KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/262
af 17. februar 2015
om metoder til identifikation af dyr af hestefamilien, jf. Rådets direktiv 90/427/EØF og 2009/156/EF (hestepasforordningen)
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets direktiv 90/427/EØF af 26. juni 1990 om zootekniske og genealogiske betingelser for samhandelen inden for Fællesskabet med enhovede dyr (1), særlig artikel 4, stk. 2, litra c) og d), artikel 6, stk. 2, andet led, og artikel 8, nr. 1), første afsnit,
under henvisning til Rådets direktiv 2009/156/EF af 30. november 2009 om dyresundhedsmæssige betingelser for enhovede dyrs bevægelser og indførsel af enhovede dyr fra tredjelande (2), særlig artikel 4, stk. 4, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved direktiv 90/427/EØF er der fastlagt zootekniske betingelser for samhandel inden for Unionen med dyr af hestefamilien. Direktivet foreskriver, at medlemsstaterne skal påse, at registrerede dyr af hestefamilien, når de flyttes, ledsages af et identifikationsdokument udstedt af de i samme direktiv omhandlede godkendte avlsorganisationer eller avlsforeninger.
(2)
Ved direktiv 2009/156/EF er der fastsat dyresundhedsmæssige betingelser for flytning og import af dyr af hestefamilien fra tredjelande. Direktivet foreskriver, at registrerede dyr af hestefamilien skal være identificeret ved et identifikationsdokument udstedt i overensstemmelse med direktiv 90/427/EØF eller af en international forening eller organisation, der administrerer konkurrence- eller væddeløbsheste. Avls- og brugsdyr af hestefamilien skal identificeres efter en metode, som fastlægges af Kommissionen.
(3)
Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 504/2008 (3), som har fundet anvendelse siden den 1. juli 2009, er der fastsat regler om identifikation af dyr af hestefamilien, som er født i eller importeret til Unionen, og fastlagt et identifikationsdokument (hestepas) for dyr af hestefamilien, som er et dokument, der tjener flere formål, nemlig såvel dyre- og folkesundhedsmæssige som zootekniske og hestesportsrelaterede behov. Idet der fokuseres på identifikationsdokumentet som det centrale element i systemet til identifikation af dyr af hestefamilien, giver nævnte forordning kun mulighed for at indlæse de oplysninger, der er indeholdt i flere forskellige udstedende organers databaser, i en central database eller at netværksforbinde disse organers databaser med den centrale database.
(4)
Man er i medlemsstaterne stødt på vanskeligheder i forbindelse med implementeringen af de foranstaltninger, der er fastsat i forordning (EF) nr. 504/2008. Disse vanskeligheder vedrører hovedsagelig metoden til identifikation af dyr af hestefamilien ved hjælp af identifikationsdokumentet.
(5)
Undersøgelser foretaget af medlemsstater har vist, at identifikationsdokumentet er genstand for omfattende svindel. Den største risiko består i, at dyr af hestefamilien, som tidligere er blevet udelukket fra slagtning til konsum, og som er behandlet med lægemidler, der ikke er godkendt til dyr bestemt til fødevareproduktion, bringes ind i fødevarekæden igen. Efter vedtagelsen af Kommissionens beslutning 2000/68/EF (4) er tusindvis af dyr af hestefamilien definitivt blevet udelukket fra slagtning til konsum. Manglen på alternativer til livslangt hold af dyr af hestefamilien, der ikke kan bruges og er uønskede, og som er blevet udelukket fra slagtning til konsum, har ført til vanrøgt og svigt - med alvorlige dyresundheds- og dyrevelfærdsmæssige konsekvenser til følge. Denne situation er blevet yderligere forværret af den nuværende økonomiske situation, som i mange tilfælde gør det økonomisk uoverkommeligt at holde dyr, der er i slutningen af deres produktive liv. I nogle medlemsstater har problemerne antaget et sådant omfang, at de kompetente myndigheder har iværksat programmer for slagtning af dyr af hestefamilien, der ikke kan bruges, uden for fødevarekæden.
(6)
I de senere år er »fly-grazing« opstået som et nyt fænomen, der har konsekvenser for ejerne af de berørte græsningsarealer, eftersom de juridisk set bliver brugere af dyr af hestefamilien og uforvarende ifalder ansvar i henhold til forordning (EF) nr. 504/2008. Usikkerheden for så vidt angår statussen for disse dyr af hestefamilien kan også have betydning for, om EU-reglerne på andre områder kan anvendes på rette vis.
