KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1195/2014
af 29. oktober 2014
om indførelse af en midlertidig udligningstold på importen af visse former for regnbueørred med oprindelse i Tyrkiet
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 12,
efter høring af medlemsstaterne, og
ud fra følgende betragtninger:
A. SAGSFORLØB
1. Indledning
(1)
I overensstemmelse med artikel 10 i forordning (EF) nr. 597/2009 (»grundforordningen«) offentliggjorde Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) den 15. februar 2014 en meddelelse (»indledningsmeddelelsen«) i Den Europæiske Unions Tidende (2) om indledningen af en antisubsidieprocedure vedrørende importen til Unionen af visse former for regnbueørred med oprindelse i Tyrkiet (»det pågældende land«). Den 4. september 2014 blev der offentliggjort en berigtigelse til indledningsmeddelelsen i Den Europæiske Unions Tidende (3).
(2)
Kommissionen indledte undersøgelsen som følge af en klage, der blev indgivet den 3. januar 2014 af Dansk Akvakultur (»klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for mere end 25 % af den samlede EU-produktion af visse former for regnbueørred. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt subsidiering sted af visse former for regnbueørred, og for væsentlig skade som følge heraf, hvilket Kommissionen anså for tilstrækkeligt til at berettige indledningen af en undersøgelse.
(3)
Før indledningen af proceduren underrettede Kommissionen i overensstemmelse med grundforordningens artikel 10, stk. 7, Tyrkiets regering (»den tyrkiske regering«) om, at Kommissionen havde modtaget en behørigt dokumenteret klage med påstand om, at den subsidierede import af visse former for regnbueørred med oprindelse i Tyrkiet forvoldte EU-erhvervsgrenen væsentlig skade. Kommissionen indbød den tyrkiske regering til konsultationer med henblik på at klarlægge den i klagen beskrevne situation og nå til en gensidigt tilfredsstillende løsning.
(4)
Den tyrkiske regering accepterede konsultationerne, der efterfølgende blev afholdt. Det lykkedes ikke at nå frem til en gensidigt tilfredsstillende løsning under konsultationerne. Efter konsultationerne modtog Kommissionen et indlæg fra den tyrkiske regering. Kommissionen tog bemærkningerne til efterretning.
2. Sideløbende antidumpingprocedure
(5)
Den 15. februar 2014 offentliggjorde Kommissionen også en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (4) om indledning af en antidumpingundersøgelse vedrørende importen til Unionen af den samme vare med oprindelse i Tyrkiet.
(6)
Skadesanalyserne i nærværende antisubsidieundersøgelse og den sideløbende antidumpingundersøgelse bygger på samme definition af EU-erhvervsgrenen, samme repræsentative EU-producenter og samme undersøgelsesperiode, og de førte til identiske konklusioner, medmindre andet er angivet. Dette blev fundet hensigtsmæssigt for at ensarte skadesanalysen og nå frem til konsekvente konklusioner. Derfor blev der i begge undersøgelser taget højde for de bemærkninger om skadesaspekter, der blev fremsat i en af disse procedurer.
3. Interesserede parter
(7)
I indledningsmeddelelsen opfordrede Kommissionen interesserede parter til at kontakte den med henblik på at deltage i undersøgelsen. Endvidere underrettede Kommissionen især klageren, andre kendte EU-producenter, brugere og importører, eksporterende producenter i Tyrkiet og de tyrkiske myndigheder samt sammenslutninger, som, den vidste, var berørt af indledningen af undersøgelsen, og opfordrede dem til at deltage.
(8)
Alle interesserede parter havde lejlighed til at fremsætte bemærkninger til indledningen af undersøgelsen og til at anmode om at blive hørt af Kommissionen og/eller høringskonsulenten i handelsprocedurer. Der blev ikke fremsat nogen bemærkninger.
4. Stikprøveudtagning
(9)
I indledningsmeddelelsen meddelte Kommissionen, at den i overensstemmelse med grundforordningens artikel 27 måske ville udtage en stikprøve af de interesserede parter, især EU-producenterne, de ikke forretningsmæssigt forbundne importører og de eksporterende producenter i Tyrkiet.
4.1. Stikprøveudtagning af EU-producenter
(10)
I indledningsmeddelelsen meddelte Kommissionen, at den midlertidigt havde udtaget en stikprøve af EU-producenter. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 27, stk. 1, og da EU-erhvervsgrenen er stærkt fragmenteret med over 700 små og mellemstore virksomheder (SMV'er), udtog Kommissionen stikprøven på grundlag af den største repræsentative produktionsmængde, som med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed, også under hensyntagen til den geografiske spredning og tilstrækkelig dækning af forskellige produktionstrin og -typer (produktion af levende, ferske, frosne og røgede ørreder og fileter af ørred). Stikprøven bestod af ni EU-producenter. Ifølge klagerens oplysninger tegnede de EU-producenter, der indgik i stikprøven, sig for mere end 12 % af den samlede EU-produktion. Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til den midlertidige stikprøve. Der blev ikke modtaget nogen bemærkninger inden for fristen, og den midlertidige stikprøve blev derfor godkendt. Stikprøven er repræsentativ for EU-erhvervsgrenen.
4.2. Stikprøveudtagning af importører
(11)
For at afgøre, om stikprøveudtagning var nødvendig, og i bekræftende fald udtage en stikprøve anmodede Kommissionen ikke forretningsmæssigt forbundne importører om at indberette de oplysninger, der anmodes om i indledningsmeddelelsen.
(12)
Tre ikke forretningsmæssigt forbundne importører indberettede de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. I betragtning af det lave antal besluttede Kommissionen, at stikprøveudtagning ikke var nødvendig.
4.3. Stikprøveudtagning af eksporterende producenter
(13)
For at afgøre, om stikprøveudtagning var nødvendig, og i bekræftende fald udtage en stikprøve anmodede Kommissionen alle eksporterende producenter i Tyrkiet om at indberette de oplysninger, der anmodes om i indledningsmeddelelsen. Endvidere anmodede Kommissionen Republikken Tyrkiets repræsentation i Den Europæiske Union om at identificere og/eller kontakte eventuelle andre eksporterende producenter, der kunne være interesseret i at deltage i undersøgelsen.
(14)
Atten grupper af eksporterende producenter i Tyrkiet indberettede de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. Den samlede oplyste mængde, som disse virksomheder i 2013 eksporterede til Unionen af visse former for regnbueørred, udgjorde den samlede eksport fra Tyrkiet til Unionen.
(15)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 27, stk. 1, udtog Kommissionen en stikprøve bestående af fire grupper af eksporterende producenter ud fra den største repræsentative eksportmængde til Unionen, som med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed, og under hensyntagen til den geografiske spredning. Den gruppe af virksomheder, der indgik i stikprøven, tegner sig for næsten 64 % af det oplyste eksportsalg til Unionen, og de befinder sig i to forskellige regioner.
(16)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 27, stk. 2, blev alle kendte berørte eksporterende producenter og de tyrkiske myndigheder hørt om udtagelsen af stikprøven. Én virksomhed anfægtede udvælgelsen af virksomheder til stikprøven og fremførte, at den burde udtages til stikprøven. Den argumenterede, at den siden 1971 udelukkende producerer, forarbejder og sælger ørred (dvs. den udfører ikke anden virksomhed), hvilket gør virksomheden til den første producent af den pågældende vare i Tyrkiet. Den hævdede endvidere, at den sælger betydelige mængder på hjemmemarkedet og endeligt, at virksomheden er den største producent i regionen Marmara.
(17)
Kommissionen gør opmærksom på, at virksomheder blev udvalgt til at indgå i stikprøven på grundlag af de største mængder i overensstemmelse med grundforordningens artikel 27, stk. 1, under hensyntagen til det antal producenter, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. Da den foreslåede stikprøve repræsenterer 64 % af eksporten af den pågældende vare til Unionen, er en sådan stikprøve repræsentativ for situationen i den tyrkiske industri. Derudover befinder de virksomheder, der indgik i stikprøven, sig i to forskellige regioner (ud af tre repræsenterede), hvilket anses for at være tilstrækkeligt til undersøgelsens formål. Kommissionen fastholder derfor, at de virksomheder, der indgik i stikprøven, svarer til den største repræsentative importmængde, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed.
5. Individuel undersøgelse
(18)
Elleve virksomheder eller grupper af virksomheder anmodede om individuel undersøgelse, jf. grundforordningens artikel 27, stk. 3. I denne fase af undersøgelsen har Kommissionen ikke truffet nogen afgørelse om anmodningen om individuel undersøgelse. Kommissionen vil i den endelige fase af undersøgelsen afgøre, om den vil indrømme individuel undersøgelse.
6. Besvarelser af spørgeskemaet
(19)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til den tyrkiske regering, alle de virksomheder i Unionen, der indgik i stikprøven, tre importører og alle grupper af eksporterende producenter i Tyrkiet, der indgik i stikprøven.
(20)
Tre virksomheder fra gruppen af tyrkiske eksporterende producenter anmodede om fritagelse fra forpligtelsen til at besvare spørgeskemaet. Én af disse virksomheder hævdede, at den hovedsageligt producerer havaborre og havrude, og at den kun producerer små mængder af den pågældende vare. Én af disse virksomheder driver et lille supermarked og er kun marginalt involveret i produktion af og handel med den pågældende vare, og én virksomhed var en forretningsmæssigt forbundet importør, hvis salgsmængde af den pågældende vare var ubetydelig. Kommissionen besluttede at fritage den virksomhed, der driver det lille supermarked, fra forpligtelsen til at udfylde spørgeskemaet. Den fastholdt sin holdning om, at den virksomhed, der hovedsageligt producerede havaborre og havrude, og den forretningsmæssigt forbundne importør skulle udfylde spørgeskemaet, da de producerede (for den eksporterende producent) eller handlede (for den forretningsmæssigt forbundne importør) mængder stadig var af betydning.
(21)
Der blev modtaget spørgeskemabesvarelser fra den tyrkiske regering og fra alle de andre grupper af eksporterende producenter i Tyrkiet, der indgik i stikprøven, og fra de virksomheder, der anmodede om individuel undersøgelse.
7. Kontrolbesøg
(22)
Kommissionen indhentede og kontrollerede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på en foreløbig konstatering af subsidier, deraf følgende skade og Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg i henhold til grundforordningens artikel 26 hos følgende virksomheder:
a)
EU-producenter:
-
Aqualande SAS, Roquefort, Frankrig
-
Danaqua, Grindsted, Danmark
-
Danforel A/S, Grindsted, Danmark
-
Kongeåens Dambrug ApS, Brørup, Danmark
-
LaFo Forellen GmbH, Oberndorf, Tyskland
-
Hofer Forellen GmbH, Oberndorf, Tyskland
-
Zakład Hodowli Pstrąga w Zaporze - Mylof, Rytel, Polen
-
Piszolla, S.L., Guadalajara, Spanien
-
Az.Agr. Trot. Erede Rossi Silvio Di Rossi Niccola, Sefro, Italien
-
Grupo Tres Mares, S.A., La Coruña, Spanien
b)
Eksporterende producenter i Tyrkiet:
-
Gruppe af forretningsmæssigt forbundne virksomheder »GMS«, Bodrum, Tyrkiet:
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taș.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Ști
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Ști
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Ști
-
Gűműsdoga Su Űrűnleri Űretim Ihracat Ithalat AȘ
-
Gümüș-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Ști
-
Hakan Komandit Șirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inș.Paz.Ihr.Ltd.Ști
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Ști
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taș. Komis. İth. İhr. Paz. San. Ve Tic. Ltd. Ști
-
Gruppe af forretningsmæssigt forbundne virksomheder »Kilic«, Bodrum, Tyrkiet:
-
Bafa Su Ürünleri Yavru Űretim Merkezi San Tic A.S
-
Kilic Deniz Űrűnleri Űretimi Ihracat Ithalat ve Ticaret AȘ
-
KLC Gida Ürünleri Ith.Ihr.Ve Tic.A.Ș
-
Kilic Erșen Su Űrűnleri Ithalat Ihr. San ve Tic, Ltd. Ști
-
Gruppe af forretningsmæssigt forbundne virksomheder »Özpekler«, Denizli, Tyrkiet:
-
Özpekler Ins.Taah.Day. Tük. Mall.Su Ürün.San.ve Tic.)
-
Özpekler Ithalat Ihracat Su Ürünleri San.Ve Tic. Ltd. Sti)
-
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ith. Ihr. San. ve Tic. Ltd. Ști (»Ternaeben«), Kayseri, Tyrkiet
c)
Tyrkiets regering:
-
Økonomiministeriet, Ankara, Tyrkiet
-
Ministeriet for fødevarer, landbrug og husdyrbrug, Ankara, Tyrkiet
d)
EU-importører, der er forretningsmæssigt forbundet med tyrkiske eksportører:
-
Spador S.R.L. (»Spador«)
-
Ternäben Service GmbH (»TSG«)
-
Ternäben Vertrieb GmbH (»TVG«)
e)
EU-producent (forarbejdningsvirksomhed), der er forretningsmæssigt forbundet med en eksporterende producent i Tyrkiet (Ternäben):
-
Ternäben Spółka z.o.o., Polen (»TPL«).
8. Undersøgelsesperioden og den betragtede periode
(23)
Undersøgelsen af subsidiering og skade omfattede perioden fra 1. januar 2013 til 31. december 2013 (»undersøgelsesperioden«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 1. januar 2010 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(24)
Den pågældende vare er regnbueørred (Oncorhynchus mykiss):
-
levende, af vægt pr. stk. højst 1,2 kg, eller
-
ferske, kølede, frosne og/eller røgede:
-
i form af hele fisk (med hoved), med eller uden gæller, rensede eller urensede, af vægt pr. stk. højst 1,2 kg, eller
-
uden hoved, med eller uden gæller, rensede eller urensede, af vægt pr. stk. højst 1 kg, eller
-
i form af fileter, af vægt pr. stk. højst 400 g
med oprindelse i Tyrkiet og i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 og ex 0305 43 00 (»den pågældende vare«).
(25)
Som allerede nævnt i betragtning 1 blev definitionen af den pågældende vare berigtiget. Berigtigelsen var ren redaktionel, og anvendelsesområdet var ikke berørt heraf.
2. Samme vare
(26)
Undersøgelsen viste, at den vare, der produceres og sælges på det tyrkiske hjemmemarked og/eller eksporteres til Unionen, og den vare, som EU-erhvervsgrenen fremstiller og sælger i Unionen, har de samme grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber og de samme grundlæggende anvendelsesformål.
(27)
Kommissionens besluttede i denne fase, at disse varer derfor er samme vare i henhold til grundforordningens artikel 2, litra c).
3. Påstande vedrørende varedækningen
(28)
Nogle interesserede parter hævdede, at røget ørred bør udelukkes fra varedækningen. Ifølge disse parter er der ved sammenligningen med ikke røget ørred forskelle i produktionsprocessen og i fysiske, tekniske og kemiske egenskaber. Derudover påstod de tyrkiske myndigheder, at omkostningsstrukturen for producenter af røgede fileter var markant forskellig fra omkostningsstrukturen for andre producenter, hvilket kunne tyde på, at røgede og ikke røgede varer ikke er én og samme vare. Endelig henviste disse parter til to tidligere antidumpingundersøgelser vedrørende lignende varer (store regnbueørreder og laks), der blev afsluttet i henholdsvis 2004 (5) og 2005 (6), og hvor røgede varer ikke var omfattet af varedækningen. Parterne henviste især til betragtning 9 i Rådets forordning (EF) nr. 437/2004 (7), hvor det blev anerkendt, at røgning ændrer de grundlæggende egenskaber ved den pågældende vare. På baggrund heraf burde røget ørred udelukkes fra varedækningen i den nuværende undersøgelse.
(29)
Undersøgelsen viste, at de forskellige fremstillinger (»levende«, »kølede«, »frosne« eller »røgede«), der er omfattet af definitionen af den pågældende vare, har samme grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber. Især havde alle ørreder samme iboende kvaliteter (kemiske, ernæringsmæssige eller andet), og forarbejdningen betød ikke, at fisken mistede disse kvaliteter, men resulterede kun i forskellige fremstillinger, der blot var forskellige for så vidt angår konservering af fisken før yderligere forarbejdning, forberedelse, tilberedelse eller konsum. Det blev derfor konkluderet, at konservering ved røgning ikke er en væsentlig ændring af varens grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber.
(30)
For så vidt angår forskellige produktionsprocesser og forskellige omkostningsstrukturer forklarede parterne ikke, hvordan disse kunne have haft indflydelse på den konklusion, at røgede og ikke røgede varer er én og samme vare. Under alle omstændigheder har eventuelle forskelle i produktionsprocesserne som sådan ingen indflydelse på definitionen af varedækningen. I dette tilfælde adskilte produktionsprocessen og omkostningsstrukturen for røgede fileter sig derudover ikke betydeligt fra produktionsprocessen og omkostningsstrukturen for andre fremstillinger af ørred. Den væsentligste omkostningsfaktor for hver enkel fremstilling var udgifter til bedriften, der hovedsageligt omfatter foder (fiskemel og fiskeolie), energiomkostninger og udgifter til æg og yngel. Påstandene desangående bør derfor afvises.
(31)
I de tidligere undersøgelser, som de interesserede parter henviste til, var røgede varer ikke nævnt i den klage, der førte til indledningen af disse sager, i modsætning til den nuværende undersøgelse. Derfor var de ikke omfattet af varedækningen i disse undersøgelser, og de blev således ikke undersøgt. Betragtning 9 i forordning (EF) nr. 437/2004 omhandler en klage fra en interesseret part, der hævdede, at frosne hele fisk og fileter skulle udelukkes fra proceduren. I forbindelse med undersøgelsen blev det dog ikke fundet eller specifikt konkluderet, at røgede varer skulle udelukkes fra varedækningen. Da det i forbindelse med den nuværende undersøgelse blev konkluderet, at alle fremstillinger af ørred har samme grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber, bør dette argument afvises.
(32)
Af ovenstående grunde blev påstanden om, at de røgede varer bør udelukkes fra varedækningen, afvist i denne fase.
C. SUBSIDIER
1. Indledning
(33)
Klageren hævdede, at den tyrkiske regering subsidierer sin akvakultursektor. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for flere subsidiepraksisser i både lovgivningen og en række politiske dokumenter, som udgør grundlaget for statsstøtten til denne sektor.
(34)
Kommissionen gennemgik og analyserede de dokumenter, der var nævnt i klagen, og de yderligere dokumenter, som i forbindelse med undersøgelsen blev indsendt af den tyrkiske regering og af eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, og den konstaterede, at alle dokumenterne viser, at akvakultursektoren i Tyrkiet på mange områder får præferencebehandling.
(35)
De tyrkiske myndigheders beslutning om at yde subsidier til især akvakultursektoren går tilbage til 2003 og har resulteret i, at der de seneste ti år er blevet overført store summer af offentlige midler til tyrkiske producenter og eksportører.
(36)
I forbindelse med de i betragtning 3 og 4 nævnte konsultationer, der blev afholdt mellem den tyrkiske regering og Kommissionen inden indledningen af undersøgelsen, benægtede den tyrkiske regering ikke, at de undersøgte ordninger eksisterer.
2. Undersøgte ordninger
(37)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til den tyrkiske regering og de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, og udbad sig oplysninger om følgende ordninger, som angiveligt indebærer ydelse af subsidier til akvakultursektoren:
-
Statsstøtte til investeringer inden for akvakultursektoren
-
Toldfrihed
-
Momsfritagelse
-
Skattelettelse
-
Støtte til sociale sikringsbidrag (arbejdsgiverbidrag)
-
Rentestøtte
-
Arealanvendelse
-
Skattefordele i forbindelse med indkomstskat
-
Støtte til sociale sikringsbidrag (lønmodtagerbidrag)
-
Direkte subsidier til ørredproducenter
-
Direkte subsidier til ørredopdrættere
-
Direkte subsidier til økologisk produktion af ørred
-
Særlig støtte til yngel
-
Subsidierede lån og forsikringer til ørredproducenter
-
Lavt forrentede investeringslån og erhvervslån fra Ziraat Bankasi
-
Lavt forrentede investeringslån og erhvervslån fra landbrugets andelsbanker
-
Landbrugsforsikringspool og støtte til præmiesatser
-
Subsidier til konsulenttjenester
-
Subsidier til fiskerfartøjer
-
Køb af brændstof til fiskerbåde (lettelse af afgifter på brændstof til fartøjer)
-
Kassering af fiskerfartøjer
-
Andre subsidier og andre subsidieprogrammer
3. Statsstøtte til investeringer inden for akvakultursektoren
3.1. Indledning
(38)
Den tyrkiske regering har indført en støtteordning til virksomheder, der investerer i visse sektorer og visse regioner, herunder akvakultursektoren. Formålet med denne ordning er:
-
at øge produktion og beskæftigelse
-
at tilskynde til større investeringer, der bidrager til den internationale konkurrenceevne
-
at fremme direkte udenlandske investeringer
-
at støtte investeringer i miljøbeskyttelse og F&U-aktiviteter i overensstemmelse med målene i Tyrkiets forskellige udviklingsplaner og årlige programmer, der er beskrevet nærmere nedenfor.
3.2. Retsgrundlag
(39)
Følgende love indeholder bestemmelser om statsstøtte til investeringer i akvakultursektoren: Tyrkisk dekret nr. 2012/3305 af 19. juni 2012 om statsstøtte til investeringer og kommuniké nr. 2012/1 af 20. juni 2012 om gennemførelsen af dekretet vedrørende statsstøtte til investeringer, som er offentliggjort i den tyrkiske Statstidende nr. 28328 hhv. 28329.
3.3. Konklusioner af undersøgelsen
(40)
Selv om det tyrkiske dekret nr. 2012/3305 omfatter den støtteordning, der gælder for undersøgelsesperioden, har der siden 2006 og endda før eksisteret lignende bestemmelser. Dette forhold er relevant, da subsidier, der er forbundet med købet af anlægsaktiver som f.eks. investeringssubsidier, kan henføres til undersøgelsesperioden, selv om de blev ydet før undersøgelsesperioden.
(41)
Undersøgelsen bekræftede, at der findes forskellige statsstøtteordninger. Akvakulturproduktionen er udtrykkeligt opført i bilag 2/A til dekret nr. 2012/3305 som én af de sektorer, der kan nyde fordel af incitamenter som momsfritagelse, toldfrihed, skattelettelse, bidrag til investeringer, støtte til sociale sikringsbidrag (arbejdsgiverbidrag), arealanvendelse, rentestøtte, skattefordele i forbindelse med indkomstskat og støtte til sociale sikringsbidrag (lønmodtagerbidrag). Støtteintensiteten kan variere afhængigt af det økonomiske udviklingsniveau, som de seks regioner, der er fastsat ved dekret nr. 2012/3305, har.
(42)
Selv om det i forbindelse med undersøgelsen blev bekræftet, at der findes »regionale investeringsprogrammer«, var der ingen af de virksomheder, der indgik i stikprøven, der nød fordel af alle ordninger. Nogle få nød fordel af den momsfritagelse og toldfrihed, der gælder for alle seks regioner i Tyrkiet. Da de virksomheder, der indgik i stikprøven, dog købte maskiner og udstyr fra virksomheder i Unionen inden for toldunionen mellem EU og Tyrkiet, forfaldt der ingen told. Da Tyrkiet derudover anvender et system for indgående og udgående moms, bestod de fordele, der blev opnået i løbet af undersøgelsen, kun af en tidsbesparelse på to måneder, inden virksomhederne fik refunderet deres moms af skattemyndighederne. Den faktiske fordel ville være den rente, der betales til en forretningsbank i den periode, indtil momsen refunderes. Denne fordel er ubetydelig og blev derfor ikke analyseret nærmere.
(43)
Én af de virksomheder, der indgik i stikprøven, nød fordel af en skattelettelse, fordi den købte maskiner, der var produceret i henhold til de ovennævnte bestemmelser om statsstøtte til investeringer. I stedet for den generelt gældende selskabsskat på 20 %, betalte denne virksomhed kun 4 %.
(44)
Den samme virksomhed nød også fordel af programmet om støtte til sociale sikringsbidrag. Som indehaver af et certifikat på investeringsincitamenter nød virksomheden fordel af støtte til sociale sikringsbidrag for så vidt angår arbejdsgiver- og lønmodtagerbidrag. Efter virksomheden havde afsluttet sine investeringer, overtog den sociale sikringsinstitution arbejdsgiver- og lønmodtagerbidragene til nyskabt beskæftigelse for så vidt angår de andele, der svarede til mindstelønnen. Økonomiministeriet finansierede ordningen.
3.4. Konklusion
(45)
Statsstøtten til investeringer betragtes foreløbigt som subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, når statsstøtten har form af et skatteincitament, dvs. når statsindtægter, der ellers er forfaldne, faktisk ikke opkræves, eller der gives afkald herpå.
(46)
Subsidier er specifikke og udligningsberettigede, da fordelen ved subsidierne er specifikt begrænset til en liste over økonomiske sektorer. Adgangen til subsidierne er derudover begrænset til visse virksomheder, der driver virksomhed inden for visse sektorer. Pga. antallet og kvaliteten af de begrænsninger, der gælder for visse sektorer, særligt de subsidier, der enten begrænses til visse typer af virksomheder eller fuldstændig udelukker visse sektorer, opfylder subsidierne endvidere ikke kravene om, at der ikke er tale om specificitet, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(47)
Akvakulturen er udtrykkeligt anført i bilag 2A til dekretet som én af de sektorer, der kan nyde fordel af denne form for skattefritagelser. Bilag 4 til dekretet indeholder en liste over de sektorer, der ikke kan nyde fordel af incitamenterne i denne ordning.
(48)
Derfor anses de ovenfor nævnte subsidier som værende et finansielt bidrag fra regeringen, hvorved modtageren opnår en fordel, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 2.
3.5. Beregning af subsidiebeløbet
(49)
Én virksomhed opnåede fordele i henhold til ovennævnte ordninger. Det konkluderedes dog, at virksomhedens fordel var ubetydelig.
4. Direkte subsidier til ørredproducenter
4.1. Indledning
(50)
Direkte subsidier pr. kg. produceret ørred er den vigtigste subsidieordning, hvorved der kan opnås en fordel i forbindelse med den pågældende vare. Disse subsidier kontrolleres årligt i forbindelse med den årlige kontrol af landbrugssubsidier.
4.2. Retsgrundlag
(51)
Følgende love indeholder bestemmelser om direkte subsidier: Tyrkisk dekret nr. 2013/4463 om landbrugssubsidier i 2013 af 7. marts 2013, der blev offentliggjort i den tyrkiske Statstidende nr. 28612 af 8. april 2013 (gældende med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 2013).
