede, enkle og rimelige regler vedrørende støtteberettigelsesperioden, operationerne og udgifterne for fonden bør finde anvendelse i hele Unionen. Betingelserne for støtteberettigelse bør afspejle den særlige karakter af fondens mål og målgrupper, navnlig gennem fastsættelse af passende og forenklede betingelser for operationers støtteberettigelse, støtteformer samt regler og betingelser for godtgørelse.
(26)
Under hensyntagen til fristen for offentliggørelsen af indkaldelsen af forslag, tidsfristerne for vedtagelse af denne forordning og den tid, der er nødvendig til forberedelsen af de operationelle programmer, bør der fastlægges regler, som muliggør en smidig overgang for at undgå afbrydelser i leveringen af fødevarebistand. Det er med dette for øje passende at lade støtteberettigelsesperioden for udgifter gælde fra den 1. december 2013.
(27)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 (8) foreskriver, at produkter, der opkøbes ved offentlig intervention, kan stilles til rådighed for programmet for uddeling af fødevarer til de socialt dårligst stillede personer i Unionen, hvis det er tilladt under det pågældende program. Eftersom anvendelse, forarbejdning eller salg af disse produkter alt efter omstændighederne kan være den mest økonomisk fordelagtige måde at tilvejebringe fødevarer på, er det hensigtsmæssigt at åbne mulighed herfor i nærværende forordning. Beløbene opnået ved transaktioner vedrørende sådanne produkter bør anvendes til gavn for de socialt dårligst stillede personer. Disse beløb bør ikke benyttes til at mindske medlemsstaternes forpligtelse til medfinansiering af programmet. For at sikre den mest effektive anvendelse af disse produkter og deres provenu bør Kommissionen i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1308/2013 vedtage gennemførelsesretsakter, som fastlægger procedurerne for anvendelse, forarbejdning og salg af disse produkter med henblik på programmet for de socialt dårligst stillede personer.
(28)
Det er nødvendigt at fastlægge, hvilke typer aktioner der kan iværksættes på Kommissionens og medlemsstaternes initiativ i form af teknisk bistand med støtte fra fonden. Kommissionen bør med henblik herpå høre medlemsstaterne og repræsentanterne for partnerorganisationer på EU-plan.
(29)
I overensstemmelse med principperne om delt forvaltning bør medlemsstaterne og Kommissionen have ansvaret for forvaltningen af og kontrollen med programmerne. Medlemsstaterne bør via deres forvaltnings- og kontrolsystemer have hovedansvaret for gennemførelsen af og kontrollen med deres operationelle program.
(30)
Medlemsstaterne bør vedtage passende foranstaltninger for at sikre, at deres forvaltnings- og kontrolsystemer oprettes og fungerer effektivt med henblik på at kunne give sikkerhed for, at anvendelsen af fonden er lovlig og formelt rigtig. Medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til deres operationelle programs forvaltnings- og kontrolsystemer samt forebyggelse, konstatering og afhjælpning af uregelmæssigheder og overtrædelser af EU-retten bør derfor præciseres.
(31)
Medlemsstaterne bør opfylde deres forvaltnings-, kontrol- og revisionsforpligtelser og påtage sig det ansvar, som er fastlagt i reglerne om delt forvaltning i denne forordning og i finansforordningen. Medlemsstaterne bør sikre, at der i overensstemmelse med betingelserne i nærværende forordning er indført en effektiv ordning for behandling af klager vedrørende fonden. I overensstemmelse med nærhedsprincippet bør medlemsstaterne på Kommissionens anmodning behandle klager indgivet til Kommissionen, som hører under anvendelsesområdet for deres ordninger, og bør på anmodning informere Kommissionen om resultaterne af behandlingen.
(32)
Medlemsstaterne bør udpege en forvaltningsmyndighed, en attesteringsmyndighed og en funktionelt uafhængig revisionsmyndighed for hvert operationelt program. For at give medlemsstaterne fleksibilitet med hensyn til etablering af kontrolsystemer bør det være muligt at lade attesteringsmyndighedens funktioner blive varetaget af forvaltningsmyndigheden. Medlemsstaterne bør også have mulighed for at udpege bemyndigede organer til at udføre visse af forvaltningsmyndighedens eller attesteringsmyndighedens opgaver. Medlemsstaterne bør i så tilfælde præcisere disses respektive ansvarsområder og funktioner.
(33)
Forvaltningsmyndigheden har hovedansvaret for den effektive og virkningsfulde gennemførelse af fonden, og den vil således opfylde et stort antal funktioner vedrørende forvaltning og overvågning af det operationelle program, finansiel forvaltning og kontrol samt projektudvælgelse. Forvaltningsmyndighedens ansvarsområder og funktioner bør derfor fastlægges i denne forordning.
(34)
Attesteringsmyndigheden bør udarbejde betalingsanmodninger og forelægge dem for Kommissionen. Den bør udarbejde regnskaberne og attestere, at de er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige, og at udgifterne angivet i regnskaberne er i overensstemmelse med de gældende EU-regler og nationale regler. Attesteringsmyndighedens ansvarsområder og funktioner bør fastlægges i denne forordning.
(35)
Revisionsmyndigheden bør sikre, at der foretages revision af forvaltnings- og kontrolsystemerne, af et passende udsnit af operationer og af regnskaberne. Revisionsmyndighedens ansvarsområder og funktioner bør fastlægges i denne forordning. Revision af anmeldte udgifter bør udføres på et repræsentativt udsnit af operationer, således at resultaterne kan ekstrapoleres. Som hovedregel bør en statistisk prøveudtagningsmetode anvendes for at tilvejebringe en pålidelig repræsentativ prøve. Ikke desto mindre bør revisionsmyndighederne i behørigt begrundede tilfælde kunne anvende en ikke-statistisk metode for prøveudtagning eller transaktionsrevision, forudsat at betingelserne i denne forordning er overholdt.
(36)
For at tage hensyn til den særlige tilrettelæggelse af forvaltnings- og kontrolsystemerne i forbindelse med fonden og behovet for at sikre en forholdsmæssig tilgang bør der fastlægges særlige bestemmelser om udpegelse af forvaltningsmyndigheden og attesteringsmyndigheden. For at undgå en unødvendig administrativ byrde bør forhåndsverificeringen af overholdelsen af udpegelseskriterierne i denne forordning være begrænset til forvaltnings- og attesteringsmyndigheden. Der bør ikke være krav om, at Kommission skal godkende udpegelsen. Kontrollen med overholdelsen af udpegelseskriterierne, som udføres gennem revisions- og kontrolordninger, bør, hvis resultaterne viser manglende overholdelse af kriterierne, medføre korrigerende foranstaltninger og eventuelt tilbagetrækning af udpegelsen.
(37)
Uden at Kommissionens beføjelser vedrørende finanskontrol indskrænkes, bør der sikres samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen inden for rammerne af denne forordning, og der bør fastsættes kriterier, som gør det muligt for Kommissionen som led i sin strategi for kontrol af nationale systemer at fastlægge, hvilket sikkerhedsniveau den bør opnå hos de nationale revisionsorganer.
(38)
Kommissionens beføjelser og ansvar med hensyn til at verificere, at forvaltnings- og kontrolsystemerne fungerer effektivt, og til at kræve handling fra medlemsstaternes side bør fastsættes. Kommissionen bør endvidere have beføjelse til at foretage revisioner og kontrol på stedet, der fokuserer på emner vedrørende forsvarlig økonomisk forvaltning med henblik på at drage konklusioner om fondens resultater.
(39)
Unionens budgetforpligtelser bør indgås årligt. For at sikre effektiv programforvaltning skal der fastlægges enkle regler for forfinansiering, anmodninger om mellemliggende betalinger og betaling af den endelige saldo.
(40)
Navnlig med henblik på at sikre en rimelig sikkerhed for Kommissionen forud for godkendelsen af regnskaberne bør anmodninger om mellemliggende betalinger refunderes med en sats på 90 % af det beløb, der fremkommer ved at anvende medfinansieringssatsen som fastsat i afgørelsen om vedtagelse af det operationelle program på de støtteberettigede udgifter. De resterende udestående beløb bør udbetales til medlemsstaterne efter godkendelsen af regnskaberne, forudsat at Kommissionen kan konkludere, at regnskaberne er fuldstændige, nøjagtige og retvisende.
(41)
En forfinansieringsbetaling ved starten af det operationelle program bør sikre, at medlemsstaten har midlerne til at yde støtte til støttemodtagerne i forbindelse med gennemførelsen af operationerne fra vedtagelsen af det operationelle program. Denne forfinansiering bør udelukkende anvendes til dette formål, og således at støttemodtagerne bør modtage tilstrækkelige midler til at igangsætte en operation efter udvælgelsen.
(42)
Støttemodtagere bør modtage støtten fuldt ud senest 90 dage efter datoen for støttemodtagerens indgivelse af betalingsanmodningen med forbehold af disponible midler fra forfinansiering og fra mellemliggende betalinger. Forvaltningsmyndigheden bør kunne afbryde fristen, hvis dokumentationen er ufuldstændig, eller der er tegn på uregelmæssigheder, der kræver yderligere undersøgelse.
(43)
For at beskytte Unionens finansielle interesser bør der kunne træffes foranstaltninger, som er tidsbegrænsede, og som gør det muligt for den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede at afbryde betalinger, hvis der er klare tegn på, at der er alvorlige mangler ved forvaltnings- og kontrolsystemets funktion, tegn på uregelmæssigheder i forbindelse med en betalingsanmodning eller manglende fremlæggelse af dokumenter i forbindelse med gennemgang og godkendelse af regnskaber. Afbrydelsesperiodens varighed bør være på op til seks måneder med mulighed for forlængelse op til ni måneder med medlemsstatens samtykke, med henblik på at give tilstrækkelig tid til at afhjælpe årsagerne til afbrydelsen og derved undgå anvendelse af suspensioner.
(44)
For at beskytte Unionens finansielle interesser og sørge for redskaber til at sikre en effektiv programgennemførelse bør der fastsættes bestemmelser, som gør det muligt for Kommissionen at suspendere betalinger.
(45)
For at anvende kravene i finansforordningen på den finansielle forvaltning af fonden er det nødvendigt at fastsætte procedurer for udarbejdelse, undersøgelse og godkendelse af regnskaber, som bør sikre et klart grundlag og retssikkerhed for disse ordninger. For at give en medlemsstat mulighed for at opfylde sine forpligtelser korrekt bør det endvidere være muligt for den pågældende medlemsstat at udelukke beløb, der er genstand for en igangværende vurdering af lovlighed og formel rigtighed.
(46)
For at nedsætte risikoen for angivelse af uregelmæssige udgifter bør det være muligt for en attesteringsmyndighed - uden at der er behov for videre begrundelse - at medtage de beløb, der kræver yderligere verificering, i en anmodning om mellemliggende betaling efter det regnskabsår, hvor beløbene blev bogført i dens regnskabssystem.
(47)
For at mindske den administrative byrde for støttemodtagerne bør der fastsættes specifikke frister, inden for hvilke forvaltningsmyndighederne er forpligtet til at holde dokumentation for operationer efter indgivelsen af udgifterne eller afslutningen af en operation tilgængelige. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet bør længden af den periode, hvor dokumentation skal opbevares, afhænge af de samlede støtteberettigede udgifter i forbindelse med en operation.
(48)
Da regnskaberne verificeres og godkendes hvert år, bør afslutningsproceduren være enkel. Den endelige afslutning af programmet bør derfor kun baseres på den dokumentation, der vedrører det sidste regnskabsår, og den endelige rapport om gennemførelsen eller den seneste årlige rapport om gennemførelsen, uden at der er behov for at forelægge nogen supplerende dokumentation.
(49)
For at beskytte Unionens budget er det muligt, at det kan blive nødvendigt for Kommissionen at foretage finansielle korrektioner. For at sikre retssikkerhed for medlemsstaterne er det vigtigt at fastlægge, under hvilke omstændigheder overtrædelser af gældende EU-ret eller national lovgivning relateret til dens anvendelse kan føre til finansielle korrektioner fra Kommissionens side. For at sikre, at eventuelle finansielle korrektioner, som Kommissionen pålægger medlemsstaterne, hænger sammen med beskyttelsen af Unionens finansielle interesser, bør sådanne korrektioner kun anvendes i tilfælde, hvor overtrædelsen af gældende EU-ret eller national lovgivning relateret til anvendelsen af relevant EU-ret vedrører støtteberettigelsen, den formelle rigtighed og forvaltningen eller kontrollen af operationer og modsvarende udgifter, der er anmeldt til Kommissionen. For at sikre proportionalitet er det vigtigt, at Kommissionen tager hensyn til overtrædelsens karakter og alvor og de dermed forbundne finansielle virkninger for Unionens budget, når den træffer afgørelser om en finansiel korrektion.
(50)
Det er nødvendigt at indføre en retlig ramme, der giver robuste forvaltnings- og kontrolsystemer og en passende fordeling af roller og ansvarsområder i forbindelse med delt forvaltning. Kommissionens rolle bør derfor præciseres og tydeliggøres, og der bør fastsættes forholdsmæssige regler for Kommissionens anvendelse af finansielle korrektioner.
(51)
Hyppigheden af revisioner af operationer bør stå i et rimeligt forhold til størrelsen af EU-støtten fra fonden. Navnlig bør antallet af revisioner nedsættes, hvis de samlede støtteberettigede udgifter til en operation ikke overstiger 150 000 EUR. Det bør dog være muligt at foretage revisioner på et hvilket som helst tidspunkt, hvis der er bevis for en uregelmæssighed eller svig, eller, efter afslutning af en fuldført operation, som led i en revisionsstikprøve. Kommissionen bør have mulighed for at revidere revisionsmyndighedens revisionsspor eller deltage i revisionsmyndighedernes revisioner på stedet. Hvis Kommissionen ikke opnår tilstrækkelig forsikring om revisionsmyndighedens effektivitet gennem disse foranstaltninger, bør den kunne gennemføre en gentagelse af dens revisionsvirksomhed, hvis dette er i overensstemmelse med internationalt anerkendte revisionsstandarder. For at niveauet for Kommissionens revisioner kan stå i et rimeligt forhold til risikoen, bør Kommissionen kunne reducere sin revisionsindsats vedrørende operationelle programmer, hvor der ikke er væsentlige mangler, eller hvor der ikke er tvivl om revisionsmyndighedens pålidelighed. For at reducere den administrative byrde for støttemodtagerne bør der indføres specifikke regler for at nedsætte risikoen for overlapning mellem revisioner af de samme operationer, som foretages af forskellige institutioner, nemlig Den Europæiske Revisionsret, Kommissionen og revisionsmyndigheden. Desuden bør omfanget af revisioner fuldt ud tage hensyn til fondens mål og målgruppers karakteristika samt til den frivillige karakter af mange støttemodtagere.
(52)
For at sikre finansiel disciplin bør der fastlægges ordninger for frigørelse af en given del af budgetforpligtelsen under et operationelt program, navnlig hvis et beløb kan udelukkes fra frigørelsen, især når forsinkelserne i gennemførelsen skyldes omstændigheder, som er uafhængige af den berørte part, eller som er unormale eller uforudselige, og hvis følger ikke kan undgås på trods af den udviste omhu, såvel som i en situation, hvor en betalingsanmodning er indgivet, men hvor betalingsfristen er blevet afbrudt eller betalingen er blevet suspenderet.
(53)
For at supplere og ændre visse ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår fastsættelse af indholdet af de årlige og endelige gennemførelsesrapporter, kriterierne for fastlæggelse af hvilke sager om uregelmæssigheder, som skal indberettes, de data, der skal leveres, og inddrivelsen af uretmæssigt udbetalte beløb, nærmere bestemmelser om oplysninger i relation til de data, som skal registreres og lagres i elektronisk form i det overvågningssystem, som etableres af forvaltningsmyndighederne, minimumskravene for revisionsspor, anvendelsesområdet for og indholdet af nationale revisioner og metodologien for udvælgelse af stikprøver, detaljerede regler for anvendelsen af data indsamlet under revisioner, og kriterierne for fastlæggelse af alvorlige mangler ved forvaltnings- og kontrolsystemernes effektive funktionsmåde, for fastlæggelse af det niveau af finansielle korrektioner, der skal anvendes, og for anvendelse af faste takster eller ekstrapolerede finansielle korrektioner. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau.
(54)
Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(55)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår afgørelser om fastsættelse af årlige planer for operationer, der skal finansieres fra teknisk assistance på Kommissionens initiativ, afgørelser om vedtagelse og ændring af operationelle programmer, afgørelser om suspension af mellemliggende betalinger, afgørelser om ikke-godkendelse af regnskabet og det beløb, der får udgiftsvirkning, hvis regnskabet ikke blev godkendt, afgørelser om finansielle korrektioner, afgørelser, der fastlægger den årlige fordeling af medlemsstaternes disponible forpligtelsesbevillinger, og, i forbindelse med frigørelse, afgørelser om ændring af afgørelser om vedtagelse af programmer.
(56)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår modellen for den strukturerede undersøgelse af de endelige modtagere, hyppigheden af indberetning af uregelmæssigheder og det indberetningsformat, der skal anvendes, vilkårene og betingelserne for systemet for elektronisk dataudveksling for forvaltning og kontrol, de tekniske specifikationer for registrering og lagring af data i forbindelse med forvaltnings- og kontrolsystemet, modellen for forvaltningserklæringen, modellerne for revisionsstrategien, revisionsudtalelsen og kontrolrapporten, modellen for det uafhængige revisionsorgans beretning og erklæring og for beskrivelsen af forvaltningsmyndighedens og i givet fald attesteringsmyndighedens funktioner og fastsatte procedurer, modellen for betalingsanmodninger og modellen for regnskaber. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (9).
(57)
For visse gennemførelsesretsakter, som skal vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011, er den potentielle indvirkning og de potentielle konsekvenser af så stor betydning for medlemsstaterne, at en undtagelse fra den generelle regel er begrundet. Kommissionen bør derfor ikke vedtage udkastet til gennemførelsesretsakt, hvis udvalget ikke afgiver nogen udtalelse. Disse gennemførelsesretsakter vedrører fastlæggelse af tekniske specifikationer for registrering og lagring af data i forbindelse med forvaltnings- og kontrolsystemet. Artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 bør derfor finde anvendelse på disse gennemførelsesretsakter.
(58)
Denne forordning respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, som navnlig er anerkendt i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, herunder respekt for den menneskelige værdighed og for privat- og familieliv, ret til beskyttelse af personoplysninger, børns rettigheder, ældres rettigheder, ligestilling mellem mænd og kvinder og forbud mod forskelsbehandling. Denne forordning bør anvendes i overensstemmelse med disse rettigheder og principper.
(59)
Målene for denne forordning, nemlig at fremme social samhørighed i Unionen og bidrage til bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(60)
Det bør sikres, at fonden supplerer de aktioner, der modtager støtte fra ESF som aktiviteter for social inklusion, samtidig med udelukkende at støtte de socialt dårligst stillede personer.
(61)
For at sikre hurtig vedtagelse af gennemførelsesretsakterne i denne forordning, bør forordningen træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand og formål
Denne forordning opretter Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede ("fonden") for perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020, og fastlægger fondens mål, anvendelsesområdet for dens støtte, de disponible finansielle midler og fordelingen af disse midler for hver medlemsstat, og fastlægger de regler, som er nødvendige for at sikre fondens effektivitet og virkning.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) "elementær materiel bistand": elementære forbrugsvarer af begrænset værdi og til personlig brug for de socialt dårligst stillede personer, f.eks. tøj, fodtøj, hygiejneartikler, skolematerialer og soveposer
2) "de socialt dårligst stillede personer": fysiske personer, dvs. enkeltpersoner, familier, husstande eller sammenslutninger af sådanne personer, hvis behov for bistand er blevet fastslået i overensstemmelse med objektive kriterier, som de nationale kompetente myndigheder fastsætter i samarbejde med relevante interessenter, idet de undgår interessekonflikter, eller som er fastlagt af partnerorganisationerne, og som er godkendt af de pågældende nationale myndigheder og som kan omfatte elementer, der gør det muligt at fokusere på de socialt dårligst stillede personer i bestemte geografiske områder
3) "partnerorganisationer": offentlige organer og/eller almennyttige organisationer, som direkte eller via partnerorganisationer uddeler fødevarer og/eller elementær materiel bistand, om nødvendigt kombineret med ledsageforanstaltninger, eller som udøver aktiviteter, som sigter direkte mod social inklusion af de socialt dårligst stillede personer, og hvis operationer er blevet udvalgt af forvaltningsmyndigheden i overensstemmelse med artikel 32, stk. 3, litra b)
4) "nationale ordninger": enhver ordning, som i det mindste delvist har det samme formål som fonden, og som gennemføres på nationalt, regionalt eller lokalt plan enten af offentlige organer eller af almennyttige organisationer
5) "det operationelle program for fødevarer og/eller elementær materiel bistand" (også benævnt "OP I"): et operationelt program, der støtter uddeling af fødevarer og/eller elementær materiel bistand til de socialt dårligst stillede personer, om nødvendigt kombineret med ledsageforanstaltninger, med sigte på at afbøde den sociale udstødelse af de socialt dårligst stillede personer
6) "det operationelle program for social inklusion af de socialt dårligst stillede personer" (også benævnt "OP II"): et operationelt program, der støtter aktiviteter, som ligger uden for aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger, i form af ikke-økonomisk, ikke-materiel bistand med sigte på social inklusion af de socialt dårligst stillede personer
7) "operation": et projekt, en kontrakt eller en aktion, som er udvalgt af forvaltningsmyndigheden for det pågældende operationelle program eller under dens ansvar, og som bidrager til at opfylde målene for det operationelle program, som operationen vedrører
8) "fuldført operation": en operation, der er fysisk fuldført eller fuldt ud gennemført, og for hvilken alle betalinger er blevet foretaget af støttemodtagerne, og bidraget fra det relevante operationelle program er blevet betalt til støttemodtagerne
9) "støttemodtager": et offentligt eller privat organ, der har ansvaret for at iværksætte eller for at iværksætte og gennemføre operationer
10) "endelig modtager": den eller de socialt dårligst stillede personer, der modtager støtte som defineret i denne forordnings artikel 4
11) "ledsageforanstaltninger": foranstaltninger, der supplerer uddelingen af fødevarer og/eller elementær materiel bistand med henblik på at afbøde social udstødelse og/eller håndtere sociale nødsituationer på en mere myndiggørende og holdbar måde, f.eks. vejledning om en afbalanceret kost og rådgivning om budgetstyring
12) "offentlige udgifter": et offentligt bidrag til finansieringen af operationer, som hidrører fra nationale, regionale eller lokale offentlige myndigheders budget, Unionens budget i forbindelse med fonden, budgettet for offentlige myndigheder eller sammenslutninger af offentlige myndigheder eller ethvert offentligretligt organ som omhandlet i artikel 1, stk. 9, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF (10)
13) "bemyndiget organ": ethvert offentligt eller privat organ, der handler under en forvaltnings- eller attesteringsmyndigheds ansvar eller udfører opgaver på dennes vegne i forhold til støttemodtagere, som gennemfører operationer
14) "regnskabsår": perioden fra den 1. juli til den 30. juni, undtagen for programmeringsperiodens første regnskabsår, hvor perioden regnes fra begyndelsesdatoen for udgifternes støtteberettigelse til den 30. juni 2015. Det sidste regnskabsår er perioden fra den 1. juli 2023 til den 30. juni 2024
15) "finansår": perioden fra den 1. januar til den 31. december
16) "uregelmæssighed": enhver overtrædelse af EU-retten eller national lovgivning vedrørende dens anvendelse, som kan tilskrives en økonomisk aktørs handling eller undladelse i forbindelse med gennemførelsen af fonden, der skader eller vil kunne skade Unionens budget ved afholdelse af en uretmæssig udgift over Unionens budget
17) "økonomisk aktør": en fysisk eller juridisk person eller anden enhed, der deltager i gennemførelsen af støtte fra fonden, med undtagelse af en medlemsstat, som udøver sine beføjelser som offentlig myndighed
18) "systembetinget uregelmæssighed": enhver uregelmæssighed, der kan være af tilbagevendende art, og som med stor sandsynlighed forekommer i tilsvarende operationer som følge af en alvorlig mangel i et forvaltnings- og kontrolsystems effektive funktionsmåde, herunder manglende fastlæggelse af relevante procedurer i overensstemmelse med denne forordning
19) "alvorlig mangel i et forvaltnings- og kontrolsystems effektive funktionsmåde": en mangel, som kræver væsentlige forbedringer i systemet, og som udsætter fonden for væsentlig risiko for uregelmæssigheder, og hvis eksistens er uforenelig med en revisionserklæring uden forbehold vedrørende forvaltnings- og kontrolsystemets funktionsmåde.
Artikel 3
Mål
1. Fonden skal fremme social samhørighed, styrke social inklusion og derved i sidste ende bidrage til målet om at udrydde fattigdom i Unionen ved at bidrage til opfyldelsen af målet for bekæmpelse af fattigdom, nemlig at bringe mindst 20 millioner mennesker uden for risiko for fattigdom og social udstødelse i overensstemmelse med Europa 2020-strategien, og samtidig hermed være et supplement til strukturfondene. Fonden skal bidrage til opfyldelsen af det specifikke mål at afhjælpe de værste former for fattigdom ved at yde ikke-finansiel bistand til de socialt dårligst stillede personer ved hjælp af fødevarer og/eller elementær materiel bistand og aktiviteter vedrørende social inklusion med sigte på de socialt dårligst stillede personers sociale integration.
Dette mål og resultaterne af fondens gennemførelse skal vurderes kvalitativt og kvantitativt.
2. Fonden er et supplement til bæredygtige nationale politikker for fattigdomsbekæmpelse og social inklusion, som forsat henhører under medlemsstaternes ansvarsområde.
Artikel 4
Anvendelsesområde for støtten
1. Fonden støtter nationale ordninger for uddeling af fødevarer og/eller elementær materiel bistand til de socialt dårligst stillede personer via partnerorganisationer, som er udvalgt af medlemsstaterne.
Fonden kan med henblik på at forøge og diversificere forsyningen af fødevarer til de socialt dårligst stillede personer og mindske og forhindre fødevarespild støtte aktiviteter i forbindelse med indsamling, transport, lagring og distribution af fødevaredonationer.
Fonden kan ligeledes støtte ledsageforanstaltninger, som supplerer uddelingen af fødevarer og/eller elementær materiel bistand.
2. Fonden støtter aktiviteter, som bidrager til social inklusion af de socialt dårligst stillede personer.
3. Fonden fremmer på EU-plan gensidig læring, netværksarbejde og formidling af god praksis på området ikke-finansiel bistand til de socialt dårligst stillede personer.
Artikel 5
Principper
1. Den del af Unionens budget, der er afsat til fonden, gennemføres ved delt forvaltning mellem medlemsstaterne og Kommissionen i henhold til artikel 58, stk. 1, litra b), i finansforordningen, dog ikke hvad angår teknisk bistand på Kommissionens initiativ, som gennemføres ved direkte forvaltning i henhold til finansforordningens artikel 58, stk. 1, litra a).
2. Kommissionen og medlemsstaterne sørger under hensyntagen til den enkelte medlemsstats specifikke situation for sammenhæng mellem på den ene side fondens støtte og på den anden side Unionens relevante politikker og prioriteter og komplementaritet med andre af Unionens instrumenter.
3. Støtte fra fonden gennemføres i tæt samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne i overensstemmelse med nærhedsprincippet.
4. Medlemsstaterne og de organer, de har udpeget i dette øjemed, er ansvarlige for gennemførelsen af de operationelle programmer og for udførelse af deres opgaver i henhold til denne forordning i overensstemmelse med medlemsstatens institutionelle, retlige og finansielle rammer og under overholdelse af denne forordning.
5. Ordninger om gennemførelse og anvendelse af fonden, navnlig de økonomiske og administrative ressourcer, som er nødvendige i forbindelse med rapportering, evaluering, forvaltning og kontrol, skal tage højde for proportionalitetsprincippet under hensyntagen til det tildelte støtteniveau og den begrænsede administrative kapacitet i de organisationer, der fungerer hovedsagelig takket være frivillige.
6. Kommissionen og medlemsstaterne sørger i overensstemmelse med deres respektive ansvar og for at forhindre dobbeltfinansiering for koordination med ESF og med andre relevante EU-politikker, -strategier og -instrumenter, navnlig EU-initiativer inden for folkesundhed og imod fødevarespild.
7. Kommissionen og medlemsstaterne og støttemodtagerne anvender princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning i overensstemmelse med finansforordningens artikel 30.
8. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer en effektiv udnyttelse af fonden, bl.a. gennem overvågning, rapportering og evaluering.
9. Medlemsstaterne og Kommissionen sikrer, at de operationelle programmer forberedes, programmeres, gennemføres, overvåges og evalueres med respekt for partnerskabsprincippet, når de gennemfører høringer med relevante interessenter som fastsat i denne forordning.
10. Kommissionen og medlemsstaterne træffer foranstaltninger til at sikre fondens effektivitet og varetager deres respektive funktioner i forbindelse med fonden med henblik på at reducere den administrative byrde for støttemodtagerne.
11. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer, at ligestilling mellem mænd og kvinder og integrering af kønsaspektet tages i betragtning og fremmes i de forskellige faser af forberedelsen, programmeringen, forvaltningen, gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af fonden samt i informations- og oplysningskampagner og ved udveksling af bedste praksis. Kommissionen og medlemsstaterne anvender data opdelt efter køn, hvor sådanne forefindes.
Kommissionen og medlemsstaterne tager passende skridt til at forhindre enhver forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering i forbindelse med adgang til fonden og til programmer og operationer, der støttes af fonden.
12. Operationer, der støttes af fonden, skal overholde gældende EU-ret og national ret vedrørende anvendelsen heraf ("gældende ret"). Fonden må navnlig kun anvendes til at støtte uddelingen af fødevarer og varer, som er i overensstemmelse med EU-retten vedrørende forbrugersikkerhed.
13. Medlemsstater og støttemodtagere udvælger fødevarerne og/eller den elementære materielle bistand på grundlag af objektive kriterier i relation til behovene hos de socialt dårligst stillede personer. Der tages hensyn til klimatiske og miljømæssige forhold i udvælgelseskriterierne for fødevarer og, hvor det er relevant, varer, navnlig med henblik på reduktion af fødevarespild. Hvor det er relevant, træffes valget af den type fødevarer, der skal uddeles, efter overvejelser om deres bidrag til en alsidig kost for de socialt dårligst stillede personer.
14. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer, at bistand, der leveres inden for rammerne af denne fond, tager hensyn til de socialt dårligst stillede personers værdighed.
AFSNIT II
MIDLER OG PROGRAMMERING
Artikel 6
Samlede midler
1. De midler, der er til rådighed til fondens budgetmæssige forpligtelser i løbet af perioden 2014-2020, er fastsat til 3 395 684 880 EUR i 2011-priser i overensstemmelse med den årlige fordeling, der er fastlagt i bilag II.
2. Fondens tildeling til hver medlemsstat i perioden 2014-2020 er anført i bilag III. Mindstebeløbet for hver medlemsstat er 3 500 000 EUR for hele perioden.
3. Med henblik på programmering og efterfølgende optagelse i Unionens almindelige budget indekseres beløbet med 2 % årligt.
4. 0,35 % af de samlede midler afsættes til teknisk bistand på Kommissionens initiativ.
Artikel 7
Operationelle programmer
1. Hver medlemsstat forelægger senest seks måneder efter denne forordnings ikrafttræden Kommissionen et OP I og/eller et OP II, som skal dække perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020.
2. Et OP I skal indeholde:
a)
en udpegning af og en begrundelse for udvælgelsen af, hvilke former for materielle afsavn det operationelle program skal afhjælpe, samt for hver enkelt type behandlet materielt afsavn en beskrivelse af og de vigtigste karakteristika for uddelingen af fødevarer og/eller den elementære materielle bistand og, hvor det er relevant, af de ledsageforanstaltninger, der skal gennemføres, under hensyntagen til resultaterne af den forhåndsevaluering, som gennemføres i henhold til artikel 16
b)
en beskrivelse af den eller de modsvarende nationale ordninger for hver type behandlet materielt afsavn
c)
en beskrivelse af, hvilke mekanismer der anvendes til at fastlægge kriterierne for støtteberettigelse for de socialt dårligst stillede personer, om nødvendigt opdelt efter behandlet type materielt afsavn
d)
kriterierne for udvælgelse af operationer og en beskrivelse af udvælgelsesmekanismerne, om nødvendigt opdelt efter type af materielt afsavn
e)
kriterierne for udvælgelse af partnerorganisationerne, om nødvendigt opdelt efter behandlet type materielt afsavn
f)
en beskrivelse af mekanismerne til sikring af komplementaritet med ESF
g)
en finansieringsplan med en tabel, der for hele programmeringsperioden angiver den samlede støttebevilling fra det operationelle program, vejledende opdelt på behandlet type materielt afsavn samt de tilhørende ledsageforanstaltninger.
3. Et OP II skal indeholde:
a)
en strategi for programmets bidrag til at fremme den sociale samhørighed og fattigdomsbekæmpelsen i overensstemmelse med Europa 2020-strategien, herunder en begrundelse for valget af prioriteringsområderne for støtten
b)
det operationelle programs specifikke mål baseret på en kortlægning af nationale behov under hensyntagen til resultaterne af den forhåndsevaluering, som gennemføres i henhold til artikel 16. Forhåndsevalueringen forelægges Kommissionen samtidig med det operationelle program
c)
en finansieringsplan med en tabel, der for hele programmeringsperioden angiver den samlede støttebevilling fra det operationelle program, vejledende opdelt på type af aktion
d)
identificering af de socialt dårligst stillede personer, som skal støttes
e)
de finansielle indikatorer for de hertil svarende tildelte udgifter
f)
de forventede resultater af de specifikke mål og de hertil svarende programspecifikke outputindikatorer og resultatindikatorer samt en basislinjeværdi og en målværdi
g)
en beskrivelse af typen af og eksempler på aktioner, der kan støttes, og deres forventede bidrag til de specifikke mål, jf. litra b), herunder de vejledende principper for udvælgelsen af operationer og, hvor det er relevant, identificeringen af forskellige typer støttemodtagere
h)
en beskrivelse af mekanismerne til sikring af komplementaritet med ESF samt forebyggelse af overlapninger og dobbeltfinansiering af operationer.
