RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 307/2014
af 24. marts 2014
om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 875/2013 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse former for sukkermajs, tilberedt eller konserveret, i form af kerner, med oprindelse i Thailand, efter en interimsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1225/2009
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 11, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
1. Gældende foranstaltninger
(1)
På baggrund af en undersøgelse (»den oprindelige undersøgelse«) indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 682/2007 (2) en endelig antidumpingtold på importen af visse former for sukkermajs, tilberedt eller konserveret, i form af kerner, med oprindelse i Thailand og henhørende under KN-kode ex 2001 90 30 og ex 2005 80 00. Foranstaltningerne indførtes i form af en værditold på mellem 3,1 % og 12,9 %.
(2)
Ved forordning (EF) nr. 954/2008 (3) ændrede Rådet de gældende foranstaltninger med hensyn til en eksporterende producent og følgelig toldsatsen for »alle andre virksomheder«, der efterfølgende lå på mellem 3,1 % og 14,3 %.
(3)
Efter en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2 (»udløbsundersøgelsen«), opretholdt Rådet ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 875/2013 (4) tolden på mellem 3,1 % og 14,3 %.
2. Anmodning om fornyet undersøgelse
(4)
Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) har modtaget en anmodning om en delvis interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3. Anmodningen blev indgivet af River Kwai International Food Industry Co. Ltd. (»ansøgeren«), en eksporterende producent fra Thailand.
(5)
Anmodningen var begrænset til en undersøgelse af dumpingaspektet for så vidt angik ansøgeren.
(6)
I sin anmodning fremlagde ansøgeren for så vidt angår dumpingaspektet umiddelbare beviser for, at de omstændigheder, der blev lagt til grund for indførelsen af de gældende foranstaltninger, havde ændret sig, og at disse ændringer var af varig karakter.
(7)
Ansøgeren hævdede navnlig, at de ændrede omstændigheder vedrører ændringer i det varesortiment, virksomheden forhandler, hvilket har en direkte indvirkning på produktionsomkostningerne. En sammenligning af virksomhedens hjemmemarkedspriser og virksomhedens eksportpriser til Unionen viste, at dumpingmargenen tilsyneladende var lavere end niveauet for de nuværende foranstaltninger.
3. Indledning af en delvis interimsundersøgelse
(8)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en delvis interimsundersøgelse, begrænset til en undersøgelse af dumpingaspektet, for så vidt angår ansøgeren. På dette grundlag offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (5) den 14. februar 2013 (»indledningsmeddelelsen«) om indledning af en delvis interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3.
4. Nuværende undersøgelsesperiode
(9)
Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra 1. juli 2011 til 31. december 2012 (»den nuværende undersøgelsesperiode« eller »NUP«).
5. Parter, som er berørt af undersøgelsen
(10)
Kommissionen underrettede officielt ansøgeren, repræsentanterne for eksportlandet og sammenslutningen af EU-producenter (Association Européenne des Transformateurs de Maïs Doux »AETMD«) om indledningen af interimsundersøgelsen.
(11)
Interesserede parter fik mulighed for at give deres mening til kende skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.
(12)
De skriftlige bemærkninger fra AETMD blev overvejet og taget i betragtning, hvor det var relevant.
(13)
For at indhente de oplysninger, som den anså for nødvendige til sin undersøgelse, sendte Kommissionen et spørgeskema til ansøgeren og modtog en besvarelse inden for den fastsatte frist.
(14)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, den fandt nødvendige med henblik på afgørelse af spørgsmålet om dumping. Kommissionen aflagde kontrolbesøg hos ansøgeren i Thailand i Bangkok og Kanchanaburi.
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(15)
Den undersøgte vare er den samme som i den oprindelige undersøgelse og udløbsundersøgelserne, nemlig sukkermajs (Zea mays var. saccharata), i form af kerner, tilberedt eller konserveret med eddike eller eddikesyre, ikke frosne, henhørende under KN kode ex 2001 90 30, og sukkermajs (Zea mays var. saccharata), i form af kerner, tilberedt eller konserveret på anden måde end med eddike eller eddikesyre, ikke frosne, undtagen varer henhørende under pos. 2006, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 2005 80 00, med oprindelse i Thailand.
2. Samme vare
(16)
Det blev fastslået i den oprindelige undersøgelse og bekræftet i udløbsundersøgelsen, at sukkermajs fremstillet og solgt i Unionen og sukkermajs fremstillet og solgt i Thailand i store træk har de samme fysiske og kemiske egenskaber og samme grundlæggende anvendelsesformål som sukkermajs fremstillet i Thailand og solgt til eksport til Unionen. De anses derfor for at være identiske, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
3. DUMPING
1. Fastsættelse af den normale værdi
(17)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, første punktum, undersøgte Kommissionen først, om ansøgerens samlede hjemmemarkedssalg af samme vare i NUP var repræsentativt. Salget på hjemmemarkedet er repræsentativt, hvis det samlede salg på hjemmemarkedet af samme vare udgjorde mindst 5 % af det samlede eksportsalg af den pågældende vare til Unionen i NUP.
(18)
Det samlede hjemmemarkedssalg af samme vare fandtes at være repræsentativt.
(19)
Kommissionen undersøgte efterfølgende, hvilke varetyper der solgtes på hjemmemarkedet, som var identiske eller direkte sammenlignelige med de typer, der solgtes med henblik på eksport til Unionen.
(20)
For hver af disse varetyper fastslog Kommissionen, om hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget af en varetype er repræsentativt, hvis det samlede hjemmemarkedssalg af denne varetype til uafhængige kunder i NUP udgør mindst 5 % af det samlede eksportsalg til Unionen af den identiske eller sammenlignelige varetype.
(21)
Kommissionen fastslog, at for alle de varetyper, der blev solgt med henblik på eksport til Unionen, var ansøgerens hjemmemarkedssalg af et repræsentativt omfang.
(22)
Dernæst fastsatte Kommissionen andelen af rentable salg til uafhængige kunder på hjemmemarkedet for hver varetype i NUP for at afgøre, hvorvidt det faktiske hjemmemarkedssalg skulle anvendes til at beregne den normale værdi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4.
(23)
Den normale værdi er baseret på den faktiske hjemmemarkedspris pr. varetype, uanset om salgstransaktionerne har været rentable eller ej, hvis
-
mængden af den varetype, som blev solgt til en nettopris, der svarede til eller lå over de beregnede produktionsomkostninger, udgjorde mere end 80 % af den samlede salgsmængde for denne varetype, og
-
den vejede gennemsnitlige pris for denne varetype er lig med eller højere end produktionsomkostningerne pr. enhed.