4.3. Konklusioner af undersøgelsen
(52)
Undersøgelsen bekræftede, at der eksisterer direkte subsidier for så vidt angår ørreder. Det blev fundet, at omfanget af subsidier pr. kg. ørred i den undersøgte periode blev fastsat til 0,65 TL/kg ved produktioner på op til 250 ton pr. år. Halvdelen af dette beløb (0,325 TL/kg) blev ydet ved producerede mængder på mellem 251-500 ton/år, og der blev ikke ydet subsidier for producerede mængder over 500 ton. Der blev ydet subsidier til de producenter af den pågældende vare, der var i besiddelse af en tilladelse fra Ministeriet for fødevarer, landbrug og husdyr.
(53)
Før der foretages udbetaling, skal producenterne opføres i registreringssystemet for akvakultur hos Ministeriet for fødevarer, landbrug og husdyr. Ministeriet er underlagt regelmæssige og uanmeldte kontrolbesøg.
(54)
Tre ud af de fire grupper af virksomheder, der indgik i stikprøven, nød fordel af direkte subsidier i undersøgelsesperioden, eftersom de selv opdrættede ørreder. Den største gruppe, Ternaeben, opdrættede dog ikke ørreder, men købte dem (oftest levende ørreder og frosne hele fisk) fra ikke forretningsmæssigt forbundne landmænd og forarbejdede dem. Derfor modtog denne gruppe ingen direkte subsidier. Af den grund opstod spørgsmålet, om den fordel, der var forbundet med direkte subsidier, også gjaldt for Ternaeben og for de tre andre grupper af virksomheder, der indgik i stikprøven, og som ikke kun opdrættede, men også købte ørreder fra ikke forretningsmæssigt forbundne virksomheder med henblik på forarbejdning.
(55)
I denne henseende understreger Kommissionen, at den pågældende vare omfatter både råvarer, til hvilke der er ydet direkte subsidier, nemlig levende ørreder, og forarbejdede varer (ferske, frosne hele fisk, fileter, røget ørred). Da produktionen af levende ørreder subsidieres, og næsten alle ørredopdrættere i Tyrkiet nyder fordel af denne ordning, nyder alle producenter af den pågældende vare (nemlig levende ørreder og de forarbejdede varer) fordel af denne ordning om direkte subsidiering, uanset om de selv opdrætter ørreder eller køber dem til videre forarbejdning.
(56)
Fordelen for producenter af den pågældende vare kan under alle omstændigheder påvises. I denne forbindelse sammenlignede Kommissionen opdrætsomkostningerne for de tre virksomheder, der indgik i stikprøven og selv opdrætter ørreder (herunder et rimeligt og lavt sat beløb til dækning af salgs-, general- og administrationsomkostninger (SG&A) samt fortjeneste), med prisen ved køb af levende eller kølede fisk fra ikke forretningsmæssigt forbundne leverandører. Kommissionen konstaterede, at, for så vidt angår alle tre virksomheder, var købsprisen på levende eller kølede fisk lavere end de gennemsnitlige opdrætsomkostninger.
(57)
For så vidt angår gruppen Ternaeben sammenlignede Kommissionen de gennemsnitlige opdrætsomkostninger for de andre tre virksomheder, der indgik i stikprøven (herunder et rimeligt og lavt sat beløb til dækning af salgs-, general- og administrationsomkostninger (SG&A) samt fortjeneste), med den enkelte gennemsnitlige købspris, som Ternaeben betalte for kølede eller levende fisk. Det blev konkluderet, at de gennemsnitlige opdrætsomkostninger for de andre tre virksomheder, der indgik i stikprøven, var højere end Ternaebens gennemsnitlige købspris. Dens gennemsnitlige købspris viste sig at stemme overens med prisen hos de andre virksomheder, der indgik i stikprøven.
(58)
Derfor mener Kommissionen, at de virksomheder, der indgik i stikprøven, nød fordel af ordningen for direkte subsidiering, også hvis de købte ørreder fra ikke forretningsmæssigt forbundne virksomheder.
(59)
Klageren hævdede, at der blev udbetalt ekstra støtte til den økologiske produktion af ørreder samt den stykkevise produktion af yngel. Undersøgelsen bekræftede, at der blev udbetalt ekstra støtte til den økologiske produktion af ørreder. Det blev dog konstateret, at der kun fandtes én virksomhed i Tyrkiet, der var aktiv inden for den økologiske produktion af ørreder, men denne virksomhed gik for nylig konkurs. Som følge heraf blev der i undersøgelsesperioden ikke ydet nogen subsidier til den økologiske produktion af ørreder.
(60)
Derudover konstaterede Kommissionen, at der i 2012 eksisterede en særlig støtte til produktionen af yngel, men at den blev opgivet fra og med 2013, da produktionsmængden af yngel i Tyrkiet allerede opfyldte markedets behov.
4.4. Konklusion
(61)
På baggrund af undersøgelsens resultater konkluderer Kommissionen foreløbigt, at det ovennævnte offentlige bidrag har form af et direkte tilskud i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), hvorved de tyrkiske ørredproducenter opnår en direkte fordel i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 2. Der opnås en »fordel«, fordi offentlige myndigheder yder en direkte finansiering (tilskud) uden renter eller royalty. Sådanne frie midler er normalt ikke til rådighed på markedet.
(62)
Ordningen om direkte subsidier er specifik og udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), da adgangen er begrænset til kun at omfatte visse virksomheder. Virksomheder i akvakultursektoren er udtrykkeligt nævnt, og ørreder er tydeligt angivet som én af de arter, hvorved der kan opnås fordele under denne subsidieordning. Dette direkte tilskud er specifikt, da den subsidieydende myndighed eller den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, udtrykkeligt begrænser adgangen til disse tilskud til kun at omfatte virksomheder i akvakultursektoren.
4.5. Beregning af subsidiebeløbet
(63)
Den samlede fordel pr. virksomhed var det gennemsnitlige direkte subsidiebeløb, der blev modtaget i undersøgelsesperioden for levende fisk fra eget opdræt, og det gennemsnitlige subsidiebeløb, som den tyrkiske regering ydede for de købte levende fisk, beregnet på grundlag af de samlede subsidier og divideret med den samlede produktionsmængde af ørreder i Tyrkiet.
(64)
Nedenstående tabel viser den foreløbigt fastsatte størrelse på fordelen ved ovennævnte tilskud, hvorved fordelen er det beløb, som de pågældende virksomheder modtog i undersøgelsesperioden.
Direkte og indirekte subsidier
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
GMS
7,0 %
Kilic
9,6 %
Özpekler
6,8 %
Ternaeben
9,5 %
5. Subsiderede lån
5.1. Indledning
(65)
Visse offentlige og private enheder ydede præferencelån til virksomheder i akvakultursektoren. De vigtigste enheder er beskrevet nedenfor.
(66)
Landbrugets andelsbanker er privatretlige enheder, der er blevet etableret af tyrkiske landbrugsproducenter (dvs. fysiske personer eller retlige enheder, der er involveret i landbrugsproduktion) med henblik på at støtte deres finansielle behov inden for deres erhverv.
(67)
Tyrkiets landbrugsbank (Türkiye Cumhurriyeti Ziraat Bankasi eller »Ziraat Bankasi«) er en statsejet bank og et offentligt organ, hvis andele ejes fuldt ud af skattedepartementet. Inden for rammerne af et regeringsprogram, der er beskrevet i betragtning 70 og også gælder for undersøgelsesperioden, yder Ziraat Bankasi præferencelån til akvakultursektoren med henblik på at fremme akvakulturproduktionen og agroindustrien. I denne henseende fastsætter ministerrådet årligt programmets varighed, procedurer og principper, og skattedepartementet overfører det resterende beløb af rentebetalingen, der svarer til den nedsatte rentesats, til Ziraat Bankasi. Det fastslås derfor, at Ziraat Bankasi har fået tildelt statslig myndighed og derfor er et offentligt organ.
(68)
Organisationen for udvikling af små og mellemstore virksomheder (»KOSGEB«) er et offentligt organ, hvis formål er at øge små og mellemstore virksomheders (»SMV'ers«) andel i den økonomiske og sociale udvikling ved at tilbyde kvalitetsprægede tjenesteydelser og støtte til udvikling af SMV'ers konkurrenceevne og ved at udbrede iværksætterkulturen. KOSGEB hører under ministeriet for videnskab, industri og teknologis kompetence og er delvis uafhængig.
(69)
Türk Eximbank (»Eximbank«) blev den 21. august 1987 ved dekret nr. 87/11914, i henhold til lov nr. 3332, bevilget rettigheder af den tyrkiske regering og er en 100 % statsejet bank og et offentligt organ, der fungerer som den tyrkiske regerings største formidler af eksportincitamenter i forbindelse med Tyrkiets bæredygtige eksportstrategi. Regeringen har bemyndiget Eximbank til at støtte udenrigshandlen og de tyrkiske kontrahenter/investorer, der opererer oversøisk, med henblik på at øge tyrkiske virksomheders eksport og styrke deres internationale konkurrenceevne. Det fastslås derfor, at Eximbank har fået tildelt statslig myndighed og derfor er et offentligt organ.
5.2. Retsgrundlag
(70)
Følgende love indeholder bestemmelser om subsidierede lån: Tyrkisk dekret nr. 2013/4271 af 16. februar 2013 om udvidelsen af lavtforrentede investeringslån og forretningslån i Ziraat Bankasi og landbrugets andelsbanker i 2013, der er offentliggjort i den tyrkiske statstidende nr. 28561, tyrkisk dekret nr. 2010/27612 om 0 % lån til SMV'er, der blev offentliggjort den 15. juni 2010 i den tyrkiske Statstidende, og tyrkisk lov nr. 3332, der blev offentliggjort den 31. marts 1987 i den tyrkiske statstidende nr. No.19417 (bis), om eksportkreditter i Tyrkiets bank for finansiering af eksport, Eximbank.
5.3. Konklusioner af undersøgelsen
(71)
Præferencelånene fra Eximbank og KOSGEB blev undersøgt på grundlag af de pågældende påstande i klagen om subsidierede lån. Undersøgelsen bekræftede, at der findes lavtforrentede lån. Det viste sig dog, at ingen af de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, havde nydt fordel af lån fra landbrugets andelsbanker.
(72)
Kommissionen konkluderede, at én af de virksomheder, der indgik i stikprøven, i undersøgelsesperioden optog fire præferencelån fra Ziraat Bankasi i henhold til bestemmelserne i dekret nr. 4271/2013. I forbindelse med lån til akvakultursektoren ydede Ziraat Bankasi investeringslån ved køb af maskiner og udstyr, og banken ydede endvidere lån til driftsformål med henblik på at finansiere driftsomkostninger.
(73)
Ud over præferencelånene fra Ziraat Bankasi nød én af de virksomheder, der indgik i stikprøven, fordel af et 0 % lån i henhold til dekret nr. 2010/27612, på grundlag af hvilket KOSGEB administrerer de forskellige støtteprogrammer for SMV'er. SMV'er, der driver virksomhed inden for akvakultursektoren, er også berettiget til at nyde fordel af disse støtteprogrammer.
(74)
Derudover blev det i løbet af undersøgelsen konstateret, at to af de virksomheder, der indgik i stikprøven, modtog henholdsvis to og seks lavtforrentede lån fra Eximbank. Repræsentanterne fra Eximbank bekræftede under det kontrolbesøg, der blev gennemført i den tyrkiske regerings tilstedeværelse, at Eximbank yder lån til tyrkiske eksportører på bedre betingelser end dem, der normalt er tilgængelige på markedet.
5.4. Konklusion
(75)
De ovennævnte lavtforrentede lån betragtes foreløbigt som subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2.
(76)
På baggrund af undersøgelsens resultater konkluderer Kommissionen, at den fordel, som modtageren har opnået, har form af en nedsat rentesats ved lån, der er optaget i forbindelse med akvakulturproduktionen. Ved ordningen om statsstøttede lån opnår modtageren af lånene en fordel, da sådanne lån ydes på finansielle vilkår, der ikke afspejler markedsvilkårene for lån med en tilsvarende løbetid. De ydes under markedskursen.
(77)
Disse ordninger er specifikke i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), da den subsidieydende myndighed eller den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, udtrykkeligt begrænser adgangen til kun at omfatte visse virksomheder.
(78)
Alle ovennævnte lån betragtes derfor som udligningsberettigede subsidier, der indebærer en fordel og er specifikke i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii).
5.5. Beregning af subsidiebeløbet
(79)
Ifølge grundforordningens artikel 6, litra b), blev fordelen ved præferencelån foreløbigt beregnet som forskellen mellem den rente, der er betalt, og den rente, der ville skulle betales for et tilsvarende lån på de markedsvilkår, som virksomheder faktisk kunne opnå på markedet. Som en referencesats anvendte Kommissionen den vejede gennemsnitlige rentesats for tyrkiske lån i undersøgelsesperioden, som den fik fra den elektroniske handelsplatform Bloomberg (WAIRCOMM Indeks).
(80)
Fordelen blev beregnet for undersøgelsesperioden som forskellen mellem den faktisk betalte rente i undersøgelsesperioden og den rente, der ville skulle betales ifølge referencesatsen.
(81)
Ud fra denne metode er de subsidiemargener, der blev beregnet for de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, følgende:
Præferencelån
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
Kilic
0,1 %
Özpekler
0,3 %
6. Landbrugsforsikringspool og støtte til præmiesatser
6.1. Indledning
(82)
I landbrugsforsikringsloven og forordningen om landbrugsforsikringspoolens principper for gennemførelse er det fastsat som regeringens mål, at der skal ydes forsikringsdækning for alle ørredproducenternes tab af fiskebestande og fangst, der skyldes adskillige mulige sygdomme, naturkatastrofer, ulykker osv.
(83)
De forsikringsformer, der er dækket i henhold til landbrugsforsikringspoolen, er i) høstforsikring, ii) drivhusforsikring, iii) forsikring af store kvægracer, iv) forsikring af små kvægracer, v) forsikring af fjerkræ og vi) akvakulturforsikring.
6.2. Retsgrundlag
(84)
Retsgrundlaget for dette program er landbrugsforsikringsloven nr. 5363 og tyrkisk dekret nr.2012/4138 om de risici, varer og regioner, der er omfattet af landbrugsforsikringspoolen, og støtte til præmiesatser, som blev offentliggjort den 23. januar 2013 i den tyrkiske statstidende nr. 28537.
6.3. Konklusioner af undersøgelsen
(85)
Undersøgelsen bekræftede, at denne subsidieordning eksisterer. I henhold til artikel 12 og 13 i landbrugsforsikringsloven nr. 5363 og dekret nr. 2012/4138 om de risici, varer og regioner, der er omfattet af landbrugsforsikringspoolen, og støtte til præmiesatser (»dekret nr. 2012/4138«) yder regeringen støtte til forsikringspræmier til producenter af akvakulturvarer, jf. artikel 1/6 i dekret nr. 2012/4138.
(86)
Hvis en virksomhed ønsker at blive omfattet af landbrugsforsikringspoolen, sender den en beskrivelse af den ønskede forsikringspolice. Herefter kontrollerer landbrugsforsikringspoolen virksomheden med henblik på risikovurdering og tilbyder den en forsikringspolice med angivelse af den præmie, der skal betales. Hvis den virksomhed, der er aktiv inden for landbrugssektoren, accepterer tilbuddet, betaler regeringen halvdelen af forsikringspræmien.
(87)
Kommissionen konkluderede, at tyrkiske landmænd normalt ikke forsikrer deres varer. Én af de virksomheder, der indgik i stikprøven, nød i undersøgelsesperioden fordel af regeringens program om støtte til forsikringspræmier i 3 måneder. Herefter skiftede den til et privat forsikringsselskab.
6.4. Konklusion
(88)
I praksis har den fordel, der opnås i forbindelse med denne ordning, form af lavere finansielle omkostninger afholdt ved forsikring af akvakulturens bestand. Denne ordning omfatter subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), i form af et direkte tilskud fra regeringen til ørredproducenter og et »finansielt bidrag« i henhold til grundforordningen, fordi modtageren af subsidierne nyder fordel af en favorabel forsikringspræmie, der ligger under niveauet for de forsikringspræmier, der er tilgængelige på markedet og dækker tilsvarende risici. Ordningen udgør en fordel i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 2. Fordelen er forskellen mellem de præmier, der tilbydes i forbindelse med en kommerciel forsikringspolice, og den subsidierede præmie.
(89)
Subsidierne er specifikke, da den subsidieydende myndighed eller den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, udtrykkeligt begrænser adgangen til dette tilskud til kun at omfatte virksomheder i akvakultursektoren, og tilskuddet endda udtrykkeligt er rettet mod de risici, som producenter inden for akvakultursektoren er udsat for.
6.5. Beregning af subsidiebeløbet
(90)
Én virksomhed opnåede fordele i henhold til denne ordning. Virksomhedens fordel konkluderedes dog til at være ubetydelig.
6.6. Subsidier til konsulenttjenester
(91)
Denne ordning har til formål at give akvakulturproducenterne den nødvendige viden og det nødvendige kendskab med henblik på at modernisere og øge produktionen og fremme effektiviteten. Det viste sig, at ingen af de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, havde nydt fordel af denne ordning i undersøgelsesperioden.
6.7. Subsidier til brændstof og kassering af fiskerfartøjer
(92)
Disse subsidier er knyttet til købet af brændstof til fiskerbåde eller til kassering af fiskerfartøjer. Subsidierne ydes specifik til fiskeriaktiviteter. Det viste sig, at ingen af de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, havde nydt fordel af disse subsidier i undersøgelsesperioden.
6.8. Konklusion vedrørende subsidiering
(93)
I overensstemmelse med grundforordningens bestemmelser beregnede Kommissionen de udligningsberettigede subsidiebeløb for de undersøgte virksomheder ordning for ordning og lagde disse tal sammen for at kunne fastsætte et samlet subsidiebeløb for hver gruppe i undersøgelsesperioden.
(94)
Til beregning af de samlede subsidiemargener, der er anført nedenfor, fastsatte Kommissionen først den procentvise subsidiering, nemlig subsidiebeløbet i forhold til virksomhedens samlede omsætning. Denne procentsats blev derefter anvendt til at beregne de subsidier, der blev ydet til eksport af den pågældende vare til Unionen i undersøgelsesperioden.
(95)
Derefter blev subsidiebeløbet pr. hele fiskeækvivalenter af den pågældende vare, som blev eksporteret til Unionen i undersøgelsesperioden, fastsat, og de nedenstående margener blev beregnet som en procentdel af cif-værdien af samme eksport pr. hele fiskeækvivalenter.
(96)
For de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, beregnede Kommissionen den vejede gennemsnitlige subsidiemargen. Denne margen blev fastsat på grundlag af de margener, der var opstillet for de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven.
(97)
For alle andre eksporterende producenter beregnede Kommissionen subsidiemargenen på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 28. Med henblik herpå fastsatte Kommissionen de eksporterende producenters samarbejdsniveau. Samarbejdsniveauet er de samarbejdende eksporterende producenters eksportmængde til Unionen udtrykt som en andel af den samlede eksportmængde - jf. Eurostats importstatistikker - fra det pågældende land til Unionen.
(98)
I dette tilfælde er samarbejdsniveauet højt, da importen fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter tegner sig for mere end 80 % af den samlede eksport til Unionen i undersøgelsesperioden. På denne baggrund besluttede Kommissionen at fastsætte restsubsidiemargenen til niveauet for den virksomhed i stikprøven med den højeste subsidiemargen.
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
GMS
7,0 %
Kilic
9,7 %
Özpekler
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
Vejet gennemsnit for stikprøven
8,2 %
Landsdækkende subsidiemargen
9,7 %
D. SKADE
1. Definition af EU-erhvervsgrenen og EU-produktion
(99)
I undersøgelsesperioden blev den samme vare fremstillet af mere end 700 EU-producenter. De udgør »EU-erhvervsgrenen« som omhandlet i grundforordningens artikel 8, stk. 1.
(100)
På baggrund af oplysninger fra sammenslutninger af nationale og europæiske producenter og fra individuelle virksomheder blev den samlede EU-produktion vurderet til at udgøre omkring 170 mio. kg »hele fiskeækvivalenter« (»HFÆ«) i undersøgelsesperioden. Ni EU-producenter blev udtaget til at indgå i stikprøven, jf. betragtning 10, og de tegnede sig for mere end 12 % af den samlede EU-produktion af samme vare.
2. EU-forbruget
(101)
Kommissionen fastsatte EU-forbruget på grundlag af Eurostats oplysninger om EU-producenternes samlede anslåede salgsmængde på EU-markedet og den samlede importmængde.
(102)
EU-producenternes samlede salgsmængde blev vurderet som fastsat i betragtning 130 nedenfor.
(103)
For så vidt angår importmængden oplyser Eurostat om nettovægten for seks forskellige KN-koder, nemlig levende, ferske, kølede, frosne og/eller røgede i form af hele og/eller rensede fisk eller fileter. Med henblik på sammenligning blev nettovægten omregnet til HFÆ ved at dividere Eurostats importmængde med nedenstående omregningsfaktorer. Disse omregningsfaktorer blev angivet i klagen og anvendes typisk i industrien.
Tabel 1
Omregningsfaktorer
Varefremstilling
Faktor
Levende
1,00
Ferske/kølede/frosne (rensede)
0,85
Fileter: Ferske/kølede/frosne
0,47
Fileter: Røgede
0,40
(104)
De pågældende KN-koder dækker også over andre fiskearter, der ikke er omfattet af varedækningen i denne undersøgelse, som f.eks. havørred (Salmo trutta), rødstrubet ørred (Oncorhynchus clarki), guldørred (Oncorhynchus aguabonita) og gilaørred (Oncorhynchus gilae). Undersøgelsen viste dog, at der i Tyrkiet ikke, eller kun i ubetydelige mængder, blev produceret andre arter end den pågældende vare. Dette var baseret på oplysninger, som den tyrkiske industri havde fremlagt for sammenslutningen af Europæiske Akvakulturproducenter (»FEAP«), og andre offentlige informationskilder (8), og oplysningerne blev om muligt krydstjekket med relevante officielle statistikker i Tyrkiet. På denne baggrund blev det konkluderet, at Eurostats statistikker indeholdt importoplysninger, der var tilstrækkeligt pålidelige og fuldstændige.
(105)
EU-forbruget forblev stabilt fra 2010 til 2011, hvorefter det faldt med 5 % mellem 2011 og 2012 og med yderligere 7 % mellem 2012 og undersøgelsesperioden. Samlet set faldt forbruget med 12 % i den betragtede periode.
Tabel 2
EU-forbrug (kg HFÆ)
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Samlet EU-forbrug
183 399 382
183 932 215
173 599 493
162 108 475
Indeks
100
100
95
88
Kilde: FEAP, Eurostat
3. Import fra det pågældende land
3.1. Mængde og markedsandel for importen fra det pågældende land
(106)
Som anført i betragtning 103 fastsatte Kommissionen importmængden på grundlag af Eurostats oplysninger, udtrykt i kg HFÆ. Importens markedsandel blev fastsat på grundlag af importmængden fra Tyrkiet og det samlede EU-forbrug.
(107)
Importen til Unionen fra det pågældende land udviklede sig således:
Tabel 3
Importmængde (kg HFÆ) og markedsandel
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Importmængde fra Tyrkiet (kg HFÆ)
15 664 502
21 510 620
22 113 656
27 008 376
Indeks
100
137
141
172
Markedsandel
9 %
12 %
13 %
17 %
Indeks
100
137
149
195
Kilde: Eurostat
(108)
På trods af faldet i forbruget steg importmængden af den pågældende vare til Unionen støt i den betragtede periode, og stigningen udgjorde samlet set 72 %. Dette medførte en stigning i den tilsvarende markedsandel fra 9 % i 2010 til 17 % i undersøgelsesperioden, dvs. en stigning på 8 procentpoint eller på 95 % i den betragtede periode.
3.2. Priser på importen fra det pågældende land og prisunderbud
(109)
Kommissionen fastsatte den gennemsnitlige importpris på grundlag af Eurostats oplysninger ved at dividere den samlede importmængde fra Tyrkiet, udtrykt i kg HFÆ, med den samlede værdi af denne import. Prisunderbud i forbindelse med importen blev fastsat på grundlag af oplysninger fra de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven.
(110)
De gennemsnitlige priser ved import til Unionen fra det pågældende land udviklede sig således:
Tabel 4
Importpriser (EUR/kg HFÆ)
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Tyrkiet
2,63
2,78
2,83
2,75
Indeks
100
106
108
105
Kilde: Eurostat
(111)
Den gennemsnitlige importpris på den pågældende vare steg med 8 % mellem 2010 og 2012 og faldt herefter med 3 % mellem 2012 og undersøgelsesperioden. Den gennemsnitlige importpris steg samlet set med 5 % i den betragtede periode.
(112)
Kommissionen fastsatte prisunderbuddet i undersøgelsesperioden ved at sammenligne: a) de vejede gennemsnitlige salgspriser pr. varetype, som de EU-producenter, der indgik i stikprøven, forlangte af ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik, og b) de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser pr. varetype for importen fra de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet som fastsat på cif-basis (omkostninger, forsikring, fragt).
(113)
Prissammenligningen blev foretaget for den enkelte transaktion i samme handelsled, efter passende justering og med fradrag af eventuelle nedslag og rabatter. Resultatet af sammenligningen blev udtrykt i procent af omsætningen i undersøgelsesperioden fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven. Det viste en vejet gennemsnitlig underbudsmargen på mellem 5 % og 18 % på EU-markedet i forbindelse med import fra det pågældende land.
(114)
Én af de virksomheder, der indgik i stikprøven, hævdede, at Kommissionen burde tage behørigt hensyn til eventuelle forskelle i handelsled. Undersøgelsen viste dog, at der ikke var nogen forskel i handelsleddet mellem de EU-producenter, der indgik i stikprøven, og de tyrkiske eksporterende producenter, der indgik i stikprøven. Argumentet må derfor afvises.
(115)
Aegean Exporters' Association (sammenslutningen af ægæiske eksportører), der repræsenterer de tyrkiske eksportører, og én eksporterende producent hævdede, at EU-erhvervsgrenen primært fokuserede på produktionen af økologiske ørreder og ørreder med lyserødt kød, der sælges til en betydelig højere pris end de ørreder, der eksporteres fra Tyrkiet. De påstod derfor, at priserne ikke var sammenlignelige. Som forklaret i betragtning 113 blev prissammenligningerne dog foretaget pr. varetype for transaktioner i samme handelsled, efter passende justering. Der er derfor blevet taget behørigt hensyn til eventuelle prisforskelle, der skyldes forskellige varetyper.