4. Derudover skal hvert af de operationelle programmer indeholde:
a)
en udpegning af forvaltningsmyndigheden, attesteringsmyndigheden, hvis en sådan findes, revisionsmyndigheden og det organ, hvortil betalinger foretages af Kommissionen, samt en beskrivelse af overvågningsproceduren
b)
en beskrivelse af de foranstaltninger, der træffes for at inddrage alle relevante interessenter og, hvor det er relevant, de kompetente regionale, lokale og andre offentlige myndigheder i udarbejdelsen af det operationelle program
c)
en beskrivelse af den planlagte anvendelse af teknisk bistand i overensstemmelse med artikel 27, stk. 4, herunder aktioner til styrkelse af støttemodtagernes administrative kapacitet i forbindelse med gennemførelsen af det operationelle program
d)
en finansieringsplan med en tabel med angivelse for hvert år, jf. artikel 20, af den bevilling, der påtænkes afsat som bidrag fra fonden og fra medfinansiering i overensstemmelse med artikel 20.
De partnerorganisationer, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, litra e), og som direkte uddeler fødevarer og/eller elementær materiel bistand, skal på egen hånd eller i samarbejde med andre organisationer gennemføre aktiviteter, eventuelt i form af en reorientering hen imod kompetente tjenester, som supplerer den materielle bistand, og som tager sigte på social inklusion af de socialt dårligst stillede personer, uanset om disse aktiviteter støttes af fonden eller ej. Sådanne ledsageforanstaltninger er imidlertid ikke obligatoriske i tilfælde, hvor fødevarer og/eller elementær materiel bistand udelukkende uddeles til de socialt dårligst stillede børn i børnepasningsfaciliteter eller lignende.
5. Medlemsstaterne eller enhver anden myndighed, som er udpeget af dem, udarbejder de operationelle programmer. De samarbejder med alle relevante interessenter samt, hvor det er relevant, kompetente regionale, lokale eller andre offentlige myndigheder. Medlemsstaterne sikrer, at de operationelle programmer er tæt knyttet til nationale politikker for social inklusion.
6. Medlemsstaterne udarbejder deres udkast til de operationelle programmer i henhold til de relevante modeller, som er anført i bilag I.
Artikel 8
Vedtagelse af operationelle programmer
1. Kommissionen vurderer sammenhængen mellem hvert operationelt program og denne forordning og dets bidrag til fondens mål under hensyntagen til den forhåndsevaluering, som gennemføres i henhold til artikel 16. Kommissionen sikrer, at der ikke er overlapning med noget operationelt program, der finansieres af ESF i den pågældende medlemsstat.
2. Kommissionen kan fremsætte bemærkninger senest tre måneder efter forelæggelsen af det operationelle program. Medlemsstaten forelægger Kommissionen alle nødvendige supplerende oplysninger og, hvor det er relevant, ændrer det foreslåede operationelle program.
3. Forudsat at eventuelle bemærkninger fra Kommissionen i overensstemmelse med stk. 2 er taget tilstrækkeligt i betragtning, godkender Kommissionen ved hjælp af en gennemførelsesretsakt, hvert enkelt operationelt program senest seks måneder efter medlemsstatens forelæggelse heraf.
Artikel 9
Ændring af operationelle programmer
1. En medlemsstat kan forelægge en anmodning om ændring af et operationelt program. Anmodningen ledsages af det ændrede operationelle program og en begrundelse for ændringen.
2. Kommissionen vurderer oplysningerne i henhold til stk. 1 under hensyntagen til den begrundelse, som medlemsstaten forelægger. Kommissionen kan fremsætte bemærkninger, og medlemsstaten skal give Kommissionen alle nødvendige yderligere oplysninger.
3. Kommissionen godkender ved hjælp af en gennemførelsesretsakt ændringen af et operationelt program senest fire måneder efter medlemsstatens forelæggelse heraf, forudsat at eventuelle bemærkninger fra Kommissionen er taget tilstrækkeligt i betragtning.
Artikel 10
Udveksling af god praksis
Kommissionen fremmer, herunder ved hjælp af et websted, erfaringsudveksling, kapacitetsopbygning og netværksarbejde samt formidling af relevante resultater på området ikke-finansiel bistand til de socialt dårligst stillede personer.
Relevante organisationer, som ikke anvender fonden, kan også medtages.
Desuden hører Kommissionen mindst en gang om året de organisationer, som repræsenterer partnerorganisationerne på EU-plan, om gennemførelsen af fondens støtte og aflægger efter sådan høring rapport til Europa-Parlamentet og Rådet inden for en rimelig tid.
Kommissionen fremmer endvidere online-formidling af relevante resultater, rapporter og oplysninger i forbindelse med fonden.
AFSNIT III
OVERVÅGNING OG EVALUERING, INFORMATION OG KOMMUNIKATION
Artikel 11
Overvågningsudvalget for et OP II
1. Senest tre måneder efter den dato, hvor medlemsstaten underrettes om afgørelsen om vedtagelse af et OP II, nedsætter eller udpeger medlemsstaten et udvalg i overensstemmelse med den pågældende medlemsstats institutionelle, retlige og finansielle rammer, der skal overvåge programmet efter aftale med forvaltningsmyndigheden.
2. Hvert overvågningsudvalg udarbejder og vedtager selv sin forretningsorden i overensstemmelse med den pågældende medlemsstats institutionelle, retlige og finansielle rammer.
3. Overvågningsudvalgets sammensætning afgøres af medlemsstaten, forudsat at det består af repræsentanter for den pågældende medlemsstats myndigheder og bemyndigede organer og alle relevante interessenter samt i givet fald af repræsentanter for de kompetente regionale, lokale og andre offentlige myndigheder. Repræsentanter for de kompetente regionale, lokale og andre offentlige myndigheder og for relevante interessenter skal bemyndiges til at deltage i overvågningsudvalget af den respektive organisation via gennemsigtige processer. Hvert medlem af overvågningsudvalget kan have stemmeret. Listen over medlemmerne af overvågningsudvalget offentliggøres.
4. Kommissionen deltager i overvågningsudvalgets arbejde med rådgivende funktion.
5. Formandskabet for overvågningsudvalget varetages af en repræsentant for medlemsstaten eller forvaltningsmyndigheden.
Artikel 12
Overvågningsudvalgets funktioner for et OP II
1. Overvågningsudvalget mødes mindst en gang om året og gør status over gennemførelsen af programmet og fremskridt hen imod opfyldelse af dets specifikke mål. I forbindelse hermed tager udvalget hensyn til de finansielle data, de fælles og de programspecifikke indikatorer, herunder ændringer i værdien af resultatindikatorerne og fremskridt hen imod kvantificerede målværdier og, hvor det er relevant, resultaterne af kvalitative analyser.
2. Overvågningsudvalget undersøger alle faktorer, der påvirker programmets resultater. Det undersøger navnlig:
a)
fremskridt hen imod opfyldelse af det operationelle programs specifikke mål på grundlag at den dokumentation, der fremsendes af forvaltningsmyndigheden, herunder evalueringsresultater
b)
gennemførelsen af oplysnings- og kommunikationsaktioner
c)
aktioner, der tager højde for og fremmer lighed mellem mænd og kvinder, lige muligheder og ikke-forskelsbehandling.
3. Overvågningsudvalget undersøger og godkender:
a)
metoden til og kriterierne for udvælgelse af operationer i overensstemmelse med de vejledende principper, jf. artikel 7, stk. 3, litra f)
b)
de årlige og endelige gennemførelsesrapporter
c)
forslag fra forvaltningsmyndigheden om eventuelle ændringer af det operationelle program.
4. Overvågningsudvalget kan fremsætte bemærkninger til forvaltningsmyndigheden vedrørende gennemførelsen af programmet og evalueringen heraf.
Det overvåger aktioner, der er iværksat som resultat af dets bemærkninger.
Artikel 13
Gennemførelsesrapporter og -indikatorer
1. Inden den 30. juni hvert år fra 2015 til 2023 forelægger medlemsstaterne Kommissionen en årlig gennemførelsesrapport om det operationelle program, der er gennemført i det foregående finansår.
2. Medlemsstaterne udarbejder den årlige gennemførelsesrapport i overensstemmelse med den i stk. 6 omhandlede delegerede retsakt, herunder listen over fælles indikatorer, og for så vidt angår de operationelle programmer for social inklusion, de programspecifikke indikatorer.
Medlemsstaterne hører de relevante interessenter om gennemførelsesrapporterne for OP I, idet interessekonflikter undgås. Et sammendrag af de relevante interessenters bemærkninger vedføjes rapporten som bilag.
3. De årlige gennemførelsesrapporter betragtes som tilfredsstillende, hvis de indeholder alle de oplysninger, som kræves i henhold til den i stk. 6 omhandlede delegerede retsakt. Senest 15 arbejdsdage fra datoen for modtagelsen af den årlige gennemførelsesrapport underretter Kommissionen den pågældende medlemsstat, hvis rapporten ikke er tilfredsstillende. Har Kommissionen ikke underrettet medlemsstaten inden for den anførte frist, betragtes rapporten som tilfredsstillende.
4. Kommissionen behandler den årlige gennemførelsesrapport og underretter medlemsstaten om sine bemærkninger senest to måneder efter modtagelsen af den årlige gennemførelsesrapport.
Har Kommissionen ikke fremsat bemærkninger til medlemsstaten inden for den anførte frist, anses rapporten for at være godkendt.
5. Medlemsstaterne forelægger en endelig gennemførelsesrapport om det operationelle program senest den 30. september 2024.
Medlemsstaterne udarbejder den endelige gennemførelsesrapport i overensstemmelse med de i stk. 6 omhandlede delegerede retsakter.
Kommissionen behandler den endelige gennemførelsesrapport og underretter medlemsstaten om sine bemærkninger senest fem måneder efter modtagelsen af den endelige gennemførelsesrapport.
Har Kommissionen ikke fremsat bemærkninger til medlemsstaten inden for den anførte frist, anses rapporten for at være blevet godkendt.
6. Kommissionen tillægges beføjelse til senest den 17. juli 2014 at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 62 med henblik på fastsættelse af indholdet af de årlige og endelige gennemførelsesrapporter, herunder listen over fælles indikatorer.
7. Kommissionen kan fremsætte bemærkninger til en medlemsstat vedrørende gennemførelsen af det operationelle program. Forvaltningsmyndigheden underretter inden for tre måneder Kommissionen om de korrigerende foranstaltninger, der er truffet.
8. Forvaltningsmyndigheden offentliggør et sammendrag af indholdet af alle årlige og endelige gennemførelsesrapporter.
9. Kommissionen forelægger et sammendrag af de årlige gennemførelsesrapporter og de endelige gennemførelsesrapporter for Europa-Parlamentet og Rådet i rimelig tid.
10. Proceduren vedrørende gennemførelsesrapporter må ikke være for omfattende i sammenligning med de tildelte midler og støttens art og må ikke skabe unødvendige administrative byrder.
Artikel 14
Statusmøder
1. Kommissionen og medlemsstaterne mødes hvert år fra 2014 til 2023, medmindre andet aftales, for at gøre status over fremskridtene i gennemførelsen af det operationelle program under hensyntagen til den årlige gennemførelsesrapport og Kommissionens bemærkninger i henhold til artikel 13, stk. 7, hvor det er relevant.
2. Statusmødet ledes af Kommissionen. De relevante interessenter indbydes til at deltage i statusmøder for OP I, undtagen i de dele af det pågældende møde, hvor deres deltagelse ville føre til interessekonflikter eller brud på fortroligheden i forbindelse med revisionsspørgsmål.
3. Medlemsstaterne sikrer en passende opfølgning på eventuelle bemærkninger fra Kommissionen efter statusmødet og henviser til denne opfølgning i gennemførelsesrapporten for det eller eventuelt de efterfølgende finansår.
Artikel 15
Generelle bestemmelser for evaluering
1. Medlemsstaterne tilvejebringer de midler, der er nødvendige for gennemførelsen af evalueringer, og sikrer, at der er indført procedurer til at fremstille og indsamle de oplysninger, der er nødvendige for evalueringerne, herunder oplysninger vedrørende fælles indikatorer i henhold til artikel 13.
2. Evalueringer skal foretages af eksperter, der er funktionelt uafhængige af de myndigheder, der har ansvaret for gennemførelsen af det operationelle program. Alle evalueringer skal offentliggøres i deres helhed, men må under ingen omstændigheder indeholde oplysninger om de endelige modtageres identitet.
3. Evalueringerne må ikke være for omfattende i sammenligning med de tildelte midler og støttens art og må ikke skabe unødvendige administrative byrder
Artikel 16
Forhåndsevaluering
1. Medlemsstaten foretager en forhåndsevaluering af hvert operationelt program.
2. Forhåndsevalueringen foretages under ansvar af den myndighed, der er ansvarlig for udarbejdelsen af det operationelle program. Den forelægges for Kommissionen samtidig med det operationelle program sammen med et resumé.
3. Forhåndsevalueringer af OP I skal bedømme følgende elementer:
a)
bidraget til Unionens mål om inden 2020 at bringe mindst 20 millioner mennesker, der lever i eller i risiko for fattigdom, ud af eller uden for risiko for fattigdom og social udstødelse for så vidt angår det udvalgte materielle afsavn, som skal afhjælpes, og under hensyntagen til de nationale forhold for så vidt angår fattigdom og social udstødelse og materielle afsavn
b)
det foreslåede operationelle programs indre sammenhæng og tilknytning til andre relevante finansielle instrumenter
c)
foreneligheden af tildelingen af budgetmidler med målene for det operationelle program
d)
hvordan de forventede output bidrager til resultaterne og dermed til fondens mål
e)
inddragelsen af relevante interessenter
f)
om procedurerne for overvågning af det operationelle program og for indsamling af de oplysninger, der er nødvendige for at foretage evalueringer, er formålstjenlige.
4. Forhåndsevalueringer af OP II skal bedømme følgende elementer:
a)
bidraget til at fremme den sociale samhørighed og fattigdomsbekæmpelsen i overensstemmelse med Europa 2020-strategien under hensyntagen til nationale behov
b)
det foreslåede programs indre sammenhæng og tilknytning til andre relevante instrumenter, navnlig ESF
c)
foreneligheden af tildelingen af budgetmidler med målene for programmet
d)
om de foreslåede programspecifikke indikatorer er relevante og klare
e)
hvordan de forventede output vil bidrage til resultater
f)
om de kvantificerede målværdier for indikatorer er realistiske for så vidt angår den påtænkte støtte fra fonden
g)
rationalet bag den foreslåede støtteform
h)
om programmet råder over tilstrækkelige menneskelige ressourcer og administrativ kapacitet til at forvalte programmet
i)
om procedurerne for overvågning af programmet og for indsamling af de oplysninger, der er nødvendige for at foretage evalueringer, er velegnede
j)
om de planlagte foranstaltninger for at fremme ligestilling mellem mænd og kvinder og forhindre forskelsbehandling er tilstrækkelige.
Artikel 17
Evaluering i programmeringsperioden
1. Kommissionen forelægger senest den 31. december 2018 Europa-Parlamentet og Rådet en midtvejsevaluering af fonden.
2. Kommissionen kan på eget initiativ evaluere operationelle programmer.
3. Forvaltningsmyndigheden for et OP I kan i programmeringsperioden evaluere det operationelle programs effektivitet og virkninger.
4. Forvaltningsmyndigheden for et OP I gennemfører en struktureret undersøgelse af de endelige modtagere i 2017 og i 2022 i henhold til den metodologi, som vedtages af Kommissionen. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende denne metodologi efter høring af de relevante interessenter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 63, stk. 2.
5. Forvaltningsmyndigheden for et OP II gennemfører mindst én evaluering inden den 31. december 2022. Evalueringen skal vurdere effektiviteten og virkningen af de støttede operationer. Der sikres passende opfølgning.
Artikel 18
Efterfølgende evaluering
På eget initiativ og i tæt samarbejde med medlemsstaterne gennemfører Kommissionen med bistand fra eksterne eksperter en efterfølgende evaluering for at vurdere fondens effektivitet og virkning og holdbarheden af de opnåede resultater og for at måle fondens merværdi. Den efterfølgende evaluering skal være afsluttet senest den 31. december 2024.
Artikel 19
Information og kommunikation
1. Kommissionen og medlemsstaterne informerer om og promoverer de aktioner, som støttes af fonden. Informationen skal især rettes mod de socialt dårligst stillede personer samt mod den brede offentlighed og medierne. Den skal fremhæve Unionens rolle og sikre, at fondens, medlemsstaternes og partnerorganisationernes bidrag til Unionens mål om social samhørighed er synligt uden at stigmatisere de endelige modtagere.
2. Forvaltningsmyndigheden skal for at sikre gennemsigtighed i støtten fra fonden føre en liste over operationer, som støttes af fonden, i et regnearks-dataformat, der gør det muligt at sortere, søge, udvælge, sammenligne og nemt offentliggøre dataene på internettet. Listen over operationer skal mindst indeholde følgende oplysninger:
a)
støttemodtagerens navn og adresse
b)
den tildelte EU-støtte
c)
for OP I, hvilken type materielt afsavn der behandles.
Forvaltningsmyndigheden ajourfører listen over operationer mindst hver tolvte måned.
3. Under gennemførelsen af en operation skal støttemodtagerne og partnerorganisationerne informere offentligheden om den støtte, der er opnået fra fonden ved enten at opsætte mindst én plakat med information om operationen (minimumsstørrelse A3) med omtale af den finansielle støtte fra Unionen eller et EU-logo i en rimelig størrelse på et sted, som er umiddelbart synligt for offentligheden. Dette krav skal opfyldes uden stigmatisering af de endelige modtagere på hvert enkelt OP I- og/eller OP II-leveringssted, med mindre dette ikke kan lade sig gøre på grund af særlige forhold ved distributionen.
Støttemodtagere og partnerorganisationer, som har et websted, skal desuden give en kort beskrivelse af operationen på deres websted, herunder dens mål og resultater, og fremhæve den finansielle støtte fra Unionen.
4. Støttemodtagerne og partnerorganisationerne skal i alle deres informations- og kommunikationsforanstaltninger anerkende fondens støtte til operationen ved at vise EU-logoet og henvise til Unionen og fonden.
5. Forvaltningsmyndigheden underretter støttemodtagerne om offentliggørelsen af listen over operationer i henhold til stk. 2. Forvaltningsmyndigheden sørger for informations- og kommunikationsmateriale, herunder elektroniske skabeloner, for at hjælpe støttemodtagerne og partnerorganisationerne med at opfylde deres forpligtelser i henhold til stk. 3.
6. For OP II gælder, at:
a)
medlemsstaten og forvaltningsmyndigheden er ansvarlige for at organisere:
i)
en hovedinformationsaktivitet for at offentliggøre lanceringen af det operationelle program, og
ii)
mindst én hovedinformationsaktivitet årligt for at promovere de finansieringsmuligheder og strategier, der forfølges, og/eller fremlægge det operationelle programs resultater, herunder, når det er relevant, eksempler på operationer
b)
støttemodtageren under gennemførelsen af en operation skal informere offentligheden om den støtte, der modtages fra fonden, ved at sikre, at deltagerne i operationen er informeret om støtten fra fonden
c)
alle dokumenter, herunder deltagerbeviser eller andre attester, i forbindelse med en operation skal indeholde en erklæring om, at det operationelle program modtog støtte fra fonden
d)
forvaltningsmyndigheden skal sikre, at potentielle støttemodtagere har adgang til de relevante oplysninger om finansieringsmuligheder, indkaldelse af forslag og betingelser i denne forbindelse samt kriterierne for udvælgelse af de operationer, der skal støttes.
7. Forvaltningsmyndigheden, støttemodtagerne og partnerorganisationerne skal overholde direktiv 95/46/EF i forbindelse med behandling af personoplysninger i henhold til i artikel 15-19 i denne forordning.
AFSNIT IV
FONDENS FINANSIELLE STØTTE
Artikel 20
Medfinansiering
1. Medfinansieringssatsen for hvert operationelt program udgør op til 85 % af de støtteberettigede offentlige udgifter. Den kan forhøjes under de forhold, der er nævnt i artikel 21, stk. 1. Medlemsstaterne kan frit støtte fondens initiativer med supplerende nationale midler.
2. Kommissionen afgørelse om vedtagelse af et operationelt program fastsætter den medfinansieringssats, som skal gælde for det operationelle program, og den maksimale støtte fra fonden.
3. Foranstaltninger vedrørende teknisk bistand, der gennemføres på initiativ af eller på vegne af Kommissionen, kan finansieres med en sats på 100 %.
Artikel 21
Forhøjelse af betalinger til medlemsstater med midlertidige budgetproblemer
1. Efter anmodning fra en medlemsstat kan mellemliggende betalinger og betalinger af den endelige saldo forhøjes med 10 procentpoint over den medfinansieringssats, der finder anvendelse på det operationelle program. Den forhøjede sats, som højst kan udgøre 100 %, finder anvendelse på betalingsanmodninger, der vedrører det regnskabsår, hvor medlemsstaten har forelagt sin anmodning, og i efterfølgende regnskabsår, hvor medlemsstaten opfylder en af følgende betingelser:
a)
hvis den pågældende medlemsstat har indført euroen, modtager den makrofinansiel støtte fra Unionen i henhold til Rådets forordning (EU) nr. 407/2010 (11)
b)
hvis den pågældende medlemsstat ikke har indført euroen, modtager den mellemfristet finansiel støtte i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 (12)
c)
medlemsstaten får stillet finansiel støtte til rådighed i henhold til traktaten om oprettelse af den europæiske stabiliseringsmekanisme.
2. Uanset stk. 1 må EU-støtten i form af mellemliggende betalinger og betalinger af den endelige saldo ikke være højere end den offentlige støtte og den maksimale støtte fra fonden som fastsat i Kommissionens afgørelse om godkendelse af det operationelle program.
Artikel 22
Støtteberettigelsesperiode
1. Denne artikel berører ikke bestemmelserne om støtteberettigelse for teknisk bistand på Kommissionen initiativ, jf. artikel 27.
2. Udgifter er berettiget til støtte fra det operationelle program, hvis de er afholdt af en støttemodtager og betalt mellem den 1. december 2013 og den 31. december 2023.
3. Operationer kan ikke udvælges til støtte fra det operationelle program, hvis de fysisk er fuldført eller fuldt ud gennemført, før ansøgningen om støtte under det operationelle program har været forelagt af støttemodtageren for forvaltningsmyndigheden, uanset om alle tilhørende betalinger er blevet foretaget af støttemodtageren.
4. I tilfælde af ændring af et operationelt program, er udgifter, der bliver støtteberettigede som følge af ændringen af det operationelle program, først støtteberettigede fra datoen for medlemsstatens forelæggelse af anmodningen om ændring for Kommissionen.
Artikel 23
Operationers støtteberettigelse
1. Operationer med støtte fra et operationelt program skal gennemføres i den medlemsstat, som er omfattet af det operationelle program.
2. Operationer kan modtage støtte fra et operationelt program, hvis de er blevet udvalgt efter en rimelig og gennemsigtig procedure og på grundlag af et hvilket som helst af kriterierne, som er fastlagt i det operationelle program eller er godkendt af overvågningsudvalget, alt efter omstændighederne.
3. Udvælgelseskriterierne og listerne med operationer, der er udvalgt til støtte fra et OP II, meddeles efter vedtagelsen til overvågningsudvalgene for de operationelle programmer, der medfinansieres af ESF.
4. Fødevarer og/eller elementær materiel bistand til de socialt dårligst stillede personer kan indkøbes af partnerorganisationerne selv.
Fødevarer og/eller elementær materiel bistand til de socialt dårligst stillede personer kan også indkøbes af et offentligt organ og stilles gratis til rådighed for partnerorganisationerne. I dette tilfælde kan fødevarerne tilvejebringes ved anvendelse, forarbejdning eller salg af varer, som er afsat i overensstemmelse med artikel 16 i forordning (EU) nr. 1308/2013, forudsat at dette er den økonomisk mest fordelagtige mulighed og ikke unødigt forsinker leveringen af fødevarer til partnerorganisationerne. Ethvert beløb fra en sådan transaktion skal anvendes til fordel for de socialt dårligst stillede personer og må ikke svække medlemsstaternes forpligtelse til medfinansiering af programmet i henhold til nærværende forordnings artikel 20.
Kommissionen anvender procedurerne vedtaget i henhold til artikel 20, litra i), i forordning (EU) nr. 1308/2013, i henhold til hvilke produkter omhandlet deri kan anvendes, forarbejdes eller sælges med henblik på nærværende forordning for at sikre den mest effektive anvendelse heraf.
5. Fødevarerne og/eller den elementære materielle bistand skal uddeles gratis til de socialt dårligst stillede personer.
6. En operation, som støttes af fonden, kan ikke modtage støtte fra mere end ét operationelt program, der er medfinansieret af fonden, eller fra andre EU-instrumenter for at undgå dobbeltfinansiering.
Artikel 24
Støtteformer
1. Fonden anvendes af medlemsstaterne til at yde støtte i form af tilskud, udbud eller en kombination heraf. Denne støtte må dog ikke omfatte den form for støtte, der er omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF.
Artikel 25
Former for tilskud
1. Tilskud kan omfatte følgende:
a)
godtgørelse af faktisk afholdte og betalte støtteberettigede udgifter
b)
godtgørelse på grundlag af enhedsomkostninger
c)
faste beløb, der ikke overstiger 100 000 EUR i offentligt bidrag
d)
finansiering efter en fast takst bestemt ved anvendelse af en procentsats på en eller flere nærmere afgrænsede udgiftskategorier.
2. De muligheder, der er omhandlet i stk. 1, må kun kombineres i en enkelt operation, hvis hver mulighed dækker forskellige udgiftskategorier, eller hvis de anvendes til flere på hinanden følgende faser af operationen.
3. De beløb, der er omhandlet i stk. 1, litra b), c) og d), fastlægges på grundlag af:
a)
en rimelig, retfærdig og kontrollerbar beregningsmetode baseret på et af følgende datasæt:
i)
statistiske data eller andre objektive oplysninger
ii)
verificerede historiske data for individuelle støttemodtagere eller anvendelse af deres sædvanlige driftsbogholderipraksis
b)
metoder og tilsvarende enhedsomkostninger, faste beløb og faste takster, der anvendes under tilskudsordninger, som finansieres fuldt ud af den pågældende medlemsstat for en lignende type operation og støttemodtager
c)
satser, der er fastsat ved denne forordning
d)
en konkret og individuel vurdering på grundlag af et budgetforslag, som er vedtaget af forvaltningsmyndigheden på forhånd, hvor den offentlige støtte ikke overstiger 100 000 EUR.
4. Med henblik på anvendelse af afsnit VI betragtes tilskud beregnet i henhold til de i stk. 1, litra b), c) og d), omtalte støtteformer som støtteberettigede udgifter, som er afholdt og betalt af støttemodtageren.
5. Det dokument, der fastlægger støttebetingelserne for hver enkelt operation, skal foreskrive, hvilken metode der anvendes til at bestemme operationens omkostninger og betingelserne for udbetaling af tilskuddet.
Artikel 26
Udgifters støtteberettigelse
1. Udgifters støtteberettigelse bestemmes på grundlag af nationale regler, medmindre der er fastsat specifikke regler i eller på grundlag af denne forordning.
2. Uanset stk. 1 er følgende udgifter berettiget til støtte fra et OP I:
a)
udgifter til indkøb af fødevarer og/eller elementær materiel bistand
b)
udgifter til transport af fødevarer eller elementær materiel bistand til partnerorganisationernes lagre, hvis det er et offentligt organ, som indkøber fødevarerne eller den elementære bistand og stiller disse til rådighed for partnerorganisationer, samt lagerudgifter som en fast takst på 1 % af udgifterne i litra a) eller i behørigt begrundede tilfælde faktisk afholdte og betalte støtteberettigede udgifter
c)
administrative udgifter, transport- og lagerudgifter, som bæres af partnerorganisationerne som en fast takst på 5 % af udgifterne i litra a) eller 5 % af værdien af de fødevarer, der er afsat i overensstemmelse med artikel 16 i forordning (EU) nr. 1308/2013
d)
udgifter til indsamling, transport, lagring og distribution af fødevaredonationer og direkte relaterede oplysningsaktiviteter, der er afholdt og betalt af partnerorganisationerne
e)
udgifter til ledsageforanstaltninger, som gennemføres og anmeldes af de partnerorganisationer, der direkte eller inden for rammerne af samarbejdsaftaler yder fødevarebistand og/eller elementær materiel bistand til de socialt dårligst stillede personer som en fast takst på 5 % af udgifterne i litra a).
3. Uanset stk. 1 skal de udgifter, som er berettigede til støtte fra et operationelt program, være de udgifter, der er afholdt i medfør af artikel 27, stk. 4, eller for indirekte udgifter, der er afholdt som følge af artikel 27, stk. 4, en fast takst på 15 % af de støtteberettigede direkte personaleudgifter.
4. Følgende udgifter er ikke berettiget til støtte fra det operationelle program:
a)
renter af gæld
b)
etablering af infrastruktur
c)
udgifter til genbrugsvarer
d)
moms, medmindre den ikke kan blive tilbagebetalt i henhold til national momslovgivning.
Artikel 27
Teknisk bistand
1. Fonden kan på Kommissionens initiativ eller på dens vegne og inden for et loft på 0,35 % af sin årlige tildeling anvendes til at finansiere den forberedelse, overvågning, administrative og tekniske bistand, revision, information, kontrol og evaluering, der er nødvendig for at gennemføre denne forordning, samt aktiviteter i medfør af artikel 10.
2. Kommissionen hører medlemsstaterne og de organisationer, der repræsenterer partnerorganisationerne på EU-plan, om den planlagte anvendelse af teknisk bistand.
3. Kommissionen fremlægger ved hjælp af gennemførelsesretsakter hvert år sine planer for den type aktioner, der vedrører foranstaltningerne i stk. 1, når der forventes et bidrag fra fonden.
4. Det operationelle program kan på initiativ af medlemsstaten og inden for et loft på 5 % af tildelingen fra fonden anvendes til at finansiere den forberedelse, forvaltning, overvågning, administrative og tekniske bistand, revision, information, kontrol og evaluering, der er nødvendig for at gennemføre denne forordning. Den kan også anvendes til at finansiere teknisk bistand til og kapacitetsopbygning af partnerorganisationerne.
AFSNIT V
FORVALTNING OG KONTROL
Artikel 28
Generelle principper for forvaltnings- og kontrolsystemer
Forvaltnings- og kontrolsystemer skal i overensstemmelse med artikel 5, stk. 7, omfatte:
a)
en beskrivelse af de funktioner, der udføres af de enkelte organer, som er involveret i forvaltning og kontrol, og fordelingen af funktionerne inden for hvert organ
b)
overholdelse af princippet om adskillelse af funktioner mellem og inden for sådanne organer
c)
procedurer til sikring af, at de udgifter, der anmeldes, er korrekte og formelt rigtige
d)
it-systemer til regnskabsføring, oplagring og overførsel af finansielle data og data om indikatorer med henblik på overvågning og rapportering
e)
rapporterings- og overvågningssystemer, når det ansvarlige organ overdrager udførelse af opgaver til et andet organ
f)
ordninger for revision af forvaltnings- og kontrolsystemernes funktion
g)
systemer og procedurer til sikring af et passende revisionsspor
h)
forebyggelse, afsløring og korrektion af uregelmæssigheder, herunder svig, og inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb, inkl. eventuelle morarenter.
Artikel 29
Ansvar i forbindelse med delt forvaltning
I overensstemmelse med principperne om delt forvaltning har medlemsstaterne og Kommissionen ansvar for forvaltning og kontrol med programmerne i overensstemmelse med deres respektive ansvarsområder, der er fastlagt i denne forordning.
Artikel 30
Medlemsstaternes ansvarsområder
1. Medlemsstaterne opfylder deres forvaltnings-, kontrol- og revisionsforpligtelser og påtager sig det deraf følgende ansvar som fastsat i reglerne om delt forvaltning i finansforordningen og nærværende forordning.
2. Medlemsstaterne forebygger, afslører og korrigerer uregelmæssigheder og inddriver uretmæssigt udbetalte beløb, inkl. eventuelle morarenter. De underretter Kommissionen om uregelmæssigheder, der overstiger 10 000 EUR i bidrag fra fonden, og holder den underrettet om en betydelig udvikling med hensyn til administrative og retlige skridt i den forbindelse.
Medlemsstaterne underretter ikke Kommissionen om uregelmæssigheder i følgende tilfælde:
a)
hvor uregelmæssigheden udelukkende består i hel eller delvis manglende gennemførelse af en operation, som indgår i det medfinansierede operationelle program, på grund af støttemodtagerens konkurs
b)
de tilfælde, der af modtageren frivilligt bringes til forvaltningsmyndighedens eller attesteringsmyndighedens kendskab, før de selv har opdaget den, uanset om det sker før eller efter betaling af det offentlige bidrag
c)
de tilfælde, der opdages og korrigeres af forvaltningsmyndigheden eller attesteringsmyndigheden, før den pågældende udgift er medtaget i den udgiftsoversigt, der forelægges for Kommissionen.