(7)
Det har vist sig, at de oplysninger, der registreres i det udstedende organs database på tidspunktet for udstedelse af identifikationsdokumentet, hurtigt bliver forældede. Det er derfor uhyre vanskeligt - for ikke at sige umuligt - for de kompetente myndigheder i forbindelse med attestering eller identitetskontrol at kontrollere, hvorvidt et identifikationsdokument er ægte, og hvorvidt oplysningerne i dokumentet er opdaterede og pålidelige og ikke er blevet ændret på svigagtig vis, især med hensyn til dyrenes status som bestemt til slagtning, men også med henblik på anvendelse af de mere gunstige dyresundheds- og dyrevelfærdsmæssige betingelser for flytning af registrerede dyr af hestefamilien.
(8)
I de fleste medlemsstater er de forskellige pasudstedende organers databaser ikke forbundet med hinanden, og af juridiske og administrative årsager er det ikke umiddelbart en oplagt løsning kun at have ét pasudstedende organ. Oprettelse af en central database anses derfor for at være den mest effektive løsning med hensyn til udveksling og synkronisering af data mellem de forskellige aktører i medfør af Rådets direktiv 90/427/EØF og 2009/156/EF, i den udstrækning det er nødvendigt for at forvalte identifikationsdokumenter for dyr af hestefamilien med henblik på ikke blot at kunne give de krævede dyresundhedsgarantier, men også for at gøre det muligt at anvende de EU-retsforskrifter om dyrevelfærd og folkesundhed, for hvilke en korrekt og pålidelig identifikation af dyr af hestefamilien er en forudsætning.
(9)
En undersøgelse gennemført af Kommissionen på baggrund af hestekødssagerne i 2013 viste, at 23 medlemsstater har oprettet en central database, og to medlemsstater har en enkelt database til henholdsvis registrerede dyr af hestefamilien og avls- og brugsdyr af hestefamilien. Tre medlemsstater, som tegner sig for ca. 20 % af de 6,7 mio. dyr af hestefamilien i Unionen, har ingen central database.
(10)
Det er derfor nødvendigt at tage Unionens system til identifikation af dyr af hestefamilien op til revision med henblik på at sikre, at systemet er sikkert, men også brugervenligt.
(11)
Import af dyr af hestefamilien til de områder, der er opført i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 (5), er omfattet af de betingelser, der er fastsat i henhold til direktiv 2009/156/EF, og er tilladt fra de tredjelande, der er opført i bilaget til Kommissionens beslutning 2004/211/EF (6). Der indføres typisk ca. 4 000 registrerede dyr og avls- og brugsdyr af hestefamilien i Unionen på de betingelser, der er fastsat i Kommissionens beslutning 93/197/EØF (7).
(12)
I forbindelse med anvendelse af toldprocedurerne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 (8) er det nødvendigt også at henvise til Rådets forordning (EØF) nr. 706/73 (9). Unionens veterinærlovgivning har i medfør af forordning (EØF) nr. 706/73 fundet anvendelse på Kanaløerne og Isle of Man siden den 1. september 1973.
(13)
Ved Kommissionens beslutning 96/78/EF (10) er der fastsat kriterier for indførelse og registrering af registrerede dyr af hestefamilien i stambøger til avlsmæssige formål. Beslutningen foreskriver blandt andet, at et dyr af hestefamilien for at kunne indføres i hovedafsnittet i sin races stambog skal være identificeret som føl i følge med moderen ifølge stambogsreglerne, som i det mindste bør kræve et certifikat herom. Af hensyn til sammenhængen i EU-lovgivningen og en gnidningsløs anvendelse heraf bør reglerne vedrørende identifikationsdokumentet ikke rokke ved anvendelsen af reglerne om identifikation af dyr af hestefamilien med henblik på indførelse heraf i stambøger.
(14)
De metoder til identifikation af dyr af hestefamilien, der fastlægges ved denne forordning, bør også være i overensstemmelse med de principper, der er fastsat af avlsorganisationer godkendt i henhold til Kommissionens beslutning 92/353/EØF (11). Ifølge samme beslutning påhviler det den organisation eller forening, der fører den oprindelige stambog for racen, at etablere et grundlag for identifikation af dyr af hestefamilien, inddeling af stambogen i klasser og indskrivning af forældre og bedsteforældre i stambogen.
(15)
Med henblik på at sikre et højt kvalitetsniveau for identifikationsdokumenter og registrering for alle dyr af hestefamilien i Unionen bør medlemsstaterne sørge for, at systemerne til identifikation af registrerede dyr af hestefamilien, der er indført eller registreret i stambøger oprettet af godkendte eller anerkendte avlsorganisationer eller avlsforeninger, opfylder betingelserne for den kompetente myndigheds udpegelse af organer, der udsteder identifikationsdokumenter for avls- og brugsdyr af hestefamilien, for så vidt angår udstedelse af identifikationsdokumenter.