(116)
Aegean Exporters' Association hævdede også, at EU-erhvervsgrenen anvendte andre produktionsprocesser, hvilket førte til forskellige optiske og sensoriske egenskaber og en forskel i holdbarhed. Det blev hævdet, at de ørreder, som EU-erhvervsgrenen producerer, også havde en anden vægt end ørrederne fra Tyrkiet. Alle disse faktorer havde angiveligt en indvirkning på prissammenligningen, og der burde derfor tages hensyn hertil. Der blev dog ikke fremlagt nogen beviser, der støttede disse påstande, og det bevismateriale, der blev indsamlet i undersøgelsesperioden, støttede heller ikke påstandene. Som forklaret i betragtning 113 blev prissammenligningerne foretaget pr. varetype for transaktioner i samme handelsled, efter passende justering. Der er derfor blevet taget behørigt hensyn til eventuelle forskelle, der skyldes forskellige varetyper.
(117)
Påstandene vedrørende prissammenligninger bør derfor afvises.
4. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
4.1. Generelle bemærkninger
(118)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 4, omfattede undersøgelsen af de virkninger, som den subsidierede import havde haft på EU-erhvervsgrenen, en vurdering af alle økonomiske indikatorer, der havde indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.
(119)
Som nævnt i betragtning 10 blev der anvendt stikprøveudtagning til at konstatere den eventuelle skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen.
(120)
I forbindelse med konstateringen af skade sondrede Kommissionen mellem makroøkonomiske og mikroøkonomiske skadesindikatorer. Kommissionen evaluerede de makroøkonomiske indikatorer på grundlag af oplysningerne i klagen og oplysninger fra FEAP og Eurostat. Oplysningerne vedrørte alle EU-producenter. Kommissionen evaluerede de mikroøkonomiske indikatorer ud fra oplysningerne i spørgeskemabesvarelserne fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven. Oplysningerne vedrørte de EU-producenter, der indgik i stikprøven. Begge sæt oplysninger blev anset for at være repræsentative for EU-erhvervsgrenens økonomiske situation.
(121)
De makroøkonomiske indikatorer er: produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet og subsidiemargenens størrelse.
(122)
De mikroøkonomiske indikatorer er: gennemsnitlige enhedspriser, enhedsomkostninger, arbejdskraftomkostninger, lagerbeholdninger, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital.
4.2. Makroøkonomiske indikatorer
4.2.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(123)
Der blev indsamlet oplysninger om EU-erhvervsgrenens produktionsmængde fra FEAP og klageren. Oplysningerne fra FEAP indsamles ab farm og vedrører levende fisk fra hver medlemsstat. FEAP's oplysninger vedrørte kun en del af undersøgelsesperioden, hvorfor de blev fuldstændiggjort på grundlag af klagerens vurderinger. Da FEAP's oplysninger endvidere indsamles ab farm og vedrører levende fisk, der er fanget, og for at undgå dobbelttælling, blev den importmængde, der var bestemt til forarbejdning og stammede fra alle kilder (ca. 20 % af alle importmængder, undtagen »røgede« fisk, baseret på oplysninger fra de spørgeskemabesvarelser, som de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, indgav), desuden føjet til EU-produktionen af levende fisk.
(124)
På denne baggrund udviklede den samlede EU-produktion, produktionskapaciteten og kapacitetsudnyttelsen sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 5
Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Produktionsmængde (kg HFÆ)
168 291 314
161 896 836
151 960 522
136 950 842
Indeks
100
96
90
81
Produktionskapacitet (kg HFÆ)
220 309 323
215 689 275
209 607 237
183 616 771
Indeks
100
98
95
83
Kapacitetsudnyttelse
76 %
75 %
72 %
75 %
Indeks
100
98
95
98
Kilde: Klageren, FEAP, oplysninger fra de EU-producenter og de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, og Eurostat
(125)
Produktionen faldt hvert år i den betragtede periode. I undersøgelsesperioden faldt produktionen med 19 % sammenlignet med 2010. Dette fald var mere udtalt end faldet i forbruget i den betragtede periode.
(126)
Produktionskapaciteten blev vurderet ved at dividere produktionsmængden med kapacitetsudnyttelsen for de EU-producenter, der indgik i stikprøven.
(127)
EU-erhvervsgrenens produktionskapacitet faldt med 17 % i løbet af den betragtede periode. Resultaterne af undersøgelsen viser, at en række EU-producenter lukkede deres produktionsanlæg i den betragtede periode, hvorved den samlede EU-produktionskapacitet faldt.
(128)
EU-producenternes kapacitetsudnyttelse udgjorde ca. 75 % i den betragtede periode, idet den faldt med 1 procentpoint mellem 2010 og slutningen af undersøgelsesperioden.
4.2.2. Salgsmængde og markedsandel
(129)
EU-erhvervsgrenens salgsmængde og markedsandel udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 6
Salgsmængde og markedsandel
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Salgsmængde på EU-markedet (kg HFÆ)
163 321 913
156 440 124
146 677 898
130 729 993
Indeks
100
96
90
80
Markedsandel
89 %
85 %
84 %
81 %
Indeks
100
96
95
91
Kilde: Klageren, FEAP, oplysninger fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven, og Eurostat
(130)
EU-erhvervsgrenens salgsmængde blev fastsat på grundlag af den samlede produktionsmængde, jf. betragtning 123, ved at fratrække EU-erhvervsgrenens eksportsalg.
(131)
Eksportsalget blev baseret på Eurostats oplysninger omregnet til kg. De andre ørredarter, der muligvis er omfattet af de pågældende KN-koder, blev betragtet som ubetydelige, da de ikke blev produceret i Unionen, eller kun i små mængder. Det blev derfor besluttet, at Eurostat leverede tilstrækkeligt pålidelige oplysninger om eksporten af regnbueørred i den betragtede periode.
(132)
EU-erhvervsgrenens salgsmængde faldt således løbende mellem 2010 og undersøgelsesperioden og samlet set med 20 % i den betragtede periode. Denne negative tendens var mere udtalt end faldet i det samlede forbrug i samme periode, jf. betragtning 105.
(133)
Som følge heraf faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel også i den betragtede periode, og den faldt samlet set med 8 procentpoint i samme periode. Samtidig steg importen fra Tyrkiet med 72 % og den tilsvarende markedsandel med 8 procentpoint, jf. betragtning 108, hvilket svarer til EU-erhvervsgrenens tab af markedsandele.
4.2.3. Vækst
(134)
EU-forbruget faldt fra 2011 til slutningen af undersøgelsesperioden. På trods af den faldende efterspørgsel på EU-markedet blev importen fra Tyrkiet næsten fordoblet, hvilket resulterede i en voksende markedsandel i den betragtede periode. EU-erhvervsgrenen mistede således en del af sine markedsandele, hvorimod de pågældende importører formåede at øge deres markedsandele på det faldende EU-marked. Samtidig faldt EU-erhvervsgrenens produktionsmængde mere, end markedet skrumpede, mens den tyrkiske importmængde steg både i absolutte og relative tal.
4.2.4. Beskæftigelse og produktivitet
(135)
Beskæftigelsen og produktiviteten udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 7
Beskæftigelse og produktivitet
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Antal ansatte
3 692
3 413
3 144
2 862
Indeks
100
92
85
78
Produktivitet (kg HFÆ pr. ansat)
45 578
47 431
48 332
47 847
Indeks
100
104
106
105
Kilde: Klageren, FEAP, oplysninger fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven
(136)
Beskæftigelsen i EU-erhvervsgrenen blev fastsat på grundlag af den samlede produktionsmængde divideret med produktiviteten for de EU-producenter, der indgik i stikprøven. På grund af faldet i produktionsmængden (tabel 5) faldt beskæftigelsen i EU-erhvervsgrenen med 22 % i den betragtede periode.
(137)
Da faldet i beskæftigelsen var større end faldet i produktionsmængden, steg den anslåede produktivitet pr. ansat, der blev målt som output i kg HFÆ pr. ansat, med 5 % i den betragtede periode.
4.2.5. De udligningsberettigede subsidiers størrelse og genrejsning efter tidligere subsidiering eller dumping
(138)
Alle subsidiemargener ligger væsentligt over bagatelgrænsen. I betragtning af mængden af og priserne på importen fra Tyrkiet vurderes den virkning, som de udligningsberettigede subsidiers størrelse havde på EU-erhvervsgrenen, til ikke at være ubetydelig.
(139)
Da dette er den første antisubsidieundersøgelse vedrørende den pågældende vare, foreligger der ingen oplysninger med henblik på at evaluere de mulige virkninger af tidligere subsidiering eller dumping.
4.3. Mikroøkonomiske indikatorer
4.3.1. Priser og faktorer, der påvirker priserne
(140)
De vejede gennemsnitlige enhedssalgspriser hos de EU-producenter, der indgik i stikprøven, ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 8
Salgspriser i Unionen
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Gennemsnitlig enhedspriser ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (EUR/kg HFÆ)
2,76
2,91
2,89
2,95
Indeks
100
105
105
107
Enhedsproduktionsomkostninger (EUR/kg HFÆ)
2,73
2,84
2,89
2,98
Indeks
100
104
106
109
Kilde: Oplysninger fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven
(141)
Den gennemsnitlige enhedssalgspris hos de EU-producenter, der indgik i stikprøven, steg først fra 2,76 EUR pr. kg HFÆ i 2010 til 2,91 EUR i 2011, hvorefter den faldt til 2,89 EUR i 2012 for herefter igen at stige til 2,95 EUR i undersøgelsesperioden. Den gennemsnitlige salgspris hos de EU-producenter, der indgik i stikprøven, steg samlet set med 7 % i den betragtede periode. Stigningen var dog ikke tilstrækkelig til at kompensere for den samtidige stigning i produktionsomkostningerne på 9 %. Den gennemsnitlige nettosalgspris pr. enhed faldt derfor til under niveauet for produktionsomkostningerne pr. enhed i undersøgelsesperioden.
(142)
Produktionsomkostningerne for de EU-producenter, der indgik i stikprøven, steg fra 2,73 EUR pr. kg HFÆ i 2010 til 2,84 EUR i 2011. I 2012 blev der konstateret en mere moderat stigning til 2,89 EUR. I undersøgelsesperioden blev der registreret en større stigning til 2,98 EUR, da produktionsomkostningerne oversteg niveauet for de gennemsnitlige enhedssalgspriser, hvilket resulterede i, at EU-produktionen samlet set var urentabel. Det væsentligste omkostningselement er omkostningerne til foder (fiskemel og fiskeolie) samt energiomkostninger og udgifter til æg og yngel, som steg i den betragtede periode og dermed er afspejlet i stigningen i de gennemsnitlige produktionsomkostninger.
4.3.2. Arbejdskraftomkostninger
(143)
De gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger for de EU-producenter, der indgik i stikprøven, udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 9
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat (EUR)
26 585
26 958
28 276
27 757
Indeks
100
101
106
104
Kilde: Oplysninger fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven
(144)
Mellem 2010 og undersøgelsesperioden steg de gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat for de EU-producenter, der indgik i stikprøven, med 4 %. Den samlede stigning i den betragtede periode var relativ lav og under alle omstændigheder under niveauet for den generelle stigning i arbejdskraftomkostninger (7,5 %) (9) og inflationsraten (9,6 %) (10) i Unionen i samme periode.
4.3.3. Lagerbeholdninger
(145)
Ørred er en letfordærvelig vare, der, hvis den ikke er frossen, kun er holdbar i mindre end to uger. Da de EU-producenter, der indgik i stikprøven, ikke lagrer ørreder efter fangsten og ikke i væsentligt omfang fryser deres produktion, anses lagerbeholdninger ikke for at være en relevant indikator for skade i denne undersøgelse.
4.3.4. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital
(146)
Rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast for så vidt angår de EU-producenter, der indgik i stikprøven, udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 10
Rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af omsætningen)
1,1 %
2,5 %
- 0,1 %
- 0,8 %
Indeks
100
230
- 13
- 88
Likviditet (1 000 EUR)
- 1 242
2 828
1 715
- 5 210
Indeks
100
428
338
- 220
Investeringer (1 000 EUR)
3 952
4 158
4 371
10 265
Indeks
100
105
111
260
Investeringsafkast
1,8 %
4,3 %
- 0,2 %
- 1,3 %
Indeks
100
238
- 13
- 74
Kilde: Oplysninger fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven
(147)
Kommissionen beregnede rentabiliteten for så vidt angår de EU-producenter, der indgik i stikprøven, som nettooverskuddet før skat ved salg af samme vare til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udtrykt i procent af omsætningen i forbindelse med disse salg. I 2010 og 2011 steg rentabiliteten svagt, men den forblev på et lavt niveau kun lige over »break-even«. Situationen forværredes yderligere i 2012, idet rentabiliteten blev negativ, og i undersøgelsesperioden, hvor tabene blev endnu større. Som forklaret i betragtning 142 skyldes dette, at produktionsomkostningerne udviste en stigende tendens, mens EU-erhvervsgrenen ikke på tilsvarende vis kunne hæve sine priser. I den betragtede periode lukkede en række EU-producenter deres virksomheder.
(148)
Nettolikviditeten er EU-producenternes evne til at selvfinansiere sine aktiviteter. Nettolikviditeten udviste en stigende tendens fra 2010 til 2011, hvorefter den faldt. Mellem 2012 og undersøgelsesperioden faldt nettolikviditeten drastisk, således at den samlede kumulative likviditet var negativ i den betragtede periode. Som regel følger den negative tendens i likviditeten rentabilitetens faldende tendens, selv om den negative likviditet i 2010 og det væsentlige fald mellem 2012 og undersøgelsesperioden også skyldes investeringer, der blev foretaget som følge af konsolideringsbestræbelser, jf. betragtning 149.
(149)
Investeringerne steg kun svagt mellem 2010 og 2012, hvorimod der blev registreret en betydelig stigning i undersøgelsesperioden. Investeringerne var forbundet med erhvervelsen af produktionsanlæg fra lukkede virksomheder og/eller konsolideringen af forretningsmæssigt forbundne virksomheder og ikke med udskiftning af eksisterende aktiver eller erhvervelse af yderligere og/eller nyt udstyr. Da investeringerne toppede i undersøgelsesperioden, skyldtes det således hovedsageligt konsolidering. Dette bekræftes af det faktum, at den samlede produktionskapacitet faldt med 17 % i den betragtede periode.
(150)
Investeringsafkastet er fortjenesten i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne. Investeringsafkastet fulgte samme tendens som rentabiliteten, dvs. det steg fra 2010 til 2011, selv om det kun lige forblev over »break-even«. Herefter faldt investeringsafkastet og blev negativt i 2012. Det faldt yderligere i undersøgelsesperioden. Denne negative udvikling skyldtes, at EU-erhvervsgrenen ikke kunne hæve sine priser på trods af, at produktionsomkostningerne steg.
(151)
For så vidt angår evnen til at rejse kapital viste det sig, at forringelsen af evnen hos de EU-producenter, der indgik i stikprøven, til at tilvejebringe likviditet til samme vare svækkede deres finansielle situation, da de interne midler blev reduceret. For så vidt angår finansiering fra banker blev der konstateret stadig større vanskeligheder med at opnå banklån. Undersøgelsen viste, at evnen til at rejse kapital samlet set blev forringet.
5. Konklusion vedrørende skade
(152)
Undersøgelsen viste tydeligt i denne fase, at EU-erhvervsgrenen led væsentlig skade. Skaden kom særligt til udtryk i tabet af markedsandele og faldet i rentabilitet. Samtidig vandt importen af den pågældende vare markedsandele, og det blev konkluderet, at den underbød EU-erhvervsgrenens priser på EU-markedet.
(153)
Visse skadesindikatorer, såsom enhedssalgspriserne, gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat, produktivitet og investeringer, udviste en positiv tendens. For så vidt angår enhedssalgspriserne skyldtes denne stigning de stigende produktionsomkostninger. Denne stigning kompenserede dog ikke for hele stigningen i enhedsomkostningerne, og rentabiliteten blev derfor negativ i 2012. Som forklaret i betragtning 144 lå EU-erhvervsgrenens stigning i de gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat under niveauet for den generelle stigning i arbejdskraftomkostninger og inflationsraten i Unionen. EU-erhvervsgrenen var nødt til at skære ned på antallet af ansatte, hvilket medførte en stigning i produktiviteten pr. ansat. Stigningen i investeringer var hovedsageligt forbundet med erhvervelsen af produktionsanlæg fra lukkede virksomheder og konsolidering og ikke med udskiftning af eksisterende aktiver eller erhvervelse af nyt udstyr.
(154)
De fleste skadesindikatorer viste en negativ tendens. EU-erhvervsgrenen oplevede et fald i rentabilitet, likviditet og investeringsafkast. Rentabiliteten og investeringsafkastet, der kun lige lå over »break-even« i 2010 og 2011, viste negative tal i 2012 og faldt yderligere i undersøgelsesperioden. Samtidig blev produktionsmængden og -kapaciteten, beskæftigelsen og markedsandelene reduceret som følge af presset fra den subsidierede import.
(155)
På baggrund af ovenstående konkluderede Kommissionen i denne fase, at EU-erhvervsgrenen led væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 4.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(156)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 5, undersøgte Kommissionen, om den subsidierede import fra det pågældende land forvoldte EU-erhvervsgrenen væsentlig skade. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 6, undersøgte Kommissionen tillige, om andre kendte faktorer samtidig kunne have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade. Kommissionen sikrede, at en eventuel skade forvoldt af andre faktorer end den subsidierede import fra det pågældende land ikke blev tilskrevet den subsidierede import. Disse faktorer er:
a)
Import fra andre tredjelande
b)
EU-erhvervsgrenens eksportresultater
c)
Udviklingen i forbruget
d)
Konkurrence med andre fiskearter
e)
Administrative og reguleringsmæssige byrder, geografiske begrænsninger
f)
Pristryk fra store detailhandlere
g)
Overinvesteringer, finansielle udgifter, valutakurssvingninger og ekstraordinære tab, der er forbundet med retstvister.
1. Virkningerne af den subsidierede import
(157)
For at fastslå en årsagssammenhæng mellem den subsidierede import af den pågældende vare fra Tyrkiet og den skade, som EU-erhvervsgrenen led, analyserede Kommissionen mængden af og prisen på den subsidierede import og i hvilket omfang, disse faktorer kunne have forårsaget den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen led.
(158)
Undersøgelsen viste, at den subsidierede import fra det pågældende land næsten fordobledes i den betragtede periode. Dette resulterede i en stigning i markedsandele på 8 procentpoint, fra 9 % i 2010 til 17 % i undersøgelsesperioden. Dette skete på trods af et faldende forbrug. Samtidig mistede EU-erhvervsgrenen 8 procentpoint af sine markedsandele.
(159)
Gennemsnitspriserne på den subsidierede import steg med 5 % mellem 2010 og undersøgelsesperioden. Denne stigning skyldtes den samlede stigning i produktionsomkostningerne. Importpriserne forblev på et betydeligt lavere niveau end EU-erhvervsgrenens priser. Den subsidierede import underbød EU-erhvervsgrenens priser med en gennemsnitlig underbudsmargen på 9 % i undersøgelsesperioden. På grund af den øgede subsidierede import af den pågældende vare, som udøvede et betydeligt pristryk på EU-markedet, kunne EU-erhvervsgrenen ikke i tilstrækkeligt omfang hæve sine salgspriser til at kunne dække sine stigende produktionsomkostninger, og den kunne under alle omstændigheder ikke hæve sine priser over niveauet for de tyrkiske subsidierede importpriser.
(160)
Det blev konkluderet, at stigningen i den subsidierede import fra Tyrkiet og deres øgede markedsandel tydeligvis faldt sammen med EU-erhvervsgrenens tab af markedsandele, den faldende produktionsmængde, produktionskapacitet og beskæftigelse og den faldende tendens for så vidt angår rentabilitet, likviditet og investeringsafkast. Det blev således konstateret, at den subsidierede import udøvede et pres på EU-erhvervsgrenen, hvilket efterfølgende bidrog til EU-erhvervsgrenens manglende evne til at øge sine salgspriser i overensstemmelse med omkostningerne, tab af markedsandele og den samlede økonomiske og finansielle forringelse.
(161)
På grundlag af ovenstående konkluderede Kommissionen i denne fase, at EU-erhvervsgrenens forringede tilstand måtte tilskrives den øgede import til subsidierede priser fra Tyrkiet, og at denne import var en afgørende årsag til den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen led.
2. Virkningerne af andre faktorer
2.1. Import fra tredjelande
(162)
Importmængden fra andre tredjelande (Chile, Norge, Bosnien og Hercegovina og andre) udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 11
Import fra tredjelande
Land
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
I alt for alle tredjelande undtagen det pågældende land
Mængde (kg HFÆ)
4 412 967
5 981 471
4 807 938
4 370 106
Indeks
100
136
109
99
Markedsandel
2,4 %
3,3 %
2,8 %
2,7 %
Indeks
100
135
115
112
Gennemsnitspris (EUR/kg HFÆ)
2,63
2,85
2,80
2,94
Indeks
100
108
106
112
Kilde: Eurostat
(163)
Importmængden fra alle andre tredjelande var begrænset og faldt endda svagt i den betragtede periode. Den steg mellem 2010 og 2011, men faldt herefter og var i undersøgelsesperioden en smule mindre end i begyndelsen af den betragtede periode i 2010. Markedsandelen fulgte samme tendens. Den steg mellem 2010 og 2011, men faldt igen i 2012 og i undersøgelsesperioden. Samlet set steg markedsandelen svagt fra 2,4 % til 2,7 % i den betragtede periode. Samtidig var importen fra Tyrkiet langt større for så vidt angår både mængde og markedsandele, og den viste en jævn stigende tendens.
(164)
De gennemsnitlige importpriser steg i den betragtede periode. De gennemsnitlige importpriser steg samlet set med 12 % i den betragtede periode. Importpriserne fra andre tredjelande var lavere end de gennemsnitlige enhedssalgspriser fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven, men højere end de tyrkiske importpriser, undtagen i 2012 hvor de var en smule lavere.
(165)
I lyset af at alle andre tredjelandes importmængder var lave og stabile, at deres markedsandele var lave og temmelig stabile, og at deres prisniveauer fulgte Unionens samlede prisniveauer, konkluderede Kommissionen i denne fase, at importen fra de andre tredjelande ikke bidrog til den skade, som EU-erhvervsgrenen led.
2.2. EU-erhvervsgrenens eksportresultater
(166)
EU-erhvervsgrenens eksportmængde udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 12
EU-producenternes eksportresultater
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Eksportmængde (kg HFÆ)
4 969 401
5 456 712
5 282 624
6 220 849
Indeks
100
110
106
125
Gennemsnitspris (EUR/kg HFÆ)
4,08
4,60
4,13
4,16
Indeks
100
113
101
102
Kilde: Eurostat
(167)
EU-erhvervsgrenens eksportsalg steg med 25 % i den betragtede periode. Det vigtigste marked for EU-erhvervsgrenen er dog EU-markedet, og eksporten udgjorde kun omkring 3 % af dens produktion i 2010-2011 og omkring 5 % i undersøgelsesperioden. EU-erhvervsgrenens eksportpriser var ca. 30 % højere end deres gennemsnitlige salgspriser i Unionen, således at der blev skabt en større fortjeneste i forbindelse med eksporten end ved salget på EU-markedet.
(168)
Derfor konkluderede Kommissionen i denne fase, at EU-erhvervsgrenens eksportresultater ikke brød årsagssammenhængen mellem den subsidierede import og den skade, som EU-erhvervsgrenen led.
2.3. Udviklingen i forbruget
(169)
EU-forbruget forblev stabilt fra 2010 til 2011 og faldt med 12 % mellem 2011 og undersøgelsesperioden, hvorved det samlet set faldt med 12 %. I forbindelse med det faldende forbrug var den subsidierede tyrkiske import dog i stand til at øge sin markedsandel med 8 procentpoint eller 95 %, mens EU-erhvervsgrenen mistede en markedsandel på ligeledes 8 procentpoint. Derfor kunne EU-erhvervsgrenens tab af salgsmængde og markedsandel ikke udelukkende forklares med det samlede fald i forbruget. Den støtte stigning af den subsidierede import på et vigende marked til priser, der underbyder EU-erhvervsgrenens priser på EU-markedet, forvoldte af den grund uafhængigt skade, og som konkluderet i betragtning 160, spillede den en afgørende rolle.
(170)
På denne baggrund konkluderede Kommissionen i denne fase, at det faldende forbrug, selv om det måske bidrog til skaden, ikke alene kunne forklare den skade, som EU-erhvervsgrenen led, og at det derfor ikke kunne bryde årsagssammenhængen mellem den subsidierede import og den skade, som EU-erhvervsgrenen forvoldtes.
2.4. Konkurrence med andre fiskearter
(171)
Aegean Exporters Association påstod, at den væsentlige skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen, blev forårsaget af konkurrencen med andre fiskearter, som f.eks. pangasius, store ørreder og laks.
(172)
For så vidt angår pangasius faldt importen med ca. 24 % i den betragtede periode. Dette står i modsætning til den stigende import af den pågældende vare i samme periode.
(173)
For så vidt angår andre fiskearter bemærkes det, at store ørreder og laks i henhold til foreliggende oplysninger, nemlig en offentlig tilgængelig undersøgelse fra Fødevareøkonomisk Institut ved Københavns Universitet (11), kan erstatte hinanden og konkurrerer inden for samme markedssegment. I modsætning hertil sælges den ørred, der er genstand for den nuværende undersøgelse, i forskellige markedssegmenter, og der er ikke nogen direkte sammenhæng mellem prisen på store ørreder eller laks og prisen på den ørred, der genstand for nærværende undersøgelse.
(174)
Disse påstande bør derfor afvises.
(175)
På denne baggrund konkluderede Kommissionen i denne fase, at konkurrencen med andre fiskearter ikke bidrog til den skade, som EU-erhvervsgrenen led.
2.5. Administrative og reguleringsmæssige byrder, geografiske begrænsninger
(176)
Aegean Exporters Association påstod endvidere, at den væsentlige skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen, skyldtes administrative og reguleringsmæssige byrder, samt at kun visse geografiske områder kan anvendes til akvakultur.