I alle andre tilfælde, navnlig de tilfælde, der går forud for en konkurs, eller i tilfælde af mistanke om svig, skal de konstaterede uregelmæssigheder indberettes til Kommissionen sammen med de dertil knyttede forebyggende og korrigerende foranstaltninger.
Når beløb, der er udbetalt uretmæssigt til en støttemodtager, ikke kan inddrives, og dette kan tilskrives fejl eller forsømmelse fra en medlemsstats side, er medlemsstaten ansvarlig for, at de pågældende beløb tilbagebetales til Unionens budget. Medlemsstaterne kan beslutte ikke at inddrive et uretmæssigt udbetalt beløb, hvis det beløb, der skal inddrives fra modtageren, uden renter ikke overstiger 250 EUR i bidrag fra fonden.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 62 om yderligere nærmere bestemmelser om kriterierne for at fastlægge, hvilke sager om uregelmæssighed der skal indberettes, de data, der skal oplyses, og de betingelser og procedurer, som skal anvendes til at bestemme, om uinddrivelige beløb skal godtgøres af medlemsstaterne.
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter i overensstemmelse med rådgivningsproceduren i artikel 63, stk. 2, hvori hyppigheden af indberetningen samt det anvendte indberetningsformat angives.
3. Medlemsstaterne sikrer, at der er indført effektive ordninger for undersøgelse af klager vedrørende fonden. Anvendelsesområdet, reglerne og procedurerne vedrørende sådanne ordninger er medlemsstaternes ansvar i overensstemmelse med deres institutionelle og retlige rammer. Medlemsstaterne undersøger på Kommissionens anmodning klager indgivet til Kommissionen, som hører under anvendelsesområdet for deres ordninger. Medlemsstaterne underretter efter anmodning Kommissionen om resultaterne af disse undersøgelser.
4. Al officiel udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne og Kommissionen skal foregå ved brug af et elektronisk dataudvekslingssystem. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter for at fastlægge de vilkår og betingelser, som det elektroniske dataudvekslingssystem skal overholde. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 63, stk. 3.
Artikel 31
Udpegelse af myndigheder
1. For hvert operationelt program udpeger hver medlemsstat en national offentlig myndighed eller et tilsvarende organ til forvaltningsmyndighed. Samme forvaltningsmyndighed kan udpeges for to operationelle programmer.
2. For hvert operationelt program udpeger medlemsstaten en national offentlig myndighed eller et tilsvarende organ til attesteringsmyndighed, jf. dog stk. 3. Samme attesteringsmyndighed kan udpeges for to operationelle programmer.
3. For et operationelt program kan medlemsstaten udpege en forvaltningsmyndighed til også at udføre attesteringsmyndighedens funktioner.
4. For hvert operationelt program udpeger medlemsstaten en national offentlig myndighed eller et tilsvarende organ, der fungerer uafhængigt af forvaltningsmyndigheden og attesteringsmyndigheden, til revisionsmyndighed. Samme revisionsmyndighed kan udpeges for to operationelle programmer.
5. Forudsat at princippet om adskillelse af funktionerne er overholdt, kan forvaltningsmyndigheden, attesteringsmyndigheden såfremt der er tale om et OP I, og såfremt der er tale om et OP II, hvor det samlede støttebeløb fra fonden ikke overstiger 250 000 000 EUR, revisionsmyndigheden være en del af samme offentlige myndighed eller organ.
6. Medlemsstaten kan udpege et eller flere bemyndigede organer til at udføre nogle af forvaltningsmyndighedens eller attesteringsmyndighedens opgaver under den pågældende myndigheds ansvar. De relevante ordninger mellem forvaltningsmyndigheden eller attesteringsmyndigheden og de bemyndigede organer registreres formelt og skriftligt.
7. Medlemsstaten eller forvaltningsmyndigheden kan overdrage forvaltningen af en del af et operationelt program til et bemyndiget organ ved en skriftlig aftale mellem det bemyndigede organ og medlemsstaten eller forvaltningsmyndigheden. Det bemyndigede organ giver garantier for sin solvens og sin kompetence på det pågældende område samt for sin administrative og finansielle forvaltningskapacitet.
8. Medlemsstaten fastsætter skriftligt regler for sine forbindelser med forvaltningsmyndighederne, attesteringsmyndighederne og revisionsmyndighederne, de indbyrdes forbindelser mellem disse myndigheder og disse myndigheders forbindelser med Kommissionen.
Artikel 32
Forvaltningsmyndighedens funktioner
1. Forvaltningsmyndigheden har ansvaret for forvaltning af det operationelle program i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning.
2. Hvad angår det operationelle programs forvaltning skal forvaltningsmyndigheden:
a)
i relevant omfang støtte arbejdet i det overvågningsudvalg, der er nævnt i artikel 11, og forsyne det med de oplysninger, det kræver for at udføre sine opgaver, navnlig data om fremskridt med hensyn til at nå målene i det operationelle program, finansielle data og data vedrørende indikatorer
b)
udarbejde og, efter høring af de relevante interessenter og med undgåelse af interessekonflikter - såfremt der er tale om et OP I eller, efter det i artikel 11 omtalte overvågningsudvalgs godkendelse, et OP II - forelægge Kommissionen årlige og endelige gennemførelsesrapporter som omhandlet i artikel 13
c)
give de bemyndigede organer og støttemodtagerne adgang til oplysninger, som er relevante for henholdsvis udførelsen af deres opgaver og gennemførelsen af operationer
d)
etablere et system til registrering og lagring i elektronisk form af data om hver enkelt operation, der er nødvendige med henblik på overvågning, evaluering, finansiel forvaltning, verificering og revision, herunder data om individuelle deltagere i operationer, der medfinansieres af et OP II
e)
sikre, at de data, der er omhandlet i litra d), indsamles, indlæses og lagres i systemet, der er omhandlet i litra d), i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 95/46/EF og, hvor dette er muligt, opdeles efter køn.
3. Hvad angår udvælgelse af operationer skal forvaltningsmyndigheden:
a)
udarbejde og, hvor dette er relevant, når de er godkendt, anvende relevante udvælgelsesprocedurer og/eller -kriterier, som er ikke-diskriminerende og gennemsigtige
b)
sikre, at den udvalgte operation:
i)
falder ind under fondens og det operationelle programs anvendelsesområde
ii)
opfylder de kriterier, der er fastlagt i det operationelle program og i artikel 22, 23 og 26
iii)
i relevant omfang tager hensyn til principperne i artikel 5, stk. 11, 12, 13 og 14
c)
sikre, at støttemodtageren får et dokument, der fastlægger støttebetingelserne for hver enkelt operation, herunder specifikke krav vedrørende de varer eller tjenesteydelser, der skal leveres i henhold til operationen, finansieringsplanen og fristen for gennemførelsen
d)
sikre sig, at støttemodtageren har administrativ, finansiel og operationel kapacitet til at opfylde de betingelser, der er omhandlet i litra c), før operationen godkendes
e)
sikre sig, at gældende lovgivning med relevans for operationen er blevet overholdt, såfremt operationen er påbegyndt før indgivelse til forvaltningsmyndigheden af en støtteanmodning
f)
bestemme, til hvilken type materiel bistand for et OP I og hvilken type aktion for et OP II udgifterne under en operation skal afsættes til.
4. Hvad angår den finansielle forvaltning og kontrol af det operationelle program skal forvaltningsmyndigheden:
a)
verificere, at medfinansierede varer og tjenesteydelser er blevet leveret, og at de udgifter, som støttemodtagerne har anmeldt, er blevet betalt og er i overensstemmelse med gældende lovgivning og det operationelle program og opfylder betingelserne for støtte til operationen
b)
sikre, at støttemodtagere, der medvirker ved gennemførelsen af operationer, der refunderes på grundlag af faktisk afholdte støtteberettigede udgifter, enten har et særskilt regnskabssystem eller en passende regnskabskode for alle transaktioner med tilknytning til en operation
c)
indføre effektive og forholdsmæssige foranstaltninger til bekæmpelse af svig under hensyntagen til de identificerede risici
d)
etablere procedurer til sikring af, at alle udgifts- og revisionsbilag, som er nødvendige for at sikre et passende revisionsspor, opbevares i overensstemmelse med kravene i artikel 28, litra g)
e)
udarbejde forvaltningserklæringen og den årlige oversigt, jf. finansforordningens artikel 59, stk. 5, første afsnit, litra a) og b).
5. Verificering i henhold til stk. 4, litra a), skal omfatte følgende procedurer:
a)
administrativ verificering af alle støttemodtageres anmodninger om godtgørelse
b)
verificering på stedet af operationer.
Hyppigheden og dækningen af verificeringen på stedet skal stå i et rimeligt forhold til størrelsen af den offentlige støtte til en operation og det risikoniveau, der efter denne verificering og revisionsmyndighedens revisioner er konstateret for forvaltnings- og kontrolsystemet som helhed.
6. Verificering på stedet af individuelle operationer i henhold til stk. 5, første afsnit, litra b), kan udføres på grundlag af stikprøver.
7. Er forvaltningsmyndigheden også støttemodtager under det operationelle program, skal særlige ordninger for den i stk. 4, litra a), omhandlede verificering sikre den fornødne adskillelse af funktioner.
8. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 62 vedrørende nærmere bestemmelser om oplysninger i relation til de data, som skal registreres og lagres i elektronisk form i det overvågningssystem, som er etableret i henhold til nærværende artikels stk. 2, litra d).
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastlægger de tekniske specifikationer for det system, som etableres i henhold til nærværende artikels stk. 2, litra d). Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 63, stk. 3.
9. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 62 vedrørende de detaljerede minimumskrav for revisionssporet, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 4, litra d), med hensyn til de posteringer, der skal føres, og den dokumentation, som attesteringsmyndigheden, forvaltningsmyndigheden, de bemyndigede organer og støttemodtagerne skal opbevare.
10. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne artikel, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter vedrørende modellen for den forvaltningserklæring, der er omhandlet i stk. 4, litra e). Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 63, stk. 2.
Artikel 33
Attesteringsmyndighedens funktioner
Attesteringsmyndigheden for et operationelt program har navnlig ansvaret for at:
a)
udarbejde og indgive betalingsanmodninger til Kommissionen og attestere, at disse følger af pålidelige regnskabssystemer, er baseret på kontrollerbar dokumentation og er verificeret af forvaltningsmyndigheden
b)
udarbejde regnskaberne, jf. finansforordningens artikel 59, stk. 5, første afsnit, litra a)
c)
attestere, at regnskaberne er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige, og at udgifterne angivet i dem overholder gældende ret og er afholdt i forbindelse med operationer, der er udvalgt til finansiering i overensstemmelse med de gældende kriterier for det operationelle program og under overholdelse af gældende ret
d)
sikre, at der findes et system til elektronisk registrering og lagring af regnskabsregistreringer for hver operation, og som understøtter alle data, som kræves til udarbejdelse af betalingsanmodninger og regnskaber, herunder registreringer af beløb, som skønnes at kunne inddrives, inddrevne beløb og beløb, der trækkes tilbage efter hel eller delvis annullering af bidraget til en operation eller et operationelt program
e)
sikre, at den med henblik på udarbejdelse og indgivelse af betalingsanmodninger har modtaget relevante oplysninger fra forvaltningsmyndigheden om procedurer og verificeringer, der er gennemført i forbindelse med udgifterne
f)
med henblik på udarbejdelse og indgivelse af betalingsanmodninger tage hensyn til resultaterne af alle revisioner, der er foretaget af revisionsmyndigheden eller under dennes ansvar
g)
opbevare regnskabsregistreringer i elektronisk form for så vidt angår de udgifter, der er anmeldt til Kommissionen, og den modsvarende offentlige støtte, som er udbetalt til støttemodtagere
h)
føre regnskab over beløb, som skønnes at kunne inddrives, og beløb, der trækkes tilbage efter hel eller delvis annullering af bidraget til en operation. Inddrevne beløb betales tilbage til Unionens budget, inden det operationelle program afsluttes, ved at trække dem fra i den efterfølgende udgiftsoversigt.
Artikel 34
Revisionsmyndighedens funktioner
1. Revisionsmyndigheden sikrer, at der foretages revision af, at forvaltnings- og kontrolsystemet for de operationelle programmer fungerer hensigtsmæssigt, og af et passende udsnit af operationer på grundlag af de anmeldte udgifter.
De anmeldte udgifter revideres på grundlag af et repræsentativt udsnit og som hovedregel baseret på statistiske metoder til udvælgelse af stikprøver.
Der kan anvendes en ikke-statistisk metode til udvælgelse af stikprøver efter revisionsmyndighedens professionelle skøn i behørigt begrundede tilfælde, i overensstemmelse med internationalt accepterede revisionsstandarder og under alle omstændigheder, når antallet af operationer for et regnskabsår er utilstrækkeligt til, at der kan gøres brug af en statistisk metode.
I sådanne tilfælde skal stikprøvens størrelse være tilstrækkelig til at give revisionsmyndigheden mulighed for at udarbejde en gyldig revisionserklæring i overensstemmelse med finansforordningens artikel 59, stk. 5, første afsnit, litra b).
Den ikke-statistiske metode til udvælgelse af stikprøver skal dække mindst 5 % af de operationer, for hvilke udgifter er anmeldt til Kommissionen i et regnskabsår, og 10 % af de udgifter, som er anmeldt til Kommissionen i et regnskabsår.
Såfremt den samlede støtte fra fonden til et OP I ikke overstiger 35 000 000 EUR, kan revisionsmyndigheden begrænse revisionsaktiviteterne til en årlig systemrevision, som omfatter transaktionsrevision af en kombination af stikprøver og risikobaseret testning af operationer. Revisionsarbejdet skal udføres i overensstemmelse med internationalt accepterede revisionsstandarder og årligt kvantitativt opgøre fejlfrekvensen i de udgiftsanmeldelser, der er attesteret over for Kommissionen.
2. Foretages revisionerne af et andet organ end revisionsmyndigheden, sikrer revisionsmyndigheden, at det pågældende organ besidder den nødvendige funktionelle uafhængighed.
3. Revisionsmyndigheden sikrer, at der i revisionsarbejdet tages hensyn til internationalt anerkendte revisionsstandarder.
4. Revisionsmyndigheden skal senest otte måneder efter vedtagelsen af et operationelt program udarbejde en revisionsstrategi for udførelsen af revisioner. I revisionsstrategien fastlægges revisionsmetodologien, stikprøvemetoden, og hvor dette er hensigtsmæssigt, transaktionsrevisionsmetoden vedrørende revisioner af operationer og planlægning af revisioner i forbindelse med det aktuelle regnskabsår og de efterfølgende to regnskabsår. Revisionsstrategien ajourføres årligt fra 2016 til og med 2024. I de tilfælde, hvor der anvendes et fælles forvaltnings- og kontrolsystem for to operationelle programmer, kan der udarbejdes én revisionsstrategi for de pågældende operationelle programmer. Revisionsmyndigheden forelægger revisionsstrategien for Kommissionen efter anmodning.
5. Revisionsmyndigheden udarbejder:
a)
en revisionsudtalelse, jf. finansforordningens artikel 59, stk. 5, første afsnit, litra b)
b)
en kontrolrapport med angivelse af de vigtigste resultater af de revisioner, der er foretaget i overensstemmelse med stk. 1, herunder resultater vedrørende mangler, der er konstateret ved forvaltnings- og kontrolsystemerne, samt de foreslåede og gennemførte korrigerende foranstaltninger.
I de tilfælde, hvor der anvendes et fælles forvaltnings- og kontrolsystem for to operationelle programmer, kan de oplysninger, der kræves i første afsnit, litra b), samles i en enkelt rapport.
6. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne artikel, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter som fastlægger modellerne til revisionsstrategien, revisionserklæringen og kontrolrapporten. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 63, stk. 2.
7. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 62 for at fastsætte anvendelsesområdet for og indholdet af revisioner af operationer og regnskaber samt metodologien for udvælgelse af det udsnit af operationer, der er omhandlet i stk. 1 i nærværende artikel.
8. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 62 vedrørende detaljerede regler for anvendelsen af data indsamlet under revisioner foretaget af tjenestemænd ved Kommissionen eller bemyndigede kommissionsrepræsentanter.
Artikel 35
Procedure for udpegelse af forvaltningsmyndigheden og attesteringsmyndigheden
1. Medlemsstaten underretter Kommissionen om datoen og formen for udpegelserne af forvaltningsmyndigheden, som skal være på et passende niveau, og i givet fald af attesteringsmyndigheden inden indgivelsen af den første mellemliggende betalingsanmodning til Kommissionen.
2. De i stk. 1 omhandlede udpegelser skal være baseret på en rapport og en udtalelse fra et uafhængigt revisionsorgan, der vurderer myndighedernes opfyldelse af kriterierne for det interne kontrolmiljø, risikostyring, forvaltnings- og kontrolaktiviteter og overvågning, jf. bilag IV.
Det uafhængige revisionsorgan skal være revisionsmyndigheden eller et andet offentligretligt eller privatretligt organ, som har den nødvendige revisionskapacitet, som er uafhængigt af forvaltningsmyndigheden og i givet fald af attesteringsmyndigheden, og som udfører sit arbejde under hensyntagen til internationalt anerkendte revisionsstandarder.
3. Medlemsstater kan beslutte, at en forvaltningsmyndighed eller en attesteringsmyndighed, som er blevet udpeget i forbindelse med et operationelt program, som medfinansieres af ESF, jf. forordning (EU) nr. 1303/2013, anses som værende udpeget med henblik på nærværende forordning.
4. Kommissionen kan inden en måned efter underretningen om de udpegelser, der omhandles i stk. 1, anmode om rapporten og udtalelsen fra det i stk. 2 omhandlede uafhængige revisionsorgan og beskrivelsen af forvaltningsmyndighedens og i givet fald attesteringsmyndighedens funktioner og fastlagte procedurer. Kommissionen beslutter, om den skal anmode om disse dokumenter, på baggrund af sin risikovurdering.
Kommissionen kan fremsætte bemærkninger inden to måneder efter modtagelsen af de i første afsnit omhandlede dokumenter.
Med forbehold af artikel 46 afbryder undersøgelsen af disse dokumenter ikke behandlingen af anmodninger om mellemliggende betalinger.
5. Viser eksisterende revisions- og kontrolresultater viser, at den udpegede myndighed ikke længere opfylder de kriterier, der er omhandlet i stk. 2, fastsætter medlemsstaten på et passende niveau og under hensyntagen til problemets alvor en undersøgelsesperiode, i hvilken der træffes de nødvendige korrigerende foranstaltninger.
Gennemfører den udpegede myndighed ikke den krævede korrigerende foranstaltning inden for den undersøgelsesperiode, der fastsættes af medlemsstaten, kan medlemsstaten på et passende niveau trække udpegelsen tilbage.
Medlemsstaten underretter straks Kommissionen, når en udpeget myndighed undersøges og giver i den forbindelse oplysninger om den respektive undersøgelsesperiode, når undersøgelsen afsluttes efter gennemførelse af korrigerende foranstaltninger, samt når udpegelsen af en myndighed trækkes tilbage. Underretningen om, at en udpeget myndighed undersøges af medlemsstaten, afbryder med forbehold for anvendelse af artikel 46 ikke behandlingen af anmodninger om mellemliggende betalinger.
6. Trækkes udpegelsen af en forvaltningsmyndighed eller en attesteringsmyndighed tilbage, udpeger medlemsstaterne efter proceduren i stk. 2 et nyt organ, som efter udpegelsen overtager forvaltningsmyndighedens eller attesteringsmyndighedens funktioner, og underretter Kommissionen herom.
7. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne artikel, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter vedrørende modellen for det uafhængige revisionsorgans beretning og erklæring og for beskrivelsen af forvaltningsmyndighedens og i givet fald attesteringsmyndighedens funktioner og indførte procedurer. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 63, stk. 3.
Artikel 36
Kommissionens beføjelser og ansvarsområder
1. Kommissionen sikrer sig på grundlag af de foreliggende oplysninger, herunder oplysninger om udpegelse af organer, som er ansvarlige for forvaltning og kontrol, dokumenter, som hvert år fremlægges af disse udpegede organer i overensstemmelse med finansforordningens artikel 59, stk. 5, kontrolrapporter, årlige gennemførelsesrapporter og revisioner foretaget af nationale organer og EU-organer, at medlemsstaterne har indført forvaltnings- og kontrolsystemer, der overholder nærværende forordning og de fondsspecifikke regler, og at disse systemer fungerer effektivt under gennemførelsen af operationelle programmer.
2. Tjenestemænd ved Kommissionen eller bemyndigede kommissionsrepræsentanter kan på betingelse af, at den kompetente nationale myndighed gives mindst 12 arbejdsdages varsel herom, bortset fra i hastesager, foretage revisioner eller kontrol på stedet. Kommissionen overholder proportionalitetsprincippet ved at tage hensyn til behovet for at undgå uberettiget overlapning af revisioner eller kontroller foretaget af medlemsstaterne, risikoniveauet for Unionens budget og behovet for at minimere de administrative byrder for støttemodtageren i overensstemmelse med denne forordning. Sådanne revisioner eller kontroller kan bl.a. omfatte verificering af, om forvaltnings- og kontrolsystemerne i et program eller en del heraf eller i operationer fungerer effektivt, og vurdering af den forsvarlige økonomiske forvaltning af operationer eller programmer. Medlemsstatens embedsmænd eller bemyndigede repræsentanter kan deltage i sådanne revisioner eller kontroller.
Kommissionens tjenestemænd eller bemyndigede kommissionsrepræsentanter, der har behørig beføjelse til at foretage revision eller kontrol på stedet, skal have adgang til alle nødvendige fortegnelser, dokumenter og metadata, uanset hvilket medium de er lagret på, vedrørende operationer støttet af fonden eller forvaltnings- og kontrolsystemerne. Medlemsstaterne udleverer genparter af disse fortegnelser, dokumenter og metadata til Kommissionen efter anmodning.
Beføjelserne fastsat i dette stykke berører ikke anvendelsen af nationale bestemmelser, ifølge hvilke visse handlinger er forbeholdt myndighedspersoner, der er specifikt udpeget efter national lov. Kommissionens tjenestemænd eller bemyndigede kommissionsrepræsentanter deltager bl.a. ikke i besøg på privat bopæl eller formel udspørgning af personer inden for rammerne af national lovgivning. Disse tjenestemænd eller repræsentanter skal dog have adgang til de oplysninger, der således tilvejebringes, uden at tilsidesætte nationale domstoles kompetencer og under fuld overholdelse af de berørte retssubjekters grundlæggende rettigheder.
3. Kommissionen kan kræve, at en medlemsstat iværksætter de fornødne aktioner for at sikre, at deres forvaltnings- og kontrolsystemer fungerer effektivt, eller verificere, at udgifterne er korrekte, i overensstemmelse med denne forordning.
Artikel 37
Samarbejde med revisionsmyndighederne
1. Kommissionen samarbejder med revisionsmyndighederne med henblik på at samordne deres respektive revisionsplaner og -metoder og udveksler omgående resultaterne af de revisioner, der er foretaget af forvaltnings- og kontrolsystemerne, med disse myndigheder.
2. For at lette dette samarbejde i tilfælde af, at en medlemsstat udpeger flere revisionsmyndigheder, kan medlemsstaten udpege et koordinerende organ.
3. Kommissionen og revisionsmyndighederne samt eventuelle koordinerende organer mødes regelmæssigt, og som hovedregel mindst én gang om året, medmindre andet er aftalt, for at gennemgå den årlige kontrolrapport, revisionsudtalelsen og revisionsstrategien og for at udveksle synspunkter om spørgsmål vedrørende forbedring af forvaltnings- og kontrolsystemerne.
AFSNIT VI
FINANSIEL FORVALTNING, GENNEMGANG OG GODKENDELSE AF REGNSKABER, FINANSIELLE KORREKTIONER OG FRIGØRELSE
KAPITEL 1
Finansiel forvaltning
Artikel 38
Budgetforpligtelser
Unionens budgetforpligtelser i forbindelse med hvert operationelt program indgås i årlige rater i perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020. Kommissionens afgørelse om vedtagelse af et operationelt program udgør en finansieringsafgørelse, jf. finansforordningens artikel 84, og når den er meddelt den pågældende medlemsstat, udgør den en retlig forpligtelse i finansforordningens forstand.
For hvert operationelt program følger budgetforpligtelsen vedrørende første rate efter Kommissionens vedtagelse af det operationelle program.
Budgetforpligtelserne vedrørende de efterfølgende rater indgås af Kommissionen inden den 1. maj hvert år på grundlag af den afgørelse, der er omhandlet i stk. 2 i nærværende artikel, undtagen hvor finansforordningens artikel 16 finder anvendelse.
Artikel 39
Kommissionens betalinger
1. Kommissionens betalinger af fondsbidraget til hvert enkelt operationelt program foretages i overensstemmelse med budgetbevillingerne og forudsat, at der er disponible midler. Hver betaling opføres under den tidligst indgåede budgetforpligtelse for fonden.
2. Betalingerne tager form af forfinansiering, mellemliggende betalinger og betaling af den endelige saldo.
Artikel 40
Kommissionens mellemliggende betalinger og betaling af den endelige saldo
1. Kommissionen refunderer som mellemliggende betalinger 90 % af det beløb, der fremkommer ved at anvende medfinansieringssatsen, der er fastsat i afgørelsen om vedtagelse af det operationelle program, på de støtteberettigede offentlige udgifter inkluderet i betalingsanmodningen. Kommissionen fastsætter de resterende beløb, der skal refunderes som mellemliggende betalinger eller inddrives i overensstemmelse med artikel 50.
2. Uanset artikel 21 må fondens bidrag via mellemliggende betalinger og betalingen af den endelige saldo ikke være større end det maksimale bidrag fra fonden som fastsat i Kommissionens afgørelse om godkendelse af det operationelle program.
Artikel 41
Betalingsanmodninger
1. Betalingsanmodningen, der skal indgives til Kommissionen, skal indeholde alle de oplysninger, der er nødvendige for, at Kommissionen kan opstille et regnskab, jf. artikel 68, stk. 3, i finansforordningen.
2. Betalingsanmodninger skal for det operationelle program generelt og for teknisk bistand i henhold til artikel 27, stk. 4, indeholde:
a)
de samlede støtteberettigede offentlige udgifter, som modtagerne har afholdt og betalt i forbindelse med gennemførelsen af operationerne, som angivet i attesteringsmyndighedens regnskabssystem
b)
de samlede offentlige udgifter anvendt i forbindelse med gennemførelsen af operationerne, som angivet i attesteringsmyndighedens regnskabssystem.
3. Støtteberettigede udgifter medtaget i en betalingsanmodning skal dokumenteres ved hjælp af kvitterede fakturaer eller regnskabsdokumenter med tilsvarende bevisværdi, undtagen for støtteformer i henhold til artikel 25, stk. 1, litra b) og c) og d). Når det drejer sig om disse støtteformer, skal beløbene i betalingsanmodningen være de udgifter, der er beregnet på det relevante grundlag.
4. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne artikel, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, som fastlægger modellen for betalingsanmodninger. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 63, stk. 3.
Artikel 42
Betalinger til støttemodtagere
1. Forvaltningsmyndigheden sikrer, at støttemodtagerne i forbindelse med tilskud til partnerorganisationer modtager et beløb, der er tilstrækkeligt til at sikre en korrekt gennemførelse af operationerne.
2. Med forbehold af, at der er disponible midler fra forfinansieringen og de mellemliggende betalinger, sikrer forvaltningsmyndigheden, at en støttemodtager modtager det samlede beløb for de støtteberettigede offentlige udgifter fuldt ud og senest 90 dage fra datoen for modtagerens indgivelse af betalingsanmodningen. Der foretages ikke fradrag eller tilbageholdelse af noget beløb, og der pålægges ikke nogen specifik afgift eller andre afgifter med tilsvarende virkning, der kan nedsætte beløbene til støttemodtagerne.
3. Betalingsfristen i stk. 2 kan afbrydes af forvaltningsmyndigheden i behørigt begrundede tilfælde, hvis:
a)
betalingsanmodningen ikke er forfalden til betaling, eller den relevante dokumentation, herunder de dokumenter, der er nødvendige for forvaltningsverificering i henhold til artikel 32, stk. 4, litra a), ikke er blevet fremsendt
b)
en undersøgelse er blevet iværksat i forbindelse med en eventuel uregelmæssighed, der berører de pågældende udgifter.
Den pågældende støttemodtager underrettes skriftligt om afbrydelsen og årsagerne hertil.
Artikel 43
Anvendelse af euroen
1. Beløbene i medlemsstaternes fremlagte operationelle programmer, udgiftsoversigter, betalingsanmodninger, regnskaber og udgifter angivet i de årlige og endelige gennemførelsesrapporter udtrykkes i euro.
2. De medlemsstater, der ikke har indført euroen som national valuta på datoen for en betalingsanmodning, omregner de udgiftsbeløb, der afholdt i national valuta, til euro. Disse beløb omregnes til euro til ved hjælp af Kommissionens månedlige regnskabsvekselkurs for den måned, hvor udgifterne blev registreret i det regnskab, som attesteringsmyndigheden for det operationelle program fører. Kommissionen offentliggør hver måned vekselkursen elektronisk.
3. Når en medlemsstat indfører euroen som national valuta, finder omregningsproceduren i stk. 2 fortsat anvendelse på alle udgifter, der er opført i attesteringsmyndighedens regnskab inden ikrafttrædelsesdatoen for den faste omregningskurs mellem den nationale valuta og euroen.
Artikel 44
Betaling og udligning af forfinansiering
1. Efter Kommissionens afgørelse om vedtagelse af det operationelle program, betaler Kommissionen et forfinansieringsbeløb på 11 % af fondens samlede bidrag til det pågældende operationelle program.
2. Forfinansieringen må kun anvendes til betalinger til støttemodtagerne som led i gennemførelsen af det operationelle program. Den stilles straks til rådighed for det ansvarlige organ til dette formål.
3. Det samlede beløb, der betales som forfinansiering, tilbagebetales til Kommissionen, hvis der ikke indsendes en betalingsanmodning for det pågældende operationelle program senest 24 måneder efter den dato, hvor Kommissionen udbetaler det første forfinansieringsbeløb. Unionens bidrag til det pågældende operationelle program påvirkes ikke af en sådan tilbagebetaling.
4. Det beløb, der er udbetalt som forfinansiering, skal være udlignet fuldstændigt i Kommissionens regnskab, senest når det operationelle program afsluttes.
Artikel 45
Frister for indgivelse af anmodninger om mellemliggende betaling og for betaling heraf
1. Attesteringsmyndigheden sender regelmæssigt en anmodning om mellemliggende betaling i overensstemmelse med artikel 41, stk. 2, som dækker beløb bogført i dens regnskabssystem i regnskabsåret. Attesteringsmyndigheden kan imidlertid, hvis den finder det nødvendigt, lade sådanne beløb indgå i betalingsanmodninger, der forelægges i efterfølgende regnskabsår.
2. Attesteringsmyndigheden fremlægger den endelige anmodning om mellemliggende betaling senest den 31. juli efter afslutningen af det foregående regnskabsår og under alle omstændigheder inden den første mellemliggende betalingsanmodning for det næste regnskabsår.
3. Den første anmodning om mellemliggende betaling må ikke fremlægges, før Kommissionen er underrettet om udpegelsen af forvaltningsmyndigheden og attesteringsmyndigheden i overensstemmelse med artikel 35.
4. Der må ikke foretages mellemliggende betalinger til et operationelt program, medmindre den årlige gennemførelsesrapport er blevet tilsendt Kommissionen i overensstemmelse med artikel 13.
5. Forudsat at der er disponible midler, foretager Kommissionen de mellemliggende betalinger senest 60 dage efter, at betalingsanmodningen er registreret hos Kommissionen.
Artikel 46
Afbrydelse af betalingsfristen
1. Betalingsfristen for en mellemliggende betalingsanmodning kan afbrydes af den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede som omhandlet i finansforordningen i en periode på højst seks måneder, hvis:
a)
der efter oplysninger fra et nationalt revisionsorgan eller EU-revisionsorgan er en klar begrundet mistanke om, at der er alvorlige mangler i forvaltnings- og kontrolsystemet
b)
den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede skal foretage supplerende verificering som følge af oplysninger, som den anvisningsberettigede har modtaget, og hvorved denne bliver opmærksom på, at der til udgifterne i en betalingsanmodning knytter sig en uregelmæssighed med alvorlige finansielle konsekvenser
c)
et af de dokumenter, der kræves i henhold til finansforordningens artikel 59, stk. 5, ikke er forelagt.
Medlemsstaten kan aftale en forlængelse af afbrydelsesperioden på yderligere tre måneder.
2. Den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede skal begrænse afbrydelsen til den del af udgifterne, som er omfattet af den betalingsanmodning, der er berørt af de i stk. 1, første afsnit, omhandlede elementer, medmindre det er umuligt at identificere den berørte del af udgifterne. Den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede underretter straks skriftligt medlemsstaten og forvaltningsmyndigheden om årsagen til afbrydelsen og anmoder dem at afhjælpe situationen. Afbrydelsen bringes til ophør af den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede, så snart de fornødne foranstaltninger er truffet.
Artikel 47
Suspension af betalinger
1. Alle eller en del af de mellemliggende betalinger kan suspenderes af Kommissionen, hvis en eller flere af følgende betingelser er opfyldt:
a)
der er en alvorlig mangel ved det operationelle programs forvaltnings- og kontrolsystems effektive funktionsmåde, som har bragt EU-bidraget til det operationelle program i fare, og der er ikke truffet korrigerende foranstaltninger på dette punkt
b)
udgifterne i en udgiftsoversigt er behæftet med en uregelmæssighed med alvorlige finansielle konsekvenser, der ikke er korrigeret
c)
medlemsstaten har undladt at træffe de nødvendige foranstaltninger til at rette op på den situation, der gav anledning til en afbrydelse i henhold til artikel 46
d)
der er en alvorlig mangel i kvaliteten og pålideligheden af overvågningssystemet eller i dataene om indikatorer.