(16)
Definitionen af »dyr af hestefamilien«, som falder nøje inden for rammerne af anvendelsesområdet for artikel 2, litra b), i direktiv 2009/156/EF, bør være i overensstemmelse med den anvendte taksonomi i EU-lovgivningen, f.eks. i listerne/tillæggene til Rådets forordning (EØF) nr. 3626/82 (12) og Kommissionens forordning (EU) nr. 206/2010 (13).
(17)
Eftersom definitionen af en bedrift i Rådets direktiv 92/35/EØF (14) omfatter naturreservater med fritgående dyr af hestefamilien og dermed er bredere end definitionen i direktiv 2009/156/EF, bør definitionen af en bedrift i denne forordning også omfatte naturreservater med fritgående dyr af hestefamilien.
(18)
Det dyrlægetilsyn, der er nødvendigt for at give de dyresundhedsgarantier, der kræves i henhold til direktiv 2009/156/EF, kan kun sikres, hvis den kompetente myndighed har kendskab til bedriften som defineret i samme direktiv. Der følger tilsvarende krav af anvendelsen af afsnit I, kapitel II, del A, i bilag I til Europa-Parlaments og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 (15) vedrørende dyr af hestefamilien, der bruges som dyr bestemt til fødevareproduktion. I betragtning af den hyppighed, hvormed dyr af hestefamilien flyttes, er det imidlertid ikke hensigtsmæssigt at indføre et system, hvor dyr af hestefamilien skal være sporbare i realtid. I stedet bør den kompetente myndighed have adgang til identifikationsoplysninger, og i det øjemed er en central database i hver enkelt medlemsstat et effektivt redskab til forvaltning af de oplysninger om dyr af hestefamilien, den pågældende medlemsstat ligger inde med.
(19)
Der sondres i EU-lovgivningen mellem ejere og brugere af dyr. Termen »bruger« af dyr er defineret og anvendes i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1760/2000 (16). I direktiv 2009/156/EF henvises der derimod til dyrets ejer eller opdrætter. Direktiv 92/35/EØF indeholder en kombineret definition af ejer og bruger. Eftersom ejeren af et dyr af hestefamilien i henhold til EU-forskrifterne og national lovgivning ikke nødvendigvis er ansvarlig for dyret, bør det specificeres, at det først og fremmest er brugeren af det pågældende dyr af hestefamilien, som også kan være ejeren, der er ansvarlig for at identificere dyret i overensstemmelse med denne forordning.
(20)
Lovgivningen i visse medlemsstaterne og nogle udstedende organers regler foreskriver, at der skal indsættes oplysninger om dyrets ejer i identifikationsdokumentet og dermed også i det udstedende organs database. Disse oplysninger om ejerskab, samt om ejerskifte, kan gives i forskellige formater i diverse ejercertifikater eller registreringsbeviser, herunder det »carte d'immatriculation«, der anvendes med held i én medlemsstat.
(21)
I henhold til Rådets direktiv 2008/73/EF (17) skal medlemsstaterne udarbejde og ajourføre lister over godkendte virksomheder på veterinærområdet og det zootekniske område og gøre listerne tilgængelige for de øvrige medlemsstater og for offentligheden. For at lette de øvrige medlemsstaters og offentlighedens adgang til listerne over godkendte virksomheder bør medlemsstaterne gøre listerne tilgængelige i elektronisk form ved hjælp af internetbaserede informationssider. Kommissionen bør hjælpe medlemsstaterne med at gøre listerne tilgængelige for de øvrige medlemsstater og offentligheden ved at oplyse internetadressen på et websted, hvor der er nationale links til medlemsstaternes internetbaserede informationssider.
(22)
For at lette elektronisk udveksling af oplysninger på tværs af medlemsstaterne og for at sikre gennemsigtighed og forståelighed er det vigtigt, at listerne præsenteres efter en ensartet model i hele Unionen. Ved Kommissionens beslutning 2009/712/EF (18) er der derfor fastsat standardlayout til de ovenfor nævnte lister på de internetbaserede informationssider, der oprettes af medlemsstaterne.