(177)
Den påståede årsagssammenhæng mellem de nævnte administrative og reguleringsmæssige krav og skaden var ikke begrundet. Især blev det ikke dokumenteret, at de administrative og reguleringsmæssige rammebestemmelser, herunder de geografiske begrænsninger for så vidt angår disponible områder til akvakultur, havde ændret sig i den betragtede periode på en sådan måde, at de kunne have forvoldt skaden. Disse nævnte elementer karakteriserer blot den generelle økonomiske og lovgivningsmæssige ramme for Unionens akvakultursektor, og de er ikke en forklaring på forringelsen af EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode. Dette krav må derfor afvises.
(178)
Derfor konkluderede Kommissionen i denne fase, at de påståede administrative og reguleringsmæssige byrder samt geografiske begrænsninger ikke brød årsagssammenhængen mellem den subsidierede import og den skade, som EU-erhvervsgrenen led.
2.6. Pristryk fra de store detailhandlere
(179)
Aegean Exporters' Association og én af de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, hævdede, at de store detailhandlere i Unionen har en stor forhandlingsstyrke, og at en eventuel skade for EU-producenterne skyldtes pristrykket fra sådanne detailhandlere, og ikke importen fra Tyrkiet.
(180)
Ingen af de store detailhandlere gav sig til kende eller samarbejdede i forbindelse med den aktuelle undersøgelse. Ikke desto mindre blev tyrkiske importpriser subsidieret, og de var lavere end EU-erhvervsgrenens priser i den betragtede periode. I undersøgelsesperioden lå underbudsmargenerne på mellem 5 % og 18 %. I en sådan situation kan det påståede pristryk fra store detailhandlere umuligt forklare den samlede økonomiske og finansielle forringelse og særligt tabet af markedsandele, men det kan kun marginalt, hvis overhovedet, have bidraget til den forvoldte skade.
(181)
På denne baggrund konkluderede Kommissionen i denne fase, at et eventuelt pristryk fra store detailhandlere ikke kunne bryde årsagssammenhængen mellem den subsidierede import og den skade, som EU-erhvervsgrenen led.
2.7. Overinvesteringer, finansielle udgifter, valutakurssvingninger og ekstraordinære tab, der er forbundet med retstvister.
(182)
Aegean Exporters' Association påstod, at de dårlige resultater, som i det mindste visse EU-producenter havde vist, snarere skyldtes overinvesteringer end den tyrkiske import. Den samme part påstod, at faldet i EU-erhvervsgrenens rentabilitet til dels skyldtes stigende finansielle udgifter, valutakurssvingninger og omkostninger i forbindelse med retstvister.
(183)
Påstandene vedrørende de angivelige overinvesteringer og omkostninger i forbindelser med retstvister blev ikke begrundet. Heller ikke undersøgelsens resultater underbygger påstanden om, at disse faktorer skulle have haft væsentlig indvirkning på de EU-producenters rentabilitet, der indgik i stikprøven.
(184)
Påstande vedrørende stigende finansielle udgifter og valutakurssvingninger blev ikke forklaret nærmere eller på nogen måde forklaret. Heller ikke undersøgelsens resultater underbygger påstanden om, at disse faktorer skulle have haft indvirkning på rentabiliteten for de EU-producenter, der indgik i stikprøven.
(185)
Der bør derfor ses bort fra disse påstande.
(186)
På denne baggrund konkluderede Kommissionen i denne fase, at de påståede overinvesteringer, finansielle udgifter, valutakurssvingninger og ekstraordinære tab, der er forbundet med retstvister, ikke bidrog til den forvoldte skade, og derfor kunne de ikke bryde årsagssammenhængen mellem den subsidierede import og den skade, som EU-erhvervsgrenen led.
3. Konklusion om årsagssammenhæng
(187)
Ovenstående analyse har vist, at der var en betydelig stigning i mængden og markedsandelen af den subsidierede import fra det pågældende land. Stigningen i denne import til priser, der underbød Unionens salgspriser, førte til forringelsen af EU-erhvervsgrenens situation. På dette grundlag blev det konkluderet, at importen fra Tyrkiet spillede en afgørende rolle i den væsentlige skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen.
(188)
Andre faktorer, der kan have forvoldt skade for EU-erhvervsgrenen, blev ligeledes analyseret. I denne henseende blev det konstateret, at importen fra andre tredjelande, EU-erhvervsgrenens eksportresultater, konkurrencen med andre fiskearter, administrative og reguleringsmæssige byrder, geografiske begrænsninger, overinvesteringer, finansielle udgifter, valutakurssvingninger og ekstraordinære tab, der var forbundet med retstvister, ikke bidrog til den skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen. Andre faktorer som EU-forbrugets udvikling og pristrykket fra store detailhandlere kan have bidraget til den forvoldte skade, men de kunne ikke bryde årsagssammenhængen mellem den subsidierede import og den skade, som EU-erhvervsgrenen led i undersøgelsesperioden.
(189)
På grundlag af ovenstående konkluderede Kommissionen i denne fase, at den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen led, skyldtes den subsidierede import fra det pågældende land, og at ingen andre faktorer brød årsagssammenhængen. Skaden består navnlig af faldet i produktion og produktionskapacitet, salgsmængde, markedsandele, beskæftigelse, mens rentabiliteten og investeringsafkastet blev negative i den betragtede periode.
F. UNIONENS INTERESSER
(190)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 31 undersøgte Kommissionen, om den klart kunne konkludere, at det i dette tilfælde ikke var i Unionens interesse at vedtage foranstaltninger til trods for konstateringen af skadevoldende subsidiering. Unionens interesser blev fastlagt på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, herunder EU-erhvervsgrenens, importørernes og brugernes interesser.
1. EU-erhvervsgrenens interesser
(191)
Undersøgelsen fastslog, at EU-erhvervsgrenen led væsentlig skade som følge af subsidieret import fra Tyrkiet.
(192)
Hvis der indføres foranstaltninger, genskabes der loyal konkurrence på markedet. Den faldende tendens i EU-erhvervsgrenens finansielle resultatindikatorer skyldes, at den har svært ved at konkurrere med den subsidierede import fra det pågældende land. Indførelsen af en udligningstold ville derfor sætte EU-erhvervsgrenen i stand til at hæve sine priser med henblik på at dække produktionsomkostningerne og dermed øge sin markedsandel, beskæftigelse, produktion og forbedre sine finansielle resultatindikatorer, som f.eks. rentabilitet, likviditet og investeringsafkast.
(193)
Hvis der ikke iværksættes foranstaltninger, vil pristrykket fra den tyrkiske import sandsynlighed fortsætte, hvilket vil have yderligere negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenens rentabilitet. Denne yderligere nedgang i resultaterne ville i sidste ende føre til yderligere produktionsnedskæringer og flere lukninger af produktionsanlæg, hvilket således ville true beskæftigelsen og investeringerne i Unionen.
(194)
På denne baggrund konkluderede Kommissionen i denne fase, at udligningsforanstaltninger var i EU-erhvervsgrenens interesse.
2. Ikke forretningsmæssigt forbundne importørers interesser
(195)
I indledningsmeddelelsen opfordrede Kommissionen importører og deres repræsentative sammenslutninger til at give sig til kende. Som nævnt i betragtning 12 gav tre virksomheder sig til kende ved at udfylde stikprøveskemaet for ikke-forretningsmæssigt forbundne importører. Derfor blev der sendt spørgeskemaer til de tre virksomheder, der gav sig til kende, men kun én af dem svarede. På baggrund af svaret viste det sig, at selv om denne part havde importeret en meget lille mængde ørreder i undersøgelsesperioden, importerede den normalt ikke ørreder, men derimod andre fiskevarer. Mængden af ørreder, som denne virksomhed havde importeret, var ikke tilstrækkelig til at blive betragtet som repræsentativ.
(196)
Senere gav en anden importør sig til kende, uden dog at besvare spørgeskemaet. Denne importør påstod, at indførelsen af en told på ørreder fra Tyrkiet ville hæmme virksomhedens importaktiviteter, uden dog at forklare denne påstand nærmere eller fremlægge relevante oplysninger til vurderingen af en eventuel indvirkning på denne virksomheds forretningsaktiviteter, som f.eks. rentabilitet, import- og videresalgspriser.
(197)
Mens det ikke kan udelukkes, at indførelsen af en udligningstold kan have indvirkning på ikke forretningsmæssigt forbundne importører, er formålet med tolden at genetablere lige vilkår på EU-markedet. Der findes også andre leverandører, og EU-importørerne burde være i stand til at skifte leverandør som følge af indførelsen af told. Samlet set viste undersøgelsen ingen væsentlige negative virkninger for de ikke-forretningsmæssigt forbundne importører/forhandlere i Unionen ved indførelsen af told.
(198)
På baggrund af ovenstående og i mangel af andre oplysninger fra ikke forretningsmæssigt forbundne importører/forhandlere konkluderede Kommissionen i denne fase, at indførelsen af foranstaltninger samlet set ikke vil have nogen væsentlige negative virkninger for de ikke-forretningsmæssigt forbundne importører/forhandlere.
3. Brugernes, forbrugernes og leverandørernes interesser
(199)
I indledningsmeddelelsen opfordrede Kommissionen brugere og deres repræsentative sammenslutninger og repræsentative forbrugerorganisationer til at give sig til kende. Endvidere kontaktede Kommissionen alle kendte relevante parter. Ingen af disse parter gav sig dog til kende.
(200)
Efter den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen, var udløbet, gav to parter sig til kende, som hævdede, at de leverede maskiner til tyrkiske producenter/forarbejdningsvirksomheder af ørreder.
(201)
Én part hævdede, at indførelsen af told vil medføre højere priser for de endelige forbrugere. Parten begrundede dog ikke denne påstand. Undersøgelsen viste ingen væsentlige negative virkninger for de endelige forbrugere i forbindelse med indførelsen af told. Som nævnt ovenfor samarbejdede forbrugerorganisationerne ikke, og de fremlagde ingen oplysninger, der kunne være blevet lagt til grund for den nærmere vurdering af foranstaltningernes virkning. Selv om en udligningstold kan have en negativ virkning på importpriserne, vil en sådan eventuel prisstigning under alle omstændigheder i det mindste til dels kunne svækkes i distributionskæden, og en eventuel prisstigning for den endelige forbruger vil derfor måske ikke være væsentlig på forbrugerniveau.
(202)
Derudover er formålet med udligningstolden at genetablere lige vilkår på EU-markedet, men ikke at begrænse importen til Unionen til retfærdige markedspriser.
(203)
I lyset af ovenstående samt forbrugernes og forbrugerorganisationers manglende samarbejdsvilje i forbindelse med undersøgelsen og især foranstaltningernes omfang konkluderede Kommissionen i denne fase, at indførelsen af foranstaltninger samlet set ikke ville have nogen væsentlig negativ virkning for brugere, forbrugere og leverandører.
4. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(204)
På baggrund af ovenstående fastslog Kommissionen, at der ikke var tvingende årsager til at konkludere, at det ikke var i Unionens interesse at indføre foranstaltninger over for importen af den pågældende vare fra Tyrkiet i denne fase af undersøgelsen.
G. MIDLERTIDIGE UDLIGNINGSFORANSTALTNINGER
(205)
På baggrund af Kommissionens konklusioner om subsidiering, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres midlertidige foranstaltninger for at forhindre, at EU-erhvervsgrenen påføres yderligere skade som følge af den subsidierede import.
1. Skadestærskel (skadesmargen)
(206)
For at bestemme foranstaltningernes omfang fastsatte Kommissionen først det toldbeløb, der er nødvendigt for at afhjælpe den skade, der er påført EU-erhvervsgrenen.
(207)
Skaden ville være afhjulpet, hvis EU-erhvervsgrenen kunne dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat ved salg af samme vare på EU-markedet, som med rimelighed kunne forventes af en erhvervsgren af denne type i sektoren på normale konkurrencevilkår, dvs. uden subsidieret import.
(208)
Det var primært i 2008, at importmængden fra Tyrkiet begyndte at stige betydeligt, dvs. før den betragtede periode. Derfor blev EU-erhvervsgrenens rentabilitet ikke fundet repræsentativ i starten af den betragtede periode i 2010. Da pristrykket fra den tyrkiske import ikke var væsentlig på EU-markedet før 2008, blev det bestemt, at fortjenstmargenen før denne periode kunne være hensigtsmæssig. I henhold til klagen havde den danske ørredindustri i 2006 og 2007 en fortjenstmargen, der i gennemsnittet lå på eller over 12 %. På denne baggrund blev det derfor i denne fase fastslået, at en fortjenstmargen på 12 % af omstætningen kunne betragtes som et passende niveau, som EU-erhvervsgrenen kunne forvente at opnå uden den skadevoldende subsidiering.
(209)
Aegean Exporters' Association og én eksporterende producent hævdede, at målfortjenesten burde være lavere end 12 %, da i) den anvendte målfortjeneste i forbindelse med tidligere undersøgelser (laks, store regnbueørreder) var lavere, ii) EU-erhvervsgrenens faktiske fortjenstmargen i begyndelsen af den betragtede periode også var lavere, og iii) fortjenstmargenen på 12 % kun vedrører den danske ørredindustri og ikke EU-erhvervsgrenens som helhed, og derfor er den ikke repræsentativ. Endelig hævdede den eksporterende producent, at den anvendte fortjenstmargen burde være 3 %, da dette svarer til den gennemsnitlige fortjenstmargen for hele fødevareindustrien.
(210)
For så vidt angår sammenligningen med undersøgelserne af store ørreder og laks, bør det for det første bemærkes, at der i forbindelse med hver undersøgelse må drages konklusioner ud fra resultaterne i den enkelte undersøgelse. I denne konkrete sag var der i den nuværende undersøgelses dossier oplysninger tilgængelige, der var fundet rimelige, og derfor blev de anvendt.
(211)
For det andet burde målfortjenesten for salg af samme vare på EU-markedet være den, som en erhvervsgren af denne type i sektoren med rimelighed ville kunne opnå under normale konkurrencevilkår, dvs. uden subsidieret import. Da der i den betragtede periode og endda før forekom subsidieret import i betydelige mængder, kunne der ikke være tale om normale konkurrencevilkår. Der blev opnået en fortjenstmargen på 12 % inden importen af betydelige mængder fra Tyrkiet til EU-markedet, og derfor blev fortjenesten i denne fase betragtet som en rimelig målfortjeneste i den nuværende sag.
(212)
For det tredje blev den danske ørredindustri anset for at være tilstrækkelig repræsentativ for EU-markedet, da Danmark er en af de vigtigste ørredproducenter i Unionen. Da der i denne fase ikke forelå andre oplysninger, blev disse anvendt til at fastsætte niveauet for målfortjenesten.
(213)
Endeligt blev påstanden om, at fødevareindustriens fortjenstmargen generelt var betydeligt lavere, ikke begrundet. Ifølge Kommissionen ville den danske ørredindustris fortjenstmargen under alle omstændigheder være mere hensigtsmæssig, da der herved kunne tages bedre højde for de særlige forhold, der kendetegner denne industri. Fødevareindustrien består af diverse undergrupper, der vedrører forskellige markedssegmenter, og som er underlagt forskellige markedsvilkår, der ikke nødvendigvis gælder for ørredindustrien.
(214)
Af ovenstående grunde konkluderede Kommissionen i denne fase, at det var rimeligt at anvende en målfortjeneste på 12 % af omsætningen.
(215)
På dette grundlag beregnede Kommissionen en ikke-skadevoldende pris på samme vare for EU-erhvervsgrenen ved at trække den faktiske fortjenstmargen i den betragtede periode fra Unionens salgspriser og erstatte den med målfortjenesten på 12 %.
(216)
Kommissionen fastsatte derefter skadestærsklen på grundlag af en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige importpris hos de eksporterende producenter i Tyrkiet, der indgik i stikprøven, som fastlagt ved beregningen af prisunderbud og den vejede gennemsnitlige ikke-skadevoldende pris på samme vare, som de EU-producenter, der indgik i stikprøven, solgte på EU-markedet i undersøgelsesperioden. Forskelle som følge af denne sammenligning blev udtrykt som en procentdel af den vejede gennemsnitlige cif-importværdi.
(217)
Skadestærsklen for »virksomheder i bilag I« og for »alle andre virksomheder« er defineret på samme måde som subsidiemargenen for disse virksomheder, jf. betragtning 96 og 97.
2. Midlertidige foranstaltninger
(218)
I overensstemmelse med reglen om lavere told i grundforordningens artikel 12, stk. 1, bør der indføres en midlertidig udligningstold for importen af regnbueørreder (Oncorhynchus mykiss) levende, af vægt pr. stk. højst 1,2 kg, eller ferske, kølede, frosne og/eller røgede i form af hele fisk eller uden hoved eller i form af fileter med oprindelse i Tyrkiet. Kommissionen sammenlignede skades- og subsidiemargenerne. Tolden bør fastsættes på niveauet for subsidiemargenen, afhængigt af hvad der er lavest.
(219)
På grundlag af ovenstående bør de midlertidige udligningstoldsatser, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, være som følger:
Virksomhed
Subsidiemargen
Skadesmargen
Udligningstold
GMS
7,0 %
27 %
7,0 %
Kilic
9,7 %
41 %
9,7 %
Özpekler
7,1 %
26 %
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
20 %
9,5 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder
8,2 %
26 %
8,2 %
Alle andre virksomheder
9,7 %
41 %
9,7 %
(220)
Ovennævnte udligningsforanstaltninger er fastlagt i form af en værditold, dvs. i forhold til importens værdi.
(221)
De udligningstoldsatser for de enkelte virksomheder, der er anført i denne forordning, blev fastsat ud fra undersøgelsens konklusioner. De afspejlede derfor den situation, der blev konstateret for disse virksomheder i forbindelse med undersøgelsen. Disse toldsatser finder udelukkende anvendelse på importen af den pågældende vare med oprindelse i det pågældende land, som er fremstillet af de nævnte retlige enheder.
(222)
Importen af den pågældende vare, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke er udtrykkeligt nævnt i denne forordnings dispositive del, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med de udtrykkeligt nævnte enheder, bør være omfattet af tolden for »alle andre virksomheder«. Den bør ikke være underlagt nogen af de individuelle udligningstoldsatser.
(223)
En virksomhed kan anmode om, at disse individuelle udligningstoldsatser anvendes, hvis den herefter ændrer navnet på sin enhed. Anmodningen skal rettes til Kommissionen (12). Anmodningen skal indeholde alle relevante oplysninger, der gør det muligt at påvise, at ændringen ikke påvirker virksomhedens ret til at drage fordel af den toldsats, der gælder for virksomheden. Hvis virksomhedens navneændring ikke påvirker dens ret til at drage fordel af den toldsats, der gælder for virksomheden, vil der blive offentliggjort en meddelelse om navneændringen i Den Europæiske Unions Tidende.
(224)
For at minimere risikoen for omgåelse som følge af forskellen på toldsatserne er der behov for særlige foranstaltninger, som kan sikre anvendelsen af den individuelle udligningstold. Virksomhederne med individuel udligningstold skal fremlægge en gyldig handelsfaktura for medlemsstaternes toldmyndigheder. Fakturaen skal opfylde kravene i bilag II. Import, der ikke er ledsaget af en sådan faktura, bør være underlagt den udligningstold, der finder anvendelse på »alle andre virksomheder«.
(225)
For at sikre korrekt håndhævelse af udligningstolden bør resttolden for alle andre virksomheder finde anvendelse på ikke blot de ikke samarbejdsvillige eksporterende producenter i denne undersøgelse, men også de producenter, der ikke eksporterede til Unionen i undersøgelsesperioden.
H. AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
(226)
I overensstemmelse med god administrativ praksis vil Kommissionen opfordre de interesserede parter til at fremsætte skriftlige bemærkninger og/eller til at anmode om at blive hørt af Kommissionen og/eller høringskonsulenten i handelsprocedurer inden for den fastsatte tidsfrist.
(227)
Konklusionerne om indførelsen af en midlertidig told er foreløbige og kan ændres i undersøgelsens endelige fase -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en midlertidig udligningstold på importen af regnbueørred (Oncorhynchus mykiss):
-
levende, af vægt pr. stk. højst 1,2 kg, eller
-
ferske, kølede, frosne og/eller røgede:
-
i form af hele fisk (med hoved), med eller uden gæller, rensede eller urensede, af vægt pr. stk. højst 1,2 kg, eller
-
uden hoved, med eller uden gæller, rensede eller urensede, af vægt pr. stk. højst 1 kg, eller
-
i form af fileter, af vægt pr. stk. højst 400 g
med oprindelse i Tyrkiet og i øjeblikket henhørende under KN-kode 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 og ex 0305 43 00 (Taric-kode 0301919011, 0302118011, 0303149011, 0304429010, 0304829010 og 0305430011).
2. Den midlertidige udligningstold fastsættes til følgende af nettoprisen frit Den Europæiske Unions grænse, ufortoldet, for den i stk. 1 omhandlede vare, der fremstilles af nedenstående virksomheder:
Virksomhed
Midlertidig udligningstold
Taric-tillægskode
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taş.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Şti
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Gümüşdoga Su Ürünleri Üretim Ihracat Ithalat AŞ
-
Gümüş-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Şti
-
Hakan Komandit Şirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inş.Paz.Ihr.Ltd.Şti
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Şti
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taş. Komis. İth. İhr. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
7,0 %
B964
BAFA Su Ürünleri Yavru Üretim Merkezi Sanayi Ticaret AŞ
9,7 %
B965
Özpekler İnşaat Taahhüd Dayanıklı Tüketim Malları Su Ürünleri Sanayi ve Ticaret Limited Şirketi
7,1 %
B966
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ithalat ve Ihracat Sanayi Ticaret AŞ
9,5 %
B967
Virksomheder i bilag I
8,2 %
Alle andre virksomheder
9,7 %
B999
3. Anvendelsen af de individuelle toldsatser, der er fastsat for de i stk. 2 nævnte virksomheder, er betinget af, at der over for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilag II. Hvis en sådan faktura ikke fremlægges, anvendes den told, der gælder for »alle andre virksomheder«.
4. De relevante gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
1. Interesserede parter kan anmode om fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for vedtagelsen af denne forordning, fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for én måned efter datoen for denne forordnings ikrafttrædelse, jf. dog artikel 30 i forordning (EF) nr. 597/2009.
2. I medfør af artikel 31, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 kan de interesserede parter inden for en frist på én måned efter datoen for denne forordnings ikrafttrædelse fremsætte bemærkninger til dens anvendelse.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1 i denne forordning anvendes i en periode på fire måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. oktober 2014.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1195/2014
оd 29. listopada 2014.
o uvođenju privremene kompenzacijske pristojbe na uvoz određene kalifornijske pastrve podrijetlom iz Turske
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1), a posebno njezin članak 12.,
nakon savjetovanja s državama članicama,
budući da:
A. POSTUPAK
1. Pokretanje postupka
(1)
Europska komisija („Komisija”) najavila je 15. veljače 2014. pokretanje antisubvencijskog postupka u vezi s uvozom u Uniju određene kalifornijske pastrve podrijetlom iz Turske („predmetna zemlja”) na temelju članka 10. Uredbe (EZ) br. 597/2009. („Osnovna uredba”) objavom obavijesti u Službenom listu Europske unije (2) („obavijest o pokretanju postupka”). Ispravak obavijesti o pokretanju postupka objavljen je u Službenom listu 4. rujna 2014. (3).
(2)
Komisija je pokrenula postupak nakon što je Dansko udruženje za akvakulturu („podnositelj pritužbe”) 3. siječnja 2014. uložilo pritužbu u ime proizvođača koji predstavljaju više od 25 % ukupne proizvodnje određene kalifornijske pastrve u Uniji. Pritužba je sadržavala dokaze prima facie subvencioniranja određene kalifornijske pastrve i tako nastale znatne štete, što je Komisija smatrala dostatnim opravdanjem za pokretanje ispitnog postupka.
(3)
U skladu s člankom 10. stavkom 7. Osnovne uredbe, Komisija je prije pokretanja postupka obavijestila tursku vladu da je primila pravilno dokumentiranu pritužbu u kojoj se tvrdi da je subvencionirani uvoz određene kalifornijske pastrve podrijetlom iz Turske prouzročio znatnu štetu industriji Unije. Komisija je pozvala tursku vladu na savjetovanje u cilju razjašnjavanja situacije u vezi sa sadržajem pritužbe i postizanjem sporazumnog rješenja.
(4)
Turska vlada prihvatila je poziv te je zatim održano savjetovanje. Tijekom savjetovanja nije bilo moguće postići zajedničko rješenje. Nakon savjetovanja turska je vlada dostavila svoje stajalište. Komisija je na odgovarajući način uzela u obzir te primjedbe.
2. Usporedni antidampinški postupak
(5)
Komisija je 15. veljače 2014. objavom obavijesti u Službenom listu Europske unije (4) najavila i pokretanje antidampinškog ispitnog postupka u vezi s uvozom u Uniju istog proizvoda podrijetlom iz Turske.
(6)
Analize štete provedene u okviru trenutačnog antisubvencijskog i usporednog antidampinškog ispitnog postupka temelje se na istoj definiciji industrije Unije, istim predstavnicima proizvođača Unije i istom razdoblju ispitnog postupka te su dovele do identičnih zaključaka, osim ako je drukčije utvrđeno. To se smatralo primjerenim kako bi se pojednostavnila analiza štete i dobili dosljedni nalazi. Zbog toga su primjedbe o aspektima štete koje su dostavljene u bilo kojem od tih postupaka uzete u obzir u okviru obaju ispitnih postupaka.
3. Zainteresirane strane
(7)
Komisija je u obavijesti o pokretanju postupka pozvala sve zainteresirane strane da joj se obrate kako bi sudjelovale u ispitnom postupku. Uz to, Komisija je o pokretanju ispitnog postupka posebno obavijestila podnositelje pritužbe, druge poznate proizvođače iz Unije, korisnike i uvoznike, poznate proizvođače izvoznike iz Turske i turska nadležna tijela te udruženja za koja se zna da se na njih odnosi pokretanje ispitnog postupka i pozvala ih na sudjelovanje.
(8)
Sve zainteresirane strane dobile su priliku dostaviti svoje primjedbe na pokretanje ispitnog postupka i zatražiti saslušanje s Komisijom i/ili službenikom za saslušanja Glavne uprave za trgovinu. Nije bilo nikakvih primjedbi.
4. Uzorkovanje
(9)
Komisija je u obavijesti o pokretanju postupka najavila da bi mogla provesti uzorkovanje zainteresiranih strana, posebno proizvođača iz Unije, nepovezanih uvoznika i proizvođača izvoznika iz Turske u skladu s člankom 27. Osnovne uredbe.