(24)
Kommissionens analyse af hjemmemarkedssalget viste, at mere end 90 % af hjemmemarkedssalget var rentabelt, og at de vejede gennemsnitlige salgspriser var højere end produktionsomkostningerne pr. enhed. Den normale værdi blev derfor beregnet som et vejet gennemsnit af priserne på alt hjemmemarkedssalg i NUP.
2. Fastsættelse af eksportprisen
(25)
Ansøgerens samlede eksportsalg til Unionen foregik direkte til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen eller Thailand. Eksportprisen er derfor fastsat på grundlag af de priser, der er betalt eller skal betales, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
3. Sammenligning
(26)
Kommissionen sammenlignede den normale værdi og eksportprisen på ab fabrik-basis.
(27)
Hvor det var berettiget, justerede Kommissionen den normale værdi og/eller eksportprisen for forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10.
(28)
Der blev foretaget justeringer for forskelle i transport-, forsikrings-, håndterings-, laste- og emballeringsomkostninger, provisioner, kreditomkostninger og bankgebyrer, hvor det var relevant og berettiget.
(29)
Ansøgeren krævede en justering i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra d), for en forskel i mærkeværdi ved salg under eget mærke på hjemmemarkedet og ved salg under eget mærke på EU-markedet. Angiveligt er mærkeværdien af ansøgerens eget mærke højere på det thailandske marked end på EU-markedet. For at underbygge denne påstand henviste ansøgeren til den justering, der blev foretaget i den oprindelige undersøgelse og i udløbsundersøgelsen.
(30)
I denne interimsundersøgelse er ansøgerens situation imidlertid forskellig fra situationen for andre eksporterende producenter, for hvilke der blev indrømmet justering i den oprindelige undersøgelse og udløbsundersøgelsen. Den justering, der blev foretaget i den oprindelige undersøgelse og i udløbsundersøgelsen, vedrører specifikt eksporterende producenter, hvis salg på hjemmemarkedet foregår under eget mærke, mens salget til Unionen foregår under detailhandlerens mærke. I denne interimsundersøgelse foregår ansøgerens salg under eget mærke både på hjemmemarkedet og på EU-markedet. Derudover var justeringen, som blev foretaget i den oprindelige undersøgelse og i udløbsundersøgelsen, en justering af fortjenstmargenen i forbindelse med fastsættelsen af den normale værdi i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 6. I denne interimsundersøgelse baseres den normale værdi imidlertid på ansøgerens faktiske hjemmemarkedspriser.
(31)
For så vidt angår den påståede mangel på mærkeværdi ved salg til EU-markedet, er importøren af den pågældende vare, der bærer ansøgerens varemærke, specialiseret i import af mærkebeskyttede fødevareprodukter, især fra Asien. Ansøgeren gav ikke nogen forklaring på eller fremlagde bevis for, hvorfor salg til netop denne importør skulle medføre en lavere værdi end mærkeværdien på ansøgerens hjemmemarked. Kommissionen konkluderede derfor, at ansøgeren ikke har dokumenteret, at den påståede forskel i mærkeværdi påvirker priserne og prissammenligneligheden.
(32)
Ansøgeren gjorde ligeledes krav på samme justering i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra k). Da ansøgeren imidlertid ikke har påvist, at den påståede forskel har indvirkning på priserne og prissammenligneligheden, kunne der heller ikke indrømmes en justering i henhold til denne bestemmelse.
(33)
Kravet om en justering i henhold til artikel 2, stk. 10, litra d), og artikel 2, stk. 10, litra k), må derfor afvises.
(34)
Under henvisning til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra b), krævede ansøgeren også justering for en eksportafgiftsnedsættelse, der betales af staten. Når den pågældende vare sælges til eksport, bl.a. til EU-markedet, betaler staten et vist beløb til ansøgeren.
(35)
Ansøgeren kunne påvise, at et beløb svarende til under 0,5 % af fakturaværdien udbetales til ansøgeren i forbindelse med eksport til EU-markedet. I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra b), er det dog normalværdien, der skal justeres, såfremt betingelserne i den artikel er opfyldt, og ikke eksportprisen, som ansøgeren påstår. Det fremgik endvidere af undersøgelsen, at der ikke kunne påvises nogen direkte forbindelse mellem de betalinger, ansøgeren havde modtaget for så vidt angår den pågældende vare ved eksport til Unionen, og importafgifterne for de råmaterialer, der fysisk indgår heri.
(36)
Ansøgeren gjorde ligeledes krav på samme justering i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra k). Da ansøgeren imidlertid ikke kunne påvise nogen forbindelse mellem eksportafgiftsnedsættelsen og prisfastsættelsen af den pågældende eksporterede vare, kunne kravet ikke accepteres.
(37)
Kravet om en justering for eksportafgiftsnedsættelse i henhold til artikel 2, stk. 10, litra b), og artikel 2, stk. 10, litra k), må derfor afvises.
4. Dumping i NUP
(38)
Den vejede gennemsnitlige normale værdi af hver type af den pågældende vare, som eksporteres til Unionen, blev sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type af den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 11, og artikel 2, stk. 12.
(39)
Følgelig udgør den vejede gennemsnitlige dumpingmargen 3,6 % af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet.
4. DE ÆNDREDE OMSTÆNDIGHEDERS VARIGE KARAKTER
(40)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 3, undersøgte Kommissionen, om de omstændigheder, der blev lagt til grund for den gældende dumpingmargen, havde ændret sig, og om denne ændring var af varig karakter.
(41)
I anmodningen om en fornyet undersøgelse havde ansøgeren henvist til ændringer i det varesortiment, der forhandles af ansøgeren, hvilket ville have en direkte indvirkning på produktionsomkostningerne. Undersøgelsen har bekræftet, at ansøgeren som følge af en virksomhedsomstrukturering ikke længere fremstiller og sælger visse produkter, som det var tilfældet i den oprindelige undersøgelse, og at dette har haft indvirkning på produktionsomkostningerne for den pågældende vare.
(42)
AETMD har udtalt, at den omstrukturering, der er foretaget af ansøgeren, ikke nødvendigvis er af varig karakter, da den let kan ændres igen.
(43)
Ansøgerens ledelse ville rent faktisk kunne ændre omstruktureringen, hvis den ønsker det. Der er imidlertid ikke noget, der tyder på, at ansøgerens beslutning om at omstrukturere og strømline markedsføringen af gruppens varer mellem gruppens virksomheder ikke vil være af varig karakter. Desuden fandt omstruktureringen allerede sted i 2009, hvilket tyder på, at den nye virksomhedsstruktur er af varig karakter.