(23)
I henhold til forordning (EF) nr. 504/2008 må dyr af hestefamilien ikke holdes, medmindre de er identificeret i henhold til samme forordning. Kommissionen har måttet svare på adskillige klager vedrørende populationer af tamheste, der levede uden for bedrifter under forhold, som ikke var i overensstemmelse med dem, der beskrives som »delvis vildt« i forordningen. Det er derfor nødvendigt at præcisere, at dyr af hestefamilien, der lever i Unionen, skal identificeres, og som et næste skridt fastsætte bestemmelser om undtagelse fra denne regel i tilfælde, hvor denne betingelse ikke kan opfyldes.
(24)
Dyr af hestefamilien, der lever i Unionen, bør være identificeret ved et identifikationsdokument, som er gyldigt i hele dyrets levetid, og som - i ord og diagramform - beskriver det pågældende dyr af hestefamilien og indeholder oplysninger om dyrets individuelle mærker til identitetskontrolformål. Disse mærker kan enten være medfødte, såsom mere end tre hvirvler, kastanjer, hvide aftegninger, sjældne øjenpigmenteringsfejl eller særlige forsænkninger i muskellaget, men også detaljerige strukturer i iris eller nethinden eller specifikke genetiske markører (DNA-profil), eller dyret kan have fået/være blevet påført dem, såsom depigmentering som følge af saddelsår samt ar, herunder kastrationsar hos hingste, eller et brændemærke.
(25)
Identifikationsdokumenter bør ikke udstedes, medmindre de er udfyldt med de krævede identifikationsoplysninger, som skal registreres i det udstedende organs database i overensstemmelse med denne forordning.
(26)
Oprindelsescertifikatet, jf. direktiv 90/427/EØF, som skal være indeholdt i identifikationsdokumentet, bør desuden indeholde alle de oplysninger, der er nødvendige for at sikre, at dyr af hestefamilien, der flyttes mellem forskellige stambøger, indskrives i den relevante klasse i stambogen i overensstemmelse med de kriterier, dyrene opfylder.
(27)
I henhold til Kommissionens beslutning 96/510/EF (19) skal det zootekniske afstamningscertifikat for registrerede dyr af hestefamilien svare til identifikationsdokumentet i Kommissionens beslutning 93/623/EØF (20). Eftersom beslutning 93/623/EØF og 2000/68/EF blev ophævet ved forordning (EF) nr. 504/2008, er det nødvendigt at præcisere, at alle henvisninger til disse beslutninger gælder som henvisninger til nærværende forordning.
(28)
De organer, der udsteder identifikationsdokumenter for registrerede dyr af hestefamilien, bør være de organisationer eller foreninger, der fører eller opretter stambøger for registrerede dyr af hestefamilien, som er officielt godkendt eller anerkendt af en medlemsstats kompetente myndighed, jf. beslutning 92/353/EØF, eller en officiel tjeneste i den pågældende medlemsstat, som fører den stambog, hvori dyret af hestefamilien er indført eller registreret til avlsmæssige formål i henhold til beslutning 96/78/EF. Desuden bør også nationale afdelinger af internationale organisationer eller foreninger, der administrerer konkurrence- eller væddeløbsheste og har hovedsæde i en medlemsstat, kunne udstede identifikationsdokumenter for registrerede heste.
(29)
Medlemsstaterne bør have større skønsbeføjelser i forhold til de udstedende organer, der udsteder identifikationsdokumenter for avls- og brugsdyr af hestefamilien. Disse identifikationsdokumenter bør kunne udstedes af den kompetente myndighed for den bedrift, som det pågældende dyr af hestefamilien holdes på på tidspunktet for dets identifikation, eller af et udstedende organ, som er udpeget af og arbejder under tilsyn af den kompetente myndighed.
(30)
Den kompetente myndighed, der er ansvarlig for at godkende eller anerkende organisationer eller foreninger, som opretter stambøger, jf. bilaget til beslutning 92/353/EØF, bør samarbejde med den kompetente myndighed som omhandlet i forordning (EF) nr. 882/2004 for, om nødvendigt ved hjælp af samarbejde på tværs af grænserne, at sikre, at identifikationsdokumenter for dyr af hestefamilien udstedes og anvendes i overensstemmelse med nærværende forordning.
(31)
Alle dyr af hestefamilien, der fødes i eller importeres til Unionen, bør identificeres i henhold til denne forordning ved ét enkelt identifikationsdokument, som udstedes for hele dyrets levetid, og der er derfor behov for særlige bestemmelser, der gælder i de tilfælde, hvor et dyrs status som avls- og brugsdyr af hestefamilien ændres til registreret dyr af hestefamilien efter betydningen i direktiv 2009/156/EF. På grund af de vidtrækkende konsekvenser af en sådan ændring i forhold til flytning af, handel med og import til Unionen af dyr af hestefamilien fra tredjelande, for så vidt angår de gældende dyresundhedsbestemmelser som fastsat i direktiv 2009/156/EF, men også med hensyn til dyrevelfærdsbestemmelserne for sådanne flytninger, jf. Rådets forordning (EF) nr. 1/2005 (21), er det nødvendigt for den kompetente myndighed at have ét enkelt adgangspunkt, nemlig en central database, til kontrol af de oplysninger til identifikation af dyr af hestefamilien, der kræves til attesteringsformål eller offentlig kontrol.