4.1. Uzorkovanje proizvođača iz Unije
(10)
Komisija je u obavijesti o pokretanju postupka navela da je odabrala privremeni uzorak proizvođača iz Unije. U skladu s člankom 27. stavkom 1. Osnovne uredbe i s obzirom na to da je industrija Unije vrlo fragmentirana s više od 700 malih i srednjih poduzetnika proizvođača (MSP-ovi), Komisija je odabrala uzorak na temelju najveće reprezentativne količine proizvodnje koji je bilo moguće razumno ispitati u raspoloživom vremenu, uzimajući u obzir i zemljopisno širenje i dostatnu pokrivenost različitih koraka i vrsta proizvodnje (proizvodnja živih, svježih, smrznutih pastrva, fileta pastrve i dimljene pastrve). Taj se uzorak sastojao od devet proizvođača iz Unije. Proizvođači iz Unije u uzorku činili su više od 12 % ukupne proizvodnje u Uniji na temelju podataka iz pritužbe. Komisija je pozvala zainteresirane strane da ulože primjedbe na privremeni uzorak. Unutar zadanog roka nisu primljene nikakve primjedbe, stoga je privremeni uzorak potvrđen. Uzorak je reprezentativan za industriju Unije.
4.2. Uzorkovanje uvoznika
(11)
Kako bi odlučila je li uzorkovanje potrebno i, ako jest, kako bi odabrala uzorak, Komisija je od nepovezanih uvoznika zatražila da dostave podatke određene u obavijesti o pokretanju postupka.
(12)
Tri su nepovezana uvoznika dostavila zatražene podatke i pristala da ih se uključi u uzorak. S obzirom na njihov malen broj, Komisija je odlučila da uzorkovanje nije potrebno.
4.3. Uzorkovanje proizvođača izvoznika
(13)
Kako bi odlučila je li uzorkovanje potrebno i, ako jest, kako bi odabrala uzorak, Komisija je od svih proizvođača izvoznika iz Turske zatražila da dostave podatke određene u obavijesti o pokretanju postupka. Uz to, Komisija je zatražila od Stalne misije Republike Turske pri Uniji da utvrdi ostale proizvođače izvoznike, ako takvi postoje, koji bi mogli biti zainteresirani za sudjelovanje u ispitnom postupku i/ili da im se obrati.
(14)
Osamnaest grupacija proizvođača izvoznika iz Turske dostavilo je zatražene podatke i pristalo da ih se uključi u uzorak. Ukupna prijavljena količina izvoza određene kalifornijske pastrve u Uniju koji su izvršila ta društva tijekom 2013. čini sav ukupan izvoz iz Turske u Uniju.
(15)
U skladu s člankom 27. stavkom 1. Osnovne uredbe Komisija je odabrala uzorak od četiriju skupina proizvođača izvoznika na temelju najveće reprezentativne količine izvoza u Uniju koji je bilo moguće razumno ispitati u raspoloživom vremenu, uzimajući u obzir i zemljopisno širenje. Grupacija društava u uzorku činila je gotovo 64 % prijavljene izvozne prodaje u Uniju te se nalazi na dvjema lokacijama.
(16)
U skladu s člankom 27. stavkom 2. Osnovne uredbe provedeno je savjetovanje o odabiru uzorka sa svim proizvođačima izvoznicima za koje se zna da se postupak odnosi na njih te s turskim nadležnim tijelima. Jedno je društvo osporilo odabir društava u uzorku i tvrdilo da je i ono trebalo biti uključeno u uzorak. Tvrdilo je da proizvodi, obrađuje i prodaje isključivo pastrvu (tj. ne obavlja nikakve druge djelatnosti) i to čini od 1971., tj. prvi je proizvođač predmetnog proizvoda u Turskoj. Osim toga tvrdilo je da ostvaruje znatnu prodaju na domaćem tržištu te da je najveći proizvođač u regiji Marmara.
(17)
Komisija podsjeća da je odabir društava u uzorku proveden na temelju najvećih količina u skladu s člankom 27. stavkom 1. Osnovne uredbe, uzimajući u obzir broj proizvođača koje je bilo moguće razumno ispitati u raspoloživom vremenu. Budući da predloženi uzorak čini 64 % izvoza predmetnog proizvoda u Uniju, taj je uzorak reprezentativan za stanje industrije Turske. Nadalje, društva u uzorku zemljopisno su smještena u dvjema različitim regijama (od tri zastupljene), što se smatra dostatnim za potrebe ispitnog postupka. Stoga Komisija i dalje smatra da društva u uzorku odgovaraju najvećoj reprezentativnoj količini uvoza koju je bilo moguće razumno ispitati u raspoloživom vremenu.
5. Individualno ispitivanje
(18)
Jedanaest društava ili grupacija društava zatražilo je pojedinačno ispitivanje u skladu s člankom 27. stavkom 3. Osnovne uredbe. U ovoj fazi ispitnog postupka Komisija još nije donijela nikakve odluke o zahtjevima za pojedinačno ispitivanje. Komisija će odlučiti hoće li odobriti pojedinačno ispitivanje u konačnoj fazi ispitnog postupka.
6. Odgovori na upitnik
(19)
Komisija je poslala upitnike turskoj vladi, svim društvima iz Unije u uzorku, trima uvoznicima i grupacijama proizvođača izvoznika iz Turske u uzorku.
(20)
Tri društva iz grupacije turskih proizvođača izvoznika zatražila su izuzeće od obveze dostavljanja odgovora na upitnik. Jedno od tih društava tvrdilo je da se većina njegova poslovanja odnosi na proizvodnju lubina i orade te da proizvodi samo malu količinu predmetnog proizvoda. Jedno je društvo upravitelj manjeg samoposluživanja i tek je neznatno povezano s predmetnim proizvodom, a jedno je drugo društvo bilo povezani uvoznik koji nije ostvario znatnu prodaju predmetnog proizvoda u razdoblju ispitnog postupka. Komisija je odlučila izuzeti društvo koje vodi manje samoposluživanje iz obveze ispunjavanja upitnika. Međutim, ostala je pri mišljenju da društvo čije se aktivnosti najvećim dijelom odnose na proizvodnju lubina i orade, kao i povezani uvoznik, moraju ispuniti upitnik jer je proizvedena količina (u slučaju proizvođača izvoznika) odnosno količina s kojom se trgovalo (u slučaju povezanog uvoznika) i dalje važna.
(21)
Odgovori na upitnik primljeni su od turske vlade i svih ostalih grupacija proizvođača izvoznika iz Turske u uzorku te od društava koja su zatražila pojedinačno ispitivanje.
7. Posjeti radi provjere
(22)
Komisija je zatražila i provjerila sve podatke koje je smatrala potrebnima za privremeno utvrđivanje dampinga, proizišle štete i interesa Unije. Posjeti radi provjere u skladu s člankom 26. Osnovne uredbe obavljeni su u poslovnim prostorijama sljedećih društava:
(a)
proizvođači iz Unije:
-
Aqualande SAS, Roquefort, Francuska
-
Danaqua, Grindsted, Danska
-
Danforel A/S, Grindsted, Danska
-
Kongeåens Dambrug ApS, Brørup, Danska
-
LaFo Forellen GmbH, Oberndorf, Njemačka
-
Hofer Forellen GmbH, Oberndorf, Njemačka
-
Zakład Hodowli Pstrąga w Zaporze - Mylof, Rytel, Poljska
-
Piszolla, S.L., Guadalajara, Španjolska
-
Az.Agr. Trot. Erede Rossi Silvio Di Rossi Niccola, Sefro, Italija
-
Grupo Tres Mares, S.A., La Coruña, Španjolska
(b)
proizvođači izvoznici iz Turske:
-
grupacija povezanih društava „GMS”, Bodrum, Turska:
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taș.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Ști
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Ști
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Ști
-
Gűműsdoga Su Űrűnleri Űretim Ihracat Ithalat AȘ
-
Gümüș-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Ști
-
Hakan Komandit Șirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inș.Paz.Ihr.Ltd.Ști
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Ști
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taș. Komis. İth. İhr. Paz. San. Ve Tic. Ltd. Ști
-
grupacija povezanih društava „Kilic”, Bodrum, Turska:
-
Bafa Su Ürünleri Yavru Űretim Merkezi San Tic A.S,
-
Kilic Deniz Űrűnleri Űretimi Ihracat Ithalat ve Ticaret AȘ,
-
KLC Gida Ürünleri Ith.Ihr.Ve Tic.A.Ș,
-
Kilic Erșen Su Űrűnleri Ithalat Ihr. San ve Tic, Ltd. Ști
-
grupacija povezanih društava „Özpekler”, Denizli, Turska:
-
Özpekler Ins.Taah.Day. Tük. Mall.Su Ürün.San.ve Tic.)
-
Özpekler Ithalat Ihracat Su Ürünleri San.Ve Tic. Ltd. Sti)
-
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ith. Ihr. San. ve Tic. Ltd. Ști („Ternaeben”), Kayseri, Turska
(c)
turska vlada:
-
Ministarstvo gospodarstva, Ankara, Turska
-
Ministarstvo prehrane, poljoprivrede i stočarstva, Ankara, Turska
(d)
uvoznici u Uniju povezani s turskim izvoznicima:
-
Spador S.R.L. („Spador”)
-
Ternäben Service GmbH („TSG”)
-
Ternäben Vertrieb GmbH („TVG”)
(e)
proizvođač iz Unije (obrađivač) povezan s proizvođačem izvoznikom iz Turske (Ternäben)
-
Ternäben Spółka z.o.o., Poljska („TPL”)
8. Razdoblje ispitnog postupka i razmatrano razdoblje
(23)
Ispitnim postupkom o dampingu i šteti obuhvaćeno je razdoblje od 1. siječnja 2013. do 31. prosinca 2013. („razdoblje ispitnog postupka”). Ispitivanjem kretanja važnih za ocjenu štete obuhvaćeno je razdoblje od 1. siječnja 2010. do kraja razdoblja ispitnog postupka („razmatrano razdoblje”).
B. PREDMETNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD
1. Predmetni proizvod
(24)
Predmetni je proizvod kalifornijska pastrva (Oncorhynchus mykiss):
-
živa, pojedinačne mase 1,2 kg ili manje, ili
-
svježa, rashlađena, smrznuta i/ili dimljena:
-
u obliku cijele ribe (s glavom, bez škrga ili s njima, bez utrobe ili s njom, pojedinačne mase 1,2 kg ili manje), ili
-
bez glave, bez škrga ili s njima, bez utrobe ili s njom, pojedinačne mase 1 kg ili manje, ili
-
u obliku fileta pojedinačne mase 400 g ili manje,
podrijetlom iz Turske i trenutačno razvrstana u oznake KN ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 i ex 0305 43 00 („predmetni proizvod”).
(25)
Kako je već navedeno u uvodnoj izjavi 1., definicija predmetnog proizvoda podlijegala je ispravku. Ispravak je bio isključivo za uredničke potrebe, a područje primjene ostalo je isto.
2. Istovjetni proizvod
(26)
Ispitni postupak pokazao je da proizvod koji se proizvodi i prodaje na domaćem tržištu Turske i/ili izvozi u Uniju i proizvod koji u Uniji proizvodi i prodaje industrija Unije imaju ista osnovna fizička, kemijska i tehnička svojstva te istu osnovnu namjenu.
(27)
Komisija je u toj fazi stoga odlučila da su ti proizvodi istovjetni proizvodi u smislu članka 2. točke (c) Osnovne uredbe.
3. Tvrdnje u vezi s opsegom proizvoda
(28)
Neke zainteresirane strane tvrdile su da je potrebno isključiti dimljenu pastrvu iz opsega proizvoda. Te su strane navele da postoje razlike u postupku proizvodnje te razlike u fizičkim, tehničkim i kemijskim svojstvima u usporedbi s pastrvom koja nije dimljena. Nadalje, turska su nadležna tijela tvrdila da se struktura cijena proizvođača dimljenih fileta znatno razlikuje od strukture cijena drugih proizvođača, što upućuje na to da dimljeni proizvodi i proizvodi koji nisu dimljeni nisu isti proizvod. Konačno, te su strane navele dva prethodna antidampinška ispitna postupka koja su se odnosila na slične proizvode (veliku kalifornijsku pastrvu i lososa) zaključena 2004. (5) odnosno 2005. (6), u kojima su dimljeni proizvodi bili isključeni iz opsega proizvoda. Te su strane posebno navele uvodnu izjavu 9. Uredbe Vijeća (EZ) br. 437/2004 (7), u kojoj je navedeno da se uvažava da se postupkom dimljenja mogu izmijeniti osnovna svojstva predmetnog proizvoda. Na temelju toga potrebno je isključiti dimljenu pastrvu iz opsega proizvoda u trenutačnom ispitnom postupku.
(29)
Ispitni postupak pokazao je da razni načini obrade proizvoda, tj. „živa”, „svježa”, „rashlađena” ili „dimljena”, obuhvaćeni definicijom predmetnog proizvoda imaju ista osnovna fizička, tehnička i kemijska svojstva. Točnije, svi primjerci pastrve imali su ista intrinzična svojstva (kemijska, nutritivna ili druga) koja nisu narušena obradom, već su obradom samo postignuti različiti načini pripreme koji predstavljaju različite načine konzerviranja ribe prije daljnje obrade, pripreme, kuhanja ili konzumacije. Stoga je zaključeno da se konzervacijom dimljenjem bitno ne mijenjaju osnovna fizička, tehnička i kemijska svojstva proizvoda.
(30)
U pogledu različitih postupaka proizvodnje i različitih struktura cijena, strane nisu objasnile na koji je način to moglo utjecati na zaključak da dimljeni proizvodi i proizvodi koji nisu dimljeni čine isti proizvod. U svakom slučaju, nijedna moguća razlika u postupcima proizvodnje nije utjecala na definiciju opsega proizvoda. Nadalje, u ovom specifičnom slučaju postupak proizvodnje i struktura cijene dimljenih fileta zapravo se nisu znatno razlikovali od postupka proizvodnje i strukture cijene drugih načina pripreme pastrve. Glavni element cijene svakog načina pripreme bila je cijena uzgoja, koja se u biti sastoji od cijene hrane (ribljeg brašna i ribljeg ulja), troška energije i cijene ikre ili mladih jedinki. Stoga je tvrdnje iznesene u tom pogledu potrebno odbaciti.
(31)
U prethodnim ispitnim postupcima koje su navele zainteresirane strane i za razliku od trenutačnog ispitnog postupka dimljeni proizvodi nisu bili uključeni u pritužbu na temelju koje su pokrenuti ti predmeti. Stoga nisu bili uključeni u opseg proizvoda iz tih ispitnih postupaka, zbog čega nisu ispitani. Uvodna izjava 9. Uredbe (EZ) br. 437/2004 odnosi se na tvrdnju jedne zainteresirane strane da je smrznutu cijelu ribu i filete potrebno isključiti iz postupka. Međutim, u ispitnom postupku nije utvrđeno ni izričito zaključeno da je dimljene proizvode potrebno isključiti iz opsega proizvoda. Na temelju toga što je u trenutačnom ispitnom postupku utvrđeno da svi načini pripreme pastrve imaju ista osnovna fizička, tehnička i kemijska svojstva, tu je tvrdnju potrebno odbaciti.
(32)
Zbog prethodno navedenih razloga u ovoj je fazi odbačena tvrdnja da je dimljene proizvode potrebno isključiti iz opsega proizvoda.
C. SUBVENCIJA
1. Uvod
(33)
Podnositelj pritužbe tvrdio je da turska vlada subvencionira turski sektor akvakulture. Pritužba je sadržavala dokaze prima facie o nizu praksi subvencioniranja uključenih, kako u zakonodavstvo, tako i u brojne dokumente politike i planiranja koji su temelj za državnu potporu tom sektoru.
(34)
Komisija je pregledala i analizirala dokumente navedene u pritužbi te dodatne dokumente koje su dostavili turska vlada i proizvođači izvoznici u uzorku tijekom ispitnog postupka i utvrdila da je iz svih tih dokumenata vidljivo da sektor akvakulture u Republici Turskoj ima povlašten tretman u brojnim područjima.
(35)
Odluka turskih nadležnih tijela da subvencioniraju upravo sektor akvakulture donesena je 2003. te su na temelju te odluke turskim proizvođačima i izvoznicima tijekom posljednjih deset godina prebačene velike svote državnog novca.
(36)
U okviru savjetovanja prije pokretanja postupka između turske vlade i Komisije, kako je prethodno navedeno u uvodnim izjavama 3. i 4., turska vlada nije osporila postojanje nijednog od programa koje se ispituje.
2. Ispitani programi
(37)
Komisija je turskoj vladi i proizvođačima izvoznicima u uzorku poslala upitnike u kojima je zahtijevala podatke o sljedećim programima koji su navodno uključivali dodjelu subvencija industriji akvakulture:
-
državna potpora ulaganjima u sektor akvakulture
-
oslobođenje od carinskih pristojbi
-
oslobođenje od PDV-a
-
sniženje poreza
-
potpore za premije socijalnog osiguranja (doprinos poslodavaca)
-
potpore za kamate
-
dodjela zemljišta
-
potpore za porez na dohodak
-
potpore za premije socijalnog osiguranja (doprinos zaposlenika)
-
izravne subvencije odobrene proizvođačima pastrve
-
izravne subvencije uzgajivačima pastrve
-
izravne subvencije za organsku proizvodnju pastrve
-
posebne potpore za mlade jedinke
-
subvencije za kredite i osiguranje za proizvođače pastrve
-
investicijski krediti i poslovni krediti s niskom kamatnom stopom banke Ziraat Bankasi
-
investicijski krediti i poslovni krediti s niskom kamatnom stopom poljoprivrednih kreditnih zadruga
-
skupine poljoprivrednih suosiguravatelja i stope potpore za premije
-
subvencije za konzultantske usluge
-
subvencije za ribarska plovila
-
kupovina goriva za ribarske brodice (povrat poreza na potrošnju goriva za plovila)
-
odlaganje ribarskih plovila
-
druge subvencije i subvencijski programi
3. Državna potpora za ulaganja u sektor akvakulture
3.1. Uvod
(38)
Turska vlada uvela je program potpore za poduzeća koja ulažu u određene sektore i određene regije, uključujući sektor akvakulture. Namjene su tog programa:
-
povećanje proizvodnje i zaposlenosti,
-
poticanje velikih ulaganja kojima se pridonosi međunarodnoj konkurentnosti,
-
poticanje izravnih stranih ulaganja,
-
pružanje potpore ulaganjima za zaštitu okoliša i aktivnosti istraživanja i razvoja u skladu s ciljevima iz brojnih planova Turske za razvoj te godišnjih programa koji su navedeni u nastavku.
3.2. Pravna osnova
(39)
Sljedećim pravnim odredbama omogućena je državna potpora za ulaganja u sektor akvakulture: Odluka Turske br. 2012/3305 objavljena 19. lipnja 2012. o državnoj potpori za ulaganja i Priopćenje br. 2012/1 objavljeno 20. lipnja 2012. o provedbi Odluke o državnoj potpori za ulaganja u Službenom listu br. 28328 odnosno 28329.
3.3. Nalazi ispitnog postupka
(40)
Iako je Odluka Turske br. 2012/3305 relevantni program potpore za razdoblje ispitnog postupka, slične su odredbe bile na snazi od 2006. i ranije. Ta je činjenica bitna jer se subvencije povezane s kupovinom dugotrajne imovine, kao što su subvencije za ulaganja, mogu odnositi na razdoblje ispitnog postupka čak i ako su dodijeljene prije tog razdoblja.
(41)
Ispitnim postupkom potvrđeno je postojanje brojnih programa državne potpore. Proizvodnja u akvakulturi izričito je navedena u Prilogu 2/A Odluke br. 2012/3305 među sektorima koji mogu ostvarivati korist od poticaja kao što su oslobođenje od poreza na dodanu vrijednost („PDV”), oslobođenje od carinskih pristojbi, sniženje poreza, doprinosi ulaganjima, potpore za premije socijalnog osiguranja (doprinos poslodavaca), dodjela zemljišta, potpora za kamatne stope, potpore za porez na dohodak i potpore za premije socijalnog osiguranja (doprinos zaposlenika). Na temelju razine gospodarske razvijenosti šest regija kako je utvrđeno u Odluci br. 2012/3305 intenzitet potpora može se razlikovati.
(42)
Iako je ispitnim postupkom potvrđeno postojanje programa za „regionalna ulaganja”, nijedno od društava u uzorku nije ostvarilo korist od svih programa. Njih nekoliko ostvarilo je korist od oslobođenja od PDV-a i carinskih pristojbi koje se jednako primjenjuje na svih šest regija u Turskoj. Međutim, budući da su društva u uzorku kupovala strojeve i opremu od društava iz Unije u okviru carinske unije EU-a i Turske, carinska pristojba nije bila naplativa. Nadalje, budući da Turska primjenjuje sustav ulaznog i izlaznog PDV-a, korist ostvarena tijekom razdoblja ispitnog postupka sastojala se samo od uštede vremena od dva mjeseca dok porezna nadležna tijela ne izvrše povrat PDV-a tim društvima. Stvarna bi korist bila kamata koja se plaća komercijalnoj banci za razdoblje do povrata PDV-a. Ta je korist zanemariva i nije dodatno analizirana.
(43)
Jedno društvo u uzorku ostvarilo je korist od sniženja poreza jer je izvršilo kupovinu strojeva u okviru prethodno navedenog propisa o državnim potporama za ulaganja. Umjesto opće primjenjive stope poreza za poduzeća od 20 %, to je društvo platilo samo 4 %.
(44)
Isto to društvo u uzorku ostvarilo je korist i od programa potpore za premije socijalnog osiguranja. Kao nositelj potvrde za poticanje ulaganja ostvarilo je korist od programa potpore za premije socijalnog osiguranja za doprinos poslodavaca i zaposlenika. Nakon što je društvo izvršilo ulaganje, institucija za socijalno osiguranje oslobodila je doprinose poslodavaca i zaposlenika tog društva premijama socijalnog osiguranja koji su odgovarali minimalnoj plaći za nova stvorena radna mjesta. Program je financiralo Ministarstvo gospodarstva.
3.4. Zaključak
(45)
Državna potpora za ulaganja privremeno se smatra subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) druge alineje i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe, kad je državna potpora u obliku poreznog poticaja, tj. kad prihodi vlade dospijevaju, ali se otpisuju ili ne naplaćuju.
(46)
Subvencija je specifična i protiv nje se može uvesti kompenzacijska mjera s obzirom na to da je korist koja se ostvaruje zahvaljujući subvenciji točno ograničena na jednu skupinu gospodarskih sektora. Pristup subvenciji dodatno je ograničen određenim poduzećima koja posluju u određenim sektorima. Uz to, subvencija ne ispunjava uvjete za nespecifičnost iz članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe s obzirom na broj i vrstu ograničenja koja se primjenjuju na određene sektore, posebno na ograničenja bilo za određene vrste poduzeća, bilo na ograničenja kojima se potpuno isključuju određeni sektori.
(47)
Akvakultura je posebno navedena u Prilogu 2.A Odluci kao aktivnost u okviru koje je moguće ostvariti korist od te vrste oslobođenja od poreza. U Prilogu 4. Odluci navedeni su sektori u kojima nije moguće ostvariti korist ni od jednog poticaja u okviru tog programa.
(48)
Posljedično, u skladu s člankom 3. stavkom 2. Osnovne uredbe prethodno navedene subvencije smatraju se financijskim doprinosom vlade kojim primatelji ostvaruju korist.
3.5. Izračun iznosa subvencije
(49)
Jedno je društvo ostvarilo korist od prethodno navedenih programa. Međutim, za tu je korist utvrđeno da je zanemariva.
4. Izravne subvencije za proizvođače pastrve
4.1. Uvod
(50)
Izravne subvencije po kilogramu proizvedene pastrve glavni su program subvencija u okviru kojeg se ostvaruje korist na temelju predmetnog proizvoda. Te se subvencije revidiraju svake godine u okviru godišnje revizije poljoprivrednih subvencija.
4.2. Pravna osnova
(51)
Sljedeće pravne odredbe temelj su za izravne subvencije: Odluka Turske br. 2013/4463 o poljoprivrednim subvencijama u 2013. od 7. ožujka 2013. objavljena u Službenom listu br. 28612 8. travnja 2013. (koja se primjenjuje retroaktivno od 1. siječnja 2013.).
4.3. Nalazi ispitnog postupka
(52)
Ispitnim postupkom potvrđeno je da postoje izravne subvencije za pastrvu. Utvrđeno je da je tijekom ispitnog postupka razina subvencije po kilogramu pastrve bila određena na 0,65 TL/kg za proizvodnju do 250 tona godišnje. Upola manji iznos (0,325 TL/kg) dodjeljivao se za proizvedene količine između 251 i 500 tona godišnje, a za proizvedene količine veće od 500 tona nisu odobrene subvencije. Subvencija je odobrena proizvođačima predmetnog proizvoda koji imaju dozvolu Ministarstva prehrane, poljoprivrede i stočarstva.
(53)
Prije svake isplate proizvođači se trebaju registrirati u sustavu za registraciju akvakulture Ministarstva prehrane, poljoprivrede i stočarstva. Oni podliježu redovnim i nenajavljenim inspekcijskim posjetima.
(54)
Tri od četiriju grupacija društava u uzorku ostvarile su korist od izravnih subvencija tijekom razdoblja ispitnog postupka jer su same uzgajale pastrvu. Međutim, najveća grupacija, Ternaeben, nije uzgajala pastrvu, već ju je kupovala (uglavnom živu pastrvu i smrznutu cijelu ribu) od nepovezanih uzgajivača te je obrađivala. Stoga nije primala izravne subvencije. Na temelju toga postavljeno je pitanje primjenjuje li se korist od izravnih subvencija i na grupaciju Ternaeben i na preostale tri grupacije društava u uzorku koje nisu samo uzgajale pastrvu, nego je i kupovale od nepovezanih društava radi obrade.
(55)
U tom pogledu Komisija naglašava da je definicijom predmetnog proizvoda obuhvaćena i izravno subvencionirana sirovina, odnosno živa pastrva i daljnji proizvodi (svježa, smrznuta cijela riba, fileti, dimljena pastrva). S obzirom na to da se proizvodnja žive pastrve subvencionira i da gotovo svi uzgajivači pastrve u Turskoj ostvaruju korist od tog programa, svi proizvođači predmetnog proizvoda (odnosno žive pastrve i daljnjih proizvoda) ostvaruju korist od tog programa izravnih subvencija neovisno o tome uzgajaju li pastrvu sami ili je kupuju radi daljnje obrade.