2. Kommissionen kan ved hjælp af gennemførelsesretsakter beslutte at suspendere alle eller en del af de mellemliggende betalinger efter at have givet medlemsstaten mulighed for at fremsætte bemærkninger.
3. Kommissionen bringer suspensionen af alle eller en del af de mellemliggende betalinger til ophør, når medlemsstaten har truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for at kunne ophæve suspensionen.
KAPITEL 2
Udarbejdelse, gennemgang og godkendelse af regnskaber og afslutning af operationelle programmer
Artikel 48
Forelæggelse af oplysninger
For hvert år fra 2016 til og med 2025 forelægger medlemsstaterne inden for den frist, der er fastsat i finansforordningens artikel 59, stk. 5, Kommissionen følgende dokumenter, som er anført i nævnte artikel, nemlig:
a)
de regnskaber, der er omhandlet i artikel 49, stk. 1, i nærværende forordning for det foregående regnskabsår
b)
den forvaltningserklæring og den årlige sammenfatning, der er omhandlet i artikel 32, stk. 4, litra e), i nærværende forordning for det foregående regnskabsår
c)
den revisionserklæring og kontrolrapport, som er omhandlet i artikel 34, stk. 5, litra a) og b), i nærværende forordning for det foregående regnskabsår.
Artikel 49
Udarbejdelse af regnskaber
1. Det i finansforordningens artikel 59, stk. 5, første afsnit, litra a), omhandlede regnskab forelægges Kommissionen for hvert operationelt program. Regnskaberne skal dække regnskabsåret og omfatte følgende:
a)
de samlede støtteberettigede offentlige udgifter bogført i attesteringsmyndighedens regnskabssystemer, som indgår i betalingsanmodninger indgivet til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 41 og artikel 45, stk. 2, senest den 31. juli efter afslutningen af regnskabsåret, de samlede modsvarende støtteberettigede offentlige udgifter, der er afholdt i forbindelse med gennemførelsen af operationerne, og det samlede beløb af hertil svarende betalinger til støttemodtagere under artikel 42, stk. 2
b)
de beløb, som er trukket tilbage eller inddrevet i løbet af regnskabsåret, de beløb, der skal inddrives ved udgangen af regnskabsåret, og de uinddrivelige beløb
c)
en afstemning mellem de udgifter, der er angivet i henhold til litra a) i nærværende stykke, og de udgifter, der er anmeldt for samme regnskabsår i betalingsanmodninger, ledsaget af en redegørelse for eventuelle afvigelser.
2. Udelader en medlemsstat udgifter, der tidligere indgik i en anmodning om mellemliggende betaling for regnskabsåret, fra sine regnskaber på grund af en igangværende vurdering af disse udgifters lovlighed og formelle rigtighed, kan en del af eller alle disse udgifter, som efterfølgende findes lovlige og formelt rigtige, medtages i en anmodning om mellemliggende betaling, der vedrører et efterfølgende regnskabsår.
3. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne artikel vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, som fastlægger modellen for de i denne artikel omhandlede regnskaber. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 63, stk. 3.
Artikel 50
Gennemgang og godkendelse af regnskaber
1. Senest den 31. maj i året efter afslutningen af et regnskabsår foretager Kommissionen i overensstemmelse med finansforordningens artikel 59, stk. 6, en gennemgang af de dokumenter, som er forelagt af medlemsstaterne i henhold til artikel 48 i nærværende forordning.
Medlemsstaterne leverer på Kommissionens anmodning alle de supplerende oplysninger, som er nødvendige for at Kommissionen kan fastslå, om regnskaberne er fuldstændige, nøjagtige og retvisende inden for fristen i nærværende stykkes første afsnit.
2. Kommissionen godkender regnskaberne, hvis den kan konkludere, at regnskaberne er fuldstændige, nøjagtige og retvisende. Kommissionen når frem til en sådan konklusion, når revisionsmyndigheden har fremsat en revisionserklæring uden forbehold vedrørende regnskabernes fuldstændighed, nøjagtighed og pålidelighed, medmindre Kommissionen specifikt kan dokumentere, at revisionserklæringen vedrørende regnskaberne er upålidelig.
3. Kommissionen underretter inden for fristen i stk. 1 medlemsstaterne om, hvorvidt den kan godkende regnskaberne.
4. Er Kommissionen af årsager, der kan tilskrives en medlemsstat, ikke i stand til at godkende regnskaberne inden udløbet af fristen i stk. 1, underretter Kommissionen medlemsstaten herom med angivelse af årsagen i overensstemmelse med stk. 2 samt de foranstaltninger, der skal træffes, og fristen for deres gennemførelse. Ved udløbet af denne frist, underretter Kommissionen medlemsstaten om, hvorvidt den kan godkende regnskaberne.
5. Kommissionen tager i forbindelse med sin godkendelse af regnskaberne ikke stilling til spørgsmål forbindelse med lovligheden og den formelle rigtighed af de underliggende transaktioner for udgifter, der er opført i regnskaberne. Proceduren for gennemgang og godkendelse af regnskaber må ikke afbryde behandlingen af anmodninger om mellemliggende betalinger og må ikke føre til suspension af betalinger, jf. dog artikel 46 og 47.
6. Kommissionen beregner på grundlag af de godkendte regnskaber beløbet med udgiftsvirkning for fonden for regnskabsåret og de deraf følgende tilpasninger i forhold til betalinger til medlemsstaten. Kommissionen tager følgende i betragtning:
i)
de beløb i regnskabet omhandlet i artikel 49, stk. 1, litra a), og for hvilke medfinansieringssatsen, som er defineret i artikel 20, skal anvendes
ii)
de samlede betalinger foretaget af Kommissionen i løbet af det pågældende regnskabsår bestående af de mellemliggende betalinger foretaget af Kommissionen i henhold til artikel 21 og artikel 40, stk. 1.
7. Efter den i denne artikels stk. 6 omhandlede beregning betaler Kommissionen eventuelle yderligere skyldige beløb inden for 30 dage efter godkendelsen af regnskabet. Er der tale om et beløb, der skal inddrives fra medlemsstaten, gøres det til genstand for en indtægtsordre udstedt af Kommissionen, som så vidt muligt skal udføres ved modregning af beløb, medlemsstaten har til gode i forbindelse med efterfølgende betalinger til samme operationelle program. En sådan indtægtsordre udgør ikke en finansiel korrektion og reducerer ikke støtten fra fonden til det operationelle program. Det inddrevne beløb udgør formålsbestemte indtægter i henhold til finansforordningens artikel 177, stk. 3.
8. Såfremt Kommissionen efter at have anvendt proceduren i stk. 4 ikke kan godkende regnskabet, fastsætter den på grundlag af de foreliggende oplysninger og i overensstemmelse med stk. 6 det beløb, der får udgiftsvirkning for fonden for regnskabsåret, og underretter medlemsstaten herom. Hvis medlemsstaten inden to måneder efter Kommissionens fremsendelse af oplysninger meddeler Kommissionen sit samtykke, finder stk. 7 anvendelse. Foreligger der ikke sådant samtykke, vedtager Kommissionen en afgørelse ved hjælp af en gennemførelsesretsakt, som fastsætter det beløb, der får udgiftsvirkning for fonden for det pågældende regnskabsår. En sådan afgørelse udgør ikke en finansiel korrektion og reducerer ikke støtten fra fonden til det operationelle program. Kommissionen anvender på grundlag af afgørelsen tilpasningerne af betalingerne til medlemsstaten i overensstemmelse med stk. 7.
9. Kommissionens godkendelse af regnskabet eller Kommissionens afgørelse i henhold til stk. 8 berører ikke anvendelsen af korrektioner i henhold til artikel 55 og 56.
10. Medlemsstaterne kan med forbehold af artikel 55 og 56 erstatte uregelmæssige beløb, som konstateres efter fremlæggelsen af regnskabet, ved at foretage de tilsvarende tilpasninger i regnskaberne for det regnskabsår, hvor uregelmæssigheden blev konstateret.
Artikel 51
Adgang til dokumenter
1. Forvaltningsmyndigheden sikrer, at al dokumentation vedrørende udgifter støttet af fonden til operationer, hvor de samlede støtteberettigede udgifter er på mindre end 1 000 000 EUR, efter anmodning stilles til rådighed for Kommissionen og Den Europæiske Revisionsret i en periode på tre år fra den 31. december efter fremlæggelsen af de regnskaber, som indeholder udgifterne til operationen.
I forbindelse med andre operationer end dem, der er omhandlet i første afsnit, skal al dokumentation stilles til rådighed i en periode på to år fra den 31. december efter fremlæggelsen af de regnskaber, som indeholder de samlede udgifter til den fuldførte operation.
En forvaltningsmyndighed kan beslutte at anvende reglen i andet afsnit på operationer, hvor de samlede støtteberettigede udgifter er på mindre end 1 000 000 EUR.
Den i første afsnit nævnte tidsperiode afbrydes, hvis der anlægges sag, eller hvis Kommissionen fremsætter begrundet anmodning herom.
2. Forvaltningsmyndigheden underretter støttemodtagerne om startdatoen for den periode, der er omhandlet i stk. 1.
3. Dokumenterne opbevares enten i de originale udgaver eller som bekræftede genparter af de originale udgaver, eller på almindeligt anerkendte datamedier, herunder elektroniske udgaver af originaldokumenter eller dokumenter, der kun findes i elektronisk udgave.
4. Dokumenterne skal opbevares på en måde, der kun muliggør identifikation af de registrerede så længe det er nødvendigt af hensyn til de formål, hvortil personoplysningerne indsamles, eller de formål, hvortil de senere behandles.
5. Proceduren til attestering af, at dokumenter på almindeligt anerkendte datamedier stemmer overens med de originale udgaver, fastlægges af de nationale myndigheder og skal sikre, at de udgaver, der opbevares, opfylder nationale lovkrav og kan anvendes til revisionsformål.
6. Hvis dokumenter kun foreligger i elektronisk form, skal de anvendte edb-systemer opfylde anerkendte sikkerhedsstandarder, som sikrer, at de dokumenter, der opbevares, opfylder nationale lovkrav og kan anvendes til revisionsformål.
Artikel 52
Fremlæggelse af afslutningsdokumenterne og betaling af den endelige saldo
1. Ud over de dokumenter, der er omhandlet i artikel 48, for det sidste regnskabsår fra den 1. juli 2023 til den 30. juni 2024 fremlægger medlemsstaterne en endelig rapport om gennemførelsen af det operationelle program.
2. Den endelige saldo udbetales senest tre måneder efter datoen for godkendelse af regnskaberne for det sidste regnskabsår eller senest en måned efter datoen for godkendelsen af den endelige gennemførelsesrapport.
KAPITEL 3
Finansielle korrektioner og inddrivelser
Artikel 53
Medlemsstaternes finansielle korrektioner
1. Medlemsstaterne har i første række ansvaret for at undersøge uregelmæssigheder, for at foretage de nødvendige finansielle korrektioner og for at søge inddrivelse. Hvis der er tale om systembetingede uregelmæssigheder, udvider medlemsstaten sine undersøgelser til at omfatte alle operationer, som kan tænkes at være berørt.
2. Medlemsstaterne foretager de finansielle korrektioner i forbindelse med enkeltstående eller systembetingede uregelmæssigheder, som konstateres i forbindelse med operationer eller operationelle programmer. Finansielle korrektioner består i helt eller delvis at annullere det offentlige bidrag til en operation eller et operationelt program. Medlemsstaten tager hensyn til uregelmæssighedernes art og alvor og det økonomiske tab for fonden og foretager en forholdsmæssig korrektion. De finansielle korrektioner registreres i regnskabet af forvaltningsmyndigheden for det regnskabsår, i hvilket annulleringen besluttes.
3. De bidrag fra fonden, der annulleres i henhold til stk. 2, kan genanvendes af medlemsstaten inden for det pågældende operationelle program, jf. dog stk. 4.
4. Et bidrag, som er annulleret i henhold til stk. 2, kan ikke genanvendes til nogen af de operationer, som var genstand for korrektionen, eller, hvis der foretages en finansiel korrektion i forbindelse med en systembetinget uregelmæssighed, til nogen af de operationer, der er berørt af den systembetingede uregelmæssighed.
5. En finansiel korrektion berører ikke medlemsstaternes forpligtelse til at sikre tilbagebetalinger i henhold til denne artikel.
Artikel 54
Kommissionens finansielle korrektioner
1. Kommissionen foretager finansielle korrektioner ved hjælp af gennemførelsesretsakter ved at annullere hele eller en del af EU-bidraget til et operationelt program og foretage inddrivelse fra medlemsstaten for at udelukke udgifter, som overtræder gældende ret, fra EU-støtte.
2. En overtrædelse af gældende ret medfører kun en finansiel korrektion i forbindelse med udgifter, som er blevet anmeldt til Kommissionen, og hvis en af følgende betingelser er opfyldt:
a)
overtrædelsen har påvirket det ansvarlige organs valg af en operation til at modtage støtte fra fonden, eller der er, i tilfælde, hvor det på grund af overtrædelsens art ikke er muligt at påvise denne virkning, begrundet risiko for, at overtrædelsen har haft en sådan virkning
b)
overtrædelsen har påvirket størrelsen af de udgifter, som er anmeldt med henblik på godtgørelse fra Unionens budget, eller der er, i tilfælde, hvor det på grund af overtrædelsens art ikke er muligt at sætte tal på dens finansielle virkning, begrundet risiko for, at overtrædelsen har haft en sådan virkning.
3. Når Kommissionen fastsætter en finansiel korrektion, jf. stk. 1, overholder den proportionalitetsprincippet ved at tage hensyn til arten og grovheden af overtrædelsen af gældende ret og de finansielle virkninger for Unionens budget. Kommissionen holder Europa-Parlamentet og Rådet underrettet om afgørelser vedrørende anvendelse af finansielle korrektioner.
Artikel 55
Kriterier for Kommissionens finansielle korrektioner
1. Kommissionen foretager finansielle korrektioner ved hjælp af gennemførelsesretsakter ved at annullere hele eller en del af EU-bidraget til et operationelt program, jf. artikel 54, hvis den efter den nødvendige gennemgang konkluderer, at:
a)
der er alvorlige mangler ved det operationelle programs forvaltnings- og kontrolsystems effektive funktionsmåde, som har bragt det EU-bidrag, der allerede er betalt til programmet, i fare
b)
en medlemsstat ikke har overholdt sine forpligtelser i henhold til artikel 53 før indledningen af korrektionsproceduren i henhold til dette stykke
c)
udgifterne i en betalingsanmodning er ukorrekte og ikke er blevet korrigeret af medlemsstaten før indledningen af korrektionsproceduren i henhold til dette stykke.
Kommissionen baserer sine finansielle korrektioner på konstaterede individuelle uregelmæssigheder og tager hensyn til, om en uregelmæssighed er systembetinget. Hvis det ikke er muligt præcist at fastslå størrelsen af uregelmæssighederne med udgiftsvirkning for fonden, anvender Kommissionen en fast takst eller en ekstrapoleret finansiel korrektion.
2. Når Kommissionen træffer afgørelse om en korrektion, jf. stk. 1, overholder den proportionalitetsprincippet ved at tage hensyn til uregelmæssighedens art og alvor og omfanget og de finansielle virkninger af de mangler i forvaltnings- og kontrolsystemerne, der er konstateret ved det operationelle program.
3. Baserer Kommissionen sin holdning på rapporter fra andre revisorer end revisorerne i dens egne tjenestegrene, drager den sine egne konklusioner om de finansielle følger efter at have undersøgt de foranstaltninger, som den pågældende medlemsstat har truffet i henhold til artikel 53, stk. 2, de underretninger, der er sendt i henhold til artikel 30, stk. 2, og medlemsstatens eventuelle svar.
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 62, som fastlægger de nærmere bestemmelser om kriterierne for at fastlægge alvorlige mangler ved forvaltnings- og kontrolsystemernes effektive funktionsmåde, herunder de vigtigste typer af sådanne alvorlige mangler, kriterierne for at fastlægge, hvilket niveau af finansiel korrektion der skal anvendes, og kriterierne for anvendelse af faste takster eller ekstrapolerede finansielle korrektioner.
Artikel 56
Procedure for Kommissionens finansielle korrektioner
1. Før Kommissionen træffer afgørelse om finansiel korrektion, indleder den proceduren ved at meddele medlemsstaten de foreløbige konklusioner af sin undersøgelse og anmode den om at fremsætte sine bemærkninger inden to måneder.
2. Hvis Kommissionen foreslår en finansiel korrektion på grundlag af en ekstrapolation eller til en fast takst, skal medlemsstaten have mulighed for via en gennemgang af de pågældende dokumenter at påvise, at uregelmæssighedens faktiske omfang er mindre end det, der fremgår af Kommissionens vurdering. Medlemsstaten kan efter aftale med Kommissionen begrænse denne gennemgang til kun at omfatte en passende andel eller stikprøver af de pågældende dokumenter. Medmindre det drejer sig om behørigt begrundede tilfælde, må den tid, der anvendes til denne gennemgang, ikke overstige en yderligere periode på to måneder efter tomånedersperioden i stk. 1.
3. Kommissionen tager hensyn til alle beviser, som medlemsstaten forelægger inden for fristerne i stk. 1 og 2.
4. Hvis medlemsstaten ikke godtager Kommissionens foreløbige konklusioner, indbyder Kommissionen medlemsstaten til en høring for at sikre, at alle relevante oplysninger og bemærkninger foreligger som grundlag for Kommissionens konklusioner om anvendelsen af den finansielle korrektion.
5. I tilfælde af enighed, og med forbehold af stk. 7 i nærværende artikel, kan medlemsstaten genanvende fonden i overensstemmelse med artikel 53, stk. 3.
6. For at anvende finansielle korrektioner træffer Kommissionen en afgørelse ved hjælp af gennemførelsesretsakter senest seks måneder efter høringsdatoen eller efter datoen for modtagelse af supplerende oplysninger, når medlemsstaten indvilliger i at fremlægge sådanne yderligere oplysninger efter høringen. Kommissionen tager hensyn til alle de oplysninger og bemærkninger, der er fremkommet under proceduren. Hvis der ikke finder nogen høring sted, begynder fristen på seks måneder to måneder efter modtagelsen af Kommissionens indbydelse til høringen.
7. Hvis Kommissionen, under udførelse af sine opgaver i henhold til artikel 36, eller Den Europæiske Revisionsret konstaterer uregelmæssigheder, der viser en alvorlig mangel i forvaltnings- og kontrolsystemernes effektive funktionsmåde, skal den deraf følgende finansielle korrektion reducere støtten fra fondene til det operationelle program.
Første afsnit finder ikke anvendelse i tilfælde af en alvorlig mangel i forvaltnings- og kontrolsystemets effektive funktionsmåde, som inden den dato, hvor den blev opdaget af Kommissionen eller Den Europæiske Revisionsret:
a)
var blevet identificeret i forvaltningserklæringen, den årlige kontrolrapport eller revisionserklæringen forelagt Kommissionen i overensstemmelse med artikel 59, stk. 5, i finansforordningen, eller i andre revisionsberetninger fra revisionsmyndigheden, der er forelagt Kommissionen, og de relevante foranstaltninger er truffet, eller
b)
havde været genstand for passende afhjælpende foranstaltninger truffet af medlemsstaten.
Vurderingen af alvorlige mangler i forvaltnings- og kontrolsystemernes effektive funktionsmåde baseres på gældende lovgivning på tidspunktet for forelæggelsen af de relevante forvaltningserklæringer, årlige kontrolrapporter og revisionserklæringer.
Når der træffes afgørelse om en finansiel korrektion, skal Kommissionen:
a)
respektere proportionalitetsprincippet ved at tage hensyn til arten og alvoren af den alvorlige mangel i et forvaltnings- og kontrolsystems effektive funktionsmåde samt dens finansielle virkninger for Unionens budget
b)
med henblik på anvendelse af en fast takst eller ekstrapoleret finansiel korrektion udelukke uregelmæssige udgifter, der tidligere er konstateret af den medlemsstat, hvis regnskaber er blevet tilpasset i overensstemmelse med artikel 50, stk. 10, samt udgifter, der er underlagt en igangværende vurdering med hensyn til deres lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 49, stk. 2
c)
i forbindelse med vurderingen af den resterende risiko for Unionens budget tage hensyn til en fast takst eller ekstrapolerede korrektioner, der anvendes på medlemsstatens udgifter, for andre alvorlige mangler, som medlemsstaten har konstateret.
Artikel 57
Tilbagebetaling
1. Enhver skyldig tilbagebetaling til Unionens budget foretages før den forfaldsdato, der er anført i indtægtsordren, som er udstedt i henhold til finansforordningens artikel 73. Forfaldsdatoen er den sidste dag i den anden måned efter indtægtsordrens udstedelse.
2. Enhver forsinkelse i tilbagebetalingen giver anledning til morarenter fra forfaldsdatoen indtil datoen for den faktiske betaling. Rentesatsen er den sats, som Den Europæiske Centralbank anvender i sine vigtigste refinansieringstransaktioner den første arbejdsdag i den måned, hvor beløbet forfalder til betaling, forhøjet med 1 ½procentpoint.
Artikel 58
Forholdsmæssig kontrol af operationelle programmer
1. Operationer, for hvilke de samlede støtteberettigede udgifter ikke overstiger 150 000 EUR, må ikke underkastes mere end én revision af enten revisionsmyndigheden eller Kommissionen forud for indgivelsen af regnskaberne for det regnskabsår, hvor operationerne er fuldført. Andre operationer må ikke underkastes mere end én revision pr. regnskabsår af revisionsmyndigheden eller Kommissionen forud for fremlæggelsen af regnskaberne for det år i hvilket operationen fuldføres. Operationer må ikke underkastes en revision af Kommissionen eller revisionsmyndigheden i et givent år, hvis Den Europæiske Revisionsret allerede har foretaget en revision i det pågældende år, forudsat at resultaterne af det revisionsarbejde, der er udført af Den Europæiske Revisionsret for sådanne operationer, kan anvendes af revisionsmyndigheden eller Kommissionen til opfyldelse af deres respektive opgaver.
2. Revisionen af en OP I-støttet operation kan omfatte alle gennemførelsesfaser og alle niveauer i distributionskæden med kontrol af de endelige modtagere som eneste undtagelse, medmindre en risikovurdering viser, at der en specifik risiko for uregelmæssigheder eller svig.
3. For operationelle programmer, for hvilke den seneste revisionsudtalelse viser, at der ikke er nogen væsentlige mangler, kan Kommissionen på det efterfølgende møde, der er omhandlet i artikel 37, stk. 2, aftale med revisionsmyndigheden, at niveauet for det krævede revisionsarbejde kan nedsættes, således at det står i forhold til den konstaterede risiko. I sådanne tilfælde skal Kommissionen ikke foretage egne revisioner på stedet, medmindre der er tegn på mangler ved forvaltnings- og kontrolsystemet, som påvirker udgifter, der er anmeldt til Kommissionen i et regnskabsår, for hvilket regnskaberne er blevet godkendt af Kommissionen.
4. For operationelle programmer, hvorom Kommissionen konkluderer, at revisionsmyndighedens erklæring er pålidelig, kan Kommissionen aftale med revisionsmyndigheden at begrænse Kommissionens egne revisioner på stedet til en revision af revisionsmyndighedens arbejde, medmindre der er beviser på mangler i revisionsmyndighedens arbejde vedrørende et regnskabsår, for hvilket regnskaberne allerede er godkendt af Kommissionen.
5. Uanset stk. 1 kan revisionsmyndigheden og Kommissionen foretage revisioner af operationer, hvis en risikovurdering eller en revision foretaget af Den Europæiske Revisionsret viser, at der er en specifik risiko for uregelmæssigheder eller svig, i tilfælde af dokumentation for alvorlige mangler i det pågældende operationelle programs forvaltnings- og kontrolsystems effektive funktionsmåde og i den periode, der omhandles i artikel 51, stk. 1. Kommissionen kan for at vurdere det arbejde, der er foretaget af en revisionsmyndighed, gennemgå revisionsmyndighedens revisionsspor eller deltage i revisionsmyndighedens revisioner på stedet eller, såfremt det i overensstemmelse med internationalt anerkendte revisionsstandarder er nødvendigt, kan Kommissionen foretage revisioner af operationer for at opnå sikkerhed for, at revisionsmyndigheden fungerer effektivt.
KAPITEL 4
Frigørelse
Artikel 59
Frigørelse
1. Kommissionen frigør enhver del af beløbet i et operationelt program, som ikke er blevet anvendt til betaling af forfinansiering og mellemliggende betalinger senest den 31. december i det tredje finansår efter året for indgåelsen af budgetforpligtelsen under det operationelle program, eller for hvilken der ikke i overensstemmelse med artikel 45 er indgivet en betalingsanmodning udfærdiget i overensstemmelse med artikel 41, herunder eventuelle betalingsanmodninger, som helt eller delvist er omfattet af en afbrydelse af betalingsfristen eller en suspension af betalinger.
2. Den del af forpligtelserne, som stadig er åben den 31. december 2023, frigøres, hvis nogle af de dokumenter, der kræves i henhold til artikel 52, stk. 1, ikke er forelagt for Kommissionen inden for tidsfristen i artikel 52, stk. 1.
Artikel 60
Undtagelse fra frigørelsen
1. Det beløb, frigørelsen berører, nedsættes med beløb svarende til den del af budgetforpligtelsen, for hvilken:
a)
operationerne er suspenderet af en retssag eller en administrativ klage med opsættende virkning, eller
b)
det ikke har været muligt at forelægge en betalingsanmodning som følge af force majeure, der i væsentlig grad berører gennemførelsen af hele eller en del af det operationelle program.
De nationale myndigheder, som påberåber sig force majeure i henhold til første afsnit, litra b), skal påvise dens direkte konsekvenser for gennemførelsen af hele eller en del af det operationelle program.
Med henblik på første afsnit, litra a) og b), kan der anmodes om nedsættelse én gang, hvis suspensionen eller force majeure-forholdet har varet højst et år, eller et antal gange svarende til varigheden af force majeure-forholdet eller antallet af år mellem datoen for den retlige eller administrative beslutning om at suspendere gennemførelsen af operationen og datoen for den endelige retlige eller administrative beslutning.
2. Senest den 31. januar sender medlemsstaten Kommissionen oplysninger om de undtagelser, der er omhandlet i stk. 1, første afsnit, litra a) og b), for det beløb, der anmeldes ved udgangen af foregående år.
Artikel 61
Procedure
1. Kommissionen underretter medlemsstaten og forvaltningsyndigheden i god tid, når der er risiko for anvendelse af frigørelsesreglen i artikel 59.
2. På grundlag af de oplysninger, Kommissionen har modtaget pr. 31. januar, underretter den medlemsstaten og forvaltningsmyndigheden om frigørelsesbeløbet på grundlag af disse oplysninger.
3. Medlemsstaten har to måneder til at godkende frigørelsesbeløbet eller fremsætte sine bemærkninger.
4. Senest den 30. juni forelægger medlemsstaten Kommissionen en revideret finansieringsplan, der afspejler det nedsatte støttebeløb til det operationelle program for det pågældende finansår. Hvis en sådan forelæggelse ikke finder sted, reviderer Kommissionen finansieringsplanen ved at reducere bidraget fra fonden for det pågældende finansår.
5. Kommissionen ændrer ved hjælp af gennemførelsesretsakter afgørelsen om vedtagelse af det operationelle program senest den 30. september.
AFSNIT VII
DELEGEREDE BEFØJELSER, GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 62
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 13, stk. 6, artikel 30, stk. 2, femte afsnit, artikel 32, stk. 8, første afsnit, artikel 32, stk. 9, artikel 34, stk. 7, artikel 34, stk. 8, og artikel 55, stk. 4, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode fra datoen for denne forordnings ikrafttræden.
3. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
4. En delegeret retsakt træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Har hverken Europa-Parlamentet eller Rådet ved udløbet af denne frist gjort indsigelse mod den delegerede retsakt, offentliggøres den i Den Europæiske Unions Tidende og træder i kraft på den dato, der er fastsat deri.
Den delegerede retsakt kan offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende og træde i kraft inden fristens udløb, hvis både Europa-Parlamentet og Rådet har meddelt Kommissionen, at de ikke agter at gøre indsigelse.
Hvis Europa-Parlamentet eller Rådet gør indsigelse mod en delegeret retsakt, træder den ikke i kraft. Den institution, der gør indsigelse mod den delegerede retsakt, angiver begrundelsen for sin indsigelse.
Artikel 63
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 i forordning (EU) nr. 182/2011.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt for så vidt angår de gennemførelsesbeføjelser, der er nævnt i artikel 32, stk. 8, andet afsnit, i nærværende forordning, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendes.
Artikel 64
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. Den anvendes fra den 1. januar 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 11. marts 2014.
UREDBA (EU) br. 223/2014 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 11. ožujka 2014.
o Fondu europske pomoći za najpotrebitije
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 175. stavak 3.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (2),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (3),
budući da:
(1)
U skladu sa zaključcima Europskog vijeća od 17. lipnja 2010. godine, čime je donesena strategija Unije za pametan, održiv i uključiv rast („strategija Europa 2020.”), Unija i države članice same su za cilj postavile do 2020. godine za 20 milijuna smanjiti broj ljudi koji žive u riziku od siromaštva i socijalne isključenosti. Međutim, u 2011. godini je gotovo jedna četvrtina ljudi koji žive u Uniji (119,82 milijuna), otprilike 4 milijuna ljudi više nego prethodne godine, živjela u riziku od siromaštva i socijalne isključenosti. No, siromaštvo i socijalna isključenost nisu jednaki diljem Unije te njihova ozbiljnost varira između država članica.
(2)
Broj osoba suočenih s materijalnom ili čak teškom materijalnom deprivacijom u Uniji se povećava i u 2011. godini je približno 8,8 % građana Unije živjelo u uvjetima teške materijalne deprivacije. Uz to, te su osobe često previše isključene da bi imale koristi od mjera aktivacije Uredbe (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (4) i posebno Uredbe (EU) br. 1304/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (5).
(3)
Države članice i Komisija trebale bi poduzeti odgovarajuće korake kako bi se spriječila svaka diskriminacija i trebale bi osigurati jednakost između muškaraca i žena te koherentnu integraciju rodne perspektive u svim fazama pripreme, programiranja, upravljanja i provedbe, praćenja i evaluacije Fonda europske pomoći za najpotrebitije („Fond”), kao i kampanjama za informiranje i podizanje razine svijesti te razmjeni najboljih praksi.
(4)
Člankom 2. Ugovora o Europskoj uniji naglašava se da se Unija temelji na vrijednostima poštovanja ljudskog dostojanstva, slobode, demokracije, jednakosti, vladavine prava i poštovanja ljudskih prava, uključujući prava osoba koje pripadaju manjinama.
(5)
Člankom 6. Ugovora o Europskoj uniji naglašava se da Unija priznaje prava, slobode i načela koji su određeni Poveljom Europske unije o temeljnim pravima.
(6)
Članak 174. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđa da radi promicanja svojeg sveukupnog skladnog razvoja Unija razvija i provodi aktivnosti koje vode jačanju njezine ekonomske, socijalne i teritorijalne kohezije.
(7)
Fond bi trebao jačati socijalnu koheziju pridonoseći smanjenju siromaštva, te u konačnici iskorjenjivanju najgorih oblika siromaštva, u Uniji podržavanjem nacionalnih programa koji pružaju nefinancijsku pomoć radi ublažavanja nedostatka hrane i teške materijalne deprivacije i/ili radi doprinošenja socijalnoj uključenosti najpotrebitijih osoba. Fond bi trebao ublažiti oblike iznimnog siromaštva s najvećim učinkom socijalne isključenosti, poput beskućništva, dječjeg siromaštva i uskraćenosti hrane.
(8)
Fond nije zamišljen kao zamjena za javne politike koje provode države članice u borbi sa siromaštvom i socijalnom isključenosti, posebice politike koje su potrebne kako bi se spriječila marginalizacija socijalno osjetljivih skupina i skupina s nižim dohotkom te otklonio povećani rizik siromaštva i socijalne isključenosti.
(9)
U skladu s člankom 317. UFEU-a i u kontekstu podijeljenog upravljanja, trebali bi biti utvrđeni uvjeti koji omogućuju Komisiji da ostvaruje svoje odgovornosti za provedbu općeg proračuna Unije i razjašnjene odgovornosti u smislu suradnje država članica. Ti uvjeti bi Komisiji trebali omogućiti da dobije jamstvo da države članice koriste Fond na zakonit i pravilan način i u skladu s načelom dobrog financijskog upravljanja u smislu Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (6) (dalje u tekstu „Financijska uredba“).
(10)
Tim se odredbama također osigurava da podržane operacije poštuju mjerodavno pravo Unije i povezano nacionalno pravo kojim se izravno ili neizravno provodi ova Uredba, kao i politike, posebno u pogledu sigurnosti hrane i/ili osnovne materijalne pomoći koje se dijele najpotrebitijima.
(11)
Pri dodjeli odobrenih sredstava Fonda između država članica za razdoblje 2014.-2020. uzimaju se u obzir u jednakoj mjeri sljedeći pokazatelji, procijenjeni na temelju podataka Eurostata: (a) stanovništvo izloženo teškoj materijalnoj deprivaciji i (b) stanovništvo koje živi u kućanstvima s vrlo niskim radnim intenzitetom. Nadalje, pri dodjeli se također uzimaju u obzir različiti načini pružanja pomoći najpotrebitijim osobama u državama članicama. Međutim, svakoj državi članici trebalo bi dodijeliti minimalan iznos od 3 500 000 EUR za programsko razdoblje 2014.-2020. kako bi odredile operativni program sa značajnom razinom sredstava.