(32)
Medlemsstaterne bør have mulighed for at indføre særlige ordninger for identifikation af dyr af hestefamilien, der strejfer vildt eller delvis vildt om i særlige områder, herunder naturreservater, for at skabe overensstemmelse med definitionen af en bedrift i direktiv 92/35/EØF. Enhver sådan undtagelse fra den generelle forpligtelse til at identificere dyr af hestefamilien bør dog kun indrømmes, hvis de pågældende populationer af dyr af hestefamilien, som lever vildt eller delvis vildt, er effektivt adskilt fra dyr af hestefamilien, der indgår i husdyrhold af enhver art, og ikke blot vedblivende overlever og formerer sig uden for menneskers kontrol, men også forbliver uden for anvendelsesområdet for Rådets direktiv 98/58/EF (22), som ikke finder anvendelse på vilde dyr.
(33)
Med henblik på kontrol af identiteten af et dyr af hestefamilien bør identifikationsdokumentet først og fremmest indeholde en beskrivelse af høj kvalitet af det pågældende dyr af hestefamilien, bestående af en beskrivelse i ord af dyret og dets mærker samt et detaljeret oversigtsdiagram, som viser dyrets individuelle, særlige mærker.
(34)
Med henblik på at sikre, at dyr af hestefamilien er korrekt beskrevet i de identifikationsdokumenter, der ledsager dem, bør de udstedende organer bestræbe sig på at følge bedste praksis og uddanne det personale, der skal beskrive dyrene, for eksempel ved at følge de retningslinjer, der er udarbejdet af Det Internationale Rideforbund (23) og Weatherbys (24).
(35)
Mærkerne på et dyr af hestefamilien og de anvendte identifikationsmidler, som anvendes i kombination til identitetskontrolformål, bør ikke blot gøre det muligt at fastslå en entydig forbindelse mellem det pågældende dyr af hestefamilien og dets identifikationsdokument, men bør også vise, at dyret har gennemgået identifikationsprocessen i overensstemmelse med denne forordning, således at der ikke er udstedt mere end ét identifikationsdokument for et enkelt dyr. Anvendelsen af elektroniske identifikatorer (»transpondere«) til dyr af hestefamilien er allerede meget udbredt på internationalt plan. Der bør gøres brug af denne teknologi til at sikre en tæt forbindelse mellem dyret af hestefamilien og dets identifikationsdokument, samtidig med at det dog bør være muligt at anvende alternative metoder til kontrol af dyrets identitet, forudsat at disse alternative metoder giver tilsvarende garantier, så udstedelse af flere forskellige identifikationsdokumenter undgås.
(36)
Transpondere, der anvendes til mærkning af dyr af hestefamilien, og de læseenheder, der bruges til at aflæse transponderens kode, bør opfylde internationalt anerkendte standarder. I henhold til de pågældende standarder anvendes to forskellige systemer til at sikre, at transponderkoden er unik. De fleste medlemsstater har implementeret forordning (EF) nr. 504/2008 på en sådan måde, at de anvender en 3-tegns alfanumerisk landekode og forvalter fordelingen af transpondere via deres kompetente myndigheder.
(37)
Dette system til at sikre, at transponderkoden er unik, bør integreres i de udstedende organers databaser og den centrale database og implementeres på en sådan måde, at handelen med og importen til Unionen af dyr af hestefamilien, der også er mærket med en transponder, som viser en alfanumerisk kode med et andet udseende, ikke bringes i fare.
(38)
I henhold til Rådets direktiv 90/425/EØF (25) skal der foretages veterinærkontrol af bestemte dyr og produkter på deres bestemmelsessted. Direktivet foreskriver blandt andet, at de modtagere, der er anført i det certifikat eller dokument, som er omhandlet i samme direktiv, efter anmodning fra bestemmelsesmedlemsstatens kompetente myndighed og i det omfang, det er nødvendigt for udførelsen af denne kontrol, på forhånd skal give meddelelse om ankomst af dyr eller produkter fra en anden medlemsstat, herunder navnlig sendingens art og den forventede ankomstdato. Denne underretning kræves ikke for registrerede heste med et identifikationsdokument som fastsat i direktiv 90/427/EØF.