(44)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gentog AETMD sin påstand om, at ændringen, der lå til grund for indledningen af den fornyede undersøgelse, ikke kunne anses for at være af varig karakter. AETMD satte navnlig spørgsmålstegn ved, hvilken indvirkning den interne omorganisering i gruppen havde for produktionsomkostningerne, og hævdede, at omkostningerne inden for gruppen blot kunne omfordeles for at mindske den normale værdi. Derfor kunne de nye produktionsomkostninger ikke betragtes som værende af varig karakter. AETMD bemærkede endvidere, at datterselskabet, der var ansvarligt for produktion og salg af ferske varer, havde samme adresse som ansøgeren. AETMD hævdede, at dette var et yderligere tegn på, at der ikke var tale om nogen gennemgribende og varig omorganisering.
(45)
Som reaktion på AETMD's påstand i betragtning 44 understregede ansøgeren, at omorganiseringen også medførte et forbedret omkostningsregnskabssystem, hvor flaskehalse kunne påvises og afhjælpes for at optimere produktionen og mindske fremstillingsomkostningerne. Ansøgeren understregede også, at ændringer i 2009-omorganiseringen på nuværende tidspunkt ville være en meget kompliceret proces, eftersom ansøgerens moderselskab, Agripure Holding PLC, er noteret på den thailandske fondsbørs.
(46)
Risikoen for, at ansøgeren skulle ændre omorganiseringen, er allerede blevet behandlet i betragtning 43.
(47)
Med henblik på at kontrollere nøjagtigheden af påstandene i anmodningen om indledning af denne undersøgelse foretog Kommissionen desuden en sammenligning af produktionsomkostningerne for de varetyper, som blev eksporteret til Unionen i den oprindelige undersøgelse (dvs. inden ansøgerens omorganisering i 2009), i forhold til NUP. Sammenligningen viste, at fremstillingsomkostningerne pr. enhed har ændret sig betydeligt. Denne konstaterede ændring i fremstillingsomkostninger pr. enhed går videre end til blot at omfordele omkostningerne og skyldes en reel reduktion i de indirekte produktionsomkostninger såsom faste fremstillingsomkostninger og arbejdskraftomkostninger.
(48)
For så vidt angår spørgsmålet om, hvorfor ansøgeren og dennes datterselskab deler den samme administrative adresse, er dette almindelig praksis blandt virksomheder. Derudover bemærkede Kommissionen under kontrolbesøget hos ansøgeren, at produktionsanlæggene og færdigvarelagrene i bygningerne var afsat til produktion af sukkermajs. Der var ingen synlige spor efter produktion og oplagring af de ferske varer, der sælges af datterselskabet.
(49)
Under henvisning til AETMD's og ansøgerens påstande og efter at have påvist et reelt fald i fremstillingsomkostningerne pr. enhed mellem tidspunktet for den oprindelige undersøgelse og NUP, må påstanden, som er fremsat af AETMD, afvises.
(50)
AETMD har også forelagt, at ansøgeren planlagde at øge sin produktionskapacitet i 2013 med ca. 40 %. Ifølge AETMD ville dette være i strid med ansøgerens påstand om, at de nye, reviderede produktionsomkostninger (der fulgte af omstruktureringen) ville være af varig karakter.
(51)
Undersøgelsen bekræftede, at ansøgeren er i færd med at øge sin produktionskapacitet. Virkningerne af den forøgede kapacitet var en af de faktorer, der i udløbsundersøgelsen førte til konklusionen om, at der var risiko for fortsat dumping (6).
(52)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gentog AETMD påstanden om, at investeringerne i ny produktionskapacitet nødvendigvis vil få indvirkning på produktionsomkostningerne, og de gældende produktionsomkostninger, som hjemmemarkedspriserne blev sammenlignet med i denne undersøgelse (jf. betragtning 24), er derfor ikke er af varig karakter. Navnlig foretog AETMD beregninger ud fra de foreliggende kilder, hvorefter det blev konkluderet, at de samlede omkostninger ville stige på grund af den øgede afskrivning med ca. 10 % i forhold til de nuværende omkostninger.
(53)
Ansøgeren modsagde ikke AETMD’s påstand om øgede afskrivningsomkostninger i sig selv, men understregede, at disse øgede afskrivningsomkostninger ville blive udlignet af stigninger i de samlede indtægter (gennem øget salg) og af reduktioner i andre omkostninger som følge af større automatisering.
(54)
Som nævnt i betragtning 51 er ansøgeren i gang med at investere i nye produktionsanlæg. Investeringer i nye anlæg kan medføre øgede udgifter til afskrivning. På den anden side kan nye produktionsanlæg, hvilket ansøgeren også gjorde opmærksom på i sit svar på AETMD’s bemærkninger, ligeledes medføre ændringer (i forhold til eksisterende produktionslinjer) i eksempelvis automatiseringsniveauet. Disse ændringer bør direkte kunne mindske arbejdskraft- og energiomkostningerne og kan kompensere for øgede udgifter til afskrivning.
(55)
Alt i alt kan det konkluderes, at den samlede virkning på produktionsomkostningerne pr. fremstillet enhed ikke kan beregnes, førend de nye anlæg er taget i brug, og eventuelle yderligere omkostninger fremgår af regnskaberne.
(56)
Ikke desto mindre, og under hensyntagen til formålet med investeringen (øget effektivitet og konkurrenceevne og reducerede fremstillingsomkostninger pr. enhed), forventes det i hvert fald på mellemlang og lang sigt, at der ikke sker nogen væsentlig stigning i produktionsomkostningerne pr. enhed. Under sådanne omstændigheder forventes det, at den normale værdi stadig vil være baseret på hjemmemarkedspriserne ligesom i denne undersøgelse. AETMD's påstand må derfor afvises.
(57)
Efter fremlæggelsen af oplysninger satte AETMD også spørgsmålstegn ved den varige karakter af den nye dumpingmargen. AETMD fremførte, at eksportpriserne, der blev benyttet som grundlag for beregningen af dumpingmargenen, ikke var repræsentative. Sammenslutningen fremførte navnlig, at
a)
det antal tons, der blev eksporteret i NUP, var for lavt til at kunne betragtes som repræsentativt, og
b)
med henvisning til betragtning 29 burde det faktum, at eksporten af varer under eget mærke udgjorde næsten halvdelen af den samlede eksport i NUP, betyde, at eksportpriserne ikke kan anses for at være repræsentative. Skulle den foreslåede lempelse af foranstaltningerne blive gennemført, vil størstedelen af eksporten til Unionen ifølge AETMD formentlig bestå af varer, der sælges under detailhandlerens mærke til lavere eksportpriser (7).