(12)
Dodjela za Fond države članice trebala bi se oduzeti od dodjele za strukturne fondove države članice.
(13)
Operativni programi država članica bi trebali prepoznati i opravdati na koje će se oblike nedostatka hrane i/ili materijalne deprivacije odnositi i /ili koje mjere socijalnog uključivanja će podržavati te opisati vrstu pomoći koja će se putem potpore Fonda pružati najpotrebitijima u nacionalnim programima. Trebali bi također uključiti elemente potrebne za osiguravanje djelotvorne i učinkovite provedbe operativnih programa.
(14)
Teški nedostaci hrane u Uniji podudara se sa značajnim rasipanjem hrane. U tom pogledu Fond bi trebao olakšati donacije hrane, prema potrebi. Međutim, ovo ne dovodi u pitanje potrebu za uklanjanjem postojećih prepreka kako bi se potaknule donacije prekomjerne hrane u svrhe borbe s nedostatkom hrane.
(15)
S ciljem osiguravanja djelotvorne i učinkovite provedbe mjera koje se financiraju iz Fonda, države članice prema potrebi bi trebale promicati suradnju između tijela regionalnih i lokalnih vlasti te tijela koja predstavljaju civilno društvo te sudjelovanje svih koji su uključeni u sastavljanje i provedbu aktivnosti koje se financiraju iz Fonda.
(16)
S ciljem povećanja djelotvornosti Fonda, posebno u pogledu mogućih promjena nacionalnih okolnosti, primjereno je uspostaviti postupak za izmjenu operativnog programa.
(17)
Kako bi se osiguralo da se na najučinkovitiji i najprimjereniji način odgovori na različite potrebe te kako bi se pomoglo doprijeti do najpotrebitijih osoba, trebalo bi se primjenjivati načelo partnerstva.
(18)
Razmjene iskustava i najboljih praksi imaju značajnu dodanu vrijednost jer olakšavaju uzajamno učenje. Komisija bi trebala olakšati i promicati takve razmjene, istovremeno pokušavajući ostvariti sinergije s razmjenom najboljih praksi u kontekstu povezanih fondova, osobito Europskog socijalnog fonda („ESF”).
(19)
S ciljem praćenja napretka provedbe operativnih programa, države članice trebale bi sastaviti i dostaviti Komisiji godišnja i završna izvješća o provedbi. To bi trebalo osigurati dostupnost potrebnih i ažuriranih informacija o tim operativnim programima. Komisija i svaka država članica bi se u iste svrhe trebale sastajati svake godine radi preispitivanja napretka, osim ako se drukčije dogovore. Odgovarajući dionici trebali bi biti uključeni u praćenje na primjeren način.
(20)
S ciljem poboljšanja kvalitete i izrade svakog operativnog programa i evaluacije djelotvornosti i učinkovitosti Fonda trebale bi se provoditi ex ante i ex post evaluacije. Te bi evaluacije trebale biti temeljene na odgovarajućim podacima i prema potrebi bi trebale biti nadopunjene anketama o najpotrebitijim osobama koje su imale koristi od operativnog programa i, prema potrebi, evaluacijama tijekom programskog razdoblja. Te evaluacije također bi trebale poštovati privatnost primatelja pomoći te biti provedene na takav način da ne stigmatiziraju najpotrebitije osobe. Trebalo bi također odrediti odgovornosti država članica i Komisije u ovom pogledu.
(21)
U evaluaciji Fonda i u razvoju metodologije evaluacije trebalo bi imati na umu da je deprivacija složen koncept višedimenzionalne prirode.
(22)
Građani imaju pravo znati kako se ulažu financijska sredstva Unije i s kojim učincima. U svrhu osiguranja općeg informiranja o postignućima Fonda i osiguranja dostupnosti i transparentnosti mogućnosti financiranja, trebala bi se uspostaviti detaljna pravila o informiranju i komunikaciji, posebno u vezi s odgovornostima korisnika, država članica te, prema potrebi, tijela lokalnih i regionalnih vlasti.
(23)
Primjenjuje se pravo Unije o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka o slobodnom protoku takvih podataka, posebno Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (7).
(24)
Potrebno je uspostaviti najvišu razinu sufinanciranja iz Fonda za operativne programe kako bi se omogućio multiplikacijski učinak sredstava Unije. Uz to bi trebalo rješavati stanje država članica suočenih s privremenim proračunskim poteškoćama.
(25)
Jedinstvena, jednostavna i ujednačena pravila o razdoblju prihvatljivosti, operacijama i rashodima za Fond trebala bi se primjenjivati u cijeloj Uniji. Uvjeti prihvatljivosti trebali bi odražavati posebnu prirodu ciljeva Fonda i ciljanog stanovništva, posebno kroz odgovarajuće i pojednostavljene uvjete prihvatljivosti operacija kao i oblike potpore i pravila i uvjete za povrat sredstava.
(26)
Uzimajući u obzir datum do kojeg pozivi na podnošenje ponuda trebaju biti objavljeni, vremenska ograničenja za usvajanje ove Uredbe i vrijeme potrebno za pripremu operativnih programa, potrebno je uvesti pravila za omogućavanje neometanog prijelaza kako ne bi došlo do prekida u pružanju pomoći u hrani. S tim je ciljem primjereno dopustiti prihvatljivost rashoda od 1. prosinca 2013.
(27)
Uredba (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (8) određuje da se proizvodi kupljeni u okviru javne intervencije mogu rješavati time što će biti dostupni programu za podjelu hrane najpotrebitijim osobama u Uniji, ako taj program tako odredi. S obzirom na to da je, ovisno o okolnostima, pribavljanje hrane iz korištenja, prerade ili prodaje tih proizvoda ekonomski najpovoljnija mogućnost, primjereno je osigurati takvu mogućnost u ovoj Uredbi. Iznosi ostvareni iz transakcije s takvim proizvodima trebali bi se namijeniti u korist najpotrebitijih osoba. Ti se iznosi ne bi se trebali primjenjivati za smanjenje obveze država članica za sufinanciranje programa. S ciljem osiguranja najučinkovitijeg mogućeg korištenja tih proizvoda i prihoda ostvarenog od njih, Komisija bi trebala donijeti provedbene akte u skladu s Uredbom (EU) br. 1308/2013 o uspostavi postupaka kojima se ti proizvodi mogu koristiti, prerađivati ili prodavati u svrhe programa za najpotrebitije osobe.
(28)
Potrebno je navesti vrste djelovanja koja se mogu provesti na poticaj Komisije i država članica kao tehnička pomoć financirana sredstvima Fonda. U tu svrhu Komisija bi se trebala savjetovati s državama članicama i predstavnicima partnerskih organizacija na razini Unije.
(29)
U skladu s načelom podijeljenog upravljanja države članice i Komisija trebale bi biti odgovorne za upravljanje programima i njihovu kontrolu. Države članice trebale bi imati primarnu odgovornost, kroz svoje sustave upravljanja i kontrole, za provedbu i kontrolu svojeg operativnog programa.
(30)
Države članice trebale bi donijeti odgovarajuće mjere kako bi jamčile pravilnu uspostavu i funkcioniranje svojih sustava upravljanja i kontrole radi davanja jamstva o zakonitom i pravilnom korištenju Fonda. Stoga bi trebalo utvrditi obveze država članica u vezi sa sustavima upravljanja i kontrole njihovih operativnih programa i u vezi sa sprječavanjem, otkrivanjem i ispravljanjem nepravilnosti i povrede prava Unije.
(31)
Države članice trebale bi ispunjavati svoje obveze vezane uz upravljanje, kontrolu i reviziju te preuzimati odgovornosti određene pravilima za podijeljeno upravljanje koja su navedena u ovoj Uredbi i u Financijskoj uredbi. Države članice trebale bi osigurati, u skladu s uvjetima određenima ovom Uredbom, postojanje učinkovitih mehanizama za razmatranje pritužbi u vezi s Fondom. U skladu s načelom supsidijarnosti, države članice trebale bi, na zahtjev Komisije, razmotriti pritužbe koje su podnesene Komisiji, a ulaze u područje primjene mehanizama država članica te bi na zahtjev trebale obavijestiti Komisiju o rezultatima razmatranja.
(32)
Države članice trebale bi imenovati upravljačko tijelo, tijelo za ovjeravanje i funkcionalno neovisno tijelo za reviziju za svaki operativni program. Radi osiguranja fleksibilnosti za države članice u uspostavi sustava nadzora primjereno je osigurati mogućnost da upravljačko tijelo obavlja funkcije tijela za ovjeravanje. Državama članicama bi se također trebalo dopustiti da imenuju posrednička tijela za izvršavanje određenih zadaća upravljačkog tijela ili tijela za ovjeravanje. Države članice bi u tom slučaju trebale jasno utvrditi svoje odgovornosti i funkcije.
(33)
Upravljačko tijelo snosi glavnu odgovornost za djelotvornu i učinkovitu provedbu Fonda i time ispunjava značajan broj funkcija u vezi s upravljanjem operativnim programom, te praćenjem, financijskim upravljanjem i kontrolama kao i odabirom projekata. U skladu s tim, u ovoj Uredbi trebalo bi odrediti odgovornosti i funkcije upravljačkog tijela.
(34)
Tijelo za ovjeravanje trebalo bi sastavljati i podnositi zahtjeve za plaćanje Komisiji. Trebalo bi sastavljati financijske izvještaje, potvrđujući njihovu potpunost, točnost i istinitost te da rashodi zabilježeni u financijskim izvještajima poštuju važeća pravila Unije i nacionalna pravila. U ovoj Uredbi trebalo bi odrediti odgovornosti i funkcije tijela za ovjeravanje.
(35)
Tijelo za reviziju trebalo bi osigurati provedbu revizija nad sustavima upravljanja i kontrole, na primjerenom uzorku operacija i na financijskim izvještajima. Odgovornosti i funkcije tijela za reviziju trebale bi biti utvrđene u ovoj Uredbi. Revizije prijavljenih rashoda trebale bi se provoditi na reprezentativnom uzorku operacija radi omogućavanja ekstrapolacije rezultata. U pravilu bi se statistička metoda uzorkovanja trebala koristiti kako bi se dobio pouzdan reprezentativan uzorak. Međutim, tijelo za reviziju trebalo bi biti u mogućnosti iskoristiti u opravdanim okolnostima ne-statističku metodu uzorkovanja ili sadržajno ispitivanje, pod uvjetom da su ispunjeni uvjeti utvrđeni ovom Uredbom.
(36)
Kako bi se uzela u obzir posebna organizacija sustava upravljanja i kontrole za Fond te potreba osiguravanja proporcionalnog pristupa, potrebno je utvrditi posebne odredbe za imenovanje upravljačkog tijela i tijela za ovjeravanje. Kako bi se izbjeglo nepotrebno administrativno opterećenje, ex ante provjera ispunjavanja kriterija imenovanja navedenih u ovoj Uredbi trebala bi biti ograničena na upravljačko tijelo i tijelo za ovjeravanje. Ne bi trebalo zahtijevati da Komisija odobri imenovanje. Praćenje usklađenosti s kriterijima za imenovanje koje se provodi na temelju revizije i kontrolnih mehanizama trebalo bi, ako rezultati pokažu neusklađenost s tim kriterijima, dovesti do popravnih radnji i po mogućnosti do povlačenja imenovanja.
(37)
Ne dovodeći u pitanje ovlasti Komisije u vezi s financijskim nadzorom, trebalo bi osigurati suradnju između država članica i Komisije u okviru ove Uredbe i utvrditi kriterije koji Komisiji omogućuju da odredi, u kontekstu njezine strategije kontrole nacionalnih sustava, razinu jamstva koje bi trebala pribaviti od nacionalnih revizijskih tijela.
(38)
Trebalo bi utvrditi ovlasti i odgovornosti Komisije s obzirom na provjeru djelotvornog funkcioniranja sustava upravljanja i kontrole i zahtjeve za djelovanje država članica. Komisija bi također trebala imati ovlast provoditi revizije na licu mjesta usmjerene na pitanja o dobrom financijskom upravljanju radi donošenja zaključaka o izvršenju Fonda.
(39)
Proračunske obveze Unije trebale bi se izvršavati na godišnjoj razini. Kako bi se osiguralo učinkovito upravljanje programom, potrebno je utvrditi jednostavna pravila za predfinanciranje, zahtjeve za međuplaćanje i konačnu isplatu.
(40)
S ciljem osiguravanja uvjerljivog jamstva za Komisiju prije prihvaćanja financijskih izvještaja, kod zahtjeva za međuplaćanje trebalo bi vraćati 90 % iznosa koji je rezultat primjene stope sufinanciranja utvrđene u odluci o donošenju operativnog programa na prihvatljivi rashod. Ostatak nepodmirenih iznosa trebao bi se isplatiti državama članicama nakon prihvaćanja financijskih izvještaja, pod uvjetom da Komisija dođe do zaključka da su financijski izvještaji potpuni, točni i istiniti.
(41)
Predfinanciranje na početku operativnog programa trebalo bi osigurati da država članica ima na raspolaganju sredstva za pružanje potpore korisnicima u provedbi operacija počevši od donošenja operativnog programa. Predfinanciranje bi se trebalo koristiti isključivo u ovu svrhu, kako bi korisnici mogli primiti dovoljna financijska sredstva za pokretanje operacije nakon njezinog odabira.
(42)
Korisnici bi trebali primiti cjelokupni iznos potpore najkasnije 90 dana nakon datuma kada je korisnik podnio zahtjev za plaćanjem, pod uvjetom da su dostupna sredstva iz isplata za predfinanciranje i međuplaćanja. Upravljačko tijelo trebalo bi biti u mogućnosti prekinuti rok ako su priloženi dokumenti nepotpuni ili ako postoji dokaz o nepravilnosti koji iziskuje daljnje ispitivanje.
(43)
Radi zaštite financijskih interesa Unije trebalo bi predvidjeti mjere koje su vremenski ograničene i koje dužnosniku za ovjeravanje omogućuju da na osnovi delegiranja prekine plaćanje ako postoji jasan dokaz o ozbiljnim nedostacima u funkcioniranju sustava upravljanja i kontrole, nepravilnostima povezanima sa zahtjevom za plaćanje ili dokaz o nepodnošenju dokumenata potrebnih za pregled i prihvaćanje financijskih izvještaja. Trajanje razdoblja prekida trebalo bi biti razdoblje do šest mjeseci, s mogućim produljenjem tog razdoblja do devet mjeseci ako se tako države članice dogovore, kako bi se osiguralo dovoljno vremena za rješavanje uzroka prekida plaćanja i na taj način izbjegla obustava plaćanja.
(44)
Radi zaštite financijskih interesa Unije i osiguravanja sredstava za osiguravanje djelotvorne provedbe programa, trebalo bi utvrditi odredbe koje Komisiji omogućuju obustavu plaćanja.
(45)
S ciljem primjene uvjeta iz Financijske uredbe na financijsko upravljanje Fondom, nužno je odrediti jednostavne postupke pripreme, pregleda i prihvaćanja financijskih izvještaja, čime bi se osigurao jasan temelj i pravna sigurnost tih mehanizama. Osim toga, kako bi se državama članicama omogućilo da na ispravan način ispunjavaju svoje obaveze, trebalo bi im omogućiti da isključe iznose koje se trenutno procjenjuje radi utvrđivanja njihove zakonitosti i pravilnosti.
(46)
Kako bi se umanjio rizik od prijave nepravilnih rashoda, tijelu za ovjeravanje trebalo bi omogućiti, bez potrebe za dodatnim obrazloženjem, uključivanje iznosa koji zahtijevaju daljnju provjeru u zahtjev za međuplaćanjem po završetku obračunske godine u kojoj su uvedeni u njegov računovodstveni sustav.
(47)
Kako bi se smanjilo administrativno opterećenje korisnika, trebalo bi odrediti posebne rokove unutar kojih su upravljačka tijela obvezna osigurati dostupnost dokumenata koji se odnose na operacije nakon podnošenja rashoda ili završetka operacije. U skladu s načelom proporcionalnosti razdoblje pohrane dokumenata trebalo bi ovisiti o ukupnim prihvatljivim rashodima operacije.
(48)
S obzirom na to da se financijski izvještaji provjeravaju i prihvaćaju svake godine, postupak zatvaranja trebao bi biti jednostavan. Konačno zatvaranje programa trebalo bi se stoga temeljiti samo na dokumentima koji se odnose na konačnu obračunsku godinu i konačno izvješće o provedbi ili posljednje izvješće o provedbi, bez potrebe podnošenja bilo kakvih dodatnih dokumenata.
(49)
Radi zaštite proračuna Unije mogla bi se javiti potreba da Komisija provodi financijske korekcije. Radi jamčenja pravne sigurnosti državama članicama važno je utvrditi okolnosti u kojima kršenje važećeg prava Unije ili nacionalnog prava koje je povezano s njegovom primjenom može dovesti do financijskih korekcija Komisije. Kako bi se osiguralo da su bilo koje financijske korekcije koje Komisija nameće državama članicama povezane sa zaštitom financijskih interesa Unije, takve korekcije trebalo bi ograničiti na slučajeve u kojima se kršenje važećeg prava Unije ili nacionalnog prava povezanog s primjenom odgovarajućeg prava Unije odnosi na prihvatljivost ili regularnost operacija i povezanih izdataka prijavljenih Komisiji ili nad nadzor nad njima ili upravljanje istima. Kako bi se osigurala proporcionalnost važno je da Komisija prilikom odlučivanja o financijskoj korekciji razmotri prirodu i ozbiljnost kršenja te povezane financijske posljedice za proračun Unije.
(50)
Potrebno je uspostaviti pravni okvir kojim se osigurava snažno upravljanje i sustavi kontrole te primjerena raspodjela uloga i odgovornosti u kontekstu podijeljenog upravljanja. Ulogu Komisije stoga bi trebalo odrediti i objasniti te bi trebalo utvrditi razmjerna pravila za primjenu financijskih korekcija Komisije.
(51)
Učestalost revizija nad operacijama trebala bi biti proporcionalna razmjeru potpore Unije iz Fonda. Broj provedenih revizija posebno bi trebalo smanjiti u slučaju kada ukupan prihvatljivi rashod za neku operaciju ne prelazi 150 000 EUR. Bez obzira na to, trebalo bi omogućiti provedbu revizija u bilo kojem trenutku u slučaju kada postoje dokazi o nepravilnosti ili prijevari ili nakon zatvaranja dovršenih operacija, kao dio revizorskog uzorka. Komisija bi trebala moći preispitati revizorski trag tijela za reviziju ili sudjelovati u revizijama koje tijelo za reviziju provodi na licu mjesta. Ako Komisija na taj način ne dobije potrebno osiguranje u vezi s učinkovitim funkcioniranjem tijela za reviziju, trebala bi moći ponovno provesti svoje revizorske aktivnosti ako je to u skladu s međunarodno priznatim revizorskim standardima. Da bi razina revizije koju provodi Komisija bila proporcionalna riziku, Komisija bi trebala moći smanjiti svoj revizijski rad u vezi s operativnim programima u slučaju kada ne postoje značajni nedostaci ili kada se može osloniti na tijelo za reviziju. Kako bi se smanjilo administrativno opterećenje korisnika, trebalo bi uvesti određena pravila da bi se smanjio rizik preklapanja revizija istih operacija koje provode različite institucije, posebno Europski revizorski sud, Komisija i tijelo za reviziju. Područje primjene revizija trebalo bi osim toga u potpunosti uzeti u obzir cilj i osobine ciljanog stanovništva na koje je Fond usmjeren, kao i dobrovoljni karakter mnogih korisnika.
(52)
S ciljem osiguranja financijske discipline primjereno je utvrditi mjere opoziva bilo kojeg dijela proračunske obveze u okviru nekog operativnog programa, posebno kad se određeni iznos može isključiti iz opoziva, a posebno kada su kašnjenja u provedbi rezultat okolnosti koje su neovisne o dotičnoj strani, neuobičajene ili nepredvidive te čije se posljedice ne mogu izbjeći usprkos pokazanom zalaganju, kao i u slučajevima kada je podnesen zahtjev za plaćanje, ali je rok plaćanja prekinut ili je isplata obustavljena.
(53)
U svrhu dopune i izmjene određenih elemenata ove Uredbe koji nisu ključni, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u vezi sa sadržajem godišnjeg i konačnog izvješća, uključujući listu zajedničkih pokazatelja, kriterijima za utvrđivanje slučajeva nepravilnosti koje treba prijaviti, podataka koje treba dostaviti i povrata nepropisno isplaćenih iznosa, pravilima koja navode podatke koji će se snimati i pohranjivati u računalnom obliku u okviru sustava praćenja koje su uspostavila upravljačka tijela, minimalnim zahtjevima za revizorski trag, opsegom i sadržajem nacionalnih revizija, metodologijom uzorkovanja, detaljnim pravilima za korištenje podataka prikupljenih tijekom revizija i kriterijima za utvrđivanje ozbiljnih nedostataka u učinkovitom funkcioniranju sustava upravljanja i kontrole, za utvrđivanje razine financijske korekcije koja će se primijeniti i za primjenu fiksnih stopa ili procjene vrijednosti financijskih korekcija. Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući i ona na razini stručnjaka.
(54)
Prilikom pripreme i izrade delegiranih akata, Komisija bi trebala osigurati da se odgovarajućih dokumenti Europskom parlamentu i Vijeću šalju istodobno, na vrijeme i na primjeren način.
(55)
Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Uredbe, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji u odnosu na odluke o godišnjim akcijskim planovima koji se financiraju tehničkom potporom na inicijativu Komisije, odluke o donošenju i izmjeni operativnih programa, odluke o obustavi međuplaćanja, odluke o neprihvaćanju financijskih izvještaja i iznosu koji se naplaćuje ako financijski izvještaji nisu prihvaćeni, odluke o financijskim korekcijama, odluke o određivanju godišnje raspodjele odobrenih sredstava za preuzimanje obveza i, u slučaju opoziva odobrenih sredstava, odluke o izmjeni odluka o donošenju programa.
(56)
Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Uredbe, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji u vezi s predloškom za strukturiranu anketu o primateljima pomoći, učestalošću izvješćivanja o nepravilnostima i oblika izvješćivanja koji treba koristiti, odredbama i uvjetima sustava elektroničke razmjene podataka za upravljanje i kontrolu, tehničkim specifikacijama evidentiranja i pohranjivanja podataka u vezi sa sustavom upravljanja i kontrole, modelom za izjavu rukovodstva, modelima za revizijsku strategiju, revizorsko mišljenje i izvješće o kontroli, modelom za izvješće i mišljenje neovisnog revizijskog tijela i opis postojećih funkcija i postupaka za upravljačko tijelo te, prema potrebi, za tijelo za ovjeravanje, modelom za zahtjeve za plaćanje i modelom za financijske izvještaje. Te bi se ovlasti trebale izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (9).
(57)
Za određene provedbene akte koji se donose u skladu s postupkom ispitivanja utvrđenim u članku 5. Uredbe (EU) br. 182/2011 mogući učinak i posljedice toliko su važni za države članice da je iznimka od općeg pravila opravdana. U skladu s tim, ako odbor ne da nikakvo mišljenje, Komisija ne donosi nacrt provedbenog akta. Ti se provedbeni akti odnose na utvrđivanje tehničkih specifikacija evidentiranja i pohranjivanja podataka u vezi sa sustavom upravljanja i kontrole. Na te bi se provedbene akte stoga trebao primjenjivati članak 5. stavak 4. treći podstavak Uredbe (EU) br. 182/2011.
(58)
Ova Uredba poštuje temeljna prava i načela posebno prihvaćena u Povelji Europske unije o temeljnim pravima, uključujući poštovanje ljudskog dostojanstva i privatnog i obiteljskog života, prava na zaštitu osobnih podataka, prava djeteta, prava starijih, jednakost između muškaraca i žena i zabranu diskriminacije. Ova bi se Uredba trebala primjenjivati u skladu s tim pravima i načelima.
(59)
S obzirom na to da ciljeve ove Uredbe, to jest unaprijediti socijalnu koheziju u Uniji i doprinijeti borbi protiv siromaštva i socijalne isključenosti, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. UEU-a. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.
(60)
Trebalo bi se osigurati da Fond nadopunjuje djelovanja koja se financiraju u okviru ESF-a kao aktivnosti socijalnog uključivanja, ujedno pružajući potporu isključivo najpotrebitijim osobama.
(61)
Kako bi se omogućilo brzo donošenje delegiranih akata predviđenih u ovoj Uredbi, ova bi Uredba trebala stupiti na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
GLAVA I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet i svrha
Ovom se Uredbom uspostavlja Fond europske pomoći najpotrebitijima („Fond“) za razdoblje od 1. siječnja 2014. do 31. prosinca 2020. godine i određuju ciljevi Fonda, područje primjene njegove potpore, dostupna financijska sredstva i njihova dodjela za svaku državu članicu te se utvrđuju se pravila potrebna za osiguranje djelotvornosti i učinkovitosti Fonda.
Članak 2.
Definicije
Primjenjuju se sljedeće definicije:
(1)
„osnovna materijalna pomoć” znači osnovna potrošačka roba ograničene vrijednosti i za osobnu uporabu najpotrebitijih osoba, na primjer odjeća, higijenski proizvodi, školski pribor, vreće za spavanje;
(2)
„najpotrebitije osobe“ znači fizičke osobe, bilo pojedinci, obitelji, kućanstva ili skupine sastavljene od takvih osoba, čija je potreba za pomoći utvrđena prema objektivnim kriterijima koje su utvrdila nacionalna nadležna tijela uz savjetovanje s odgovarajućim dionicima, uz izbjegavanje sukoba interesa, ili su ih odredile partnerske organizacije i koje su odobrila ta nacionalna nadležna tijela te koji mogu uključivati elemente koji omogućuju usmjeravanje na najpotrebitije osobe u određenim zemljopisnim područjima;
(3)
„partnerske organizacije“ znači javna tijela i/ili neprofitne organizacije koje dostavljaju hranu i/ ili osnovnu materijalnu pomoć, prema potrebi, u kombinaciji s popratnim mjerama izravno ili posredstvom drugih partnerskih organizacija, ili provode aktivnosti usmjerene izravno na socijalno uključivanje najpotrebitijih osoba i čije je operacije odabralo upravljačko tijelo u skladu s člankom 32. stavkom 3. točkom (b);
(4)
„nacionalni programi“ znači svi programi koji, barem djelomično, imaju iste ciljeve kao i Fond i koje na nacionalnoj, regionalnoj ili lokalnoj razini provode javna tijela ili neprofitne organizacije;
(5)
„operativni program za hranu i/ili osnovnu materijalnu pomoć” (također nazvan „OP I”) znači operativni program koji pruža potporu podjeli hrane i /ili osnovne materijalne pomoći najpotrebitijim osobama, prema potrebi u kombinaciji s popratnim mjerama, usmjeren na ublažavanje socijalne isključenosti najpotrebitijih osoba;
(6)
„operativni program za socijalnu uključenost najpotrebitijih osoba” (također nazvan „OP II”) znači operativni program koji pruža potporu aktivnostima izvan aktivnih mjera tržišta rada, koje se sastoje od nefinancijske, nematerijalne pomoći, usmjerene na socijalnu uključenost najpotrebitijih osoba;
(7)
„operacija“ znači projekt, ugovor ili djelovanje koje odabere upravljačko tijelo dotičnog operativnog programa, ili je pod njegovom odgovornosti, koje pridonosi ciljevima na koje se odnosi;
(8)
„dovršena operacija“ znači operacija koja je fizički dovršena ili potpuno provedena i u vezi s kojom su korisnici izvršili sva povezana plaćanja, a potpora iz odnosnog operativnog programa je plaćena korisnicima;
(9)
„korisnik“ znači javno ili privatno tijelo odgovorno za pokretanje ili koje pokreće i provodi operacije;
(10)
„primatelj pomoći“ znači najpotrebitija osoba ili osobe koje primaju potporu kako je određeno u članku 4. ove Uredbe;
(11)
„popratne mjere” znači aktivnosti koje su dodatno pružene uz podjelu hrane i/ili osnovne materijalne pomoći s ciljem ublažavanja socijalne isključenosti i/ili borbe s izvanrednim društvenim situacijama na način koji dodatno osnažuje i koji je održiviji, na primjer smjernice o uravnoteženoj prehrani i savjet o upravljanju proračunom;
(12)
„javni rashodi“ znači javni doprinos financiranju operacija čiji je izvor proračun nacionalnih, regionalnih ili lokalnih javnih tijela, proračuna Unije u vezi s Fondom, proračun javnopravnih tijela ili proračun udruženja javnih tijela ili bilo kojeg tijela koje uređuje javno pravo u smislu članka 1. stavka 9. Direktive 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (10);
(13)
„posredničko tijelo“ znači javno ili privatno tijelo koje djeluje pod odgovornosti upravljačkog tijela i tijela za ovjeravanje ili koje izvršava poslove u ime takvog tijela u vezi s provedbenim operacijama korisnika;
(14)
„obračunska godina” znači razdoblje od 1. srpnja do 30. lipnja, osim za prvu obračunsku godinu programskog razdoblja za koju je to razdoblje od početnog datuma prihvatljivosti rashoda do 30. lipnja 2015. Završna obračunska godina je od 1. srpnja 2023. do 30. lipnja 2024.;
(15)
„financijska godina“ znači razdoblje od 1. siječnja do 31. prosinca;
(16)
„nepravilnost” znači svaka povreda prava Unije ili nacionalnog prava povezana s njegovom primjenom, koja proizlazi iz čina ili propusta gospodarskog subjekta uključenog u provedbu Fonda a koja ima ili bi mogla imati učinak ugrožavanja proračuna Unije tako da tereti proračun Unije neopravdanim izdatkom;
(17)
„gospodarski subjekt” znači svaka fizička ili pravna osoba ili drugi subjekt koji sudjeluje u provođenju pomoći iz Fonda, osim države članice koja izvršava svoje ovlasti kao javno tijelo;
(18)
„sustavna nepravilnost” znači svaka nepravilnost koja se može ponavljati i koja ima visoku vjerojatnost pojavljivanja u sličnim vrstama operacija, što je rezultat ozbiljnih nedostataka u učinkovitom funkcioniranju sustava upravljanja i kontrole, uključujući nemogućnost uspostave odgovarajućih postupaka u skladu s ovom Uredbom;
(19)
„ozbiljni nedostatak u učinkovitom funkcioniranju sustava upravljanja i kontrole” znači nedostatak zbog kojeg su potrebna značajna poboljšanja u sustavu, koji izlaže Fond značajnom riziku od nepravilnosti i čije postojanje nije u skladu s nekvalificiranim revizorskim mišljenjem o funkcioniranju sustava upravljanja i kontrole.
Članak 3.
Ciljevi
1. Fond promiče socijalnu koheziju, poboljšava socijalnu uključenost i stoga u konačnici doprinosi cilju iskorjenjivanja siromaštva u Uniji pridonoseći postizanju cilja smanjenja siromaštva za najmanje 20 milijuna osoba koji žive u riziku od siromaštva ili i socijalne isključenosti u skladu sa strategijom Europa 2020., istovremeno nadopunjujući strukturne fondove. Fond pridonosi ostvarenju posebnog cilja ublažavanja najgorih oblika siromaštva, pružanjem nefinancijske pomoći najpotrebitijim osobama: hrane i/ili osnovne materijalne pomoći i aktivnosti socijalne uključenosti usmjerene na socijalnu integraciju najpotrebitijih osoba.
Navedeni cilj i rezultati provedbe Fonda procjenjuju se kvalitativno i kvantitativno.
2. Fond nadopunjuje održive nacionalne politike za iskorjenjivanje siromaštva i politike socijalne uključenosti, koje ostaju odgovornost država članica
Članak 4.
Područje primjene potpore
1. Fond pruža podršku nacionalnim programima putem kojih se hrana i/ili osnovna materijalna pomoć dijele najpotrebitijim osoba putem partnerskih organizacija koje odabiru države članice.
S ciljem povećanja i diversifikacije ponude hrane za najpotrebitije osobe, kao i smanjenja i sprječavanja rasipanja hrane, Fond može podržavati aktivnosti povezane s prikupljanjem, prijevozom, skladištenjem i podjelom donacija u hrani.
Fond također može pružiti podršku popratnim mjerama, koje nadopunjuju pružanje hrane i/ili osnovne materijalne pomoći.
2. Fond pruža podršku aktivnostima koje pridonose socijalnoj uključenosti najpotrebitijih osoba.
3. Fond promiče, na razini Unije, uzajamno učenje, umrežavanje i širenje dobrih praksi u području nefinancijske pomoći najpotrebitijim osobama.
Članak 5.
Načela
1. Dio proračuna Unije dodijeljen Fondu provodi se u okviru podijeljenog upravljanja između država članica i Komisije, u skladu s točkom (b) članka 58. stavka 1. Financijske uredbe, uz izuzetak tehničke pomoći na inicijativu Komisije koja se provodi u okviru izravnog upravljanja u skladu s točkom (a) članka 58. stavka 1. Financijske uredbe.
2. Komisija i države članice, uzimajući u obzir poseban kontekst svake države članice, osiguravaju da potpora iz Fonda bude usklađena s odgovarajućim politikama i prioritetima Unije i dopunjuje druge instrumente Unije.
3. Potpora iz Fonda provodi se u bliskoj suradnji između Komisije i država članica u skladu s načelom supsidijarnosti.
4. Države članice i tijela koja one imenuju za tu svrhu odgovorni su za provedbu operativnih programa i izvršavanje svojih zadaća u okviru ove Uredbe u skladu s institucionalnim, pravnim i financijskim okvirom države članice i podliježu usklađenosti s ovom Uredbom.
5. Mehanizmi za provedbu i korištenje Fonda, a posebno financijski i administrativni resursi potrebni za izvješćivanje, evaluaciju, upravljanje i kontrolu uzimaju u obzir načelo proporcionalnosti ovisno o razini dodijeljene potpore i ograničeni administrativni kapacitet organizacija koje djeluju ponajprije zahvaljujući volonterima.