(56)
Korist za proizvođače predmetnog proizvoda u svakom je slučaju moguće dokazati. U tom je pogledu Komisija usporedila trošak uzgoja triju društava u uzorku koja sama uzgajaju pastrvu (uključujući razuman i konzervativan iznos prodajnih, općih i administrativnih troškova („POA”) i dobiti) s cijenom kupovine žive ili rashlađene ribe od nepovezanih dobavljača. Komisija je utvrdila da je kupovna cijena žive ili rashlađene ribe za sva tri društva bila niža od prosječnog troška uzgoja.
(57)
U pogledu grupacije Ternaeben Komisija je usporedila prosječni trošak uzgoja ostalih triju društava u uzorku (uključujući razuman i konzervativan iznos troškova POA-a i dobiti) s pojedinačnom prosječnom kupovnom cijenom koju je grupacija Ternaeben plaćala za rashlađenu ili živu ribu. Utvrđeno je da je prosječan trošak uzgoja ostalih triju društava u uzorku viši od prosječne kupovne cijene koju je plaćala grupacija Ternaeben. Utvrđeno je da je ta prosječna kupovna cijena u skladu s cijenama ostalih društava u uzorku.
(58)
Stoga Komisija smatra da su društva u uzorku u mjeri u kojoj su kupovala pastrvu od nepovezanih društava ostvarila korist od programa izravnih subvencija.
(59)
Podnositelj pritužbe tvrdio je da je izvršeno dodatno plaćanje radi potpore za organsku proizvodnju pastrve i za proizvodnju mladih jedinki po komadu. U ispitnom postupku potvrđeno je postojanje dodatnog plaćanja radi potpore za organsku proizvodnju pastrve. Međutim, utvrđeno je da je u Turskoj postojalo samo jedno društvo za organsku proizvodnju pastrve, no to je društvo nedavno otišlo u stečaj. Posljedično, nisu dodijeljene nikakve subvencije za organsku proizvodnju pastrve tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(60)
Osim toga, Komisija je utvrdila da je posebna potpora za proizvodnju mladih jedinki postojala 2012., ali je ukinuta 2013. jer je razina proizvodnje mladih jedinki u Turskoj već bila dovoljna za potrebe tržišta.
4.4. Zaključak
(61)
Na temelju nalaza ispitnog postupka Komisija privremeno zaključuje da prethodno opisan javni doprinos ima oblik izravnog prijenosa sredstava u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) prve alineje Osnovne uredbe te se njime stoga prenosi izravna korist turskim proizvođačima pastrve u skladu s člankom 3. stavkom 2. Osnovne uredbe. „Korist” se prenosi time što javna nadležna tijela dodjeljuju izravna financijska sredstva bez kamata ili licenci. Takvo besplatno financiranje obično nije dostupno na tržištu.
(62)
Program izravnih subvencija specifičan je te se na njega mogu uvesti kompenzacijske mjere u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe jer je pristup programu ograničen na određena poduzeća. Poduzeća uključena u akvakulturu izričito su navedena, a pastrva jasno određena kao jedna od vrsta koja ostvaruje korist u okviru tog programa subvencija. Taj je izravni prijenos sredstava specifičan s obzirom na to da nadležno tijelo koje ga odobrava te zakonodavstvo na temelju kojeg to tijelo posluje izričito ograničavaju pristup tom prijenosu sredstava na poduzeća koja posluju u sektoru akvakulture.
4.5. Izračun iznosa subvencije
(63)
Ukupna korist po društvu bila je prosječan iznos izravne subvencije primljen tijekom razdoblja ispitnog postupka za živu ribu iz vlastitog uzgoja i prosječan iznos subvencije koju je dodijelila turska vlada, izračunana na temelju ukupnih prenesenih subvencija podijeljenih ukupnom količinom pastrve proizvedene u Turskoj za kupljenu živu ribu.
(64)
U tablici u nastavku teksta prikazan je privremeno utvrđen iznos koristi za prethodno navedene prijenose sredstava, pri čemu je korist izražena kao iznos koji su tijekom razdoblja ispitnog postupka primila predmetna društva.
Izravne i neizravne subvencije
Naziv društva
Marža subvencije
GMS
7,0 %
Kilic
9,6 %
Özpekler
6,8 %
Ternaeben
9,5 %
5. Subvencionirani zajmovi
5.1. Uvod
(65)
Određeni javni i privatni subjekti izdali su povlaštene zajmove društvima koja posluju u sektoru akvakulture. Glavni predmetni subjekti opisani su u nastavku teksta.
(66)
Poljoprivredne kreditne zadruge (PKZ-ovi) subjekti su privatnog prava koje su osnovali poljoprivredni proizvođači (tj. fizičke osobe ili pravni subjekti uključeni u poljoprivrednu proizvodnju) u Turskoj radi potpore svojim financijskim potrebama u poslovanju.
(67)
Poljoprivredna banka Republike Turske (Türkiye Cumhurriyeti Ziraat Bankasi ili „Ziraat Bankasi”) banka je u državnom vlasništvu i javno tijelo čiji je jedini dioničar tursko Podtajništvo za financije. U okviru državnog programa navedenog u nastavku u uvodnoj izjavi 70. koji se primjenjuje i na razdoblje ispitnog postupka, banka Ziraat Bankasi daje povlaštene kredite sektoru za akvakulturu radi promicanja poljoprivredne proizvodnje i poslovanja. U tom pogledu Vijeće ministara godišnje određuje trajanje, postupke i načela programa, a Ministarstvo financija prebacuje banci Ziraat Bankasi preostali iznos plaćanja kamata koji odgovara sniženoj kamatnoj stopi. Stoga se smatra da je banci Ziraat Bankasi povjerena vladina nadležnost te se ta banka stoga smatra javnim tijelom.
(68)
Organizacija za razvoj malih i srednjih poduzeća javno je tijelo čiji je cilj povećati udjel malih i srednjih poduzeća („MSP-ovi”) u gospodarskom i društvenom razvoju nudeći kvalitetne usluge i potporu za razvoj konkurentske moći MSP-ova i širenje kulture poduzetništva. Organizacija za razvoj malih i srednjih poduzeća u nadležnosti je Ministarstva znanosti, industrije i tehnologije te je djelomično neovisna.
(69)
Banku Türk Eximbank („Eximbank”) osnovala je turska vlada 21. kolovoza 1987. Odlukom br. 87/11914 na temelju Zakona br. 3332. Ta je banka u potpunosti u državnom vlasništvu te je javno tijelo koje djeluje kao važan instrument turske vlade za poticanje izvoza u okviru turske strategije za održivi izvoz. Vlada je ovlastila banku Eximbank za potporu međunarodnoj trgovini i turskim ugovarateljima/ulagateljima koji posluju u inozemstvu kako bi se povećao izvoz turskih poduzeća i povećala njihova međunarodna konkurentnost. Stoga se smatra da banka Eximbank ima vladinu ovlast te se smatra javnim tijelom.
5.2. Pravna osnova
(70)
Sljedeće pravne odredbe temelj su za subvencionirane zajmove: Odluka Turske br. 2013/4271 objavljena u Službenom listu br. 28561 od 16. veljače 2013. o proširenju investicijskih kredita i poslovnih kredita s niskom kamatnom stopom banke Ziraat Bankasi i poljoprivrednih kreditnih zadruga 2013., Odluka Turske br. 2010/27612 objavljena u Službenom listu od 15. lipnja 2010. o zajmovima s nultom kamatnom stopom za MSP-ove i Turski zakon br. 3332 objavljen 31. ožujka 1987.u Službenom listu br. 19417 (bis) o izvoznim kreditima koje izdaje Eximbank, Turska kreditna banka za izvoz.
5.3. Nalazi ispitnog postupka
(71)
Povlašteni krediti banke Eximbank i Organizacije za razvoj malih i srednjih poduzeća ispitani su na temelju odnosnih navoda u pritužbi u pogledu subvencioniranih kredita. Ispitnim postupkom potvrđeno je postojanje zajmova s niskom kamatnom stopom. Međutim, ni za jednog od proizvođača izvoznika u uzorku nije utvrđeno da je ostvario korist od ijednog zajma poljoprivrednih kreditnih zadruga.
(72)
Komisija je utvrdila da je jedno društvo u uzorku tijekom razdoblja ispitnog postupka od banke Ziraat Bankasi ostvarilo četiri povlaštena kredita u skladu s odredbama Odluke br. 4271/2013. U okviru zajmova za akvakulturu banka Ziraat Bankasi proširila je investicijske kredite za kupovinu strojeva i opreme te je dodatno proširila operativne kredite za financiranje operativnih troškova.
(73)
Uz povlaštene kredite banke Ziraat Bankasi, jedno je društvo u uzorku ostvarilo korist od kredita s nultom kamatnom stopom u skladu s Odlukom br. 2010/27612 na temelju koje Organizacija za razvoj malih i srednjih poduzeća primjenjuje brojne programe potpore MSP-ovima. MSP-ovi koji posluju u sektoru akvakulture jednako tako imaju pravo ostvarivati korist od tih programa potpore.
(74)
Nadalje, tijekom ispitnog postupka utvrđeno je da su dva društva u uzorku primila dva odnosno šest kredita s niskom kamatnom stopom od banke Eximbank. Predstavnici banke Eximbank tijekom posjeta radi provjere održanog s turskom vladom potvrdili su da ta banka izdaje kredite turskim izvoznicima po uvjetima povoljnijima od uvjeta koji su općenito dostupni na tržištu.
5.4. Zaključak
(75)
Navedeni krediti s niskom kamatnom stopom privremeno se smatraju subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) prve alineje i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe.
(76)
Na temelju nalaza ispitnog postupka Komisija zaključuje da je korist prenesena primatelju u obliku sniženja kamatnih stopa kredita ostvarenih za poljoprivrednu proizvodnju. Program kredita uz državnu potporu primatelju prenosi korist u obliku kredita jer se ti krediti odobravaju u financijskim uvjetima koji ne odražavaju tržišne uvjete za kredite s usporedivim dospijećem. Oni se odobravaju po stopama nižima od tržišnih.
(77)
Ti su programi specifični u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe jer su nadležna tijela koja izdaju kredite ili zakonodavstvo na temelju kojeg ta tijela posluju ograničeni izričito na određena poduzeća.
(78)
Svi prethodno navedeni krediti stoga se smatraju subvencijama na koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere, kojima se prenosi korist i koje su specifične u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) druge alineje Osnovne uredbe.
5.5. Izračun iznosa subvencije
(79)
Člankom 6. točkom (b) Osnovne uredbe propisuje se da se korist od povlaštenih zajmova računa kao razlika između iznosa plaćene kamate i iznosa koji bi bio plaćen za usporedivi komercijalni zajam koji bi poduzeće moglo dobiti na tržištu. Komisija je za referentnu vrijednost upotrijebila ponderiranu prosječnu kamatnu stopu turskih kredita za razdoblje ispitnog postupka s pomoću elektronske platforme za trgovinu Bloomberg (WAIRCOMM indeks).
(80)
Korist je izračunana za razdoblje ispitnog postupka kao razlika između stvarno plaćene kamate tijekom razdoblja ispitnog postupka i kamate koja bi bila plaćena primjenom referentne vrijednosti.
(81)
Za proizvođače izvoznike u uzorku na temelju ove metodologije izračunane su sljedeće marže subvencije:
Povlašteni zajmovi
Naziv društva
Marža subvencije
Kilic
0,1 %
Özpekler
0,3 %
6. Skupine poljoprivrednih suosiguravatelja i stope potpore za premije
6.1. Uvod
(82)
U Zakonu o osiguranju u poljoprivredi i Uredbi o načelima provedbe za skupine poljoprivrednih suosiguravatelja određen je vladin cilj pružanja osiguranja od svih gubitaka ribljih stokova i izlova proizvođača pastrva zbog niza mogućih bolesti, prirodnih katastrofa, nesreća itd.
(83)
U okviru skupina poljoprivrednih suosiguravatelja obuhvaćene su sljedeće vrste osiguranja: i. osiguranje usjeva, ii. osiguranje staklenika, iii. osiguranje stoke krupnog zuba, iv. osiguranje stoke sitnog zuba, v. osiguranje peradi i vi. osiguranje akvakulture.
6.2. Pravna osnova
(84)
Pravna su osnova ovog programa Zakon o osiguranju u poljoprivredi br. 5363 i Odluka Turske br. 2012/4138 o rizicima, proizvodima i regijama obuhvaćenima skupinama poljoprivrednih suosiguravatelja i stopama potpore za premije objavljena u Službenom listu br. 28537 od 23. siječnja 2013.
6.3. Nalazi ispitnog postupka
(85)
Ispitnim postupkom potvrđeno je postojanje tog programa subvencija. U skladu s člancima 12. i 13. Zakona o osiguranju u poljoprivredi br. 5363 i Odluke br. 2012/4138 o rizicima, proizvodima i regijama obuhvaćenima skupinama poljoprivrednih suosiguravatelja i stopama potpore za premije („Odluka br. 2012/4138”), proizvođači proizvoda akvakulture mogu ostvarivati korist od državne potpore za premije osiguranja kako je navedeno u članku 1. stavku 6. Odluke br. 2012/4138.
(86)
Društvo koje se želi prijaviti za skupinu poljoprivrednih suosiguravatelja dostavlja projekciju za policu osiguranja koju želi. To društvo zatim radi procjene rizika ispituje skupina poljoprivrednih suosiguravatelja te mu nudi policu osiguranja uključujući iznos plative premije. Ako društvo koje posluje u sektoru akvakulture prihvati tu ponudu, vlada plaća polovinu premije osiguranja.
(87)
Komisija je utvrdila da uzgajivači u Turskoj općenito ne osiguravaju svoje proizvode. Samo je jedno od društava u uzorku ostvarilo korist od vladina programa potpore za premije osiguranja na tri mjeseca tijekom razdoblja ispitnog postupka. Zatim se osiguralo kod privatnog osiguravatelja.
6.4. Zaključak
(88)
U praksi korist prenesena na temelju tog programa u obliku je smanjenja financijskih troškova nastalih u pokrivanju životnog osiguranja životinja uzgajanih u akvakulturi. Taj program predstavlja subvenciju u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) prve alineje Osnovne uredbe u obliku neposrednog prijenosa bespovratnih sredstava vlade proizvođačima pastrve i „financijski doprinos” u smislu Osnovne uredbe jer primatelj subvencije ostvaruje korist od povoljnije premije osiguranja koja je znatno niža od razine premija osiguranja dostupnih na tržištu za pokrivanje usporedivih rizika. Programom se prenosi korist u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. Korist je jednaka razlici između premije ponuđene u kontekstu komercijalne police osiguranja i subvencionirane premije.
(89)
Subvencija je specifična s obzirom na to da nadležno tijelo koje ju odobrava te zakonodavstvo na temelju kojeg to tijelo posluje izričito ograničavaju pristup tim bespovratnim sredstvima na poduzeća koja posluju u sektoru akvakulture.
6.5. Izračun iznosa subvencije
(90)
Jedno je društvo ostvarilo korist u okviru tog programa. Međutim, za tu je korist utvrđeno da je zanemariva.
6.6. Subvencije za konzultantske usluge
(91)
Ovim se programom nastoji pružiti potrebno teorijsko i praktično znanje proizvođačima u akvakulturi kako bi se modernizirala i povećala proizvodnja te postigla veća učinkovitost. Ni za jednog od proizvođača izvoznika u uzorku nije utvrđeno da je ostvario korist u okviru tog programa tijekom razdoblja ispitnog postupka.
6.7. Subvencije za gorivo i odlaganje ribarskih plovila
(92)
Ove su subvencije povezane s kupovinom goriva za ribarske brodice ili s odlaganjem ribarskih plovila. Te su isplate subvencija posebno namijenjene ribarskim aktivnostima. Ni za jednog od proizvođača izvoznika u uzorku nije utvrđeno da je ostvario korist od tih subvencija tijekom razdoblja ispitnog postupka.
6.8. Zaključak o subvencioniranju
(93)
Komisija je izračunala iznose subvencija koje podliježu kompenzacijskim mjerama u skladu s odredbama Osnovne uredbe za ispitivana društva po programu i zbrojila te iznose kako bi izračunala ukupni iznos subvencije za svaku grupaciju u razdoblju ispitnog postupka.
(94)
Da bi izračunala ukupne subvencijske marže prikazane u nastavku, Komisija je prvo izračunala postotak subvencioniranja, koji je iznos subvencije u odnosu na ukupni promet društva. Taj je postotak zatim upotrijebljen za izračun subvencije dodijeljene izvozu predmetnog proizvoda u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(95)
Zatim je izračunan iznos subvencije po ekvivalentu cijele ribe predmetnog proizvoda izvezenog u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka, a marže prikazane u nastavku izračunane su kao postotak CIF vrijednosti istog izvoza po ekvivalentu cijele ribe.
(96)
Za proizvođače izvoznike koji sudjeluju u ispitnom postupku, ali nisu u uzorku, Komisija je izračunala ponderiranu prosječnu maržu subvencije. Dakle, ta je marža utvrđena na temelju marži utvrđenih za proizvođače izvoznike u uzorku.
(97)
Za sve ostale proizvođače izvoznike Komisija je utvrdila maržu subvencije na temelju dostupnih činjenica u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe. Za te je potrebe Komisija utvrdila razinu suradnje proizvođača izvoznika. Razina suradnje količina je izvoza proizvođača izvoznika koji surađuju u Uniju izražen kao udjel ukupne količine izvoza, kako je zabilježeno u statističkim podacima Eurostata o uvozu, iz predmetne zemlje u Uniju.
(98)
Razina suradnje u ovom je slučaju visoka jer je uvoz proizvođača izvoznika koji surađuju činio više od 80 % ukupnog izvoza u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka. Na temelju toga Komisija je odlučila temeljiti preostalu maržu subvencije na razini društva u uzorku s najvišom maržom subvencije.
Naziv društva
Marža subvencije
GMS
7,0 %
Kilic
9,7 %
Özpekler
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
Ponderirani prosjek uzorka
8,2 %
Marža subvencije na razini zemlje
9,7 %
D. ŠTETA
1. Definicija industrije Unije i proizvodnje u Uniji
(99)
Istovjetni proizvod tijekom razdoblja ispitnog postupka proizvodilo je više od 700 proizvođača u Uniji. Oni predstavljaju „industriju Unije” u smislu članka 8. stavka 1. Osnovne uredbe.
(100)
Ukupna proizvodnja u Uniji tijekom razdoblja ispitnog postupka procijenjena je na oko 170 milijuna kg „ekvivalenata cijele ribe” („ECR-ovi”) na temelju podataka nacionalnih i europskih udruženja proizvođača i pojedinačnih društava. Kao što je navedeno u uvodnoj izjavi 10. devet proizvođača iz Unije odabrano je za uzorak koji predstavlja više od 12 % ukupne proizvodnje istovjetnog proizvoda u Uniji.
2. Potrošnja u Uniji
(101)
Komisija je utvrdila potrošnju u Uniji na temelju ukupne procijenjene količine prodaje proizvođača iz Unije na tržištu Unije i ukupne količine uvoza na temelju podataka Eurostata.
(102)
Ukupna količina prodaje proizvođača iz Unije procijenjena je kako je navedeno u nastavku u uvodnoj izjavi 130.
(103)
U pogledu količine uvoza podaci Eurostata odnose se na neto težine za šest različitih oznaka KN, odnosno živu, svježu, rashlađenu, smrznutu i/ili dimljenu pastrvu u obliku cijele ribe, bez utrobe ili s njom ili fileta. Neto težine radi usporedbe su pretvorene u ECR-ove dijeljenjem količine uvoza evidentirane u Eurostatu s faktorima konverzije navedenima u nastavku. Ti su faktori konverzije navedeni u pritužbi te se često upotrebljavaju u industriji.
Tablica 1.
Faktori konverzije
Prikaz proizvoda
Faktor
Živa
1,00
Svježa/rashlađena/smrznuta (bez utrobe)
0,85
Fileti: Svježi/rashlađeni/smrznuti
0,47
Fileti: Dimljena
0,40
(104)
Relevantnim oznakama KN obuhvaćene su i druge vrste ribe koje nisu uključene u opseg proizvoda u ovom ispitnom postupku, kao što su potočna pastrva (Salmo trutta), kratkovratna pastrva (Oncorhynchus clarki), zlatna pastrva (Oncorhynchus aguabonita) i gila pastrva (Oncorhynchus gilae). Međutim, u ispitnom postupku utvrđeno je da se te vrste koje nisu predmetni proizvod ne proizvode u Turskoj ili da se proizvode tek u zanemarivim količinama. To je utvrđeno na temelju podataka koje je turska industrija dostavila Udruženju europskih proizvođača u akvakulturi (Federation of European Aquaculture Producers - „FEAP”) i drugih javnih izvora podataka (8) koji su radi provjere uspoređeni s relevantnim službenim turskim statističkim podacima gdje je to bilo moguće. Na temelju toga zaključeno je da su statistički podaci Eurostata dostatno pouzdani i potpuni podaci o uvozu.
(105)
Potrošnja u Uniji, kako je utvrđena, ostala je stabilna između 2010. i 2011., zatim se smanjila za 5 % između 2011. i 2012., nakon čega se dodatno smanjila za 7 % od 2012. i razdoblja ispitnog postupka. Potrošnja tijekom razmatranog razdoblja općenito se smanjila za 12 %.
Tablica 2.
Potrošnja u Uniji (kg ECR-ova)
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Ukupna potrošnja u Uniji
183 399 382
183 932 215
173 599 493
162 108 475
Indeks
100
100
95
88
Izvor: FEAP, Eurostat.
3. Uvoz iz predmetne zemlje
3.1. Količina i tržišni udjel uvoza iz predmetne zemlje
(106)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 103., Komisija je utvrdila količinu uvoza na temelju podataka Eurostata, izraženih u kg ECR-ova. Tržišni udjel uvoza utvrđen je na temelju količine uvoza iz Turske i ukupne potrošnje u Uniji.
(107)
Uvoz u Uniju iz predmetne zemlje razvijao se kako slijedi:
Tablica 3.
Količina prodaje (kg ECR-ova) i tržišni udjel
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Količina uvoza iz Turske (kg ECR-ova)
15 664 502
21 510 620
22 113 656
27 008 376
Indeks
100
137
141
172
Tržišni udjel
9 %
12 %
13 %
17 %
Indeks
100
137
149
195
Izvor: Eurostat.
(108)
Unatoč smanjenju potrošnje količina uvoza predmetnog proizvoda u Uniju stabilno se povećavala tijekom razmatranog razdoblja i ukupno se povećala za 72 %. To je dovelo do povećanja odgovarajućeg tržišnog udjela s 9 % u 2010. na 17 % u razdoblju ispitnog postupka, tj. do povećanja za osam postotnih bodova ili 95 % tijekom razmatranog razdoblja.
3.2. Cijene uvoza iz predmetne zemlje i obaranje cijena
(109)
Komisija je utvrdila prosječne cijene uvoza na temelju podataka Eurostata dijeljenjem ukupne količine turskog uvoza izražene u kg ECR-ova ukupnom vrijednošću tog uvoza. Obaranje cijena zbog uvoza utvrđeno je na temelju podataka proizvođača izvoznika u uzorku.
(110)
Prosječna cijena uvoza u Uniju iz predmetne zemlje razvijala se kako slijedi:
Tablica 4.
Uvozne cijene (EUR/kg ECR-ova)
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Turska
2,63
2,78
2,83
2,75
Indeks
100
106
108
105
Izvor: Eurostat.
(111)
Prosječna uvozna cijena predmetnog proizvoda povećala se za 8 % između 2010. i 2012. i zatim smanjila za 3 % između 2012. i razdoblja ispitnog postupka. Prosječna cijena uvoza tijekom razmatranog razdoblja općenito se povećala za 5 %.
(112)
Komisija je utvrdila obaranje cijena tijekom razdoblja ispitnog postupka usporedbom: (a) ponderirane prosječne prodajne cijene po vrsti proizvoda proizvođača iz Unije koji surađuju naplaćene nepovezanim kupcima na tržištu Unije, prilagođene razini franko tvornica i (b) odgovarajuće ponderirane prosječne cijene po vrsti proizvoda za uvoz od proizvođača izvoznika u uzorku naplaćene prvom nezavisnom kupcu na tržištu Unije, utvrđenima na osnovi cijena CIF (troškovi, osiguranje, vozarina).
(113)
Usporedba cijena provedena je za svaku vrstu za poslove na istoj razini trgovine, primjereno prilagođena prema potrebi, nakon odbijanja rabata i popusta. Rezultat usporedbe izražen je kao postotak prometa proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razdoblja ispitnog postupka. Dobivena je ponderirana prosječna marža obaranja cijena u rasponu između 5 % i 18 % za uvoz iz predmetne zemlje na tržište Unije.
(114)
Jedan proizvođač izvoznik u uzorku tvrdio je da bi Komisija trebala na odgovarajući način uzeti u obzir svaku razliku u razini trgovine. Međutim, u ispitnom postupku utvrđeno je da ne postoje razlike u razini trgovine između proizvođača iz Unije u uzorku i turskih proizvođača izvoznika u uzorku. Tu je tvrdnju stoga potrebno odbaciti.
(115)
Udruženje egejskih izvoznika (koje predstavlja turske izvoznike) i jedan proizvođač izvoznik tvrdili su da je industrija Unije uglavnom usmjerena na proizvodnju organske i ružičaste pastrve čije su cijene znatno veće od cijene pastrve koja se izvozi iz Turske. Tvrdili su da zbog tog razloga te cijene nisu usporedive. Međutim, kako je prethodno objašnjeno u uvodnoj izjavi 113., usporedbe cijena izvršene su za svaku vrstu za transakcije na istoj razini trgovine i odgovarajuće prilagođene prema potrebi. Posljedično, sve razlike u cijenama temeljene na različitim vrstama proizvoda na odgovarajući su način uzete u obzir.
(116)
Udruženje egejskih izvoznika tvrdilo je i da industrija Unije upotrebljava različite postupke proizvodnje, zbog čega nastaju razlike u optičkim i senzornim svojstvima te u roku trajanja. Tvrdilo se da pastrva koju proizvodi industrija Unije ima i drukčiji raspon težine u usporedbi s pastrvom koja se proizvodi u Turskoj. Svi ti elementi navodno su utjecali na usporedbu cijena te ih je zbog toga potrebno uzeti u obzir. Međutim, nisu navedeni nikakvi dokazi za opravdanje tih tvrdnji, a tvrdnje ne opravdavaju ni dokazi prikupljeni tijekom ispitnog postupka. Kako je prethodno objašnjeno u uvodnoj izjavi 113., usporedbe cijena izvršene su za svaku vrstu za transakcije na istoj razini trgovine i odgovarajuće prilagođene prema potrebi. Sve razlike u cijenama temeljene na različitim vrstama proizvoda stoga su na odgovarajući način uzete u obzir.