(58)
Eftersom de mængder, der eksporteredes til Unionen, var ubetydelige, undersøgte Kommissionen, om ansøgerens eksportpriser, der var betalt eller skulle betales ved salg til Unionen, var repræsentative ved at sammenligne dem med ansøgerens eksportpriser, som var betalt eller skulle betales ved salg til andre tredjelande. På dette grundlag konkluderedes det, at priserne ved salg til Unionen svarede til priserne ved salg til kunder på andre eksportmarkeder.
(59)
Forekomsten af forskellige markedssegmenter, eget mærke og detailhandlers mærke, er blevet konstateret i løbet af tidligere undersøgelser (8). Dette udgør en vigtig del af definitionen af forskellige varetyper, som falder ind under varedækningen for den pågældende vare. På dette grundlag er eksporten af varer under eget mærke blevet sammenlignet med hjemmemarkedssalget af varer under eget mærke, og eksportsalget af varer under detailhandlerens mærke er blevet sammenlignet med hjemmemarkedssalget af varer under detailhandlerens mærke.
(60)
AETMD's påstand om, at den fremtidige eksport hovedsageligt vil bestå af salg af varer under detailhandlerens mærke, er spekulativ, udokumenteret og som sådan utilstrækkelig til, at der kan sættes spørgsmålstegn ved repræsentativiteten af eksportsalget af varer under eget mærke i NUP. AETMD's påstand afvises derfor.
(61)
AETMD hævdede også, at reduktionen af toldsatsen kunne medføre risiko for omgåelse af foranstaltningerne.
(62)
Det skal erindres, at den gældende told allerede er differentieret mellem de thailandske eksporterende producenter. Risikoen for omgåelse (dvs. anvendelse af en Taric-tillægskode med lavere toldsats) har således været til stede siden indførelsen af de oprindelige foranstaltninger. En lavere told for en af disse eksporterende producenter øger ikke i sig selv risikoen for omgåelse fra Thailands side som helhed.
(63)
Skulle der fremkomme oplysninger, der tyder på undergravning af tolden gennem omgåelse, kan der i givet fald endvidere indledes en undersøgelse, forudsat at betingelserne i grundforordningens artikel 13 er opfyldt.
(64)
AETMD hævdede ligeledes, at ansøgeren på kunstig vis kan have forhøjet eksportpriserne til Unionen gennem krydskompensation med parallelle salg af andre varer til unormalt lave priser.
(65)
Som anført i betragtning 58 var eksportpriserne til Unionen af den pågældende vare på linje med eksportpriserne til tredjelande. Der er således intet, der tyder på, at eksportpriserne over for Unionen var kunstigt høje i NUP, og argumentet afvises derfor.
5. ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(66)
På baggrund af resultaterne af undersøgelsen finder Kommissionen det hensigtsmæssigt at ændre antidumpingtolden på importen af den pågældende vare fra River Kwai International Food Industry Co., Ltd.
(67)
Efter anmodning fra ansøgeren ændres endvidere dennes adresse i Thailand.
6. FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER
(68)
De interesserede parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, som ligger til grund for, at det anbefales at ændre gennemførelsesforordning (EU) nr. 875/2013.
(69)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede den thailandske regering, at den gennemsnitlige toldsats for samarbejdsvillige eksportører, der ikke indgik i stikprøven, også bør revideres for at tage hensyn til resultaterne af denne delvise interimsundersøgelse. Det bør bemærkes, at dette krav ligger uden for denne undersøgelsesområde, som er begrænset til en tilpasning af den gældende antidumpingtold, som finder anvendelse på ansøgeren. Enhver anmodning om ændring af antidumpingtoldsatserne som følge af en påstået ændring af omstændighederne bør fremlægges i overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 3. Dette krav må derfor afvises -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Punktet vedrørende River Kwai International Food Industry Co., Ltd i tabellen i artikel 1, stk. 2, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 875/2013 affattes således:
Virksomhed
Antidumpingtold (%)
Taric-tillægskode
»River Kwai International Food Industry Co., Ltd,
99 Moo 1 Thanamtuen Khaupoon Road
Kaengsian, Muang, Kanchanaburi 71000
Thailand
3,6
A791«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 24. marts 2014.
PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 307/2014
od 24. ožujka 2014.
o izmjeni Provedbene uredbe (EU) br. 875/2013 o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenog pripremljenog ili konzerviranog kukuruza šećerca u zrnu podrijetlom iz Tajlanda nakon privremene revizije temeljem članka 11. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1225/2009
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1) („osnovna Uredba”), a posebno njezin članak 11. stavak 3.,
uzimajući u obzir prijedlog koji je podnijela Europska komisija nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom,
budući da:
1. POSTUPAK
1. Mjere na snazi
(1)
Nakon ispitnog postupka („početni ispitni postupak”) Vijeće je Uredbom (EZ) br. 682/2007 (2), uvelo konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenog pripremljenog ili konzerviranog kukuruza šećerca u zrnu, trenutačno obuhvaćenog oznakama KN ex 2001 90 30 i ex 2005 80 00, podrijetlom iz Tajlanda. Te su mjere bile u obliku pristojbe ad valorem u rasponu od 3,1 % do 12,9 %.
(2)
Uredbom (EZ) br. 954/2008 (3) Vijeće je izmijenilo mjere na snazi u odnosu na jednog proizvođača izvoznika te u skladu s tim i stopu koja se primjenjuje na „sve ostala trgovačka društva”, koja se od tada kreće u rasponu od 3,1 % do 14,3 %.
(3)
Slijedom revizije nakon isteka mjera u skladu s člankom 11. stavkom 2. osnovne Uredbe („revizija nakon isteka”), Vijeće je Provedbenom uredbom Vijeća (EU) br. 875/2013 (4) zadržalo pristojbu u rasponu od 3,1 % do 14,3 % („revizija nakon isteka mjera”).
2. Zahtjev za reviziju
(4)
Europska komisija („Komisija”) primila je zahtjev za djelomičnu privremenu reviziju u skladu s člankom 11. stavkom 3. osnovne Uredbe. Zahtjev je podnio River Kwai International Food Industry Co. Ltd („podnositelj zahtjeva”), proizvođač izvoznik iz Tajlanda.
(5)
Zahtjev je bio ograničen na područje ispitivanja dampinga u mjeri u kojoj se odnosilo na podnositelja zahtjeva.