6. U skladu sa svojim odnosnim odgovornostima, te kako bi se spriječilo dvostruko financiranje, Komisija i države članice osiguravaju koordinaciju s EFS-om i s drugim odgovarajućim politikama, strategijama i instrumentima Unije, osobito inicijativama Unije u području javnog zdravstva i protiv rasipanja hrane.
7. Komisija, države članice i korisnici primjenjuju načelo dobrog financijskog upravljanja u skladu s člankom 30. Financijske uredbe.
8. Komisija i države članice osiguravaju djelotvornost Fonda, posebno kroz praćenje, izvješćivanje i evaluaciju.
9. Države članice i Komisija osiguravaju da su operativni programi pripremljeni, programirani, provedeni, praćeni i evaluirani, uz poštovanje načela partnerstva, prilikom provođenja savjetovanja relevantnih dionika kako je utvrđeno u ovoj Uredbi.
10. Komisija i države članice poduzimaju korake kako bi osigurale učinkovitost Fonda te izvršavaju svoje odnosne uloge u vezi s Fondom s ciljem smanjenja administrativnog opterećenja za korisnike
11. Komisija i države članice osiguravaju da se ravnopravnost između muškaraca i žena i ugradnja rodne perspektive uzima u obzir i promiče tijekom raznih faza pripreme, programiranja, upravljanja i provedbe, praćenja i evaluacije Fonda, kao i tijekom provedbe kampanja za informiranje i podizanje razine svijesti te razmjene najboljih praksi. Kada je to dostupno, Komisija i države članice koriste podatke raščlanjene prema spolu.
Komisija i države članice poduzimaju primjerene korake za sprječavanje bilo kakve diskriminacije na temelju spola, rasnog ili etničkog podrijetla, vjere ili uvjerenja, invalidnosti, dobi ili spolne opredijeljenosti u ostvarivanju pristupa Fondu i programima i operacijama koje podržava Fond.
12. Operacije koje podržava Fond u skladu su s primjenjivim pravom Unije i nacionalnim pravom koje se tiče njegove primjene („mjerodavno pravo”) Prije svega, Fond se može koristiti samo za potporu podjeli hrane ili roba koje su usklađene s pravom Unije o ispravnosti potrošačkih proizvoda.
13. Države članice i korisnici biraju hranu i/ili osnovnu materijalnu pomoć na temelju objektivnih kriterija povezanih s potrebama najpotrebitijih osoba. Kriteriji odabira za prehrambene proizvode, i prema potrebi za robe, također uzimaju u obzir klimatske i okolišne aspekte, posebno u pogledu smanjenja rasipanja hrane. Prema potrebi, odabir vrsta prehrambenih proizvoda koji će se dijeliti provodi se uzimajući u obzir njihov doprinos uravnoteženoj prehrani najpotrebitijih osoba.
14. Komisija i države članice osiguravaju da pomoć pružena u okviru ovog Fonda poštuje dostojanstvo najpotrebitijih osoba.
GLAVA II.
SREDSTVA I PROGRAMIRANJE
Članak 6.
Ukupna sredstva
1. Sredstva dostupna za proračunsku obvezu iz Fonda za razdoblje 2014. - 2020. iznose 3 395 684 880 EUR po cijenama iz 2011., u skladu s godišnjom raspodjelom iz Priloga II.
2. Dodjeljivanje sredstava iz Fonda za razdoblje 2014. - 2020. za svaku državu članicu navedeno je u Prilogu III. Najmanji iznos po državi članici je 3 500 000 EUR za cijelo razdoblje.
3. Za potrebe programiranja i naknadnog uključivanja u opći proračun Unije, iznos sredstava je indeksiran na 2 % godišnje.
4. 0,35 % ukupnih sredstava dodjeljuje se tehničkoj pomoći na inicijativu Komisije.
Članak 7.
Operativni programi
1. Svaka država članica Komisiji podnosi OP I i/ili OP II koji obuhvaćaju razdoblje od 1. siječnja 2014. do 31. prosinca 2020. u roku od šest mjeseci od stupanja na snagu ove Uredbe.
2. OP I sadrži:
(a)
određivanje i obrazloženje odabira vrste/vrsta materijalne deprivacije koja/koje će se rješavati u okviru operativnog programa i, za svaku vrstu materijalne deprivacije koja se rješava, opis glavnih značajki podjele hrane i/ili osnovne materijalne pomoći te, prema potrebi, popratnih mjera koje će se osigurati, uzimajući u obzir rezultate ex ante evaluacije koja se provodi u skladu s člankom 16.;
(b)
opis odgovarajućeg nacionalnog programa ili više njih za svaku vrstu materijalne deprivacije koja se rješava;
(c)
opis mehanizma kojim se utvrđuju kriteriji prihvatljivosti za najpotrebitije osobe, podijeljeni, prema potrebi, po vrsti materijalne deprivacije koja se rješava;
(d)
kriterije za odabir operacija i opis mehanizma odabira prema potrebi podijeljene po vrsti materijalne deprivacije koja se rješava;
(e)
kriterije za odabir partnerskih organizacija podijeljene, prema potrebi, po vrsti materijalne deprivacije koja se rješava;
(f)
opis mehanizma koji se koristi za osiguranje komplementarnosti s ESF-om;
(g)
plan financiranja koji sadrži tablicu u kojoj se za cijelo programsko razdoblje određuje iznos ukupnog financijskog izdvajanja u vezi s potporom iz operativnog programa za svaku vrstu materijalne deprivacije koja se rješava, kao i odgovarajuće popratne mjere.
3. OP II sadrži:
(a)
strategiju za doprinos programa promicanju socijalne kohezije i smanjenju siromaštva u skladu sa strategijom Europa 2020., uključujući obrazloženje odabira prioriteta za pružanje pomoći;
(b)
posebne ciljeve operativnog programa temeljene na određivanju nacionalnih potreba, uzimajući u obzir rezultate ex ante evaluacije provedene u skladu s člankom 16. Ex ante evaluacija podnosi se Komisiji u isto vrijeme kad i operativni program;
(c)
plan financiranja koji sadrži tablicu u kojoj se za cijelo programsko razdoblje određuje iznos ukupnog financijskog izdvajanja u vezi s potporom iz operativnog programa za svaku vrstu djelovanja;
(d)
određivanje najpotrebitijih osoba koje će biti cilj programa;
(e)
financijske pokazatelje koji se odnose na odgovarajuće dodijeljene rashode;
(f)
očekivane rezultate za posebne ciljeve i odgovarajuća ostvarenja za pojedine programe te pokazatelje rezultata s polaznim i ciljnim vrijednostima;
(g)
opis vrste i primjera djelovanja kojima će se dodijeliti potpora i njihovog očekivanog doprinosa posebnim ciljevima iz točke (b), uključujući vodeća načela za odabir operacija i, prema potrebi, određivanje vrsta korisnika;
(h)
opis mehanizma koji se koristi za osiguranje komplementarnosti s Europskim socijalnim fondom i sprečavanje preklapanja i dvostrukog financiranja operacija.
4. Osim toga, svaki operativni program sadrži:
(a)
određivanje upravljačkog tijela, tijela za ovjeravanje, prema potrebi, tijela za reviziju i tijela prema kojem će Komisija izvršavati plaćanja i opis postupka praćenja;
(b)
opis poduzetih mjera za uključivanje svih odgovarajućih dionika kao i, prema potrebi, nadležnih regionalnih, lokalnih i drugih javnih tijela u pripremi operativnog programa;
(c)
opis planiranog korištenja tehničke pomoći u skladu s člankom 27. stavkom 4., uključujući djelovanja za jačanje administrativnih kapaciteta korisnika u vezi s provedbom operativnog programa;
(d)
plan financiranja koji sadrži tablicu koja za svaku godinu u skladu s člankom 20. određuje iznos financijskog izdvajanja predviđenog za potporu iz Fonda i sufinanciranje u skladu s člankom 20.;
Partnerske organizacije iz članka 7. stavka 2. točke (e) koje izravno isporučuju hranu i/ili osnovnu materijalnu pomoć same ili u suradnji s drugim organizacijama poduzimaju aktivnosti koje se prema potrebi sastoje od preusmjeravanja prema nadležnim službama, koje dopunjuju pružanje materijalne pomoći i kojima je cilj uključivanje najpotrebitijih osoba u društvo, bez obzira na to podupire li Fond same te aktivnosti ili ne. Međutim, te popratne mjere nisu obvezne u slučaju da se hrana i/ili osnovna materijalna pomoć pružaju samo najpotrebitijoj djeci u sustavu skrbi za djecu ili usporedivoj skrbi.
5. Države članice ili tijelo koje one imenuju izrađuju operativne programe. Surađuju sa svim odgovarajućim dionicima kao i, prema potrebi, nadležnim regionalnim, lokalnim i drugim javnim tijelima. Države članice osiguravaju da su operativni programi usko povezani s nacionalnim politikama za socijalnu uključenost.
6. Države članice izrađuju prijedlog svojih operativnih programa u skladu s predlošcima iz Priloga I. prema potrebi.
Članak 8.
Donošenje operativnih programa
1. Komisija procjenjuje usklađenost svakog pojedinog operativnog programa s ovom Uredbom i njegov doprinos ciljevima Fonda, uzimajući u obzir ex ante evaluaciju koja se provodi u skladu s člankom 16. Komisija osigurava da ne dolazi do preklapanja s bilo kojim operativnim programom u državi članici koji financira Europski socijalni fond.
2. Komisija može davati primjedbe u roku tri mjeseca od datuma podnošenja operativnog programa. Država članica Komisiji dostavlja sve potrebne dodatne informacije i, prema potrebi, revidira predloženi operativni program.
3. Pod uvjetom da su sve primjedbe Komisije u skladu sa stavkom 2. na odgovarajući način uzete u obzir, Komisija pomoću provedbenih akata odobrava svaki operativni program najkasnije u roku šest mjeseci nakon što ga je država članica podnijela.
Članak 9.
Izmjene operativnih programa
1. Država članica može podnijeti zahtjev za izmjenu operativnog programa. Uz zahtjev se prilaže revidirani operativni program i obrazloženje izmjene.
2. Komisija ocjenjuje informacije dostavljene u skladu sa stavkom 1., uzimajući u obzir obrazloženje koje je dostavila država članica. Komisija može davati primjedbe, a država članica Komisiji daje sve potrebne dodatne informacije.
3. Komisija provedbenim aktima odobrava izmjenu operativnog programa najkasnije u roku četiri mjeseca nakon što ga je država članica podnijela pod uvjetom da su sve primjedbe Komisije na odgovarajući način uzete u obzir.
Članak 10.
Razmjena dobre prakse
Komisija olakšava, uključujući i putem internetske stranice, razmjenu iskustava, izgradnju kapaciteta i povezivanje, kao i objavu određenih rezultata u području nefinancijske pomoći najpotrebitijim osobama.
Odgovarajuće organizacije koje ne koriste sredstva Fonda također mogu biti uključene.
Komisija se osim toga najmanje jednom godišnje savjetuje s organizacijama koje predstavljaju partnerske organizacije na razini Unije o provedbi potpore iz Fonda i nakon takvog savjetovanja pravodobno podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću.
Komisija također olakšava internetsko širenje odgovarajućih ishoda, izvješća i informacija u vezi s Fondom.
GLAVA III.
PRAĆENJE I EVALUACIJA, INFORMIRANJE I KOMUNIKACIJA
Članak 11.
Odbor za praćenje za OP II
1. U skladu s institucionalnim, pravnim i financijskim okvirom dotične države članice, država članica u roku od tri mjeseca od datuma kada je bila obaviještena o odluci kojom je usvojen OP II osniva odbor za praćenje provedbe tog programa u dogovoru s upravljačkim tijelom.
2. Svaki odbor za praćenje sastavlja i donosi vlastiti poslovnik u skladu s institucionalnim, pravnim i financijskim okvirom dotične države članice.
3. O sastavu odbora za praćenje odlučuje država članica, pod uvjetom da on bude sastavljen od predstavnika odgovarajućih tijela države članice i posredničkih tijela te od svih odgovarajućih dionika kao i, prema potrebi, predstavnika nadležnih regionalnih, lokalnih i drugih javnih tijela. Odgovarajuća organizacija transparentnim procesima predstavnike nadležnih regionalnih, lokalnih i drugih javnih tijela kao i odgovarajuće dionike uključuje u odbor za praćenje. Svaki član odbora za praćenje može imati glasačko pravo. Popis članova odbora za praćenje objavljuje se.
4. Komisija sudjeluje u radu odbora za praćenje u savjetodavnoj ulozi.
5. Odborom za praćenje predsjeda predstavnik države članice ili upravljačkog tijela.
Članak 12.
Funkcije odbora za praćenje za OP II
1. Odbor za praćenje sastaje se najmanje jednom godišnje i preispituje provedbu programa i napredak u ostvarenju njegovih posebnih ciljeva. Pritom uzima u obzir financijske podatke, zajedničke pokazatelje i pokazatelje za pojedine programe, zajedno s promjenama u vrijednosti pokazatelja rezultata i napretka u ostvarenju kvantificiranih ciljnih vrijednosti te, prema potrebi, rezultate analiza kakvoće.
2. Odbor za praćenje ispituje sva pitanja koja utječu na uspješnost programa. Posebno se ispituje sljedeće:
(a)
napredak u ostvarenju posebnih ciljeva operativnog programa na osnovi dokumenata koje podnese upravljačko tijelo, uključujući i rezultate evaluacije;
(b)
provedba mjera informiranja i komunikacije;
(c)
djelovanja kod kojih se u obzir uzimaju i promiču ravnopravnost između muškaraca i žena, jednake mogućnosti i nediskriminacija.
3. Odbor za praćenje ispituje i odobrava:
(a)
metodologiju i kriterije odabira operacija u skladu s vodećim načelima iz članka 7. stavka 3. točke (f);
(b)
godišnja i završna izvješća o provedbi;
(c)
svaki prijedlog upravljačkog tijela za izmjene operativnog programa.
4. Odbor za praćenje može dati primjedbe upravljačkom tijelu u vezi s provedbom programa i njegovom evaluacijom.
Odbor prati djelovanja koja su poduzeta kao rezultat njegovih primjedbi.
Članak 13.
Izvješća o provedbi i pokazatelji
1. Od 2015. do 2023. države članice do 30. lipnja svake godine Komisiji podnose godišnje izvješće o provedbi operativnog programa provedenog tijekom prethodne financijske godine.
2. Države članice pripremaju godišnje izvješće o provedbi u skladu s delegiranim aktom iz stavka 6., uključujući popis zajedničkih pokazatelja i, u slučaju operativnih programa socijalne uključenosti, pokazatelja za pojedine programe.
O izvješćima o provedbi OPI države članice provode savjetovanje s odgovarajućim dionicima. Izvješću se prilaže sažetak primjedbi tih odgovarajućih dionika.
3. Godišnja izvješća o provedbi prihvatljiva su ako sadrže sve potrebne informacije u skladu s delegiranim aktom iz stavka 6. Komisija dotičnu državu članicu obavješćuje u roku 15 radnih dana od datuma primitka godišnjeg izvješća o provedbi ukoliko ono nije prihvatljivo. U slučaju da Komisija ne obavijesti državu članicu u roku, izvješće se smatra prihvatljivim.
4. Komisija pregledava godišnje izvješće o provedbi i izvješćuje državu članicu o svojim primjedbama u roku dva mjeseca po primitku godišnjeg izvješća o provedbi.
U slučaju da Komisija ne dostavi primjedbe državi članici unutar ovoga roka, izvješća se smatraju prihvaćenima.
5. Država članica podnosi završno izvješće o provedbi operativnog programa do 30. rujna 2024.
Države članice pripremaju završno izvješće o provedbi u skladu s delegiranim aktima iz stavka 6.
Komisija pregledava završno izvješće o provedbi i izvješćuje državu članicu o svojim primjedbama u roku pet mjeseci po primitku završnog izvješća.
U slučaju da Komisija ne dostavi primjedbe državi članici unutar ovoga roka, izvješća se smatraju prihvaćenima.
6. Komisija je ovlaštena do 17. srpnja 2014. donijeti delegirane akte, u skladu s člankom 62., u kojima se utvrđuje sadržaj godišnjih i završnih izvješća o provedbi, uključujući popis zajedničkih pokazatelja.
7. Komisija državi članici može uputiti primjedbe o provedbi operativnog programa. Upravljačko tijelo u roku tri mjeseca izvješćuje Komisiju o poduzetim korektivnim mjerama.
8. Upravljačko tijelo objavljuje sažetak sadržaja svakog godišnjeg i završnog izvješća o provedbi.
9. Komisija Europskom parlamentu i Vijeću pravodobno podnosi sažetak godišnjih izvješća o provedbi i završnih izvješća o provedbi.
10. Postupak u vezi s izvješćima o provedbi ne smije biti pretjerano opsežan u usporedbi s dodijeljenim sredstvima i prirodom potpore te ne smije uzrokovati nepotrebno administrativno opterećenje.
Članak 14.
Sastanci u svrhu preispitivanja
1. Komisija i države članice sastaju se svake godine od 2014. do 2023., osim ako je drukčije dogovoreno, radi preispitivanja napretka postignutog u provedbi operativnog programa, uzimajući u obzir godišnje izvješće o provedbi i primjedbe Komisije iz članka 13. stavka 7., prema potrebi.
2. Sastankom u svrhu preispitivanja predsjeda Komisija. Odgovarajući dionici pozvani su sudjelovati u sastancima u svrhu preispitivanja za OP I, osim za dijelove tog sastanka kod kojih bi njihovo sudjelovanje dovelo do sukoba interesa ili kršenja povjerljivosti u vezi s revizijskim pitanjima.
3. Država članica osigurava da se nakon sastanka u svrhu preispitivanja na sve primjedbe Komisije daju primjereni odgovori te da se na njega upućuje u izvješću o provedbi za, prema potrebi, jednu ili više sljedećih financijskih godina.
Članak 15.
Opće odredbe o evaluaciji
1. Države članice osiguravaju potrebne resurse za provedbu evaluacija i osiguravaju uspostavu postupaka za davanje i prikupljanje potrebnih podataka za evaluacije, uključujući podatke u vezi sa zajedničkim pokazateljima iz članka 13.
2. Evaluacije provode stručnjaci koji su funkcionalno neovisni od tijela odgovornih za provedbu operativnog programa. Sve evaluacije javno se objavljuju u cijelosti, ali ni u kojem slučaju ne smiju sadržavati informacije o identitetu primatelja pomoći.
3. Evaluacije ne smiju biti pretjerano opsežne u usporedbi s dodijeljenim sredstvima i prirodom potpore te ne uzrokuje nepotrebno administrativno opterećenje.
Članak 16.
Ex ante evaluacija
1. Države članice provode ex ante evaluaciju svakog operativnog programa.
2. Ex ante evaluacija provodi se pod nadležnosti tijela odgovornog za pripremu operativnog programa. Podnosi se Komisiji istovremeno kada i operativni program, zajedno s izvršnim sažetkom.
3. Ex ante evaluacije OP-a I ocjenjuje sljedeće elemente:
(a)
doprinos cilju Unije o najmanje 20 milijuna ljudi manje koji žive u siromaštvu ili u riziku od siromaštva i socijalne isključenosti do 2020., u vezi s odabranom vrstom materijalne deprivacije koja se rješava te uzimajući u obzir nacionalne okolnosti po pitanju siromaštva i socijalne isključenosti te materijalne deprivacije;
(b)
unutarnju usklađenost predloženog operativnog programa i njegov odnos s drugim odgovarajućim financijskim instrumentima;
(c)
usklađenost dodjele proračunskih sredstava s ciljevima operativnog programa;
(d)
doprinos očekivanih ostvarenja rezultatima, a time i ciljevima Fonda;
(e)
uključenost odgovarajućih dionika;
(f)
održivost postupaka za praćenje operativnog programa i za prikupljanje podataka potrebnih za provedbu evaluacija.
4. Ex ante evaluacije OP-a II ocjenjuju sljedeće elemente:
(a)
doprinos promicanju socijalne kohezije i smanjenju siromaštva u skladu sa strategijom Europa 2020., uzimajući u obzir nacionalne potrebe;
(b)
unutarnju usklađenost predloženog programa i njegov odnos s drugim odgovarajućim instrumentima, posebno s Europskim socijalnim fondom;
(c)
usklađenost dodjele proračunskih sredstava s ciljevima programa;
(d)
važnost i jasnoću predloženih pokazatelja za pojedine programe;
(e)
način na koji će očekivana ostvarenja doprinijeti rezultatima;
(f)
ostvarivost kvantificiranih ciljnih vrijednosti za pokazatelje, uzimajući u obzir predviđenu potporu iz Fonda;
(g)
utemeljenost oblika predložene potpore;
(h)
prikladnost ljudskih resursa i administrativnih kapaciteta za upravljanje programom;
(i)
prikladnost postupaka za praćenje programa i prikupljanje podataka potrebnih za provođenje evaluacija;
(j)
prikladnost planiranih mjera za promicanje jednakih mogućnosti za muškarce i žene i za sprečavanje svih oblika diskriminacije;
Članak 17.
Evaluacija tijekom programskog razdoblja
1. Komisija do 31. prosinca 2018. Europskom parlamentu i Vijeću podnosi evaluaciju Fonda u sredini razdoblja.
2. Komisija na vlastitu inicijativu može provoditi evaluaciju operativnih programa.
3. Tijekom razdoblja programiranja, upravljačko tijelo za OP I može provoditi evaluacije djelotvornosti i učinkovitosti operativnog programa.
4. Upravljačko tijelo za OP I provodi strukturiranu anketu primatelja pomoći u 2017. i 2022. godini, u skladu s predloškom koji usvoji Komisija. Komisija nakon savjetovanja s odgovarajućim dionicima usvaja provedbene akte kojima se ustanovljuje taj predložak. Ti se provedbeni akti donose se u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 63. stavka 2.
5. Upravljačko tijelo za OP II provodi najmanje jednu evaluaciju prije 31. prosinca 2022. Evaluacijom se ocjenjuje djelotvornost, učinkovitost i učinak operacija za koje se daje potpora. Osiguravaju se odgovarajuće daljnje mjere.
Članak 18.
Ex post evaluacija
Na vlastitu inicijativu i u bliskoj suradnji s državama članicama, Komisija uz pomoć vanjskih stručnjaka provodi ex post evaluaciju radi ocjene djelotvornosti i učinkovitosti Fonda i održivosti postignutih rezultata kao i radi mjerenja dodane vrijednosti Fonda. Ta ex post evaluacija mora biti dovršena do 31. prosinca 2024.
Članak 19.
Informiranje i komunikacija
1. Komisija i države članice osiguravaju informiranje i promidžbu djelovanja koja se financiraju iz sredstava Fonda. Informiranje je posebno usmjereno na najpotrebitije osobe, kao i širu javnost te medije. Naglašava se uloga Unije i osigurava vidljivost doprinosa iz Fonda, država članica i partnerskih organizacija u vezi s ciljevima socijalne kohezije Unije, bez stigmatiziranja primatelja pomoći.
2. S ciljem osiguranja transparentnosti u potpori Fonda, upravljačko tijelo vodi popis operacija koje se financiraju iz sredstava Fonda u formatu podataka iz tabličnog kalkulatora, koji omogućuje da se podaci razvrstaju, pretražuju, izvlače, uspoređuju te da ih se može lako objaviti na internetu. Popis operacija uključuje najmanje sljedeće informacije:
(a)
naziv i adresa korisnika;
(b)
dodijeljeni iznos iz sredstava financiranja Unije;
(c)
u slučaju OP I, vrsta materijalne deprivacije koja se rješava.
Upravljačko tijelo najmanje svakih dvanaest mjeseci ažurira opis operacija.
3. Tijekom provedbe operacije, korisnici i partnerske organizacije izvješćuju javnost o potpori ostvarenoj iz Fonda postavljanjem bilo najmanje jednog plakata s informacijama o operaciji (najmanje veličine A3), uključujući i o financijskoj potpori Unije, bilo amblema Unije u razumnoj veličini na mjestu koje je lako uočljivo javnosti, Ovaj se zahtjev ispunjava, bez stigmatiziranja primatelja pomoći, na svakom mjestu na kojemu se provode OP I i/ili OP II, osim ako to nije moguće zbog okolnosti podjele.
Korisnici i partnerske organizacije koji imaju internetske stranice također objavljuju kratki opis operacije na svojoj internetskoj stranici, uključujući njezine ciljeve i rezultate i ističući financijsku potporu Unije.
4. Sve mjere informiranja i komunikacije koje poduzimaju korisnik i partnerske organizacije naznačuju potporu iz Fonda za operaciju isticanjem simbola Unije uz spominjanje Unije i Fonda.
5. Upravljačko tijelo izvješćuje korisnike o objavi popisa operacija u skladu sa stavkom 2. Upravljačko tijelo osigurava informacijske i komunikacijske alate, uključujući predloške u elektroničkom obliku, radi pomoći korisnicima i partnerskim organizacijama u ispunjavanju njihovih obveza utvrđenih u stavku 3.
6. U slučaju OP II:
(a)
država članica ili upravljačko tijelo odgovorni su za organiziranje:
i.
glavne aktivnosti informiranja kojom se objavljuje početak operativnog programa; i
ii.
najmanje jedne glavne aktivnosti informiranja godišnje kojom se promiču mogućnosti financiranja i ciljane strategije i/ili predstavljaju ostvarenja operativnog programa uključujući, prema potrebi, primjere operacija;
(b)
tijekom provedbe operacije korisnik informira javnost o potpori koju je dobio iz Fonda osiguravajući da su strane koji sudjeluju u operaciji informirane o potpori iz Fonda;
(c)
svaki dokument koji se odnosi na takvu operaciju, što uključuje i svaku potvrdu o nazočnosti ili drugu potvrdu, uključuje izjavu u kojoj se navodi da je operativnom programu dodijeljena potpora iz Fonda;
(d)
upravljačko tijelo osigurava da potencijalni korisnici imaju pristup odgovarajućim informacijama o mogućnostima financiranja, pokretanju poziva na prijavu i uvjetima prijave te kriterija za odabir operacija koje će dobiti potporu.
7. Pri obradi osobnih podataka u skladu s člancima od 15. do 19. ove Uredbe, upravljačko tijelo kao i korisnici i partnerske organizacije poštuju Direktivu 95/46/EC.
GLAVA IV.
FINANCIJSKA POTPORA IZ FONDA
Članak 20.
Sufinanciranje
1. Stopa financiranja na razini operativnog programa iznosi do 85 % prihvatljivih javnih rashoda. Može se povećati u slučajevima opisanima u članku 21. stavku 1. Države članice mogu dati potporu inicijativama Fonda koristeći dodatne nacionalne resurse.
2. Odlukom Komisije o donošenju operativnog programa utvrđuje se stopa sufinanciranja primjenjiva na operativni program i najviši iznos potpore iz Fonda.
3. Mjere tehničke pomoći provedene na inicijativu ili u ime Komisije mogu se financirati po stopi od 100 %.
Članak 21.
Isplate većih iznosa državi članici s privremenim proračunskim poteškoćama
1. Na zahtjev države članice, međuplaćanja i plaćanja konačnog iznosa mogu se povećati za 10 postotnih bodova iznad stope sufinanciranja primjenjive na operativni program. Povećana stopa, koja ne može prijeći 100 %, primjenjuje se na zahtjeve za plaćanje koji se odnose na obračunsko razdoblje u kojem je država članica podnijela svoj zahtjev i iduća obračunska razdoblja tijekom kojih država članica ispunjava jedan od sljedećih uvjeta:
(a)
ako je dotična država članica uvela euro, prima makrofinancijsku pomoć Unije u skladu s Uredbom Vijeća (EU) br. 407/2010 (11);
(b)
ako dotična država članica nije uvela euro, prima srednjoročnu financijsku pomoć u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 332/2002 (12);
(c)
financijska pomoć joj je dostupna u skladu s Ugovorom o uspostavljanju europskog stabilizacijskog mehanizma.
2. Neovisno o stavku 1., potpora Unije u obliku međuplaćanja i konačne isplate ne smije biti viša od javne potpore i najvećeg iznosa potpore iz Fonda, kako je utvrđeno u odluci Komisije o odobravanju operativnog programa.
Članak 22.
Razdoblje prihvatljivosti
1. Ovaj članak ne dovodi u pitanje pravila o prihvatljivosti tehničke pomoći na inicijativu Komisije kako je utvrđeno u članku 27.
2. Rashod je prihvatljiv za potporu iz operativnog programa ako je nastao za korisnika i ako ga je korisnik platio između 1. prosinca 2013. i 31. prosinca 2023.
3. Operacije se ne odabiru za potporu iz operativnog programa kada su fizički dovršene ili u potpunosti provedene prije no što je korisnik upravljačkom tijelu dostavio zahtjev za financiranje u okviru operativnog programa, bez obzira na to je li korisnik izvršio sva odnosna plaćanja.
4. U slučaju izmjene operativnog programa, rashod koji postaje prihvatljiv zbog izmjene operativnog programa je prihvatljiv samo od datuma kada država članica Komisiji podnese zahtjev za izmjenu.
Članak 23.
Prihvatljivost operacija
1. Operacije koje podržava operativni program smještene su u državi članici koja je obuhvaćena operativnim programom.
2. Operacije mogu primiti potporu iz operativnog programa pod uvjetom da su odabrane u skladu s pravednim i transparentnim postupkom i na temelju bilo kojeg od kriterija utvrđenih u operativnom programu ili kriterija koje je odobrio odbor za praćenje, prema potrebi.
3. Odbori za praćenje obavješćuju se o kriterijima za odabir i popisima operacija odabranih za potporu iz OP II nakon usvajanje operativnih programa koje sufinancira Europski socijalni fond.
4. Hranu i/ili osnovnu materijalnu pomoć za najpotrebitije mogu nabavljati i same partnerske organizacije.
Hranu i/ili osnovnu materijalnu pomoć za najpotrebitije može nabavljati i javno tijelo i učiniti ih dostupnima bez troška za partnerske organizacije. U tom slučaju se hrana može pribaviti od korištenja, prerade ili prodaje proizvoda koji su prodani u skladu s člankom 16. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1308/2013, pod uvjetom da je to ekonomski najpovoljniji odabir i da nepotrebno ne odgađa isporuku prehrambenih proizvoda partnerskim organizacijama. Svaki iznos ostvaren od takve transakcije namijenjen je u korist najpotrebitijih osoba i ne primjenjuje se na način koji bi umanjio obvezu država članica, određenu u članku 20. ove Uredbe, na sufinanciranje programa.
Komisija primjenjuje postupke donesene u skladu s člankom 20. točkom (i) Uredbe (EU) br. 1308/2013 prema kojem se tamo navedeni proizvodi mogu koristiti, prerađivati ili prodavati za svrhe ove Uredbe s ciljem osiguranja njihove najveće učinkovitosti.
5. Ta hrana i/ili osnovna materijalna pomoć besplatno se dijeli najpotrebitijim osobama.
6. Operacija koju podržava Fond ne smije primati potporu od više od jednog operativnog programa koji sufinancira Fond ili od drugog instrumenta Unije kako bi se izbjeglo dvostruko financiranje.
Članak 24.
Oblici potpore
Države članice koriste Fond za pružanje potpore u obliku bespovratnih sredstava, nabave ili kombinacije jednog i drugog. Međutim, ta potpora nema oblik potpore u skladu s člankom 107. stavkom 1. UFEU-a.
Članak 25.
Oblici bespovratnih sredstava
1. Bespovratna sredstva mogu biti u sljedećim oblicima:
(a)
naknada za stvarno nastale i plaćene prihvatljive troškove;
(b)
naknada na temelju jediničnih troškova;
(c)
paušalni iznosi koji ne prelaze 100 000 EUR javne potpore;
(d)
financiranje primjenom fiksnih stopa, utvrđeno primjenom postotka na jednu ili nekoliko određenih kategorija troškova.
2. Mogućnosti iz 1. stavka mogu se s obzirom na jednu operaciju kombinirati samo u slučaju da se svaka od mogućnost primjenjuje na različite kategorije troškova ili kada se koriste za uzastopne faze te operacije.
3. Iznosi iz točaka (b), (c) i (d) stavka 1. određuju se na temelju:
(a)
pravedne, ujednačene i provjerljive metode obračuna na temelju jednog od sljedećih:
i.
statističkih podataka ili drugih objektivnih informacija;
ii.
provjerenih povijesnih podataka pojedinačnih korisnika ili primjenom njihovih uobičajenih praksi troškovnog računovodstva;
(b)
metoda i odgovarajućih jediničnih troškova, paušalnih iznosa i financiranja primjenom fiksnih stopa primijenjenih u okviru programa za bespovratna sredstva koja u cijelosti financira dotična država članica za sličnu vrstu operacije i korisnika;
(c)
stopa utvrđenih ovom Uredbom;
(d)
ovisno o slučaju pozivajući se na nacrt proračuna koje je upravljačko tijelo dogovorilo ex ante, kada javna potpora ne prelazi 100 000 EUR.
4. Iznosi obračunati u oblicima bespovratnih sredstava utvrđenih u točkama (b), (c) i (d) stavka 1. smatraju se prihvatljivim rashodima koje stvara i plaća korisnik u svrhu primjene Glave VI.
5. Dokument u kojem su utvrđeni uvjeti za potporu za svaku operaciju utvrđuje metodu koja će se primjenjivati za utvrđivanje troškova operacije i uvjeta za plaćanje bespovratnih sredstava.
Članak 26.
Prihvatljivost rashoda
1. Prihvatljivost rashoda određuje se na osnovi nacionalnih pravila, osim ako su u ovoj Uredbi ili na temelju nje utvrđena posebna pravila.