(39)
Dyr af hestefamilien skal i henhold til gældende EU-lovgivning altid være ledsaget af deres identifikationsdokumenter, men det bør være muligt at dispensere fra dette krav, hvis det er umuligt eller meget vanskeligt at bevare identifikationsdokumentet i hele dyrets levetid, eller hvis et sådant dokument ikke er udstedt, fordi dyret slagtes, inden det når den maksimumsalder, hvor der kræves identifikation.
(40)
Medlemsstaterne bør også have mulighed for at tillade, at der anvendes et forenklet identifikationsdokument for dyr af hestefamilien, der flyttes inden for medlemsstatens eget område. Visse steder er der indført plastickort med en indbygget computerchip (»smartkort«) til lagring af de relevante data. Det bør være tilladt at udstede sådanne smartkort som supplement til identifikationsdokumentet og under visse omstændigheder at bruge disse i stedet for det identifikationsdokument, der ledsager registrerede dyr af hestefamilien eller avls- og brugsdyr af hestefamilien i forbindelse med flytning inden for en medlemsstat.
(41)
Det er også nødvendigt at fastsætte bestemmelser for situationer, hvor det originale identifikationsdokument, som er udstedt i henhold til denne forordning for hele det pågældende dyr af hestefamiliens levetid, bortkommer, ikke længere er læseligt eller indeholder forkerte oplysninger, som ikke er resultatet af en ulovlig handling. Disse bestemmelser bør så vidt muligt forhindre ulovlig besiddelse af mere end ét identifikationsdokument med henblik på en korrekt angivelse af dyret af hestefamiliens status som bestemt til slagtning til konsum. Foreligger der fyldestgørende og verificerbare oplysninger, bør der udstedes et duplikateksemplar af identifikationsdokumentet, der er mærket som værende en kopi og generelt sikrer, at det pågældende dyr af hestefamilien er udelukket fra slagtning til konsum. I andre tilfælde bør der udstedes et erstatningsidentifikationsdokument, der ligeledes er mærket som sådant og udelukker det pågældende dyr af hestefamilien fra slagtning til konsum, og som derudover definerer dyret som et avls- og brugsdyr af hestefamilien.
(42)
Disse procedurer bør også gælde for dyr af hestefamilien, der frembydes til identifikation efter den fastsatte frist for den første identifikation, fordi svigagtig praksis og forsøg på at få fat på et supplerende identifikationsdokument ikke kan udelukkes.
(43)
I visse tilfælde, hvor dyr af hestefamilien indføres eller registreres med henblik på indførelse i stambøger, der føres af avlsorganisationer i tredjelande, er der behov for særlige bestemmelser, som muliggør, at registreringen af det pågældende dyr af hestefamilien i stambogen opretholdes, samtidig med at det sikres, at dyret holdes ude fra fødevarekæden med de relevante påtegninger i identifikationsdokumentet.
(44)
Identifikationsdokumentet er, jf. direktiv 2009/156/EF, et redskab, der skal gøre det muligt at begrænse flytning af dyr af hestefamilien i tilfælde af udbrud af en anmeldepligtig sygdom på den bedrift, hvor dyrene holdes eller opdrættes. Det er derfor nødvendigt at fastsætte, at dette identifikationsdokuments gyldighed til flytning i tilfælde af udbrud af visse sygdomme midlertidigt ophæves med en påtegning i identifikationsdokumentet.
(45)
Direktiv 2009/156/EF foreskriver desuden, at registrerede dyr af hestefamilien, hvis de forlader bedriften, skal være identificeret ved et identifikationsdokument, der blandt andet skal attestere, at det pågældende dyr af hestefamilien ikke stammer fra en bedrift, der er omfattet af visse bestemte forbud. Det særlige afsnit i standardidentifikationsdokumentet bør derfor gøres obligatorisk for alle dyr af hestefamilien og omformuleres i overensstemmelse hermed.
(46)
Når et dyr af hestefamilien dør, undtagen hvis det slagtes på et slagteri, bør identifikationsdokumentet, hvis det i overensstemmelse med national lovgivning ledsager slagtekroppen, returneres til det udstedende organ af den myndighed, der fører tilsyn med forarbejdningen af det døde dyr i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1069/2009 (26) eller kremering i lavkapacitetsforbrændingsanlæg som omhandlet i kapitel III i bilag III til Kommissionens forordning (EU) nr. 142/2011 (27), ligesom det bør sikres, at transponderen eller alternative metoder til kontrol af dyrets identitet ikke kan genanvendes.