(117)
Stoga je tvrdnje iznesene u pogledu usporedbi cijena potrebno odbaciti.
4. Gospodarsko stanje industrije Unije
4.1. Opće napomene
(118)
U skladu s člankom 8. stavkom 4. Osnovne uredbe, ispitivanje utjecaja subvencioniranog uvoza na industriju Unije uključivalo je i procjenu svih gospodarskih čimbenika koji su imali utjecaj na stanje industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja.
(119)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 10., za ispitivanje moguće štete koju je pretrpjela industrija Unije provedeno je uzorkovanje.
(120)
Za potrebe utvrđivanja štete Komisija je razlikovala makroekonomske i mikroekonomske pokazatelje štete. Komisija je ocijenila makroekonomske pokazatelje na temelju podataka iz pritužbe, podataka FEAP-a i Eurostata. Podaci su se odnosili na sve proizvođače iz Unije. Komisija je ocijenila mikroekonomske pokazatelje na temelju podataka iz odgovora na upitnik koje su dostavili proizvođači iz Unije u uzorku. Podaci su se odnosili na proizvođače iz Unije u uzorku. Utvrđeno je da su oba skupa podataka reprezentativna za gospodarsko stanje industrije Unije.
(121)
Makroekonomski su pokazatelji sljedeći: proizvodnja, proizvodni kapacitet, iskorištenost kapaciteta, količina prodaje, tržišni udjel, rast, zaposlenost, produktivnost i visina marže subvencije.
(122)
Mikroekonomski su pokazatelji sljedeći: prosječne jedinične cijene, jedinični trošak, troškovi rada, zalihe, profitabilnost, novčani tok, ulaganja, povrat ulaganja i sposobnost prikupljanja kapitala.
4.2. Makroekonomski pokazatelji
4.2.1. Proizvodnja, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta
(123)
Podaci o količini proizvodnje industrije Unije dobiveni su od FEAP-a i podnositelja pritužbe. Podaci FEAP-a prikupljaju se na razini franko tvornica i odnose se na živu ribu izlovljenu u svakoj državi članici. Budući da je podacima FEAP-a obuhvaćen samo dio razdoblja ispitnog postupka, podaci su dopunjeni na temelju procjena podnositelja pritužbe. Uz to, budući da se podaci FEAP-a prikupljaju na razini franko tvornica i odnose na izlovljenu živu ribu te kako bi se izbjeglo dvostruko brojenje, proizvodnji žive ribe u EU-u dodan je udjel uvoza iz svih izvora namijenjen za ponovnu obradu (oko 20 % ukupne količine uvoza, osim „dimljene” pastrve, na temelju podataka koje su dostavili proizvođači izvoznici u uzorku u svojim odgovorima na upitnik).
(124)
Na temelju toga ukupna proizvodnja u Uniji, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta razvijali su se tijekom razmatranog razdoblja kako slijedi:
Tablica 5.
Proizvodnja, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Količina proizvodnje (kg ECR-ova)
168 291 314
161 896 836
151 960 522
136 950 842
Indeks
100
96
90
81
Proizvodni kapacitet (kg ECR-ova)
220 309 323
215 689 275
209 607 237
183 616 771
Indeks
100
98
95
83
Iskorištenost kapaciteta
76 %
75 %
72 %
75 %
Indeks
100
98
95
98
Izvor: pritužba, FEAP, podaci proizvođača iz Unije u uzorku i proizvođača izvoznika u uzorku, Eurostat.
(125)
Proizvodni kapacitet smanjivao se svake godine tijekom razmatranog razdoblja. U razdoblju ispitnog postupka proizvodnja se smanjila za 19 % u usporedbi s 2010. To je smanjenje izraženije od smanjenja potrošnje tijekom razmatranog razdoblja.
(126)
Proizvodni kapacitet procijenjen je dijeljenjem količine proizvodnje stopom iskorištenosti kapaciteta proizvođača iz Unije u uzorku.
(127)
Proizvodni kapacitet industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja smanjio se za 17 %. Nalazi ispitnog postupka upućuju na to da je niz proizvođača iz Unije zatvorio svoja proizvodna postrojenja tijekom razmatranog razdoblja, zbog čega se smanjio ukupni proizvodni kapacitet u Uniji.
(128)
Stopa iskorištenosti kapaciteta proizvođača iz Unije iznosila je oko 75 % tijekom razmatranog razdoblja i smanjila se za jedan postotni bod između 2010. i kraja razdoblja ispitnog postupka.
4.2.2. Količina prodaje i tržišni udjel
(129)
Količina prodaje industrije Unije i tržišni udjel razvijali su se kako slijedi tijekom razmatranog razdoblja:
Tablica 6.
Količina prodaje i tržišni udjel
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Količina prodaje na tržištu Unije (kg ECR-ova)
163 321 913
156 440 124
146 677 898
130 729 993
Indeks
100
96
90
80
Tržišni udjel
89 %
85 %
84 %
81 %
Indeks
100
96
95
91
Izvor: pritužba, FEAP, podaci proizvođača iz Unije u uzorku, Eurostat.
(130)
Količina prodaje industrije Unije utvrđena je na temelju ukupne količine proizvodnje kako je opisano u uvodnoj izjavi 123. oduzimanjem od izvozne prodaje industrije Unije.
(131)
Količina izvozne prodaje temeljila se na podacima Eurostata pretvorenima u kg ECR-ova. Druge vrste pastrve koje su po mogućnosti uključene u predmetne oznake KN smatrale su se zanemarivima jer se ne proizvode u Uniji ili se proizvode samo u vrlo malim količinama. Stoga se smatralo da su podaci Eurostata dostatno pouzdani za izvoz kalifornijske pastrve tijekom razmatranog razdoblja.
(132)
Dakle, količina prodaje industrije Unije stalno se smanjivala između 2010. i razdoblja ispitnog postupka te se ukupno smanjila za 20 % tijekom razmatranog razdoblja. To je negativno kretanje bilo izraženije od smanjenja ukupne potrošnje tijekom istog razdoblja, kako je opisano u uvodnoj izjavi 105.
(133)
Posljedično, tijekom razmatranog razdoblja smanjio se i tržišni udjel industrije Unije te se ukupno smanjio za osam postotnih bodova tijekom tog razdoblja. Istodobno se uvoz iz Turske povećao za 72 %, a odgovarajući tržišni udjel za osam postotnih bodova, kako je prethodno opisano u uvodnoj izjavi 108., što je odgovaralo gubitku tržišnog udjela industrije Unije.
4.2.3. Rast
(134)
Potrošnja u Uniji smanjivala se od 2011. do kraja razdoblja ispitnog postupka. Unatoč smanjenju potražnje na tržištu Unije uvoz iz Turske gotovo se udvostručio, zbog čega se njegov tržišni udjel povećao tijekom razmatranog razdoblja. Stoga je industrija Unije izgubila dio svojeg tržišnog udjela, dok je uspješno povećan tržišni udjel predmetnog uvoza na sve manjem tržištu Unije. Istodobno se količina proizvodnje industrije Unije smanjila još više nego tržište, dok se količina uvoza iz Turske povećala i u apsolutnom i u relativnom smislu.
4.2.4. Zaposlenost i produktivnost
(135)
Zaposlenost i produktivnost tijekom razmatranog razdoblja razvijale su se kako slijedi:
Tablica 7.
Zaposlenost i produktivnost
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Broj zaposlenika
3 692
3 413
3 144
2 862
Indeks
100
92
85
78
Produktivnost (kg ECR-ova po zaposleniku)
45 578
47 431
48 332
47 847
Indeks
100
104
106
105
Izvor: pritužba, FEAP, podaci proizvođača iz Unije u uzorku.
(136)
Zaposlenost u industriji Unije procijenjena je na temelju ukupne količine proizvodnje podijeljene s produktivnošću proizvođača iz Unije u uzorku. S obzirom na smanjenje količine proizvodnje (tablica 5.) razina zaposlenosti industrije Unije smanjila se za 22 % tijekom razmatranog razdoblja.
(137)
Budući da se zaposlenost smanjivala brže nego količina proizvodnje, procijenjena produktivnost po zaposleniku, mjerena kao proizvodnja u kg ECR-ova po zaposleniku, povećala se za 5 % tijekom razmatranog razdoblja.
4.2.5. Visina iznosa subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere i oporavak od prošlog subvencioniranja ili dampinga
(138)
Sve subvencijske marže znatno su više od razine de minimis. Kad je riječ o utjecaju visine iznosa subvencija protiv kojih se mogu uvesti antidampinške mjere na industriju Unije, s obzirom na količinu i cijene uvezenih proizvoda iz Turske, taj se utjecaj može smatrati nezanemarivim.
(139)
Budući da je ovo prvi postupak protiv subvencioniranog uvoza predmetnog proizvoda, nisu dostupni podaci za procjenu utjecaja mogućeg prošlog subvencioniranja ili dampinga.
4.3. Mikroekonomski pokazatelji
4.3.1. Cijene i čimbenici koji utječu na cijene
(140)
Ponderirane prosječne jedinične prodajne cijene proizvođača iz Unije u uzorku nepovezanim kupcima u Uniji tijekom razmatranog razdoblja razvijale su se kako slijedi:
Tablica 8.
Prodajne cijene u Uniji
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Prosječna jedinična prodajna cijena nepovezanim kupcima EUR/kg ECR-ova
2,76
2,91
2,89
2,95
Indeks
100
105
105
107
Jedinični trošak proizvodnje EUR/kg ECR-ova
2,73
2,84
2,89
2,98
Indeks
100
104
106
109
Izvor: Podaci proizvođača iz Unije u uzorku.
(141)
Prosječna jedinična prodajna cijena proizvođača iz Unije u uzorku prvo se povećala s 2,76 EUR po kg ECR-ova 2010. na 2,91 EUR 2011., zatim smanjila na 2,89 EUR 2012. i opet se povećala na 2,95 EUR u razdoblju ispitnog postupka. Prosječna prodajna cijena proizvođača iz Unije u uzorku općenito se povećala za 7 % tijekom razmatranog razdoblja. Međutim, to povećanje nije bilo dostatno za pokrivanje usporednog povećanja troška proizvodnje od 9 % tijekom istog tog razdoblja. Posljedično, prosječna neto jedinična prodajna cijena smanjila se na razinu nižu od jediničnog troška proizvodnje tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(142)
Trošak proizvodnje proizvođača iz Unije u uzorku povećao se s 2,73 EUR po kg ECR-ova 2010. na 2,84 EUR 2011. Blaže povećanje na 2,89 EUR zabilježeno je 2012. Znatnije povećanje na 2,98 EUR zabilježeno je u razdoblju ispitnog postupka kad je trošak proizvodnje bio veći od prosječnih jediničnih prodajnih cijena, zbog čega je proizvodnja u Uniji općenito postala neprofitabilna. Najvažniji je element troška proizvodnje cijena hrane (ribljeg brašna i ribljeg ulja) zajedno s troškom energije i cijenom ikre ili mladih jedinki, koji su se povećali tijekom razmatranog razdoblja, zbog čega se povećao prosječan trošak proizvodnje.
4.3.2. Troškovi rada
(143)
Prosječni troškovi rada proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja razvijali su se kako slijedi:
Tablica 9.
Prosječni troškovi rada po zaposleniku
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Prosječni troškovi rada po zaposleniku (EUR)
26 585
26 958
28 276
27 757
Indeks
100
101
106
104
Izvor: Podaci proizvođača iz Unije u uzorku.
(144)
Između 2010. i razdoblja ispitnog postupka prosječni troškovi rada po zaposleniku proizvođača iz Unije u uzorku povećali su se za 4 %. To općenito povećanje tijekom razmatranog razdoblja relativno je malo i u svakom je slučaju manje od općenitog povećanja troška rada (7,5 %) (9) i stope inflacije (9,6 %) (10) u Uniji u tom razdoblju.
4.3.3. Zalihe
(145)
Pastrva je kvarljiv proizvod čiji je rok trajanja manji od dva tjedna ako se ne zamrzne. Budući da proizvođači iz Unije u uzorku ne drže zalihe pastrve nakon izlova i ne zamrzavaju svoju proizvodnju u znatnoj mjeri, smatra se da razine zaliha nisu značajan pokazatelj štete u ovom ispitnom postupku.
4.3.4. Profitabilnost, novčani tok, ulaganja, povrat ulaganja i sposobnost prikupljanja kapitala
(146)
Profitabilnost, novčani tok, ulaganja i povrat ulaganja proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja razvijali su se kako slijedi:
Tablica 10.
Profitabilnost, novčani tok, ulaganja i povrat ulaganja
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Profitabilnost prodaje u Uniji nepovezanim kupcima (% prodajnog prometa)
1,1 %
2,5 %
- 0,1 %
- 0,8 %
Indeks
100
230
- 13
- 88
Novčani tok (1 000 EUR)
- 1 242
2 828
1 715
- 5 210
Indeks
100
428
338
- 220
Ulaganja (1 000 EUR)
3 952
4 158
4 371
10 265
Indeks
100
105
111
260
Povrat ulaganja
1,8 %
4,3 %
- 0,2 %
- 1,3 %
Indeks
100
238
- 13
- 74
Izvor: Podaci proizvođača iz Unije u uzorku.
(147)
Komisija je utvrdila profitabilnost proizvođača iz Unije u uzorku iskazivanjem neto dobiti prije oporezivanja od prodaje istovjetnog proizvoda nepovezanim kupcima u Uniji kao postotak prometa od te prodaje. Profitabilnost se blago povećala 2010. i 2011., ali je ostala na niskim razinama, tek nešto iznad praga isplativosti. Stanje se dodatno pogoršalo 2012., kad je profitabilnost postala negativna, i tijekom razdoblja ispitnog postupka, kad su se gubici dodatno povećali. Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 142., to je posljedica porasta troška proizvodnje i nemogućnosti industrije Unije da u skladu s tim porastom poveća svoje cijene. Tijekom razmatranog razdoblja niz proizvođača iz Unije prestao je poslovati.
(148)
Neto novčani tok sposobnost je proizvođača iz Unije da samostalno financiraju svoje djelatnosti. Neto novčani tok povećao se od 2010. do 2011. i nakon toga smanjio. Između 2012. i razdoblja ispitnog postupka znatno se smanjio, zbog čega je ukupni kumulativni novčani tok u razmatranom razdoblju bio negativan. Općenito, negativno kretanje novčanog toka prati smanjenje profitabilnosti, iako su i negativni novčani tok 2010. i znatno smanjenje između 2012. i razdoblja ispitnog postupka bili posljedica ulaganja zahvaljujući konsolidacijskim naporima kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 149.
(149)
Ulaganja su se tek blago povećala između 2010. i 2012., a u razdoblju ispitnog postupka došlo je do znatnog povećanja. Ulaganja su bila povezana s preuzimanjem proizvodnih postrojenja od društava u stečaju i/ili konsolidacijom povezanih društava, a ne sa zamjenom postojeće imovine ili nabavom dodatne i/ili nove opreme. Stoga je porast ulaganja zabilježen u razdoblju ispitnog postupka bio najviše povezan s konsolidacijom. To potvrđuje činjenica da se ukupni proizvodni kapacitet smanjio za 17 % tijekom razmatranog razdoblja.
(150)
Povrat ulaganja dobit je u postotku neto knjigovodstvene vrijednosti ulaganja. Povrat ulaganja pratio je isto kretanje kao profitabilnost, odnosno povećao se od 2010. do 2011., ali je ostao tek nešto iznad praga isplativosti. Nakon toga se smanjio i postao negativan 2012. Dodatno se smanjio tijekom razdoblja ispitnog postupka. To negativno kretanje posljedica je nemogućnosti industrije Unije da poveća svoje cijene unatoč povećanju troška proizvodnje.
(151)
U pogledu sposobnosti prikupljanja kapitala, smanjenje sposobnosti proizvođača iz Unije u uzorku za ostvarivanje novčane dobiti za istovjetni proizvod bilo je uzrok slabljenja njihova financijskog stanja i smanjenja interno ostvarenih sredstava. U pogledu financijskih sredstava dobivenih od banaka došlo je do sve većih poteškoća s ostvarivanjem financiranja od banaka. U ispitnom je postupku utvrđeno da se sposobnost prikupljanja kapitala općenito pogoršala.
5. Zaključak o šteti
(152)
Ispitnim postupkom jasno se pokazalo da je u ovoj fazi industrija Unije pretrpjela znatnu štetu. Ta je šteta bila uzrok gubitka tržišnog udjela i posebno smanjenja profitabilnosti. Tržišni udjel uvoza predmetnog proizvoda istodobno se povećao te je utvrđeno da obara cijene industrije Unije na tržištu Unije.
(153)
Određeni pokazatelji štete kao što su jedinična prodajna cijena, prosječni trošak rada po zaposleniku, produktivnost i ulaganja razvijali su se pozitivno. U pogledu jedinične prodajne cijene, povećanje je izazvano povećanjem troška proizvodnje. Međutim, tim povećanjem nije u potpunosti nadoknađeno povećanje jedinične cijene, zbog čega je profitabilnost postala negativna 2012. Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 144., povećanje prosječnog troška rada po zaposleniku u industriji Unije bilo je manje od općenitog povećanja troška rada i stope inflacije u Uniji. Industrija Unije morala je smanjiti broj svojih zaposlenika, zbog čega je došlo do povećanja produktivnosti po zaposleniku. Povećanje ulaganja uglavnom je bilo povezano s preuzimanjem proizvodnih postrojenja od društava u stečaju i konsolidacijom, a ne sa zamjenom postojeće imovine ili nabavom nove opreme.
(154)
Većina pokazatelja štete kretala se negativno. Industrija Unije pretrpjela je pad profitabilnosti, novčanog toka i povrata ulaganja. Profitabilnost i povrat ulaganja, koji su bili jedva iznad praga isplativosti tijekom 2010. i 2011., postali su negativni 2012. i nastavili se smanjivati tijekom razdoblja ispitnog postupka. Pod pritiskom subvencioniranog uvoza istodobno su se smanjili količina proizvodnje, proizvodni kapacitet, zaposlenost i tržišni udjel.
(155)
Na temelju prethodno navedenoga Komisija u ovoj fazi zaključuje da je industrija Unije pretrpjela znatnu štetu u smislu članka 8. stavka 4. Osnovne uredbe.
E. UZROČNOST
(156)
Komisija je u skladu s člankom 8. stavkom 5. Osnovne uredbe ispitala je li subvencionirani uvoz iz predmetne zemlje uzrokovao znatnu štetu industriji Unije. Komisija je u skladu s člankom 8. stavkom 6. Osnovne uredbe ispitala i postoje li drugi poznati čimbenici koji su mogli istodobno uzrokovati štetu industriji Unije. Komisija je osigurala da se sve moguće štete uzrokovane drugim čimbenicima osim subvencioniranim uvozom iz predmetne zemlje ne pripisuju subvencioniranom uvozu. To su sljedeći čimbenici:
(a)
uvoz iz ostalih trećih zemalja;
(b)
izvozni rezultati industrije Unije;
(c)
razvoj potrošnje;
(d)
tržišno natjecanje s drugim vrstama riba;
(e)
administrativno i regulatorno opterećenje, zemljopisna ograničenja;
(f)
pritisak na cijene velikih trgovaca na malo;
(g)
prekomjerna ulaganja, financijski troškovi, fluktuacije deviznih tečajeva i izvanredni gubici povezani sa sudskim sporovima.
1. Učinci subvencioniranog uvoza
(157)
Kako bi se ustanovilo postojanje uzročno-posljedične veze između subvencioniranog uvoza predmetnog proizvoda iz Turske i štete koju je pretrpjela industrija Unije, Komisija je u okviru ispitnog postupka analizirala količinu i razine cijena uvoza te mjeru u kojoj je navedeno moglo prouzročiti znatnu štetu koju je pretrpjela industrija Unije.
(158)
Ispitni postupak pokazao je da se subvencionirani uvoz iz predmetne zemlje gotovo udvostručio tijekom razmatranog razdoblja. Zbog toga se njegov tržišni udjel povećao za osam postotnih bodova, s 9 % 2010. na 17 % u razdoblju ispitnog postupka. Do toga je došlo unatoč smanjenju potrošnje. Istodobno je industrija Unije izgubila osam postotnih bodova svojeg tržišnog udjela.
(159)
Prosječne cijene subvencioniranog uvoza povećale su se za 5 % između 2010. i razdoblja ispitnog postupka. To je povećanje posljedica općenitog povećanja troškova proizvodnje. Međutim, cijene uvoza ostale su na razinama znatno nižima od cijena industrije Unije. Subvencionirani uvoz obarao je cijene industrije Unije s prosječnom maržom obaranja cijena od 9 % tijekom razdoblja ispitnog postupka. Istodobno, s obzirom na povećanje subvencioniranog uvoza predmetnog proizvoda koji je vršio znatan pritisak na cijene na tržištu Unije, industrija Unije nije mogla dovoljno povećati svoje prodajne cijene kako bi se pokrilo povećanje troška proizvodnje, a ni u kojem slučaju na razinu višu od cijena turskog subvencioniranog uvoza.
(160)
Utvrđeno je da se povećanje subvencioniranog uvoza iz Turske i tržišnog udjela tog uvoza jasno podudaralo s gubitkom tržišnog udjela industrije Unije, smanjenjem količine proizvodnje, proizvodnog kapaciteta i zaposlenosti, negativnim kretanjem profitabilnosti, novčanog toka i povrata ulaganja. Stoga se smatralo da subvencionirani uvoz vrši pritisak na industriju Unije, što je pridonijelo nemogućnosti Unije da poveća svoje prodajne cijene u skladu s povećanjem troška, gubitku tržišnog udjela i općenitom pogoršanju gospodarskog i financijskog stanja.
(161)
Na temelju prethodno navedenoga Komisija je u ovoj fazi zaključila da se sve lošije stanje industrije Unije mora pripisati povećanju uvoza po subvencioniranim cijenama podrijetlom iz Turske te da je taj uvoz imao presudnu ulogu u znatnoj šteti koju je pretrpjela industrija Unije.
2. Učinci drugih čimbenika
2.1. Uvoz iz trećih zemalja
(162)
Količina uvoza iz ostalih trećih zemalja (Čile, Norveška, Bosna i Hercegovina i druge) tijekom razmatranog razdoblja razvijao se kako slijedi:
Tablica 11.
Uvoz iz trećih zemalja
Država
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Ukupno iz svih trećih zemalja osim predmetne zemlje
Količina (kg ECR-ova)
4 412 967
5 981 471
4 807 938
4 370 106
Indeks
100
136
109
99
Tržišni udjel
2,4 %
3,3 %
2,8 %
2,7 %
Indeks
100
135
115
112
Prosječna cijena (EUR/kg ECR-ova)
2,63
2,85
2,80
2,94
Indeks
100
108
106
112
Izvor: Eurostat.
(163)
Količina uvoza iz svih ostalih trećih zemalja bila je na niskoj razini te se čak blago smanjila tijekom razmatranog razdoblja. Povećala se između 2010. i 2011., ali se zatim smanjila i tijekom razdoblja ispitnog postupka bila na nešto nižim razinama nego na početku razmatranog razdoblja 2010. Tržišni udjel pratio je slično kretanje. Povećao se između 2010. i 2011., ali se opet smanjio 2012. i u razdoblju ispitnog postupka. Općenito, tržišni udjel tog uvoza blago se povećao s 2,4 % na 2,7 % tijekom razmatranog razdoblja. Uvoz iz Turske istodobno je bio na znatno višoj razini i u smislu količine i u smislu tržišnog udjela te se stalno povećavao.
(164)
Prosječne cijene uvoza povećavale su se tijekom razmatranog razdoblja. Prosječne cijene uvoza tijekom razmatranog razdoblja ukupno su se povećale za 12 %. Cijene uvoza iz ostalih trećih zemalja bile su niže od prosječnih jediničnih prodajnih cijena proizvođača iz Unije u uzorku, ali više od cijena uvoza iz Turske, osim 2012. kad su bile nešto niže.
(165)
S obzirom na nisku i stabilnu količinu uvoza te na nizak i relativno stabilan tržišni udjel svih ostalih trećih zemalja i razine njihovih cijena koje su pratile općenite razine cijena u Uniji, Komisija je u ovoj fazi zaključila da uvoz iz ostalih trećih zemalja nije pridonio šteti koju je pretrpjela industrija Unije.
2.2. Izvozni rezultati industrije Unije
(166)
Količina izvoza industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja razvijala se kako slijedi:
Tablica 12.
Izvozni rezultati proizvođača iz Unije
2010.
2011.
2012.
Razdoblje ispitnog postupka
Količina izvoza (kg ECR-ova)
4 969 401
5 456 712
5 282 624
6 220 849
Indeks
100
110
106
125
Prosječna cijena (EUR/kg ECR-ova)
4,08
4,60
4,13
4,16
Indeks
100
113
101
102
Izvor: Eurostat.
(167)
Izvozna prodaja industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja povećala se za 25 %. Međutim, tržište Unije glavno je tržište za industriju Unije, a njezin je izvoz činio tek oko 3 % njegove proizvodnje 2010. i 2011. i oko 5 % u razdoblju ispitnog postupka. Cijene izvozne prodaje industrije Unije bile su oko 30 % više od njezinih prosječnih prodajnih cijena u Uniji, zbog čega je izvoznom prodajom ostvarena veća dobit nego prodajom na tržištu Unije.
(168)
Zbog toga je Komisija u ovoj fazi zaključila da izvozni rezultati proizvođača iz Unije nisu prekinuli uzročno-posljedičnu vezu između subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
2.3. Razvoj potrošnje
(169)
Potrošnja u Uniji ostala je stabilna od 2010. do 2011. i smanjila se za 12 % između 2011. i razdoblja ispitnog postupka, ukupno se smanjivši za 12 %. Međutim, u kontekstu smanjene potrošnje tržišni udjel subvencioniranog uvoza iz Turske uspio se povećati za osam postotnih bodova ili za 95 %, dok je industrija Unije izgubila osam postotnih bodova tržišnog udjela. Stoga se gubitak količine prodaje i tržišnog udjela industrije Unije nije mogao objasniti samo na temelju općenitog smanjenja potrošnje. Dakle, stabilno povećanje subvencioniranog uvoza na tržištu koje se smanjuje po cijenama koje obaraju prodajne cijene industrije Unije na tržištu Unije bilo je nezavisan uzrok štete i imalo presudnu ulogu kako je zaključeno u uvodnoj izjavi 160.