2. Neovisno o stavku 1., troškovi prihvatljivi za potporu iz OP I su:
(a)
troškovi kupnje hrane i/ili osnovne materijalne pomoći;
(b)
ako javno tijelo kupi hranu ili osnovnu materijalnu pomoć i pruži ih partnerskim organizacijama, troškovi prijevoza hrane ili osnovne materijalne pomoći do skladišta partnerskih organizacija i troškovi skladištenja po fiksnoj stopi od 1 % troškova iz točke (a) ili, u opravdanim slučajevima, stvarno nastali i plaćeni troškovi;
(c)
administrativni troškovi i troškovi prijevoza i skladištenja koje snose partnerske organizacije po fiksnoj stopi od 5 % troškova iz točke (a); ili 5 % vrijednosti prodanih prehrambenih proizvoda u skladu s člankom 16. Uredbe (EU) br. 1308/2013;
(d)
trošak prikupljanja, prijevoza, skladištenja i podjele donacija u hrani te izravno povezanih aktivnosti podizanja svijesti, koji su stvorile i platile partnerske organizacije;
(e)
troškovi popratnih mjera na socijalnom uključivanju koje poduzimaju i prijavljuju partnerske organizacije koje izravno ili u skladu sa sporazumima o suradnji isporučuju hranu i/ili osnovnu materijalnu pomoć najpotrebitijim osobama po fiksnoj stopi od 5 % troškova iz točke (a).
3. Neovisno o stavku 1., troškovi prihvatljivi za potporu iz operativnog programa su troškovi nastali prema članku 27. stavku 4. ili, u slučaju neizravnih troškova do kojih je došlo u skladu s člankom 27. stavkom 4., fiksna stopa do visine od 15 % prihvatljivih izravnih troškova osoblja.
4. Sljedeći troškovi nisu prihvatljivi za potporu iz operativnog programa:
(a)
kamata na dug;
(b)
pružanje infrastrukture;
(c)
troškovi rabljene robe;
(d)
porez na dodanu vrijednost, osim ako povrat poreza nije moguć u okviru nacionalnog zakonodavstva o PDV-u.
Članak 27.
Tehnička pomoć
1. Na inicijativu ili u ime Komisije i podložno gornjoj granici od 0,35 % godišnje dodjele, Fond može financirati pripremu, praćenje, administrativnu i tehničku pomoć, reviziju, mjere informiranja, kontrole i evaluacije potrebne za provedbu ove Uredbe kao i aktivnosti prema članku 10.
2. Komisija se o planiranom korištenju tehničke pomoći savjetuje s državama članicama i organizacijama koje predstavljaju partnerske organizacije na razini Unije.
3. Komisija svake godine putem provedbenih akata postavlja svoje ciljeve o vrsti djelovanja povezanih s mjerama iz stavka 1. kada je predviđen doprinos iz Fonda.
4. Na inicijativu država članica i podložno gornjoj granici od 5 % dodjele Fonda, operativni program može financirati pripremu, upravljanje, praćenje, administrativnu i tehničku pomoć, reviziju, mjere informiranja, kontrole i evaluacije potrebne za provedbu ove Uredbe. Može financirati i tehničku pomoć i izgradnju kapaciteta partnerskih organizacija.
GLAVA V.
UPRAVLJANJE I KONTROLA
Članak 28.
Opća načela sustava upravljanja i kontrole
Sustavima upravljanja i kontrole u skladu s člankom 5. stavkom 7. predviđeni su:
(a)
opis funkcija svakog tijela koje se bavi upravljanjem i kontrolom te raspodjela funkcija unutar svakog tijela;
(b)
poštovanje načela razdvajanja funkcija između takvih tijela i unutar takvih tijela;
(c)
postupci za osiguravanje ispravnosti i pravilnosti iskazanih izdataka;
(d)
računalni sustavi za računovodstvo, pohranu i prijenos financijskih podataka i podataka o pokazateljima, za praćenje i izvješćivanje;
(e)
sustavi izvješćivanja i praćenja u slučajevima kada odgovorno tijelo povjeri vršenje zadataka drugom tijelu;
(f)
strukture za reviziju funkcioniranja sustava upravljanja i kontrole;
(g)
sustavi i postupci za osiguravanje odgovarajućeg revizorskog traga;
(h)
sprečavanje, otkrivanje i ispravljanje nepravilnosti, uključujući prijevaru, te povrat nepropisno isplaćenih iznosa zajedno s mogućim kamatama na zakašnjela plaćanja.
Članak 29.
Odgovornosti u okviru dijeljenog upravljanja
U skladu s načelom dijeljenog upravljanja države članice i Komisija odgovorne su za upravljanje programima i njihovu kontrolu u skladu sa svojim nadležnostima utvrđenima u ovoj Uredbi.
Članak 30.
Odgovornosti država članica
1. Države članice ispunjavaju obveze upravljanja, kontrole i revizije te preuzimaju odgovornosti koje iz njih proizlaze i koje su utvrđene u pravilima o dijeljenom upravljanju utvrđenima u Financijskoj uredbi i u ovoj Uredbi.
2. Države članice sprječavaju, otkrivaju i ispravljaju nepravilnosti i vraćaju nepropisno uplaćene iznose, zajedno s kamatom na zakašnjela plaćanja. One obavješćuju Komisiju o nepravilnostima koje prelaze 10 000 EUR u doprinosima iz Fonda te je redovito obavješćuju o znatnom napretku odgovarajućih upravnih i sudskih postupaka.
Države članice ne obavješćuju Komisiju o nepravilnostima u odnosu na sljedeće slučajeve:
(a)
one u kojima se nepravilnost sastoji samo u neizvršavanju, u cijelosti ili djelomično, operacije koja je uključena u sufinancirani operativni program zbog stečaja korisnika;
(b)
one na koje je korisnik dobrovoljno ukazao upravljačkom tijelu ili tijelu za ovjeravanje, prije nego što ih je bilo tko od njih otkrio, bilo prije ili nakon isplate javnog doprinosa;
(c)
one koje je upravljačko tijelo ili tijelo za ovjeravanje otkrilo i ispravilo prije uključivanja dotičnih izdataka u izvješće o izdacima podneseno Komisiji.
U svim drugim slučajevima, posebno onima koji prethode stečaju ili u slučajevima sumnje na prijevaru, utvrđene nepravilnosti i povezane preventivne i korektivne mjere prijavljuju se Komisiji.
Kada se iznosi nepropisno isplaćeni korisniku ne mogu vratiti krivnjom države članice ili zbog njezinog nemara, ta država članica snosi odgovornost za uplatu dotičnih iznosa u proračun Unije. Države članice mogu odlučiti ne vratiti sredstva neopravdano isplaćena korisniku ako iznos koji treba vratiti, ne uključujući kamate, ne prelazi 250 EUR doprinosa iz Fonda.
Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 62. kojim se utvrđuju dodatna detaljna pravila o kriterijima za utvrđivanje slučajeva nepravilnosti koje treba prijaviti, podacima koje treba dostaviti i uvjetima postupaka koje treba primijeniti kako bi se odredilo hoće li države članice vratiti nepovratne iznose.
Komisija donosi provedbene akte u skladu sa savjetodavnim postupkom na temelju članka 63. stavka 2. kojima se propisuje učestalost izvješćivanja i format za izvješćivanje.
3. Države članice osiguravaju učinkovite mehanizme za provjeru pritužbi na Fond. Opseg, pravila i postupci takvih mehanizama odgovornost su država članica u skladu s njihovim institucionalnim i pravnim okvirom. Države članice na zahtjev Komisije ispituju pritužbe podnesene Komisiji koje su obuhvaćene područjem primjene njihovih mehanizama. Države članice izvješćuju Komisiju na njezin zahtjev o rezultatima takvih ispitivanja.
4. Sva službena razmjena informacija između država članica i Komisije vrši se preko sustava elektroničke razmjene podataka. Komisija donosi provedbene akte radi utvrđivanja odredaba i uvjeta koje taj sustav elektroničke razmjene podataka treba poštovati. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 63. stavka 3.
Članak 31.
Imenovanje nadležnih tijela
1. Svaka država članica za svaki operativni program određuje nacionalno tijelo javne vlasti ili nadležno tijelo kao upravljačko tijelo. Isto upravljačko tijelo može biti određeno za dva operativna programa.
2. Država članica za svaki operativni program određuje nacionalno tijelo javne vlasti ili nadležno tijelo kao tijelo za ovjeravanje, ne dovodeći u pitanje stavak 3. Isto tijelo za ovjeravanje može biti određeno za dva operativna programa.
3. Država članica za operativni program može imenovati upravljačko tijelo koje također izvršava funkcije tijela za ovjeravanje.
4. Država članica za svaki operativni program imenuje nacionalno tijelo javne vlasti ili nadležno tijelo u svojstvu tijela za reviziju, koje je funkcionalno neovisno od upravljačkog tijela i tijela za ovjeravanje. Isto tijelo za reviziju može biti određeno za dva operativna programa.
5. Pod uvjetom da se načelo razdvajanja funkcija poštuje, upravljačko tijelo, tijelo za ovjeravanje za OP I i, za OP II za koji ukupni iznos potpore iz Fonda ne prelazi 250 000 000 EUR, tijelo za reviziju mogu biti dio iste nadležne institucije ili tijela javne vlasti.
6. Država članica može imenovati jedno ili više posredničkih tijela za izvršavanje određenih zadaća upravljačkog tijela ili tijela za ovjeravanje u okviru nadležnosti tog tijela. Određene strukture između upravljačkog tijela ili tijela za ovjeravanje i posredničkih tijela službeno se evidentiraju u pisanom obliku.
7. Država članica ili upravljačko tijelo mogu povjeriti upravljanje dijelom operativnog programa posredničkom tijelu putem sporazuma u pisanom obliku između posredničkog tijela i države članice ili upravljačkog tijela. Posredničko tijelo dostavlja jamstva o svojoj solventnosti i stručnosti u dotičnom području, kao i o svojem administrativnom i financijskom kapacitetu.
8. Država članica u pisanom obliku utvrđuje pravila kojima regulira svoje odnose s upravljačkim tijelima, tijelima za ovjeravanje i tijelima za reviziju, odnose između tih tijela i odnose tih tijela s Komisijom.
Članak 32.
Funkcije upravljačkog tijela
1. Upravljačko tijelo odgovorno je za upravljanje operativnim programom u skladu s načelom dobrog financijskog upravljanja.
2. U vezi s upravljanjem operativnim programom, upravljačko tijelo:
(a)
prema potrebi, podržava rad odbora za praćenje iz članka 11. i dostavlja mu informacije potrebne za izvršenje njegovih dužnosti, posebno podatke o napretku operativnog programa u postizanju ciljeva, financijske podatke i podatke koji se odnose na pokazatelje i ključne etape;
(b)
sastavlja i, nakon savjetovanja s odgovarajućim dionicima te izbjegavajući sukobe interesa, za OP I ili nakon odobrenja odbora za praćenje iz članka 11. za OP II, podnosi Komisiji godišnja i konačna izvješća navedena u članku 13.;
(c)
posredničkim tijelima i korisnicima dostavlja informacije koje su važne za izvršavanje njegovih zadaća i za provedbu operacija,
(d)
uspostavlja sustav evidencije i pohrane podataka u elektroničkom obliku o svakoj potrebnoj operaciji za potrebe praćenja, evaluacije, financijskog upravljanja, provjere i revizije, uključujući podatke o pojedinim sudionicima operacija koje su sufinancirane od OP II-a;
(e)
osigurati da je prikupljanje, unos i pohranjivanje podataka iz točke (d) u sustav iz točke (d), u skladu s odredbama Direktive 95/46/EZ te ako je moguće, raščlanjeno po spolu.
3. U vezi s odabirom operacija, upravljačko tijelo:
(a)
sastavlja i, ako je to važno nakon odobrenja, primjenjuje primjerene nediskriminirajuće i transparentne postupke i/ili kriterije odabira;
(b)
osigurava u vezi s odabranom operacijom:
i.
da se nalazi u sklopu Fonda i operativnog programa;
ii.
da ispunjava kriterije utvrđene u operativnom programu i u člancima 22., 23. i 26.;
iii.
da uzima u obzir, gdje je to relevantno, načela utvrđena u članku 5. stavcima 11., 12., 13. i 14;
(c)
osigurava da se korisniku dostavi dokument s uvjetima za potporu za svaku operaciju, uključujući posebne zahtjeve za proizvode ili usluge koje temeljem operacije treba dostaviti, plan financiranja i rokove za izvršenje;
(d)
uvjerava se da korisnik ima administrativnu, financijsku i operativnu sposobnost za ispunjenje uvjeta iz točke (c) prije odobrenja operacije;
(e)
uvjerava se da se mjerodavno pravo za operaciju poštuje kad operacija započne prije predaje zahtjeva za financiranjem upravljačkom tijelu;
(f)
određuje vrstu materijalne pomoći za OP I i vrstu djelovanja za OP II kojima se pripisuje rashod neke operacije.
4. U vezi s financijskim upravljanjem i kontrolom operativnog programa, upravljačko tijelo:
(a)
provjerava da su sufinancirani proizvodi i usluge dostavljeni te da su korisnici platili rashode koje navode, te provjerava da su u skladu s mjerodavnim zakonom, s operativnim programom i uvjetima kojima se podržava operaciju;
(b)
osigurava da korisnici uključeni u provedbu operacija za koje su dobili povrat sredstava na temelju stvarno nastalih prihvatljivih troškova zadrže ili zaseban računovodstveni sustav ili odgovarajuće računovodstvene kodove za sve transakcije vezane uz operaciju;
(c)
uspostavlja djelotvorne i razmjerne mjere protiv prijevare uzimajući u obzir utvrđene rizike;
(d)
uvodi postupke radi osiguranja da se svi dokumenti o rashodima i revizijama potrebni za osiguranje odgovarajućeg revizorskog traga čuvaju u skladu sa zahtjevima iz članka 28. točke (g);
(e)
sastavlja izjavu rukovodstva i godišnji sažetak iz članka 59. stavka 5. prvog podstavka točaka (a) i (b) Financijske uredbe.
5. Provjere prema stavku 4. točki (a) uključuju sljedeće postupke:
(a)
administrativne provjere u vezi sa svakim zahtjevom za plaćanje korisnika;
(b)
provjere operacija na licu mjesta. Učestalost i opseg provjera na licu mjesta moraju biti razmjerni količini iznosa javne potpore za operaciju i razinu rizika koji se utvrđuju takvom provjerom i revizijama tijela za reviziju za cjelokupni sustav upravljanja i kontrole.
6. Provjere na licu mjesta pojedinačnih operacija prema stavku 5. prvom podstavku točki (b) mogu se provoditi na temelju uzorka.
7. U slučaju kada je upravljačko tijelo ujedno i korisnik u okviru operativnog programa, strukture za provjere iz stavka 4. točke (a) osiguravaju odgovarajuće razdvajanje funkcija.
8. Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 62. kojima se utvrđuju pravila povezana s podacima koji će se snimati i pohranjivati u elektroničkom obliku u okviru sustava praćenja koji je uspostavljen u stavku 2. točki (d) ovog članka.
Komisija donosi provedbene akte kojima se utvrđuju tehničke specifikacije sustava koji je uspostavljen u skladu sa stavkom 2. točkom (d) ovog članka. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 63. stavka 3.
9. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte, u skladu s člankom 62., kojima se utvrđuju detaljni minimalni zahtjevi za revizorski trag iz stavka 4. točke (d) ovog članka u odnosu na računovodstvenu evidenciju koju je potrebno voditi i prateće dokumente koji se moraju čuvati na razini tijela za ovjeravanje, upravljačkog tijela, posredničkih tijela i korisnika.
10. Komisija donosi, radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ovog članka, provedbene akte koji se odnose na model za izjavu rukovodstva iz stavka 4. točke (e). Ti se provedbeni akti donose u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 63. stavka 2.
Članak 33.
Funkcije tijela za ovjeravanje
Tijelo za ovjeravanje operativnog programa posebno je odgovorno za:
(a)
sastavljanje zahtjeva za plaćanje i njihovo podnošenje Komisiji, te potvrdu da se ti zahtjevi temelje na pouzdanim računovodstvenim sustavima i na provjerljivoj pratećoj dokumentaciji koju je provjerilo upravljačko tijelo;
(b)
sastavljanje financijskih izvještaja iz članka 59. stavka 5. prvog podstavka točke (a) Financijske uredbe;
(c)
potvrđivanje potpunosti, točnosti i istinitosti financijskih izvještaja te da su izdaci navedeni u njima u skladu s mjerodavnim pravom i da su nastali u vezi s operacijama odabranima za financiranje u skladu s kriterijima primjenjivima na operativni program i u skladu s mjerodavnim pravom;
(d)
osiguranje sustava kojim se u elektroničkom obliku evidentira i pohranjuje financijska evidencija za svaku operaciju, koji podržava sve podatke potrebne za sastavljanje zahtjeva za plaćanje i financijskih izvještaja, uključujući evidenciju povrativih iznosa, vraćenih iznosa i povučenih iznosa nakon obustave cijelog doprinosa ili njegova dijela za operaciju ili operativni program;
(e)
za potrebe sastavljanja i predaje zahtjeva za plaćanje, provjeru adekvatnosti podataka dobivenih od upravljačkog tijela o provedenim postupcima i provjerama izdataka;
(f)
uzimanje u obzir rezultata svih revizija koje je provelo tijelo za reviziju ili koje su provedene pod njegovom nadležnošću prilikom sastavljanja i predaje zahtjeva za plaćanje;
(g)
vođenje računovodstvenih evidencija u elektroničkom obliku o izdacima prijavljenima Komisiji i odgovarajućem javnom doprinosu koji je plaćen korisnicima;
(h)
vođenje evidencije o povrativim iznosima i iznosima koji su povučeni nakon ukidanja cijelog ili dijela doprinosa za neku operaciju. Vraćeni se iznosi ponovno uplaćuju u proračun Unije prije zatvaranja operativnog programa tako da ih se oduzme od iduće izjave o izdacima.
Članak 34.
Funkcije tijela za reviziju
1. Tijelo za reviziju osigurava da revizije pravilnog funkcioniranja sustava upravljanja i kontrole operativnog programa i odgovarajućeg broja uzoraka operacija na temelju prijavljenih troškova.
Revizija prijavljenih troškova provodi se na reprezentativnom uzorku ili prema potrebi na temelju sadržajnog ispitivanja i u pravilu na temelju metoda statističkog uzorkovanja.
Ne-statistička metoda uzorkovanja može se koristiti ako tako prosudi tijelo za reviziju u opravdanim slučajevima u skladu s međunarodno prihvaćenim računovodstvenim standardima i u slučaju kada broj operacija za obračunsku godinu nije dovoljan za primjenu statističke metode.
U takvim slučajevima veličina uzorka dovoljna je da tijelu za reviziju omogući sastavljanje važećeg revizijskog mišljenja u skladu s člankom 59. stavkom 5. prvim podstavkom točkom (b) Financijske uredbe.
Ne-statistička metoda uzorkovanja obuhvaća najmanje 5 % operacija za koje su troškovi prijavljeni Komisiji tijekom obračunske godine i 10 % troškova koji su prijavljeni Komisiji tijekom obračunske godine.
U slučajevima u kojim ukupni iznos potpore iz Fonda OP I-u ne prelazi 35 000 000 EUR tijelo za reviziju ograničava predmet revizije na godišnju reviziju sustava uključujući sadržajno ispitivanje koje se vrši na kombinaciji ispitivanja na temelju slučajnog odabira i ispitivanja na temelju evaluacije rizika operacija. Revizije se provode u skladu s međunarodno prihvaćenim standardima revizije te svake godine kvantificiraju razinu pogreške u izjavama o rashodima ovjerenih Komisiji.
2. U slučaju kada revizije provodi tijelo koje nije tijelo za reviziju, tijelo za reviziju osigurava da svako takvo tijelo ima potrebnu funkcionalnu neovisnost.
3. Tijelo za reviziju osigurava da revizijski rad uzima u obzir međunarodno prihvaćene revizijske standarde.
4. Tijelo za reviziju dužno je u roku od osam mjeseci nakon usvajanja operativnog programa pripremiti revizijsku strategiju za provođenje revizija. Revizijskom se strategijom utvrđuje revizijska metodologija, metoda uzorkovanja ili prema potrebi sadržajno ispitivanje za revizije operacija i planiranje revizija u vezi s obračunskom godinom i dvjema obračunskim godinama nakon nje. Revizijska strategija ažurira se godišnje od 2016. do, i uključujući, 2024. Ako se zajednički sustav upravljanja i kontrole primjenjuje na dva operativna programa, može se pripremiti jedna revizijska strategija za dotične operativne programe. Tijelo za reviziju dostavlja revizijsku strategiju Komisiji na zahtjev.
5. Tijelo za reviziju sastavlja:
(a)
revizorsko mišljenje u skladu s člankom 59. stavkom 5. prvim podstavkom točkom (b) Financijske uredbe;
(b)
izvješće o kontroli koje sadrži glavne nalaze revizije koja je provedena u skladu sa stavkom 1., uključujući nalaze u vezi s nedostacima u sklopu sustava upravljanja i kontrole te predložene i provedene korektivne mjere.
Ako se zajednički sustav upravljanja i kontrole odnosi na dva operativna programa, propisani podaci iz prvog podstavka točke (b) mogu biti spojeni u isto izvješće.
6. Komisija donosi, radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ovog članka, provedbene akte kojima se utvrđuju modeli za revizijsku strategiju, revizorsko mišljenje i izvješće o kontroli. Ti se provedbeni akti donose u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 63. stavka 2.
7. Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 62. kako bi utvrdila opseg i sadržaj revizija operacija i revizija financijskih izvještaja te metodologiju za odabir uzorka operacija iz stavka 1. ovog članka.
8. Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 62. kojim se utvrđuju detaljna pravila za korištenje podataka prikupljenih tijekom revizija koje su proveli dužnosnici Komisije ili ovlašteni predstavnici Komisije.
Članak 35.
Postupak imenovanja upravljačkog tijela i tijela za ovjeravanje
1. Države članice obavješćuju Komisiju o datumu i obliku imenovanja, provedenog na odgovarajućoj razini, upravljačkog tijela i, prema potrebi, tijela za ovjeravanje, prije predaje prvog zahtjeva za međuplaćanje Komisiji.
2. Imenovanja iz stavka 1. temelje se na izvješću i mišljenju neovisnog revizijskog tijela koje usklađenost tijela ocjenjuje kriterijima koji se odnose na unutarnje kontrolno okruženje, upravljanje rizikom, aktivnosti kontrole i upravljanja te praćenja iz Priloga IV.
Neovisno revizijsko tijelo revizijsko je tijelo za reviziju ili drugo javno tijelo ili privatni subjekt s potrebnim revizijskim kapacitetom, koje je neovisno o upravljačkom tijelu te, gdje je primjenjivo, o tijelu za ovjeravanje, te koje svoj rad provodi uzimajući u obzir međunarodno prihvaćene revizijske standarde.
3. Države članice mogu odlučiti da se upravljačko tijelo ili tijelo za ovjeravanje koje je imenovano u vezi s operativnim programom koji se sufinancira iz ESF-a prema Uredbi (EU) br. 1303/2013 smatra imenovanim za svrhe ove Uredbe.
4. Komisija može zatražiti, u roku od jednog mjeseca od obavijesti o imenovanju iz stavka 1., izvješće i mišljenje neovisnog revizijskog tijela iz stavka 2. te opis postojećih funkcija i postupaka upravljačkog tijela ili, prema potrebi, tijela za ovjeravanje. Komisija odlučuje hoće li zatražiti te dokumente na temelju svoje procjene rizika.
Komisija može dati primjedbe u roku od dva mjeseca od primitka dokumenata iz prvog podstavka.
Ne dovodeći u pitanje primjenu članka 46., provjera navedenih dokumenata ne prekida obradu zahtjeva za međuplaćanja.
5. Kad postojeći rezultati revizije i nadzora pokazuju da imenovano tijelo više ne ispunjava kriterije iz stavka 2., država članica, na odgovarajućoj razini, utvrđuje u skladu s ozbiljnošću problema probno razdoblje tijekom kojega se poduzima potrebna popravna radnja.
Ako utvrđeno tijelo ne provede potrebnu popravnu radnju u probnom razdoblju koje je utvrdila država članica, država članica, na odgovarajućoj razini, donosi odluku o opozivu imenovanja tog tijela.
Država članica odmah obavješćuje Komisiju o probnom roku za imenovano tijelo, prilažući informacije o dotičnom probnom razdoblju, o kraju probnog razdoblja nakon provedbe popravnih radnja kao i o opozivu ovlasti tom tijelu. Obavijest države članice o utvrđivanju probnog razdoblja za imenovano tijelo, ne dovodeći u pitanje primjenu članka 46., ne prekida obradu zahtjeva za međuplaćanja.
6. Ako dođe do opoziva ovlasti upravljačkog tijela ili tijela za ovjeravanje, države članice imenuju u skladu s postupkom iz stavka 2. novo tijelo koje nakon odluke o imenovanju preuzima funkcije upravljačkog tijela ili tijela za ovjeravanje, te o tome obavješćuju Komisiju.
7. Komisija donosi, radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ovog članka, provedbene akte o modelu za izvješće i mišljenje neovisnog revizijskog tijela i opis postojećih funkcija i postupaka za upravljačko tijelo te, prema potrebi, za tijelo za ovjeravanje. Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 63. stavka 3.
Članak 36.
Ovlasti i odgovornosti Komisije
1. Komisija se na osnovi dostupnih informacija, uključujući informacije o imenovanju tijela nadležnih za upravljanje i kontrolu, dokumente koje svake godine dostavljaju imenovana tijela u skladu s člankom 59. stavkom 5. Financijske uredbe, izvješća o kontroli, godišnja izvješća o provedbi i na osnovi revizija koje provedu nacionalna tijela i tijela Unije, uvjerava time da države članice uspostave sustave upravljanja i kontrole koji su u skladu s ovom Uredbom te da ti sustavi učinkovito funkcioniraju tijekom provedbe programa.
2. Dužnosnici Komisije ili njezini ovlašteni predstavnici mogu provesti revizije ili provjere na licu mjesta ako su nadležno nacionalno tijelo o tome obavijestili najmanje 12 radnih dana ranije, osim u hitnim slučajevima. Komisija poštuje načelo proporcionalnosti vodeći računa o potrebi izbjegavanja neopravdanog udvostručavanja revizija ili provjera koje provode države članice te vodeći računa o razini rizika za proračun Unije i potrebi da se u skladu s ovom Uredbom administrativni teret za korisnike svede na najmanju moguću razinu. Predmet tih revizija ili provjera može uključivati provjeru djelotvornog funkcioniranja sustava upravljanja i kontrole u programu ili u njegovu dijelu, u operacijama i ocjenjivanju dobrog financijskog upravljanja operacijama ili programima. Službenici ili ovlašteni predstavnici države članice mogu sudjelovati u takvim revizijama ili provjerama.
Dužnosnici Komisije ili njezini ovlašteni predstavnici, kojima je propisno dana ovlast za provođenje revizija ili provjera na licu mjesta, imaju pristup svim potrebnim evidencijama, dokumentima i metapodacima neovisno o mediju na kojem su pohranjeni koji se odnose na operacije koje podupire Fond ili na sustave upravljanja i kontrole. Države članice dostavljaju kopije tih evidencija, dokumenata i metapodataka Komisiji na zahtjev.
Ovlasti utvrđene u ovom stavku ne utječu na primjenu nacionalnih odredbi koje omogućuju određene postupke provoditeljima koje posebno imenuje nacionalno zakonodavstvo. Dužnosnici Komisije i ovlašteni predstavnici ne sudjeluju, između ostalog, u posjetima u domu ili službenom ispitivanju osoba u okviru nacionalnog zakonodavstva. Međutim, ti dužnosnici i zastupnici imaju pravo pristupa informacijama prikupljenim na taj način ne dovodeći u pitanje nadležnost nacionalnih sudova i uz potpuno poštovanje temeljnih prava predmetnih pravnih subjekata.
3. Komisija od države članice može zahtijevati da poduzme potrebne korake kako bi se osiguralo djelotvorno funkcioniranje sustava upravljanja i kontrole ili provjerila ispravnosti rashoda u skladu s ovom Uredbom.
Članak 37.
Suradnja s tijelima za reviziju
1. Komisija surađuje s tijelima za reviziju u svrhu koordinacije njihovih revizorskih planova i metoda te s tim tijelima bez odgađanja razmjenjuje rezultate revizija provedenih na sustavima upravljanja i kontrole.
2. Kako bi se olakšala ta suradnja u slučajevima kada država članica imenuje više tijela za reviziju, država članica može odrediti i koordinacijsko tijelo.
3. Komisija, tijela za reviziju i sva koordinacijska tijela sastaju se redovito i, u pravilu, barem jednom godišnje osim ako je dogovoreno drukčije, kako bi analizirali godišnje izvješće o kontroli, revizorsko mišljenje i revizijsku strategiju te razmijenili mišljenja o pitanjima koja se odnose na poboljšanje sustava upravljanja i kontrole.
GLAVA VI.
FINANCIJSKO UPRAVLJANJE, PREGLED I PRIHVAĆANJE FINANCIJSKIH IZVJEŠTAJA, FINANCIJSKE KOREKCIJE I OPOZIV ODOBRENIH SREDSTAVA
POGLAVLJE 1.
Financijsko upravljanje
Članak 38.
Proračunske obveze
Proračunske obveze Unije u odnosu na svaki operativni program isplaćuju se u godišnjim obrocima tijekom razdoblja između 1. siječnja 2014. i 31. prosinca 2020. godine. Odluka Komisije o donošenju operativnog programa sastoji se od odluke o financiranju u smislu članka 84. Financijske uredbe, a nakon što se obavijesti dotična država članica, zakonske obveze u smislu te Uredbe.
Za svaki operativni program proračunske obveze za prvi obrok nastaju nakon što Komisija usvoji operativni program.
Komisija izvršava proračunske obveze za sljedeće obroke prije 1. svibnja svake godine, na temelju odluke iz drugog stavka, osim u slučajevima u kojima se primjenjuje članak 16. Financijske uredbe.
Članak 39.
Plaćanje doprinosa koje provodi Komisija
1. Plaćanja doprinosa Komisije iz Fonda za svaki operativni program izvršavaju se u skladu s proračunskim izdvajanjima i podliježu dostupnom financiranju. Svako plaćanje se knjiži na najraniju otvorenu proračunsku obvezu Fonda.
2. Plaćanja imaju oblik predfinanciranja, međuplaćanja i isplate konačnog iznosa.
Članak 40.
Međuplaćanja i plaćanje konačne isplate koje provodi Komisija
1. Komisija kao međuplaćanje nadoknađuje 90 % iznosa koji proizlazi iz primjene stope sufinanciranja utvrđene u odluci o donošenju operativnog programa do prihvatljivih javnih rashoda uključenim u zahtjev za plaćanje. Komisija utvrđuje preostale iznose za nadoknadu u obliku međuplaćanja ili njihov povrat u skladu s člankom 50.
2. Neovisno o članku 21., doprinos iz Fonda kroz međuplaćanja i plaćanje konačne isplate iznosa ne smije biti viša od najvišeg iznosa doprinosa iz Fonda kako je utvrđeno u odluci Komisije o odobravanju operativnog programa.
Članak 41.
Zahtjevi za plaćanje
1. Zahtjev za plaćanje koji se podnosi Komisiji sadrži sve informacije potrebne Komisiji za izradu financijskih izvještaja u skladu s člankom 68. stavkom 3. Financijske uredbe.
2. Zahtjevi za plaćanje uključuju za operativni program u cijelosti i za tehničku pomoć iz članka 27. stavka 4.:
(a)
ukupni iznos prihvatljivih javnih rashoda koje su imali korisnici i platili u provedbenim operacijama, kako su navedeni u računovodstvenom sustavu tijela za ovjeravanje;
(b)
ukupni iznos javnih rashoda u provedbenim operacijama, kako su navedeni u računovodstvenom sustavu tijela za ovjeravanje.
3. Prihvatljivi rashodi u zahtjevu za plaćanje potkrepljuju se zaprimljenim računima ili računovodstvenim dokumentima jednake dokazne vrijednosti, osim za oblike potpore iz članka 25. stavka 1. točaka (b), (c) i (d). Za te su vrste potpore iznosi navedeni u zahtjevu za plaćanje troškovi izračunati na primjenjivoj osnovi.
4. Komisija donosi, radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ovog članka, provedbene akte kojima se određuje model za zahtjev za plaćanje. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 63. stavka 3.
Članak 42.
Plaćanja korisnicima
1. Upravljačko tijelo osigurava da se, u slučaju dodjele bespovratnih sredstava partnerskim organizacijama, korisnicima osigura dotok sredstava dovoljan za osiguranje pravilne provedbe operacija.
2. Podložno raspoloživosti sredstava iz predfinanciranja i međuplaćanja, upravljačko tijelo osigurava da korisnik prima ukupni iznos prihvatljivog javnog rashoda u potpunosti najkasnije 90 dana od dana kada korisnik podnese zahtjev za plaćanje. Nikakav iznos se ne oduzima niti zadržava i ne naplaćuju se nikakva posebna davanja ili druga davanja s istovrsnim učinkom koja bi umanjile iznose za korisnike.
3. Rok za isplatu iz stavka 2. upravljačko tijelo može prekinuti u bilo kojem od sljedećih opravdanih slučajeva:
(a)
iznos zahtjeva za plaćanje ne dospijeva ili nisu dostavljeni odgovarajući popratni dokumenti, uključujući one potrebne za upravne provjere prema članku 32. stavku 4. točki (a);
(b)
pokrenuta je istraga u vezi s mogućim nepravilnostima koje se tiču navedenih rashoda.
Korisnik će biti informiran pisanim putem o tom prekidu te o razlozima za njega.
Članak 43.