(47)
For at forhindre, at transpondere kommer til at indgå i fødevarekæden, bør kød fra dyr af hestefamilien, fra hvilke det ikke har været muligt at fjerne transponderen på slagtetidspunktet, erklæres uegnet til konsum, jf. afsnit II, kapitel V, i bilag I til forordning (EF) nr. 854/2004. Med henblik på at gøre det lettere at lokalisere de implanterede transpondere bør det standardiseres, hvor transponderen skal implanteres, ligesom dette sted bør registreres i identifikationsdokumenterne.
(48)
I overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 (28) defineres levende dyr, der er forberedt til markedsføring med henblik på konsum, som fødevarer. Fødevarevirksomhedslederne pålægges ved samme forordning et vidtrækkende ansvar i alle faser af fødevareproduktionen, herunder vedrørende sporbarhed for dyr bestemt til fødevareproduktion.
(49)
Avls- og brugsdyr af hestefamilien og registrerede dyr af hestefamilien kan på et tidspunkt i deres liv blive til slagtedyr af hestefamilien (»slagtedyr«) efter betydningen i direktiv 2009/156/EF. Kød af dyr af hestefamilien er defineret i punkt 1 i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 (29), som indeholder særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer.
(50)
Kravene vedrørende oplysninger om fødevarekæden for dyr af hestefamilien er - efter udløbet af overgangsordningerne for implementeringen af forordning (EF) nr. 853/2004, (EF) nr. 854/2004 og (EF) nr. 882/2004 i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 2076/2005 (30) - blevet gennemført siden den 1. januar 2010.
(51)
I henhold til forordning (EF) nr. 853/2004 skal slagteriernes ledere modtage, kontrollere og skride ind på grundlag af oplysninger om fødevarekæden omfattende nærmere oplysninger om oprindelse, livsforløb og håndtering for dyr bestemt til fødevareproduktion. Den kompetente myndighed kan tillade, at oplysningerne om fødevarekæden for tamdyr af hestefamilien ikke sendes til slagteriet i forvejen, men sammen med dyrene. Oplysningerne om fødevarekæden bør derfor omfatte identifikationsdokumentet, der ledsager slagtedyr af hestefamilien.
(52)
Det følger af forordning (EF) nr. 854/2004, at embedsdyrlægen skal kontrollere, at lederen af fødevarevirksomheden overholder forpligtelsen til at sikre, at dyr, der godtages til slagtning til konsum, er korrekt identificeret.
(53)
Forordning (EF) nr. 853/2004 foreskriver, at ledere af fødevarevirksomheder skal kontrollere de pas, der ledsager tamdyr af hestefamilien, for at sikre, at dyret er bestemt til slagtning til konsum, og hvis de modtager dyret til slagtning, skal de overdrage passet til embedsdyrlægen.
(54)
I lyset af den særlige situation for dyr af hestefamilien, der fødes som dyr af arter bestemt til fødevareproduktion, men ikke i alle tilfælde først og fremmest opdrættes til dette formål og i de fleste tilfælde ikke i hele deres levetid holdes af ledere af fødevarevirksomheder som defineret i artikel 3, nr. 3), i forordning (EF) nr. 178/2002, er det nødvendigt at indføre en procedure, der sikrer en problemfri forbindelse fra kontrollen af identifikationsdokumentet til folkesundhedsformål til forvaltningen af dette dokument i overensstemmelse med direktiv 2009/156/EF. En central database i hver enkelt medlemsstat er derfor et effektivt redskab til at kontrollere visse oplysninger om og i et identifikationsdokument, inden der træffes beslutning om at godtage det pågældende dyr til slagtning til konsum. I tilfælde, hvor oplysningerne vedrørende udelukkelse fra slagtning til konsum i identifikationsdokumentets afsnit II ikke stemmer overens med de oplysninger, der er registreret i den centrale database, bør det være de oplysninger i enten nævnte dokument eller nævnte base, der fører til udelukkelse af det pågældende dyr af hestefamilien fra slagtning til konsum, der har forrang.
(55)
Rådets direktiv 96/22/EF (31) finder anvendelse på husdyr, herunder tamdyr af hestefamilien, samt vildtlevende dyr af disse arter, såfremt de er opdrættet på en bedrift. Samme direktivs artikel 7 åbner mulighed for handel med registrerede dyr af hestefamilien, som har fået indgivet veterinærlægemidler, der indeholder trenbolonallyl eller beta-agonister med henblik på zooteknisk behandling, inden udløbet af tilbageholdelsestiden, såfremt betingelserne for indgivelse er overholdt, og arten af og datoen for behandlingen er angivet i det certifikat eller pas, der ledsager disse dyr.