(6)
U svojem zahtjevu podnositelj je pružio prima facie dokaz da su se, što se tiče dampinga od strane podnositelja zahtjeva, okolnosti na temelju kojih su mjere na snazi uvedene promijenile te da su te promjene trajne prirode.
(7)
Podnositelj zahtjeva posebno je tvrdio da se promijenjene okolnosti odnose na promjene u asortimanu proizvoda koje stavlja na tržište, a što ima izravan učinak na cijenu njihove proizvodnje. Usporedba njegovih domaćih cijena s izvoznim cijenama u Uniju pokazala je da je dampinška marža niža od trenutne razine mjera.
3. Pokretanje djelomične privremene revizije
(8)
Komisija je, nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom, utvrdila da postoji dovoljno dokaza da se opravda pokretanje djelomične privremene revizije ograničene na ispitivanje dampinga što se tiče podnositelja zahtjeva. Na temelju toga u obavijesti objavljenoj u Službenom listu Europske unije (5)14. veljače 2013. („Obavijest o pokretanju postupka”), objavila je pokretanje djelomične privremene revizije u skladu s člankom 11. stavkom 3. osnovne Uredbe.
4. Razdoblje revizije ispitnog postupka
(9)
Ispitnim postupkom u vezi s dampingom obuhvaćeno je razdoblje od 1. srpnja 2011. do 31. prosinca 2012. („razdoblje ispitnog postupka u vezi s revizijom” ili „RIPR”).
5. Strane na koje se ispitni postupak odnosi
(10)
Komisija je službeno obavijestila podnositelja zahtjeva, predstavnike zemlje izvoznice, kao i udruženje proizvođača iz Unije (Association Européenne des Transformateurs de Maïs Doux „AETMD”) o pokretanju privremene revizije.
(11)
Zainteresirane strane dobile su priliku objaviti svoja stajališta u pisanom obliku i zatražiti raspravu u roku utvrđenome u Obavijesti o pokretanju postupka.
(12)
Pisane primjedbe koje je podnio AETMD razmotrene su i, po potrebi, uzete u obzir.
(13)
Kako bi dobila informacije koje se smatraju nužnima za ispitni postupak, Komisija je podnositelju zahtjeva poslala upitnik, a on je dostavio odgovor u za to propisanom roku.
(14)
Komisija je tražila i provjerila sve podatke koje je smatrala potrebnima za utvrđivanje dampinga. Komisija je obavila posjet radi provjere u poslovnim prostorijama podnositelja zahtjeva u Tajlandu, u Bangkoku i Kanchanaburiju.
2. DOTIČNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD
1. Dotični proizvod
(15)
Proizvod koji je predmetom ove revizije isti je kao i onaj definiran u početnom ispitnom postupku i reviziji nakon isteka, naime kukuruz šećerac (Zea mays var. saccharata) u zrnu, pripremljen ili konzerviran u octu ili octenoj kiselini, nezamrznut, trenutačno obuhvaćen oznakom KN ex 2001 90 30 i kukuruz šećerac (Zea mays var. saccharata) u zrnu, pripremljen ili konzerviran na drugi način osim u octu ili octenoj kiselini, nezamrznut, različit od proizvoda iz tarifnog broja 2006, trenutačno obuhvaćen oznakom KN ex 2005 80 00, podrijetlom iz Tajlanda.
2. Istovjetni proizvod
(16)
Kako je utvrđeno u početnom ispitnom postupku i potvrđeno u reviziji nakon isteka mjera, kukuruz šećerac koji se proizvodi i prodaje u Uniji i kukuruz šećerac koji se proizvodi i prodaje u Tajlandu imaju u osnovi iste fizičke i kemijske značajke te iste osnovne namjene kao i kukuruz šećerac koji se proizvodi u Tajlandu i prodaje za izvoz u Uniju. Stoga se ti proizvodi smatraju istovjetnima u smislu članka 1. stavka 4. osnovne Uredbe.
3. DAMPING
1. Određivanje uobičajene vrijednosti
(17)
U skladu s prvom rečenicom članka 2. stavka 2. osnovne Uredbe, Komisija je najprije utvrdila je li tijekom RIPR-a ukupna domaća prodaja istovjetnog proizvoda od strane podnositelja zahtjeva bila reprezentativna. Domaća prodaja dovoljno je reprezentativna ako ukupni obujam domaće prodaje istovjetnog proizvoda predstavlja 5 % ili više ukupnog obujma prodaje predmetnog proizvoda koji je izvezen u Uniju tijekom RIPR-a.
(18)
Ustanovilo se da je domaća prodaja istovjetnog proizvoda bila reprezentativna.
(19)
Komisija je naknadno utvrdila vrste proizvoda koje se prodaju na domaćem tržištu koje su identične ili usporedive s vrstama koje se prodaju radi izvoza u Uniju.
(20)
Za svaku od tih vrsta proizvoda, Komisija je utvrdila je li domaća prodaja dovoljno reprezentativna u skladu s člankom 2. stavkom 2. osnovne Uredbe. Domaća prodaja neke vrste proizvoda reprezentativna je ako ukupni obujam domaće prodaje te vrste proizvoda neovisnim kupcima tijekom RIPR-a predstavlja 5 % ili više ukupnog obujma prodaje jednake ili usporedive vrste proizvoda koji je izvezen u Uniju.
(21)
Komisija je utvrdila da je, za sve vrste proizvoda koji se prodaju za izvoz u Uniju, domaća prodaja podnositelja zahtjeva obavljena u reprezentativnim količinama.
(22)
Nadalje, Komisija je za svaki vrstu proizvoda definirala udjel profitabilne prodaje neovisnim kupcima na domaćem tržištu tijekom RIPR-a kako bi odlučila hoće li za izračun uobičajene vrijednosti u skladu s člankom 2. stavkom 4. osnovne Uredbe koristiti stvarnu domaću prodaju.
(23)
Uobičajena vrijednost temelji se na stvarnoj domaćoj cijeni po vrsti proizvoda bez obzira na to jesu li prodaje profitabilne ili ne, ako:
-
obujam prodaje vrste proizvoda prodanoga po neto prodanoj cijeni koja je jednaka ili viša od izračunanoga troška proizvodnje predstavlja više od 80 % ukupnog obujma prodaje te vrste proizvoda, i
-
ako je ponderirana prosječna prodajna cijena te vrste proizvoda jednaka ili viša od jediničnog troška proizvodnje.