(170)
Na temelju toga Komisija je u ovoj fazi zaključila da se samim smanjenjem potrošnje, iako je ono pridonijelo šteti koju je pretrpjela industrija Unije, ne može objasniti šteta koju je pretrpjela industrija Unije te da stoga smanjenje potrošnje nije moglo prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
2.4. Tržišno natjecanje s drugim vrstama riba
(171)
Udruženje egejskih izvoznika tvrdilo je da je znatnu štetu koju je pretrpjela industrija Unije prouzročilo tržišno natjecanje s drugim vrstama riba kao što su som, velika pastrva i losos.
(172)
U pogledu soma, njegov se uvoz smanjio za oko 24 % tijekom razmatranog razdoblja. To nije u skladu s povećanjem uvoza predmetnog proizvoda tijekom tog razdoblja.
(173)
U pogledu drugih vrsta riba napominje se da su, u skladu s dostupnim podacima, odnosno javno dostupnom studijom instituta Fødevareøkonomisk Sveučilišta u Kopenhagenu (11), velika pastrva i losos zamjene koje se natječu na istom tržišnom segmentu. Suprotno tomu, pastrva koja podliježe trenutačnom ispitnom postupku prodaje se na drukčijim tržišnim segmentima i ne postoji izravna povezanost između cijene velike pastrve ili lososa i cijene pastrve koja podliježe trenutačnom ispitnom postupku.
(174)
Na tom temelju te je tvrdnje potrebno odbaciti.
(175)
Na temelju toga Komisija je u ovoj fazi zaključila da tržišno natjecanje s drugim vrstama riba nije pridonijelo šteti koju je pretrpjela industrija Unije.
2.5. Administrativno i regulatorno opterećenje, zemljopisna ograničenja
(176)
Udruženje egejskih izvoznika tvrdilo je i da su znatnu štetu koju je pretrpjela industrija Unije prouzročili administrativno i regulatorno opterećenje te ograničenja zbog kojih su se za potrebe akvakulture morala upotrebljavati određena zemljopisna područja.
(177)
Navodi o uzročnosti između navedenih administrativnih i regulatornih zahtjeva i štete nisu bili utemeljeni. Točnije, nije dokazano da bi se administrativni i regulatorni okvir uključujući zemljopisna ograničenja u pogledu područja dostupnih za potrebe akvakulture tijekom razmatranog razdoblja promijenili na način koji bi mogao uzrokovati štetu. Ti navedeni elementi zapravo jednostavno predstavljaju značajke općenitih gospodarskih i regulatornih uvjeta u sektoru akvakulture u Uniji i ne mogu objasniti pogoršanje stanja industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja. Tu je tvrdnju stoga potrebno odbaciti.
(178)
Zbog toga je Komisija u ovoj fazi zaključila da navodno administrativno i regulatorno opterećenje i zemljopisna ograničenja nisu prekinuli uzročno-posljedičnu vezu između subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
2.6. Pritisak na cijene koji su izvršili veliki trgovci na malo
(179)
Udruženje egejskih izvoznika i jedan od proizvođača izvoznika u uzorku tvrdili su da veliki trgovci na malo u Uniji imaju veliku pregovaračku snagu i da je sva šteta koju su pretrpjeli proizvođači iz Unije nastala zbog pritiska na cijene koji su vršili ti trgovci, a ne zbog uvoza iz Turske.
(180)
Nijedan od velikih trgovaca na malo nije se javio i surađivao s trenutačnim ispitnim postupkom. U svakom slučaju, cijene uvoza iz Turske bile su subvencionirane i niže od cijena industrije Unije tijekom cijelog razmatranog razdoblja. Tijekom razdoblja ispitnog postupka marže obaranja cijena iznosile su između 5 % i 18 %. U takvu scenariju navodnim pritiskom na cijene koji su vršili veliki trgovci na malo nikako se ne bi moglo objasniti općenito pogoršanje gospodarskog i financijskog stanja, a posebno gubitak tržišnog udjela, već bi taj pritisak mogao samo neznatno pridonijeti pretrpljenoj šteti.
(181)
Zbog toga je Komisija u ovoj fazi zaključila da mogući pritisak na cijene koji su vršili veliki trgovci na malo nije mogao prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
2.7. Prekomjerna ulaganja, financijski troškovi, fluktuacije deviznih tečajeva i izvanredni gubici povezani sa sudskim sporovima
(182)
Udruženje egejskih izvoznika tvrdilo je da je pogoršanje rezultata barem dijela proizvođača iz Unije posljedica prekomjernih ulaganja, a ne uvoza iz Turske. Ista je strana tvrdila i da je smanjenje profitabilnosti industrije Unije djelomično uzrokovano povećanjem financijskih troškova, fluktuacijama deviznog tečaja i troškovima nastalim zbog sudskih sporova.
(183)
Te tvrdnje o navodnim prekomjernim ulaganjima i trošku nastalom kao posljedica sudskih sporova nisu bile utemeljene. Nalazi ispitnog postupka jednako tako nisu potkrijepili tvrdnju da su ti čimbenici imali ikakav bitan utjecaj na profitabilnost proizvođača iz Unije u uzorku.
(184)
Tvrdnje u pogledu povećanja financijskih troškova i fluktuacija deviznog tečaja nisu bile ni na koji način specifične ni utemeljene. Nalazi ispitnog postupka jednako tako nisu potkrijepili tvrdnju da su ti čimbenici imali ikakav utjecaj na profitabilnost proizvođača iz Unije u uzorku.
(185)
Te je tvrdnje stoga potrebno odbaciti.
(186)
Na tom temelju Komisija je u ovoj fazi zaključila da navodna prekomjerna ulaganja, financijski troškovi, fluktuacije deviznih tečajeva i izvanredni gubici povezani sa sudskim sporovima nisu pridonijeli pretrpljenoj šteti i stoga nisu mogli prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
3. Zaključak o uzročnosti
(187)
Prethodnom analizom dokazano je da je došlo do znatnog povećanja količine i tržišnog udjela subvencioniranog uvoza iz predmetne zemlje. Povećanje tog uvoza po cijenama koje su obarale prodajne cijene industrije Unije dovelo je do pogoršanja stanja industrije Unije. Na temelju toga zaključeno je da je uvoz iz Turske imao presudnu ulogu u znatnoj šteti koju je pretrpjela industrija Unije.
(188)
Analizirani su i ostali čimbenici koji su mogli prouzročiti štetu industriji Unije. U tom je pogledu utvrđeno da uvoz iz ostalih trećih zemalja, izvozni rezultati industrije Unije, tržišno natjecanje s drugim vrstama riba, administrativno i regulatorno opterećenje, zemljopisna ograničenja, prekomjerna ulaganja, financijski troškovi, fluktuacije deviznih tečajeva i izvanredni gubici povezani sa sudskim sporovima nisu pridonijeli šteti koju je pretrpjela industrija Unije. Ostali čimbenici kao što su razvoj potrošnje u Uniji i pritisak na cijene koji su vršili veliki trgovci na malo mogli su pridonijeti pretrpljenoj šteti, ali nisu prekinuli uzročno-posljedičnu vezu utvrđenu između subvencioniranog uvoza i štete koju je industrija Unije pretrpjela tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(189)
Na temelju navedenoga Komisija je u ovoj fazi zaključila da je znatnu štetu industriji Unije uzrokovao subvencionirani uvoz iz predmetne zemlje i da drugi čimbenici nisu prekinuli tu uzročno-posljedičnu vezu. Tu štetu čini smanjenje proizvodnje i proizvodnog kapaciteta, količine prodaje, tržišnog udjela i zaposlenosti te negativna dobit i povrat ulaganja tijekom razmatranog razdoblja.
F. INTERES UNIJE
(190)
U skladu s člankom 31. Osnovne uredbe, Komisija je ispitala može li jasno zaključiti da u ovom slučaju donošenje mjera nije u interesu Unije iako je utvrđeno štetno subvencioniranje. Utvrđivanje interesa Unije temeljilo se na procjeni svih različitih uključenih interesa, uključujući interes industrije Unije, uvoznika i korisnika.
1. Interes industrije Unije
(191)
Ispitnim je postupkom utvrđeno da je industrija Unije pretrpjela znatnu štetu uzrokovanu subvencioniranim uvozom iz Turske.
(192)
Uvođenjem mjera na tržištu ponovno bi se uspostavilo pošteno tržišno natjecanje. Negativno kretanje pokazatelja financijskih rezultata industrije Unije posljedica je poteškoća industrije u tržišnom natjecanju sa subvencioniranim uvozom iz predmetne zemlje. Uvođenjem kompenzacijskih pristojbi stoga bi se industriju Unije stavilo u položaj u kojem bi mogla povećati svoje cijene kako bi pokrila trošak proizvodnje i na taj način povećati svoj tržišni udjel, zaposlenost i proizvodnju te poboljšati pokazatelje svojih financijskih rezultata kao što su profitabilnost, novčani tok i povrat ulaganja.
(193)
Ne uvedu li se mjere, vjerojatno je da će se pritisak turskog uvoza na cijene nastaviti, što će imati daljnje negativne učinke na profitabilnost industrije Unije. To daljnje pogoršavanje rezultata na kraju bi prouzročilo dodatna smanjenja proizvodnje i zatvaranja proizvodnih pogona, što bi predstavljalo prijetnju zaposlenosti i ulaganjima u Uniji.
(194)
Na temelju toga Komisija je u ovoj fazi zaključila da je uvođenje kompenzacijskih mjera u interesu industrije Unije.
2. Interes nepovezanih uvoznika
(195)
U obavijesti o pokretanju postupka Komisija je pozvala uvoznike i udruženja njihovih predstavnika da joj se jave. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 12., tri su se društva javila odgovorom na obrazac za uzorkovanje nepovezanih uvoznika. Zatim su svim tim trima društvima poslani upitnici, ali samo je jedno društvo dostavilo odgovor. Iz odgovora je bilo očito da to društvo obično ne uvozi pastrvu, nego druge riblje proizvode, iako je tijekom razdoblja ispitnog postupka uvezlo vrlo male količine pastrve. Količina pastrve koju je uvezlo to društvo nije bila dostatna da bi se općenito smatrala reprezentativnom.
(196)
U kasnijoj fazi javio se još jedan uvoznik, ali nije odgovorio na upitnik. Taj je uvoznik tvrdio da bi se uvođenjem pristojbi na pastrvu iz Turske omele njegove uvozne aktivnosti, ali tu tvrdnju nije detaljno objasnio niti je dostavio bilo kakve podatke bitne za procjenu bilo kakva mogućeg utjecaja na njegovo poslovanje, kao što su podaci o profitabilnosti, uvozu i preprodajnim cijenama.
(197)
Iako nije moguće isključiti mogućnost da će uvođenje kompenzacijskih pristojbi utjecati na nepovezane uvoznike, namjena je tih pristojbi ponovna uspostava poštenih uvjeta natjecanja na tržištu Unije. Postoje i drugi izvori opskrbe te bi uvoznici u Uniji trebali moći početi dobavljati iz drugih izvora nakon uvođenja pristojbi. Općenito, u ispitnom postupku nisu otkriveni nikakvi znatni negativni učinci uvođenja pristojbi na nepovezane uvoznike/trgovce u Uniji.
(198)
U tom kontekstu i u nedostatku drugih podataka od nepovezanih uvoznika/trgovaca Komisija je u ovoj fazi zaključila da uvođenje mjera ne bi imalo nikakav općeniti bitan negativan utjecaj na nepovezane uvoznike/trgovce.
3. Interes korisnika, potrošača i dobavljača
(199)
U obavijesti o pokretanju postupka Komisija je pozvala korisnike i udruženja njihovih predstavnika te organizacije predstavnika potrošača da joj se jave. Osim toga Komisija je stupila u kontakt sa svim poznatim relevantnim stranama. Međutim, nijedna od tih strana nije se javila.
(200)
Nakon roka određenog u obavijesti o pokretanju postupka javile su se dvije strane koje su tvrdile da su dobavljači strojeva za turske proizvođače/obrađivače pastrve.
(201)
Jedna je strana tvrdila da bi uvođenje pristojbi dovelo do povećanja cijena za krajnje potrošače. Međutim, ta strana nije potkrijepila svoju tvrdnju dokazima. U ispitnom postupku nisu otkriveni nikakvi znatni negativni učinci uvođenja pristojbi na krajnje potrošače. Kako je prethodno navedeno, organizacije potrošača nisu surađivale i nisu dostavile nikakve podatke na temelju kojih bi se utjecaj mjera mogao detaljno procijeniti. U svakom slučaju, iako bi kompenzacijske pristojbe mogle imati utjecaj na cijene uvoza, to će se moguće povećanje cijena moći barem djelomično ublažiti duž distribucijskog lanca, zbog čega bilo kakvo povećanje cijena za krajnje potrošače ne bi nužno bilo značajno na razini potrošača.
(202)
Osim toga, kompenzacijske pristojbe namijenjene su ponovnoj uspostavi poštenih uvjeta tržišnog natjecanja na tržištu Unije, a ne ograničavanju uvoza po poštenim cijenama u Uniju.
(203)
S obzirom na prethodno navedeno i na izostanak suradnje organizacija korisnika i potrošača u ispitnom postupku, a posebno s obzirom na razinu mjera, Komisija je u ovoj fazi zaključila da uvođenje mjera ne bi imalo općeniti znatan negativan učinak na korisnike, potrošače ni dobavljače.
4. Zaključak o interesu Unije
(204)
Na temelju prethodno navedenoga Komisija je zaključila da ne postoje uvjerljivi razlozi na temelju kojih bi se zaključilo da u ovoj fazi ispitnog postupka uvođenje privremenih mjera na uvoz predmetnog proizvoda iz Turske nije u interesu Unije.
G. PRIVREMENE KOMPENZACIJSKE MJERE
(205)
Na temelju zaključaka koje je Komisija donijela u vezi sa subvencioniranjem, štetom, uzročnosti i interesom Unije potrebno je uvesti kompenzacijske mjere kako bi se spriječilo da subvencionirani uvoz i dalje uzrokuje štetu industriji Unije.
1. Razina uklanjanja štete (marža štete)
(206)
Kako bi se utvrdila razina mjera, Komisija mora prvo ustanoviti iznos pristojbi koji je potreban kako bi se otklonila šteta koju je pretrpjela industrija Unije.
(207)
Šteta bi bila otklonjena kad bi industrija Unije bila u mogućnosti pokriti svoje troškove proizvodnje i ostvariti dobit prije oporezivanja od prodaje istovjetnog proizvoda na tržištu Unije kakvu bi pod uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja razumno mogla ostvariti industrija te vrste u tom sektoru, tj. u izostanku subvencioniranog uvoza.
(208)
Uvoz iz Turske počeo se povećavati sa znatnim količinama uglavnom u 2008. tj. prije razmatranog razdoblja. Profitabilnost koju je industrija Unije ostvarila na početku razmatranog razdoblja 2010. stoga se nije smatrala reprezentativnom. Budući da prije 2008. pritisak uvoza iz Turske na tržištu Unije nije bio značajan, smatralo se da bi profitne marže ostvarene prije tog razdoblja mogle biti razumne. Na temelju pritužbe danska industrija pastrva 2006. i 2007. ostvarila je profitnu maržu koja je u prosjeku dosegla ili premašila razinu od 12 %. Posljedično, na temelju toga u ovoj se fazi smatralo da se profitna marža od 12 % prometa može smatrati odgovarajućom razinom koju industrija Unije može očekivati da će postići u izostanku štetnog subvencioniranja.
(209)
Udruženje egejskih izvoznika i jedan proizvođač izvoznik tvrdili su da bi ciljna dobit trebala biti manja od 12 % zato što je i. u prethodnim ispitnim postupcima (losos, velika kalifornijska pastrva) upotrijebljena niža ciljna dobit, ii. stvarna profitna marža koju je industrija Unije ostvarila na početku razmatranog razdoblja isto tako bila niža i iii. profitna marža od 12 % relevantna samo za dansku industriju pastrva, a ne za cijelu industriju Unije te stoga nije reprezentativna. Konačno, taj proizvođač izvoznik osim toga je tvrdio da bi se trebala upotrijebiti profitna marža od 3 % jer je to u skladu s prosječnom profitnom maržom cijele prehrambene industrije.
(210)
Kao prvo, u pogledu usporedbe s ispitnim postupcima koji su se odnosili na veliku pastrvu i losos potrebno je napomenuti da se u okviru svakog ispitnog postupka moraju donijeti zasebni zaključci. U ovom specifičnom slučaju u spisu trenutačnog ispitnog postupka bili su dostupni podaci koji su upotrijebljeni jer je utvrđeno da su razumni.
(211)
Kao drugo, ciljna razina dobiti od prodaje istovjetnog proizvoda na tržištu Unije trebala bi biti razina koju industrija ove vrste u tom sektoru može razumno postići u uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja, odnosno u izostanku subvencioniranog uvoza. Budući da je tijekom razmatranog razdoblja te prije toga subvencionirani uvoz bio prisutan u znatnim količinama, nije bilo moguće prihvatiti da su ti uvjeti tržišnog natjecanja bili uobičajeni. Razina dobiti od 12 % ostvarena je u izostanku znatne količine turskog uvoza na tržištu Unije, zbog čega se u ovoj fazi ta razina smatra razumnom ciljnom dobiti u okolnostima ovog slučaja.
(212)
Kao treće, danska industrija pastrve smatrala se dostatno reprezentativnom za tržište Unije jer je Danska jedna od glavnih država proizvođača pastrve u Uniji. U nedostatku drugih dostupnih podataka u ovoj je fazi upotrijebljena za potrebe utvrđivanja ciljne razine dobiti.
(213)
Konačno, tvrdnja da prehrambena industrija općenito ostvaruje znatno nižu profitnu maržu nije bila utemeljena. Komisija je smatrala da se u svakom slučaju primjenom profitne marže koju je ostvarila danska industrija pastrve na bolji način uzimaju u obzir posebnosti te industrije, zbog čega je ta marža primjerenija. Prehrambena industrija sastoji se od brojnih potkategorija koje se odnose na različite segmente tržišta i koje podliježu različitim tržišnim uvjetima koji nisu nužno primjenjivi na industriju pastrve.
(214)
Zbog prethodno navedenih razloga Komisija je u ovoj fazi zaključila da je razumno upotrijebiti ciljnu profitnu maržu od 12 % prometa.
(215)
Na temelju toga Komisija je izračunala neštetnu cijenu istovjetnog proizvoda za industriju Unije oduzimanjem stvarne profitne marže ostvarene tijekom razdoblja ispitnog postupka od prodajnih cijena Unije i zamijenila tu ostvarenu maržu profitnom maržom od 12 %.
(216)
Zatim je utvrdila razinu uklanjanja štete na temelju usporedbe ponderirane prosječne uvozne cijene proizvođača izvoznika u uzorku iz Turske kako je utvrđena za izračun obaranja cijena, s ponderiranom prosječnom neštetnom cijenom istovjetnog proizvoda koji su tijekom razdoblja ispitnog postupka na tržištu Unije prodavali proizvođači iz Unije u uzorku. Sve razlike proizišle iz te usporedbe izražene su kao postotak ponderirane prosječne uvozne vrijednosti CIF.
(217)
Razina uklanjanja štete za „društva iz Priloga I.” i „sva ostala društva” određena je na isti način kao i marža subvencije za ta društva (vidjeti uvodne izjave 96. i 97.).
2. Privremene mjere
(218)
Potrebno je uvesti privremene kompenzacijske pristojbe na uvoz kalifornijske pastrve (Oncorhynchus mykiss) žive, pojedinačne mase 1,2 kg ili manje ili svježe, rashlađene, smrznute i/ili dimljene u obliku cijele ribe ili bez glave ili u obliku fileta, podrijetlom iz Turske, u skladu s pravilom niže pristojbe iz članka 12. stavka 1. Osnovne uredbe. Komisija je usporedila marže štete i subvencijske marže. Iznos tih pristojbi potrebno je postaviti na razinu najniže marže subvencije.
(219)
Na temelju prethodno navedenoga privremene stope kompenzacijske pristojbe, izražene na razini cijene CIF na granici Unije, neocarinjeno, iznose:
Društvo
Marža subvencije
Marža štete
Kompenzacijska pristojba
GMS
7,0 %
27 %
7,0 %
Kilic
9,7 %
41 %
9,7 %
Özpekler
7,1 %
26 %
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
20 %
9,5 %
Ostala društva koja surađuju
8,2 %
26 %
8,2 %
Sva ostala društva:
9,7 %
41 %
9,7 %
(220)
Prethodno navedene kompenzacijske pristojbe utvrđuju se u obliku pristojbi ad valorem.
(221)
Pojedinačne stope kompenzacijske pristojbe određene u ovoj Uredbi utvrđene su na temelju nalaza ovog ispitnog postupka. One stoga odražavaju stanje utvrđeno tijekom tog ispitnog postupka u pogledu tih društava. Te stope pristojbi primjenjuju se isključivo na uvoz predmetnog proizvoda podrijetlom iz predmetne zemlje koji proizvode navedeni pravni subjekti.
(222)
Uvoz predmetnog proizvoda koji proizvodi bilo koje društvo koje nije posebno navedeno u izvršnom dijelu ove Uredbe, uključujući subjekte povezane s tim posebno navedenim subjektima, trebao bi podlijegati stopi pristojbe koja se primjenjuje na „sva ostala društva”. Ne bi trebao podlijegati nikakvoj drugoj pojedinačnoj stopi kompenzacijske pristojbe.
(223)
Društva mogu zahtijevati primjenu tih pojedinačnih stopa kompenzacijske pristojbe ako naknadno promijene naziv subjekta. Zahtjev se mora poslati Komisiji (12). Zahtjev mora sadržavati sve bitne podatke kojima se dokazuje da ta promjena nema utjecaj na pravo društva na ostvarivanje koristi od stope pristojbe koja se na njega primjenjuje. Ako promjena naziva društva ne utječe na pravo društva na ostvarivanje koristi od stope pristojbe koja se na njega primjenjuje, obavijest o promjeni naziva objavit će se u Službenom listu Europske unije.
(224)
Kako bi se rizik od izbjegavanja mjera sveo na najmanji mogući zbog razlike među stopama pristojbi, potrebne su posebne mjere kako bi se osigurala primjena kompenzacijskih pristojbi. Društva koja imaju pojedinačne kompenzacijske pristojbe moraju carinskim tijelima država članica dostaviti valjani račun. Račun mora biti u skladu sa zahtjevima iz Priloga II. Uvoz uz koji se ne nalazi takav račun podliježe preostaloj kompenzacijskoj pristojbi koja se primjenjuje na „sva ostala društva”.
(225)
Kako bi se osigurala ispravna primjena kompenzacijskih mjera, preostalu pristojbu za sva ostala društva potrebno je primjenjivati ne samo na sve proizvođače izvoznike koji ne surađuju u ovom ispitnom postupku nego i na proizvođače koji nisu uvozili u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka.
H. ZAVRŠNE ODREDBE
(226)
U interesu dobrog upravljanja Komisija će pozvati zainteresirane strane da dostave pismene primjedbe i/ili podnesu zahtjev za raspravu s Komisijom i/ili službenikom za rasprave Glavne uprave za trgovinu u određenom roku.
(227)
Nalazi koji se odnose na uvođenje privremenih pristojbi privremeni su i mogu se izmijeniti u konačnoj fazi ispitnog postupka,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Uvodi se privremena kompenzacijska pristojba na uvoz kalifornijske pastrve (Oncorhynchus mykiss):
-
živa, pojedinačne mase 1,2 kg ili manje, ili
-
svježa, rashlađena, smrznuta i/ili dimljena:
-
u obliku cijele ribe (s glavom, bez škrga ili s njima, bez utrobe ili s njom, pojedinačne mase 1,2 kg ili manje), ili
-
bez glave, bez škrga ili s njima, bez utrobe ili s njom, pojedinačne mase 1 kg ili manje, ili
-
u obliku fileta pojedinačne mase 400 g ili manje,
trenutačno razvrstane u oznake KN ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 i ex 0305 43 00 (oznake TARIC 0301919011, 0302118011, 0303149011, 0304429010, 0304829010 i 0305430011) i podrijetlom iz Turske.
2. Stope privremene kompenzacijske pristojbe koje se primjenjuju na neto cijenu franko granica Unije, neocarinjeno, za proizvod opisan u stavku 1. koji proizvode društva navedena u nastavku sljedeće su:
Društvo
Privremena kompenzacijska pristojba
Dodatna oznaka TARIC
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taş.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Şti
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Gümüşdoga Su Ürünleri Üretim Ihracat Ithalat AŞ
-
Gümüş-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Şti
-
Hakan Komandit Şirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inş.Paz.Ihr.Ltd.Şti
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Şti
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taş. Komis. İth. İhr. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
7,0 %
B964
BAFA Su Ürünleri Yavru Üretim Merkezi Sanayi Ticaret AŞ
9,7 %
B965
Özpekler İnşaat Taahhüd Dayanıklı Tüketim Malları Su Ürünleri Sanayi ve Ticaret Limited Şirketi
7,1 %
B966
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ithalat ve Ihracat Sanayi Ticaret AŞ
9,5 %
B967
Društva iz Priloga I.
8,2 %
Sva ostala društva
9,7 %
B999
3. Primjena pojedinačnih stopa pristojbi za društva iz stavka 2. uvjetuje se predočenjem carinskim tijelima država članica valjanog trgovačkog računa koji je u skladu sa zahtjevima iz Priloga II. Ne predoči li se takav račun, primjenjuje se pristojba koja se primjenjuje na „sva ostala društva”.
4. Ako nije drukčije navedeno, primjenjuju se relevantne odredbe na snazi povezane s carinskim pristojbama.
Članak 2.
1. Ne dovodeći u pitanje članak 30. Uredbe (EZ) br. 597/2009, zainteresirane strane mogu zatražiti objavu bitnih činjenica i razmatranja na temelju kojih je ova Uredba donesena te u pisanom obliku iznijeti svoja stajališta i zatražiti usmenu raspravu s Komisijom u roku od mjesec dana od dana stupanja na snagu ove Uredbe.
2. U skladu s člankom 31. stavkom 4. Uredbe (EZ) br. 597/2009, predmetne strane mogu dati primjedbe na primjenu ove Uredbe u roku od jednog mjeseca od datuma njezina stupanja na snagu.
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 1. primjenjuje se u razdoblju od četiri mjeseca.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 29. listopada 2014.