Upotreba eura
1. Iznosi utvrđeni u operativnim programima koji podnose države članice, u izjavama o rashodima, u zahtjevima za plaćanje, u financijskim izvještajima i rashodima spomenutim u godišnjim izvješćima i završnom izvješću o provedbi izraženi su u eurima.
2. Države članice koje nisu uvele euro kao svoju valutu na dan nekog zahtjeva za plaćanje preračunavaju iznose nastalih rashoda u nacionalnoj valuti u eure. Ti se iznosi preračunavaju u eure na temelju mjesečnog tečaja Komisije za mjesec tijekom kojeg su rashodi registrirani u financijskim izvještajima tijela za ovjeravanje za dotični operativni program. Komisija svaki mjesec objavljuje tečaj u elektroničkom obliku.
3. Kad euro postane valuta države članice, postupak preračunavanja utvrđen stavkom 2. nadalje vrijedi za sve izdatke koji su zabilježeni u financijskim izvještajima tijela za ovjeravanje prije datuma stupanja na snagu fiksnog tečaja nacionalne valute i eura.
Članak 44.
Plaćanje i poravnanje predfinanciranja
1. Nakon odluke Komisije o donošenju operativnog programa, Komisija isplaćuje predfinanciranje u iznosu od 11 % ukupnog doprinosa Fonda dotičnom operativnom programu.
2. Predfinanciranje se koristi za plaćanja korisnicima u provedbi operativnog programa. Stavlja se na raspolaganje bez odgađanja odgovornom tijelu za tu svrhu.
3. Ukupni iznos plaćen kao predfinanciranje vraća se Komisiji ako u roku od 24 mjeseca od datuma na koji Komisija plaća prvi iznos predfinanciranja nije dostavljen zahtjev za plaćanje za dotični operativni program. Ovakav povrat ne utječe na doprinos Unije dotičnom operativnom programu.
4. Iznos plaćen kao predfinanciranje mora biti u potpunosti pokriven iz financijskih izvještaja Komisije najkasnije do zatvaranja operativnog programa.
Članak 45.
Rok za podnošenje zahtjeva za međuplaćanja te za njihovo plaćanje
1. Tijelo za ovjeravanje redovito podnosi zahtjev za međuplaćanja u skladu s člankom 41. stavkom 2. koji obuhvaća iznose iz njegova računovodstvenog sustava u obračunskoj godini. Međutim, tijelo za ovjeravanje, kada to smatra potrebnim, može uključiti takve iznose u zahtjeve za plaćanja u narednim obračunskim godinama.
2. Tijelo za ovjeravanje predaje konačni zahtjev za međuplaćanje do 31. srpnja nakon isteka prethodne obračunske godine, a u svakom slučaju prije prvog zahtjeva za međuplaćanje za sljedeću obračunsku godinu.
3. Prvi zahtjev za međuplaćanje ne priprema se prije obavijesti Komisiji o imenovanju upravljačkih tijela i tijela za ovjeravanje, u skladu s člankom 35.
4. Međuplaćanja se neće isplaćivati za operativni program ako se godišnje izvješće o provedbi nije poslalo Komisiji u skladu s člankom 13.
5. Podložno raspoloživom financiranju, Komisija izvršava međuplaćanje najkasnije u roku od 60 dana nakon datuma na koji je zahtjev za plaćanje evidentiran u Komisiji.
Članak 46.
Prekid roka za plaćanja
1. Rok za plaćanje u slučaju međuplaćanja može prekinuti dužnosnik za ovjeravanje na osnovi delegiranja ovlasti u smislu Financijske uredbe na najviše šest mjeseci ako:
(a)
nakon informacija koje dostavi nacionalno revizijsko tijelo ili revizijsko tijelo Unije postoji jasan dokaz koji ukazuje na znatne nedostatke u radu sustava upravljanja i kontrole;
(b)
dužnosnik za ovjeravanje na osnovi delegiranja ovlasti mora provesti dodatne provjere slijedom informacija koje taj dužnosnik primi na znanje a koje ga ili je upozoravaju na to da su rashodi u zahtjevu za plaćanje povezani s nepravilnošću koja ima ozbiljne financijske posljedice;
(c)
nije dostavljen jedan od dokumenata koji se zahtijevaju prema članku 59. stavku 5. Financijske uredbe.
Država članica može se složiti s produljenjem razdoblja prekida na tri dodatna mjeseca.
2. Dužnosnik za ovjeravanje na osnovi delegiranja ovlasti može ograničiti prekid na dio rashoda obuhvaćen zahtjevom za plaćanje na koji su utjecali elementi iz stavka 1. podstavka 1., osim ako nije moguće utvrditi o kojem je dijelu rashoda riječ. Dužnosnik za ovjeravanje na osnovi delegiranja ovlasti odmah obavješćuje pisanim putem državu članicu i upravljačko tijelo o razlogu prekida i traži od njih da riješe tu situaciju. Dužnosnik za ovjeravanje na osnovi delegiranja ovlasti obustavlja prekid čim se poduzmu potrebne mjere.
Članak 47.
Obustava plaćanja
1. Komisija može obustaviti sva ili dio međuplaćanja ako je ispunjen bilo koji od sljedećih uvjeta:
(a)
postoji ozbiljan nedostatak u učinkovitosti funkcioniranja sustava upravljanja i kontrole operativnog programa, koji ugrožavaju doprinos Unije operativnom programu i u pogledu kojih nisu poduzete korektivne mjere;
(b)
rashod u izjavi o rashodima povezan je s nepravilnosti koja ima ozbiljne financijske posljedice koja nije otklonjena;
(c)
država članica nije poduzela potrebne mjere za popravak stanja čime se dovodi do prekida prema članku 46.;
(d)
postoji ozbiljan nedostatak u kvaliteti i pouzdanosti sustava praćenja ili podataka o pokazateljima.
2. Komisija može odlučiti, putem provedbenih akata, obustaviti sva ili dio međuplaćanja, nakon što je državi članici dala priliku da dostavi svoje primjedbe.
3. Komisija ukida obustavu svih ili dijela međuplaćanja kada je država članica poduzela potrebne mjere kako bi omogućila ukidanje obustave.
POGLAVLJE 2.
Priprema, pregled i prihvaćanje financijskih izvještaja te zatvaranje operativnih programa
Članak 48.
Dostavljanje informacija
Za svaku godinu od 2016. do i uključujući 2025., države članice dostavljaju Komisiji, poštujući krajnji rok iz članka 59. stavka 5. Financijske uredbe, sljedeće dokumente navedene u tom članku, odnosno:
(a)
financijske izvještaje iz članka 49. stavka 1. ove Uredbe za prethodnu obračunsku godinu;
(b)
izjavu rukovodstva i godišnji sažetak iz članka 32. stavka 4. točke (e) ove Uredbe za prethodnu obračunsku godinu;
(c)
revizorsko mišljenje i izvješće o kontroli iz članka 34. stavka 5. točaka (a) i (b) ove Uredbe za prethodnu obračunsku godinu.
Članak 49.
Priprema financijskih izvještaja
1. Financijski izvještaji iz članka 59. stavka 5. prvog podstavka točke (a) Financijske uredbe dostavljaju se Komisiji za svaki operativni program. Financijski izvještaji odnose se na obračunsku godinu i sadrže sljedeće:
(a)
ukupni iznos prihvatljivih javnih rashoda evidentiran u računovodstvenim sustavima tijela za ovjeravanje koji je uključen u zahtjev za plaćanje podnesen Komisiji do 31. srpnja nakon kraja obračunske godine, u skladu s člankom 41. i člankom 45. stavkom 2. ukupni iznos odgovarajućeg prihvatljivog javnog rashoda koji je nastao u provedbi operacija i ukupni iznos odgovarajućih isplata korisnicima po članku 42. stavku 2.;
(b)
povučeni i vraćeni iznosi tijekom obračunske godine, iznosi koji će biti vraćeni na kraju obračunske godine i nepovratni iznosi;
(c)
usklađivanje između rashoda navedenih prema točki (a) i rashoda prijavljenih u vezi s istom obračunskom godinom u zahtjevima za plaćanje, popraćenih s objašnjenjem eventualnih razlika.
2. Kada država članica isključi iz svojih financijskih izvještaja rashode koji su prethodno bili uključeni u zahtjev za međuplaćanje za obračunsku godinu jer je predmet tekuće procjene njihove legalnosti i pravilnosti, svi ili dio takvih rashoda za koje se utvrdi da su zakoniti i pravilni mogu biti uključeni u zahtjev za međuplaćanje koji se odnosi na kasnije obračunske godine.
3. Komisija donosi, radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ovog članka, provedbene akte kojima se određuje model za financijske izvještaje iz ovog članka. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 63. stavka 3.
Članak 50.
Pregled i prihvaćanje financijskih izvještaja
1. Do 31. svibnja godine koja slijedi nakon završetka obračunskog razdoblja Komisija u skladu s člankom 59. stavkom 6. Financijske uredbe vrši pregled dokumenata koje je država članica predala u skladu s člankom 48. ove Uredbe.
Na zahtjev Komisije, država članica pruža sve nužne dodatne informacije koje Komisiji omogućuju utvrditi jesu li financijski izvještaji potpuni, točni i istiniti u roku utvrđenom u prvom podstavku ovog stavka.
2. Komisija prihvaća financijske izvještaje ako može zaključiti da su oni potpuni, točni i istiniti. Komisija donosi takav zaključak ako je tijelo za reviziju pružilo nekvalificirano revizorsko mišljenje u smislu potpunosti, točnosti i istinitosti financijskih izvještaja, osim u slučaju da Komisija ima poseban dokaz da revizorsko mišljenje o financijskim izvještajima nije vjerodostojno.
3. Komisija u roku navedenom u stavku 1. obavješćuje državu članicu o tome je li spremna prihvatiti financijske izvještaje.
4. Ako zbog razloga koji se mogu pripisati državi članici Komisija nije spremna prihvatiti financijske izvještaje u roku navedenom u stavku 1., ona o tome obavješćuje države članice i navodi razloge za to u skladu sa stavkom 2. te koje se radnje moraju poduzeti i u kojem roku. Nakon isteka tog, Komisija obavješćuje državu članicu o tome je li spremna prihvatiti financijske izvještaje.
5. Pitanja u vezi sa zakonitošću i regularnošću transakcija povezanih s rashodima unesenima u financijske izvještaje ne uzimaju se u obzir za potrebe prihvaćanja financijskih izvještaja od strane Komisije. Postupak pregleda i prihvaćanja financijskih izvještaja ne prekida postupanje po prijavama za međuplaćanja i nema za posljedicu obustavu plaćanja, ne dovodeći u pitanje članke 46. i 47.
6. Na temelju prihvaćenih financijskih izvještaja Komisija izračunava iznos koji se naplaćuje Fondu za obračunsku godinu i sukladne prilagodbe u vezi s plaćanjima državi članici. Komisija uzima u obzir:
i.
iznose u financijskim izvještajima iz točke (a) članka 49. stavka 1. na koje se treba primjenjivati stopa sufinanciranja utvrđena člankom 20.
ii.
ukupni iznos plaćanja koja Komisija izvršava tijekom te obračunske godine, koji se sastoji od iznosa međuplaćanja koje je Komisija uplatila u skladu s člankom 21. i člankom 40. stavkom 1.
7. Nakon izračuna izvršenog u skladu sa stavkom 6. ovog članka Komisija uplaćuje svaki dodatni dospjeli iznos u roku od 30 dana od prihvaćanja financijskih izvještaja. Ako postoji neki iznos povrata na koji države članice imaju pravo, Komisija u tom slučaju izdaje nalog za povrat sredstava koji se vrši, ako je to moguće, prijebojem s dospjelim iznosima koje države članice duguju u daljnjim isplatama po istom operativnom programu. Takav povrat nije financijska korekcija i ne umanjuje pomoć iz Fonda tom operativnom programu. Vraćeni iznos smatra se namjenskim prihodom u skladu s člankom 177. stavkom 3. Financijske uredbe.
8. Ako Komisija nakon primjene postupka iz stavka 4. nije spremna prihvatiti financijske izvještaje, Komisija na temelju dostupnih informacija i u skladu sa stavkom 6. utvrđuje iznos koji se naplaćuje Fondu za tu obračunsku godinu i o tome obavješćuje državu članicu. Ako država članica izvijesti Komisiju o svojem pristanku u roku od dva mjeseca od primitka Komisijine informacije, primjenjuje se stavak 7. U slučaju da ne postoji takav pristanak, Komisija donosi odluku putem provedbenih akata kojom određuje iznos koji će se naplatiti Fondu za tu obračunsku godinu. Takva odluka nije financijska korekcija i ne umanjuje pomoć iz Fonda tom operativnom programu. Na temelju te odluke, Komisija primjenjuje prilagodbe isplata državi članici sukladno stavku 7.
9. Prihvaćanje financijskih izvještaja od strane Komisije ili odluka Komisije iz stavka 8. ne dovodi u pitanje primjenu korekcija iz članaka 55. i 56.
10. Države članice mogu zamijeniti netočne iznose primijećene nakon predaje financijskih izvještaja provođenjem odgovarajuće prilagodbe u financijskim izvještajima za obračunsku godinu u kojoj je primijećena nepravilnost, ne dovodeći u pitanje primjenu članaka 55. i 56.
Članak 51.
Raspoloživost dokumentacije
1. Upravljačko tijelo mora osigurati raspoloživost svih popratnih dokumenata o rashodima koji se financiraju iz Fonda za operacije za koje je ukupni prihvatljivi javni rashod manji od 1 000 000 EUR na zahtjev Komisije i Europskog revizorskog suda i u razdoblju od tri godine od 31. prosinca nakon predaje financijskih izvještaja u kojima je obuhvaćen rashod operacije.
Kod operacija, osim onih iz prvog podstavka, svi se popratni dokumenti stavljaju na raspolaganje u razdoblju od dvije godine od 31. prosinca nakon predaje financijskih izvještaja u kojima je obuhvaćen konačni rashod dovršene operacije.
Upravljačko tijelo može za operacije za koje ukupni prihvatljivi rashodi iznose manje od 1 000 000 EUR primijeniti pravilo iz drugog podstavka.
Razdoblje iz prvog podstavka prekida se bilo u slučaju pravnih postupaka ili na opravdani zahtjev Komisije.
2. Upravljačko tijelo izvješćuje korisnike o datumu od kojega počinje teći rok iz stavka 1.
3. Dokumenti se čuvaju ili kao izvornici ili kao ovjerene preslike izvornika, ili na općeprihvaćenim nosačima podataka uključujući elektroničke inačice izvornih dokumenata ili dokumenata koji postoje samo u elektroničkom obliku.
4. Dokumenti se čuvaju u obliku koji omogućuje utvrđivanje osoba na koje se ti podaci odnose ne duže no što je to potrebno za svrhe za koje su podaci prikupljeni ili za koje su dodatno obrađivani.
5. Postupak za ovjeravanje usklađenosti dokumenata koji se čuvaju na općeprihvaćenim nosačima podataka s izvornim dokumentom utvrđuju nacionalna tijela i osiguravaju da inačice koje se čuvaju poštuju nacionalne zakonske zahtjeve i da su pouzdani za potrebe revizije.
6. Ako dokumenti postoje samo u elektroničkom obliku, računalni sustavi moraju zadovoljavati prihvaćene sigurnosne norme koje osiguravaju da pohranjeni dokumenti poštuju nacionalne zakonske zahtjeve i da su pouzdani za potrebe revizije.
Članak 52.
Predaja dokumenata o zatvaranju i isplata konačnog iznosa
1. Uz dokumente iz članka 48. države članice za konačnu obračunsku godinu od 1. srpnja 2023. do 30. lipnja 2024. predaju i konačno provedbeno izvješće za operativni program.
2. Isplata konačnog iznosa vrši se najkasnije u roku tri mjeseca nakon datuma prihvaćanja financijskih izvještaja za završnu obračunsku godinu ili mjesec dana nakon datuma prihvaćanja završnog izvješća o provedbi, koji god datum bio kasniji.
POGLAVLJE 3.
Financijske korekcije i povrati
Članak 53.
Financijske korekcije od strane država članica
1. Države članice su na prvom stupnju odgovorne za istraživanje nepravilnosti i za izvršavanje potrebnih financijskih korekcija i potraživanje povrata. U slučaju sustavne nepravilnosti, država članica proširuje istragu kako bi obuhvatila sve potencijalno pogođene operacije.
2. Države članice provode potrebne financijske korekcije u vezi s pojedinačnim ili sustavnim nepravilnostima primijećenim u operacijama ili operativnim programima. Financijske korekcije sastoje se od ukidanja cijelog ili dijela javnog doprinosa operaciji ili operativnom programu. Država članica uzima u obzir prirodu i težinu nepravilnosti i financijski gubitak za Fond i primjenjuje proporcionalnu korekciju. Upravljačko tijelo evidentira financijske korekcije u financijskim izvještajima za obračunsku godinu u kojoj je odlučeno o ukidanju sredstava.
3. Država članica može ponovno iskoristiti doprinos iz Fonda koji je otkazan u skladu sa stavkom 2. unutar dotičnog operativnog programa, prema stavku 4.
4. Doprinos otkazan u skladu sa stavkom 2. ne može se ponovno koristiti za bilo koju operaciju koja podliježe korekciji ili, u slučaju financijske korekcije za sustavnu nepravilnost, za bilo koju operaciju na koju utječe sustavna nepravilnost.
5. Financijska korekcija ne dovodi u pitanje obvezu država članica na potraživanje povrata u skladu s ovim člankom.
Članak 54.
Financijske korekcije od strane Komisije
1. Komisija putem provedbenih akata provodi financijske korekcije otkazivanjem cijelog ili dijela doprinosa Unije operativnom programu i od države članice zahtijeva povrat sredstava kako bi se iz financiranja Unije isključili rashodi kojima se krši mjerodavno pravo.
2. Kršenje mjerodavnog prava dovodi do financijske korekcije samo u vezi s rashodom koji je prijavljen Komisiji i, ako je ispunjen jedan od sljedećih uvjeta:
(a)
kršenje je utjecalo na odabir operacija od strane tijela odgovornog za potporu iz Fonda ili u slučaju kada zbog prirode kršenja nije moguće odrediti taj učinak ali da postoji dokazan rizik da je kršenje imalo takav učinak;
(b)
kršenje je utjecalo na utrošeni iznos koji je prijavljen za naknadu iz proračuna Unije ili u slučaju kada zbog prirode kršenja nije moguće odrediti količinu financijskog učinka postoji, no postoji dokazan rizik da je kršenje imalo takav učinak.
3. Pri odlučivanju o financijskoj korekciji iz stavka 1. Komisija poštuje načelo proporcionalnosti uzimajući u obzir prirodu i ozbiljnost kršenja mjerodavnog prava te njegove financijske posljedice za proračun Unije. Komisija obavješćuje Europski parlament i Vijeće o donesenim odlukama o primjeni financijskih korekcija.
Članak 55.
Kriteriji za financijske korekcije od strane Komisije
1. Komisija provodi financijske korekcije putem provedbenih akata, ukidanjem cijelog ili dijela doprinosa Unije za operativni program u skladu s člankom 54., ako nakon provedenog potrebnog ispitivanja zaključi da:
(a)
postoji ozbiljan nedostatak u učinkovitom funkcioniranju sustava upravljanja i kontrole operativnog programa koji je doveo u pitanje doprinos Unije koji je već isplaćen za operativni program;
(b)
država članica nije poštovala svoje obveze prema članku 53. prije otvaranja postupka korekcija prema ovom stavku;
(c)
rashod sadržan u zahtjevu za plaćanje je nepravilan i država članica ga nije ispravila prije otvaranja postupka korekcija prema ovom stavku.
Komisija temelji svoje financijske korekcije na pojedinačnim slučajevima utvrđene nepravilnosti i uzima u obzir to je li nepravilnost sustavna. Kada nije moguće točno odrediti iznos nepravilnog rashoda naplaćenog Fondu, Komisija primjenjuje fiksnu stopu ili procjenu vrijednosti financijske korekcije.
2. Pri odlučivanju o korekciji iz stavka 1. Komisija poštuje načelo proporcionalnosti tako što uzima u obzir prirodu i težinu nepravilnosti te opseg i financijske implikacije nedostataka u sustavima upravljanja i kontrole unutar operativnog programa.
3. U slučaju kada Komisija temelji svoje mišljenje na izvješćima revizora koji nisu revizori iz njezinih vlastitih službi, donosi vlastite zaključke o financijskim posljedicama nakon ispitivanja mjera koje je poduzela dotična država članica prema članku 53. stavku 2., obavijesti poslane prema članku 30. stavku 2. i svih odgovora države članice.
4. Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 62., kojim se određuju detaljna pravila u vezi s kriterijima za određivanje slučajeva koje treba smatrati ozbiljnim nedostacima u učinkovitom funkcioniranju sustava upravljanja i kontrole, uključujući glavne vrste ozbiljnih odstupanja, kriterije za određivanje razine financijske korekcije koju treba primijeniti i kriterije za primjenu fiksnih stopa ili procjenu vrijednosti financijskih korekcija.
Članak 56.
Postupak za financijske korekcije od strane Komisije
1. Prije donošenja odluke o financijskoj korekciji, Komisija pokreće postupak izvješćujući državu članicu o privremenim zaključcima svojih ispitivanja i zahtijevajući od države članice da dostavi svoje primjedbe u roku od dva mjeseca.
2. U slučaju kada Komisija predlaže financijsku korekciju na temelju procjene vrijednosti ili fiksne stope, državi članici se daje prilika da dokaže, provjerom predmetne dokumentacije, da je stvarni razmjer nepravilnosti manji od procjene Komisije. U dogovoru s Komisijom, država članica može ograničiti obuhvat te provjere na primjereni dio ili uzorak predmetne dokumentacije. Osim u propisno opravdanim slučajevima, vrijeme dopušteno za ovo ispitivanje ne smije prijeći dodatno razdoblje od dva mjeseca nakon dvomjesečnog razdoblja iz stavka 1.
3. Komisija uzima u obzir sve dokaze koje dostavlja država članica unutar rokova iz stavka 1. i 2.
4. U slučaju da država članica ne prihvati privremene zaključke Komisije, Komisija poziva državu članicu na saslušanje, kako bi osigurala da su sve odgovarajuće informacije i primjedbe dostupne kao temelj za zaključke Komisije o primjeni financijske korekcije.
5. U slučaju dogovora i ne dovodeći u pitanje stavak 7. ovog članka, država članica može ponovno upotrijebiti Fond u skladu s člankom 53. stavkom 3.
6. U svrhu primjene financijskih korekcija, Komisija donosi odluku, pomoću provedbenih akata, u roku od šest mjeseci od datuma saslušanja, ili od datuma primitka dodatnih informacija kad je država članica pristala dostaviti takve dodatne informacije nakon saslušanja. Komisija uzima u obzir sve informacije i primjedbe dostavljene za vrijeme trajanja postupka. Ako se saslušanje ne održi, rok od šest mjeseci počinje se računati nakon dva mjeseca od dana kada je Komisija poslala poziv na saslušanje.
7. Kad Komisija pri vršenju svojih nadležnosti u okviru članka 36. ili Europski revizorski sud otkriju nepravilnosti koje ukazuju na ozbiljan nedostatak u učinkovitom funkcioniranju sustava upravljanja i kontrole, financijska korekcija koja iz tog proiziđe smanjuje potporu iz Fonda za operativni program.
Prvi podstavak ne primjenjuje se u slučaju ozbiljnog nedostatka u učinkovitom funkcioniranju sustava upravljanja i kontrole koji je, prije nego što su ga Komisija ili Europski revizorski sud primijetili:
(a)
zabilježen u izjavi o upravljanju, godišnjem izvješću o kontroli ili revizorskom mišljenju podnesenom Komisiji u skladu s člankom 59. stavkom 5. Financijske uredbe ili u nekom drugom revizorskom izvješću tijela za reviziju predanom Komisiji i poduzete su odgovarajuće mjere; ili
(b)
bio predmet odgovarajućih korektivnih mjera od strane države članice.
Procjena ozbiljnog nedostatka u učinkovitom funkcioniranju sustava upravljanja i kontrole temelji se na mjerodavnom pravu u vrijeme kad su podnesene odgovarajuće upravljačke izjave, izvješća o godišnjoj kontroli i revizorska mišljenja.
Prilikom odlučivanja o financijskoj korekciji, Komisija:
(a)
poštuje načelo proporcionalnosti uzimajući u obzir prirodu i težinu ozbiljnog nedostatka u učinkovitom funkcioniranju sustava upravljanja i kontrole i njegove financijske posljedice za proračun Unije;
(b)
u svrhu primjene fiksne stope ili procjene vrijednosti financijskih korekcija, isključuje neredovite rashode koje je država članica prethodno otkrila, za koje je izvršena prilagodba u financijskim izvještajima u skladu s člankom 50. stavkom 10. i rashode koji se trenutačno pregledavaju radi utvrđivanja njihove legalnosti i ispravnosti prema članku 49. stavku 2;
(c)
uzima u obzir fiksnu stopu ili procjene vrijednosti financijskih korekcija koje država članica primijeni na rashode za ostale ozbiljne nedostatke koje država članica otkrije kad procjenjuje rizik za proračun Unije.
Članak 57.
Povrat sredstava
1. Svaki povrat sredstava u proračun Europske unije izvršava se prije roka navedenog u nalogu za povrat koji se sastavlja u skladu s člankom 73. Financijske uredbe. Datum dospijeća je zadnji dan drugog mjeseca nakon izdavanja naloga.
2. Za svako kašnjenje u izvršavanju povrata obračunava se kamata na račun zakašnjelog plaćanja, počevši od datuma dospijeća i zaključno s datumom na koji je plaćanje izvršeno. Stopa takve kamate je jedan i pol postotnih bodova iznad stope koju primjenjuje Europska središnja banka u svojim glavnim operacijama refinanciranja na prvi radni dan u mjesecu u kojem pada datum dospijeća.
Članak 58.
Proporcionalna kontrola operativnih programa
1. Operacije za koje ukupni prihvatljivi rashodi ne prelaze 150 000 EUR podliježu samo jednoj reviziji koju provodi ili tijelo za reviziju ili Komisija prije predaje financijskih izvještaja za obračunsku godinu u kojoj je operacija dovršena. Druge operacije podliježu samo jednoj reviziji u obračunskoj godini koju provode tijelo za reviziju ili Komisija prije predaje financijskih izvještaja za obračunsku godinu u kojoj je operacija dovršena. Operacije ne podliježu reviziji koju provodi Komisija ili tijelo za reviziju ni u jednoj godini ako je reviziju te godine već proveo Europski revizorski sud, pod uvjetom da rezultate revizorskog rada koji je u takvim operacijama izvršio Europski revizorski sud za potrebe izvršavanja svojih zadaća mogu upotrebljavati tijelo za reviziju ili Komisija.
2. Revizija operacije u okviru potpore iz OP I može obuhvatiti sve faze njezine provedbe i sve razine distribucijskog lanca, osim jedino kontrole stvarnih primatelja pomoći, osim ako se pri procjeni rizika utvrdi poseban rizik od nepravilnosti ili prijevare.
3. Za operativne programe za koje najnovije revizorsko mišljenje ukazuje na nepostojanje značajnih nedostataka, Komisija se može složiti s tijelom za reviziju na kasnijem sastanku iz članka 37. stavka 2. da se potrebnu razinu revizije može smanjiti kako bi postala razmjerna utvrđenom riziku. U tim slučajevima Komisija ne provodi svoje revizije na licu mjesta osim ako dokazi ukazuju na nedostatke u sustavu upravljanja i kontrole koji utječu na rashode podnesene Komisiji u obračunskoj godini za koju je Komisija prihvatila financijske izvještaje.
4. Za operativne programe za koje Komisija zaključi da je mišljenje tijela za reviziju pouzdano, može s tijelom za reviziju dogovoriti ograničenje Komisijinih revizija na licu mjesta kojima revidira rad tijela za reviziju, osim u slučaju postojanja dokaza o nedostacima u radu tijela za reviziju u obračunskoj godini za koju je Komisija prihvatila financijske izvještaje.
5. Ne dovodeći u pitanje stavak 1. tijelo za reviziju i Komisija mogu provesti revizije operacija u slučaju da procjena rizika ili revizija Europskog revizijskog suda utvrdi specifičan rizik od nepravilnosti ili prijevare, u slučaju dokaza o ozbiljnim nedostacima u djelotvornosti sustava upravljanja i kontrole dotičnog operativnog programa i tijekom razdoblja iz članka 51. stavka 1. Komisija može, za potrebe procjene rada tijela za reviziju, preispitati revizorski trag tijela za reviziju ili poduzeti reviziju na licu mjesta tijela za reviziju i, ako je to nužno, u svrhu dobivanja jamstva djelotvornog funkcioniranja tijela za reviziju, a sukladno međunarodno prihvaćenim revizijskim standardima, Komisija može sama provesti reviziju operacija.
POGLAVLJE 4.
Opoziv odobrenih sredstava
Članak 59.
Opoziv odobrenih sredstava
1. Komisija opoziva sve dijelove iznosa u operativnom programu koji nisu iskorišteni za plaćanje predfinanciranja i međuplaćanja do 31. prosinca treće financijske godine od godine proračunske obveze u okviru operativnog programa ili za koje nije dostavljen, u skladu s člankom 45., zahtjev za plaćanje sastavljen u skladu s člankom 41., uključujući svaki zahtjev za plaćanjem koji je u cijelosti ili djelomično predmetom prekida roka plaćanja ili obustave plaćanja.
2. Dio obveza koje ostanu otvorene 31. prosinca 2023. godine opoziva se u slučaju da bilo koji dokument iz članka 52. stavka 1. nije predan Komisiji u roku utvrđenom člankom 52. stavkom 1.
Članak 60.
Izuzeće od opoziva odobrenih sredstava
1. Iznos na koji se odnosi opoziv odobrenih sredstava umanjuje se za iznose jednake dijelu proračunske obveze za koju:
(a)
su operacije obustavljene sudskim postupkom ili upravnom žalbom koja ima suspenzivni učinak; ili
(b)
nije bilo moguće zatražiti plaćanje zbog više sile s ozbiljnim posljedicama za provedbu cijelog ili dijela operativnog programa.
Nacionalna tijela koja se pozivaju na višu silu u skladu s prvim podstavkom točkom (b) dokazuju izravne posljedice više sile za provedbu cijelog ili dijela operativnog programa.
Za potrebe prvog podstavka točaka (a) i (b) navedeno umanjivanje može se zatražiti jednom ako su obustava ili viša sila trajale najviše jednu godinu ili određeni broj puta koji odgovara trajanju više sile ili broju godina od datuma sudske ili upravne odluke kojom se suspendira provedba operacije do datuma pravomoćne sudske ili upravne odluke.
2. Do 31. siječnja država članica šalje Komisiji obavijest o izuzećima iz stavka 1. prvog podstavka točaka (a) i (b) za iznos koji će se prijaviti do kraja prethodne godine.
Članak 61.
Postupak
1. Komisija pravovremeno obavješćuje državu članicu i upravljačko tijelo kada god postoji rizik od primjene pravila o opozivu odobrenih sredstava u skladu s člankom 59.
2. Na temelju podataka koje ja zaprimila 31. siječnja, Komisija obavješćuje državu članicu i upravljačko tijelo o iznosu opozvanih odobrenih sredstava koji proizlazi iz tih podataka.
3. Država članica ima rok od dva mjeseca u kojem može pristati na iznos odobrenih sredstava koji će biti opozvan ili dostaviti svoje primjedbe.
4. Do 30. lipnja država članica dostavlja Komisiji revidirani plan financiranja u kojem je za predmetnu financijsku godinu iskazan umanjeni iznos potpore operativnom programu. Ako se država članica ne dostavi navedeni plan financiranja, Komisija revidira plan financiranja umanjenjem doprinosa iz Fonda za predmetnu financijsku godinu.
5. Komisija mijenja odluku o donošenju operativnog programa, putem provedbenih akata, najkasnije 30. rujna.
GLAVA VII.
DELEGIRANJA OVLASTI, PROVEDBENE I ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 62.
Izvršavanje ovlasti
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiju podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.
2. Delegiranja ovlasti iz članka 13. stavka 6., članka 30. stavka 2. petog podstavka, članka 32. stavka 8. prvog podstavka, članka 32. stavka 9., članka 34. stavka 7., članka 34. stavka 8. i članka 55. stavka 4. dodjeljuju se na neodređeno vremensko razdoblje od datuma stupanja na snagu ove Uredbe.
3. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
4. Delegirani akti stupaju na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne ulože nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore. Taj se rok produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
Ako do isteka tog roka ni Europski parlament ni Vijeće ne ulože prigovor na delegirani akt, on se objavljuje u Službenom listu Europske unije i stupa na snagu na datum koji je u njemu naveden.
Delegirani akt može biti objavljen u Službenom listu Europske unije i stupiti na snagu prije isteka tog roka ako su i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju o svojoj namjeri da neće uložiti prigovore.
Ako Europski parlament ili Vijeće ulože prigovor na delegirani akt, akt ne stupa na snagu. Institucija koja ima prigovor na delegirani akt navodi razloge za svoje prigovore.
Članak 63.
Odborski postupak
1. Komisiji pomaže Odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Prilikom upućivanja na ovaj stavak, primjenjuje se članak 4. Uredbe (EU) br. 182/2011.
3. Prilikom upućivanja na ovaj stavak, primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
Ako odbor ne da nikakvo mišljenje, Komisija ne donosi nacrt provedbenog akta u pogledu provedbenih ovlasti iz članka 32. stavka 8. drugog podstavka ove Uredbe i primjenjuje se članak 5. stavak 4. treći podstavak Uredbe (EU) br. 182/2011.
Članak 64.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije. Primjenjuje se od 1. siječnja 2014.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 11. ožujka 2014.