(24)
Komisijina analiza domaće prodaje pokazala je da je više od 90 % domaće proizvodnje bilo profitabilno te da je ponderirana prosječna prodajna cijena bila viša od jediničnog troška proizvodnje. Sukladno tome, uobičajena je vrijednost izračunana kao ponderirani prosjek cijena ukupne domaće prodaje tijekom RIPR-a.
2. Određivanje izvozne cijene
(25)
Sva je prodaja podnositelja zahtjeva namijenjena izvozu u Uniju izvršena izravno nepovezanim kupcima u Uniji ili Tajlandu. Izvozna je cijena stoga utvrđena u skladu s člankom 2. stavkom 8. osnovne Uredbe, na temelju cijena koje su plaćene ili koje se trebaju platiti.
3. Usporedba
(26)
Komisija je usporedila uobičajenu vrijednost i izvoznu cijenu na temelju cijena franko tvornica.
(27)
Kada je to bilo opravdano, Komisija je prilagodila uobičajenu vrijednosti/ili izvoznu cijenu s obzirom na razlike koje utječu na cijene i usporedivost cijena u skladu s člankom 2. stavkom 10. osnovne Uredbe.
(28)
Gdje je to bilo primjenjivo i opravdano, odobrene su prilagodbe za razlike u troškovima prijevoza, osiguranja, manipuliranja i utovara, pakiranja, provizijama, troškovima kredita i bankarskim pristojbama.
(29)
Podnositelj zahtjeva zatražio je u skladu s člankom 2. stavkom 10. točkom (d) osnovne Uredbe prilagodbu za razlike u vrijednosti robne marke kada se prodaje pod vlastitom robnom markom na domaćem tržištu i kada se prodaje pod vlastitom robnom markom na tržištu Unije. Navodno je vrijednost vlastite robne marke podnositelja zahtjeva viša na tajlandskom tržištu nego na tržištu Unije. Kako bi opravdao svoj zahtjev, podnositelj se zahtjeva pozvao na prilagodbu izvršenu u početnom ispitnom postupku i u reviziji nakon isteka mjera.
(30)
Ipak, situacija podnositelja zahtjeva u toj privremenoj reviziji razlikuje se od situacije drugih proizvođača izvoznika kojima je prilagodba odobrena u početnom ispitnom postupku i reviziji nakon isteka mjera. Prilagodba izvršena u početnom ispitnom postupku i u i reviziji nakon isteka mjera odnosi se konkretno na proizvođače izvoznike koji na domaćem tržištu prodaju proizvode s vlastitom robnom markom, a u Uniji prodaju proizvode s robnom markom trgovca na malo. U toj privremenoj reviziji, podnositelj zahtjeva i na domaćem tržištu i na tržištu Unije podaje proizvode s vlastitom robnom markom. Osim toga, prilagodba izvršena u početnom ispitnom postupku i toj reviziji nakon isteka mjera izvršena je u odnosu na profitnu maržu prilikom izračuna uobičajene vrijednosti u skladu s člankom 2. stavkom 6. osnovne Uredbe. U toj privremenoj reviziji, međutim, uobičajena vrijednost temelji se na stvarnim domaćim cijenama podnositelja zahtjeva.
(31)
Što se tiče navodne manje vrijednosti robne marke prilikom prodaje na tržištu Unije, uvoznik predmetnog proizvoda pod robnom markom podnositelja zahtjeva specijalizirani je uvoznik robnih marki prehrambenih proizvoda, osobito iz Azije. Podnositelj zahtjeva nije pojasnio niti pružio dokaze zašto bi prodaja tom konkretnom uvozniku donijela manju vrijednost od vrijednosti robne marke na domaćem tržištu podnositelja zahtjeva. Komisija je stoga zaključila da podnositelj zahtjeva nije dokazao da navodna razlika u vrijednosti robne marke utječe na cijene ili usporedivost cijena.
(32)
Podnositelj zahtjeva također je tražio istu prilagodbu temeljem članka 2. stavka 10. točke (k) osnovne Uredbe. Međutim, kako podnositelj zahtjeva nije dokazao da navodna razlika utječe na cijene ili usporedivost cijena, prilagodba nije mogla biti odobrena ni temeljem te odredbe.
(33)
Zahtjev za prilagodbu temeljem članka 2. stavka 10. točke (d) i članka 2. stavka 10. točke (k) stoga se odbija.
(34)
Pozivajući se na članak 2. stavak 10. točku (b) osnovne Uredbe, podnositelj zahtjeva također je zatražio prilagodbu za porezni rabat na izvoz koji plaća vlada. Radi se o iznosu koji vlada plaća podnositelju zahtjeva kada se predmetni proizvod prodaje za izvoz, uključujući i izvoz na tržište Unije.
(35)
Podnositelj zahtjeva mogao je dokazati da je iznos koji je manji od 0,5 % vrijednosti računa plaćen podnositelju zahtjeva za izvoz na tržište Unije. Međutim, u skladu s člankom 2. stavkom 10. točkom (b) osnovne Uredbe, prilagodba se izvršava u odnosu na uobičajenu vrijednost ako su ispunjeni uvjeti iz tog članka, a ne u odnosu na izvoznu cijenu kako tvrdi podnositelj zahtjeva. Osim toga, ispitni postupak je pokazao da se ne može uspostaviti izravna veza između uplate koje je podnositelj zahtjeva primio za predmetni proizvod prilikom izvoza u Uniju i uvoznih pristojbi za sirovine koje su fizički ugrađene u proizvod.
(36)
Podnositelj zahtjeva također je tražio istu prilagodbu temeljem članka 2. stavka 10. točke (k). Međutim, s obzirom na to da nije dokazao vezu između poreznog rabata na izvoz i određivanja cijena predmetnog izvezenog proizvoda, zahtjev nije mogao biti prihvaćen.
(37)
Zahtjev za prilagodbu za porezni rabat na izvoz temeljem članka 2. stavka 10. točke (b) i članka 2. stavka 10. točke (k) stoga se odbija.
4. Damping tijekom RIPR-a
(38)
Ponderirana prosječna uobičajena vrijednost svih vrsta predmetnih proizvoda izvezenih u Uniju uspoređena je s ponderiranom prosječnom izvoznom cijenom odgovarajuće vrste predmetnog proizvoda kako je predviđeno člankom 2. stavkom 11. i člankom 2. stavkom 12. osnovne Uredbe.
(39)
Na temelju toga utvrđeno je da ponderirana prosječna dampinška marža izražena u postocima cijena CIF-a na granici Unije, s neplaćenom carinom, iznosi 3,6 %.
4. TRAJNA PRIRODA PROMIJENJENIH OKOLNOSTI
(40)
U skladu s člankom 11. stavkom 3. osnovne Uredbe Komisija je ispitala jesu li okolnosti na temelju kojih je uvedena trenutna dampinška marža promijenjene i je li ta promjena trajne prirode.
(41)
U svojem zahtjevu za reviziju, podnositelj zahtjeva pozvao se na promjene u asortimanu proizvoda koje stavlja na tržište, a što bi imalo izravan učinak na cijenu njihove proizvodnje. Ispitni postupak je potvrdio da, zbog restrukturiranja poduzeća, podnositelj zahtjeva više ne proizvodi i ne prodaje određene druge proizvode u usporedbi s početnom ispitnom postupku te da je ta promjena utjecala na trošak proizvodnje predmetnog proizvoda.
(42)
AETMD je primijetio da restrukturiranje koje je proveo podnositelj zahtjeva ne mora biti trajne prirode s obzirom da se vrlo lako može vratiti u stanje prije restrukturiranja.
(43)
I zaista je moguće da bi uprava podnositelja zahtjeva, ako to poželi, bila u mogućnosti vratiti se u stanje prije restrukturiranja. Međutim, ne postoje dokazi koji bi upućivali na to da odluka podnositelja zahtjeva da restrukturira i organizira stavljanje na tržište proizvoda grupe od strane trgovačkih društava grupe ne bi bilo trajne prirode. Osim toga, restrukturiranje se već odvilo do 2009., što pokazuje da je nova struktura poduzeća trajne prirode.
(44)
Nakon objave AETMD je ponovno u svojim tvrdnjama naglasio da se promjena na temelju koje je revizija pokrenuta ne može smatrati promjenom trajne prirode. Konkretno, doveo je u pitanje promjenu u cijeni proizvodnje zbog interne reorganizacije unutar grupe, tvrdeći da se troškovi unutar grupe mogu jednostavno preraspodijeliti kako bi se smanjila uobičajena vrijednost. Iz tog se razloga ne može smatrati da je novi trošak proizvodnje trajne prirode. AETMD je također primijetio da podružnica koja je odgovorna za proizvodnju i prodaju svježih proizvoda ima istu adresu kao i podnositelj zahtjeva. AETMD je tvrdio da je to još jedan pokazatelj da promjena nije dubinska i trajna.
(45)
U odgovoru na tvrdnje AETMD-a iznesene u uvodnoj izjavi (44), podnositelj zahtjeva je naglasio da je reorganizacija pretpostavljala i poboljšani sustav troškovnog računovodstva pri čemu su identificirana i uklonjena uska grla kako bi se optimizirala proizvodnja i smanjili proizvodni troškovi. Podnositelj zahtjeva također je naglasio da bi vraćanje u stanje prije reorganizacije u 2009. u toj fazi bilo vrlo složen proces jer je tvrtka majka podnositelja zahtjeva Agripure Holding PLC izlistana na tajlandskoj burzi.
(46)
Rizik od potencijalnog vraćanja podnositelja zahtjeva u stanje prije reorganizacije već je razmotren u uvodnoj izjavi (43).
(47)
Osim toga, radi provjere točnosti tvrdnji u zahtjevu za pokretanje te revizije, Komisija je usporedila trošak proizvodnje za vrste proizvoda koje su bile izvezene u Uniju tijekom početnog ispitnog postupka (tj. prije reorganizacije podnositelja zahtjeva u 2009.) i tijekom RIPR-a. Ta je usporedba potvrdila da se proizvodni trošak po jedinici znatno izmijenio. Promjena troškova proizvodnje po identificiranoj jedinici nije tek posljedica preraspodjele troškova, već posljedica stvarnog smanjenja neizravnih troškova proizvodnje kao što su režijski troškovi i troškovi rada.
(48)
Što se tiče primjedbe da podnositelj zahtjeva i njegova podružnica dijele istu administrativnu adresu, to je uobičajena poslovna praksa. Štoviše, tijekom posjeta radi provjere koji su obavljeni u poslovnim prostorijama podnositelja zahtjeva, Komisija je primijetila da su proizvodne linije i skladišta gotovih proizvoda unutar poslovnih prostorija namijenjeni proizvodnji kukuruza šećerca; nije bilo vidljivih tragova proizvodnje i skladištenja svježih proizvoda koje prodaje podružnica.
(49)
Uzimajući u obzir argumente AETMD-a i podnositelja zahtjeva, te nakon što je utvrđen de facto pad u trošku proizvodnje po jedinici između početnog ispitnog postupka i RIPR-a, argument koji je iznio AETMD mora se odbiti.
(50)
AETMD je također primijetio da podnositelj zahtjeva namjerava povećati svoje proizvodne kapacitete tijekom 2013. za 40 %. Prema mišljenju AETMD-a ta bi činjenica bila u suprotnosti s tvrdnjom podnositelja zahtjeva da će novi, revidirani trošak proizvodnje (kakav je nakon restrukturiranja) biti trajne prirode.
(51)
Ispitni postupak doista je potvrdio da je podnositelj zahtjeva u postupku povećanja svojih proizvodnih kapaciteta. Učinak povećanog kapaciteta bio je jedan od čimbenika na temelju kojeg je tijekom revizije nakon isteka mjera zaključeno da postoji rizik od daljnjeg dampinga (6).
(52)
Nakon objave, AETMD je ponovno u svojim tvrdnjama naglasio da će ulaganje u nove proizvodne kapacitete neizbježno utjecati na trošak proizvodnje i da stoga prevladavajući trošak proizvodnje u odnosu na koji su uspoređene domaće cijene u toj reviziji (vidjeti uvodnu izjavu (24)) nije trajne prirode. Konkretno, AETMD je na temelju dostupnih izvora napravio izračun iz kojeg je zaključio da će zbog povećane amortizacije ukupni troškovi porasti za otprilike 10 % u odnosu na trenutne troškove
(53)
Podnositelj zahtjeva nije osporio tvrdnje AETMD-a u vezi s povećanim troškovima amortizacije, ali je naglasio da bi se ti povećani troškovi amortizacije trebali poravnati povećanjem ukupnih prihoda (zbog povećane prodaje) i smanjenjem ostalih troškova zbog povećane automatizacije.
(54)
Kako je spomenuto u uvodnoj izjavi (51), podnositelj prijave doista je u postupku ulaganja u nova proizvodna postrojenja. Ulaganja u nova postrojenja mogu za posljedicu imati rast troškova amortizacije. S druge strane, a i kako je podnositelj prijave naglasio u odgovoru na komentare AETMD-a, nova proizvodna postrojenja mogla bi također za posljedicu imati promjene (u odnosu na postojeće proizvodne linije), kao što je razina automatizacije. Te bi promjene trebale izravno utjecati na smanjenje troškova rada i energije te bi mogle nadoknaditi povećane troškove amortizacije.
(55)
Općenito gledajući, zaključeno je da se ukupni učinak na trošak proizvodnje po proizvedenoj jedinici ne može mjeriti dok nove instalacije ne započnu s radom i dok se mogući dodatni troškovi ne odraze u računima.
(56)
Neovisno o tome i uzimajući u obzir cilj ulaganja (pojačana učinkovitost i konkurentnost, smanjenje troškova proizvodnje po jedinici), očekuje se da najmanje u srednjoročnom do dugoročnom razdoblju neće biti značajnog rasta troška proizvodnje po jedinici. U takvim okolnostima očekuje se da će se uobičajena vrijednost i dalje temeljiti na domaćim cijenama kao i u toj reviziji. Argumenti koje je iznio AETMD moraju se stoga odbiti.
(57)
Nakon objave AETMD je također doveo u pitanje i trajnu prirodu nove dampinške marže. Njegovo je stajalište da izvozne cijene uzete kao temelj u izračunu dampinške marže nisu reprezentativne. Konkretno, njegovo je stajalište bilo da:
(a)
je broj tona izvezenih tijekom RIPR-a premalen da bi se mogao smatrati reprezentativnim; i
(b)
pozivajući se na uvodnu izjavu (29), zbog činjenice da su izvozne transakcije proizvoda vlastite robne marke činile gotovo polovicu sveg izvoza tijekom RIPR-a, izvozne cijene bi se trebale smatrati nereprezentativnim. AETMD je smatrao da ako predloženo ublažavanje mjera stupi na snagu, najveći dio izvoza u Uniju će vjerojatno biti izvoz robne marke trgovca na malo koja ima nižu izvoznu cijenu (7).
(58)
Zbog činjenice da količine izvezene u Uniju nisu bile značajne, sama je Komisija utvrdila da su cijene podnositelja zahtjeva koje su plaćene ili koje treba platiti za izvoz u Uniju reprezentativne, nakon što ih je usporedila s cijenama podnositelja zahtjeva koje su plaćene ili koje treba platiti za uvoz u treće zemlje. Na temelju toga zaključeno je da su cijene naplaćene kupcima u Uniji u skladu s onima koje se naplaćuju kupcima u drugim izvoznim tržištima.
(59)
Postojanje različitih tržišnih segmenata, vlastitih robnih marki i robnih marki trgovaca na malo prepoznano je tijekom prijašnjih ispitnih postupaka (8). Ono predstavlja važan dio definicije različitih vrsta proizvoda u okviru predmetnog proizvoda. Na temelju toga, izvoz proizvoda vlastite robne marke uspoređen je s domaćom proizvodnjom proizvoda vlastite robne marke, a izvozna prodaja robne marke trgovaca na malo uspoređena je s domaćom prodajom robne marke trgovaca na malo.
(60)
Tvrdnja AETMD-a da će se budući izvoz uglavnom sastojati od robnih marki trgovaca na malo spekulativna je, nije potkrijepljena dokazima i kao takva je nedovoljna da se u pitanje stavi reprezentativnost izvoza proizvoda vlastite robne marke tijekom RIPR-a. Tvrdnja AETMD-a stoga se odbacuje.
(61)
AETMD je također tvrdio da bi smanjenje pristojbe na nižu razinu moglo dovesti do rizika od izbjegavanja mjera.
(62)
Potrebno je napomenuti da se pristojbe na snazi različito primjenjuju na tajlandske proizvođače izvoznike. Stoga je rizik od izbjegavanja (tj. korištenja dodatne oznake TARIC s nižim pristojbama) prisutan od uvođenja početnih mjera. Manja pristojba za jednog od tih proizvođača izvoznika ne znači sama po sebi porast rizika od izbjegavanja za Tajland u cjelini.
(63)
Osim toga, ako se pojavi sumnja da se pristojbe izbjegavaju, može se, po potrebi, pokrenuti ispitni postupak pod uvjetom da su ispunjeni uvjeti iz članka 13. osnovne Uredbe.
(64)
AETMD je također izjavio da je podnositelj zahtjeva moga umjetno sniziti izvozne cijene u Uniji putem međukompenzacije s usporednom prodajom ostalih proizvoda po umjetno niskim cijenama.
(65)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi (58), izvozne cijene predmetnih proizvoda za Uniju u skladu su s onima za treće zemlje. Prema tome, ne postoje naznake da su izvozne cijene za Uniju bile umjetno visoke tijekom RIPR-a te se argument stoga odbacuje
5. ANTIDAMPINŠKE MJERE
(66)
U svjetlu rezultata ispitnog postupka, Komisija smatra da je prikladno izmijeniti antidampinšku pristojbu koja se primjenjuje na uvoz predmetnih proizvoda od proizvođača River Kwai International Food Industry Co. Ltd.
(67)
Osim toga, na zahtjev podnositelja zahtjeva, mijenja se i njegova adresa u Tajlandu.
6. OBJAVA
(68)
Sve su strane bile obaviještene o bitnim činjenicama i razmatranjima na temelju kojih se namjeravala preporučiti izmjena Provedbene uredbe (EU) br. 875/2013.
(69)
Nakon objave, tajlandska je vlada iznijela primjedbu da bi prosječnu stopu pristojbe za izvoznike koji surađuju i koji nisu u uzorku trebalo također revidirati kako bi se u obzir uzeli nalazi te privremene revizije. Treba naglasiti da ta primjedba izlazi iz ograničenih okvira te revizije čiji je jedini cilj prilagoditi razinu postojeće stope antidampinške pristojbe za podnositelja zahtjeva. Sve zahtjeve za izmjenu razine stope antidampinških pristojbi nakon navodnih promjena u okolnostima trebalo bi predati u skladu s člankom 11. stavkom 3. osnovne Uredbe. Stoga se ta tvrdnja morala odbaciti,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Unos u tablici iz članka 1. stavka 2. Provedbene uredbe (EU) br. 875/2013 koji se odnosi na River Kwai International Food Industry Co., Ltd zamjenjuje se sljedećim:
Trgovačko društvo
Antidampinška pristojba (%)
Dodatna oznaka TARIC
„River Kwai International Food Industry Co., Ltd,
99 Moo 1 Thanamtuen Khaupoon Road
Kaengsian, Muang, Kanchanaburi 71000
Tajland
3,6
A791”
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 24. ožujka 2014.