(56)
I artikel 2, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 470/2009 (32) defineres dyr bestemt til fødevareproduktion som »dyr, der avles, opdrættes, holdes, slagtes eller udtages med henblik på fødevareproduktion«. Det følger af forordningens artikel 16, at kun farmakologisk virksomme stoffer, der er klassificeret efter samme forordnings artikel 14, stk. 2, litra a), b) eller c), må indgives til dyr bestemt til fødevareproduktion i Unionen, og forudsat at dette sker i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF (33).
(57)
Artikel 6 i direktiv 2001/82/EF foreskriver, at der ikke må gives tilladelse til markedsføring af et veterinærlægemiddel med henblik på indgivelse til en eller flere fødevareproducerende dyrearter, medmindre de farmakologisk virksomme stoffer, som lægemidlet indeholder, er opført i bilag I, II eller III til forordning (EØF) nr. 2377/90. De regler, der er fastsat i nævnte bilag, er nu indeholdt i Kommissionens forordning (EU) nr. 37/2010 (34). Som undtagelse herfra kan et veterinærlægemiddel, der indeholder farmakologisk virksomme stoffer, som ikke er opført i bilag I, II eller III til forordning (EØF) nr. 2377/90, i specifikke tilfælde dog godkendes til dyr af hestefamilien, der i henhold til Unionens dyresundhedslovgivning er blevet erklæret for uegnede til slagtning til konsum. Sådanne veterinærlægemidler må ikke indeholde virksomme stoffer, der er opført i bilag IV til forordning (EØF) nr. 2377/90, eller være beregnet til behandling af tilstande, jf. det godkendte resumé af produktegenskaber, for hvilke der findes et veterinærlægemiddel, der er tilladt til dyr af hestefamilien. Det bør følgelig foreskrives, at et dyr af hestefamilien kan udelukkes fra slagtning til konsum på dyrets ejers initiativ.
(58)
Artikel 10, stk. 2 og 3, i direktiv 2001/82/EF indeholder bestemmelser om særlige undtagelser for dyr af hestefamilien fra samme direktivs artikel 11 vedrørende behandling af dyr bestemt til fødevareproduktion med lægemidler, for hvilke der er fastsat en maksimalgrænseværdi for restkoncentrationer for andre arter end dem, lægemidlet er beregnet for, eller som er godkendt til behandling af en anden tilstand, forudsat at de pågældende dyr af hestefamilien er identificeret i overensstemmelse med EU-lovgivningen og i identifikationsdokumentet er erklæret for ikke bestemt til slagtning til konsum eller som bestemt til slagtning til konsum efter en tilbageholdelsestid på mindst seks måneder, efter at dyrene er blevet behandlet med stoffer opført i Kommissionens forordning (EF) nr. 1950/2006 (35).
(59)
Medlemsstaterne skal i henhold til direktiv 2001/82/EF sørge for, at en person, der ejer eller er bruger af (»ansvarlig for«) dyr bestemt til fødevareproduktion, kan dokumentere at have købt og opbevaret veterinærlægemidler eller at have behandlet sådanne dyr hermed, i en periode på fem år efter behandlingen, herunder i tilfælde, hvor dyret er blevet slagtet i løbet af femårsperioden. Det er derfor nødvendigt for anvendelsen af nævnte lovgivning, at slagtningen af et dyr af hestefamilien straks indlæses i den centrale database i den medlemsstat, hvor den bedrift, som dyret holdes på, er beliggende.
(60)
For at opretholde kontrollen med udstedelsen af identifikationsdokumenter bør et vist minimum af relevante data vedrørende udstedelsen af disse dokumenter registreres i en database, som administreres af det udstedende organ.
(61)
Universal Equine Life Number (UELN)-systemet er godkendt på verdensplan af de største hesteavls- og konkurrenceorganisationer. Systemet er udviklet på initiativ af World Breeding Federation for Sport Horses (WBFSH), International Stud-Book Committee (ISBC), World Arabian Horse Organization (WAHO), European Conference of Arabian Horse Organisations (ECAHO), Conférence Internationale de l'Anglo-Arabe (CIAA), Det Internationale Rideforbund (FEI) og Union Européenne du Trot (UET), og der findes oplysninger om systemet på UELN-hjemmesiden (36).
(62)
UELN-systemet er velegnet til registrering af både registrerede dyr af hestefamilien og avls- og brugsdyr af hestefamilien og gør det muligt gradvis at indarbejde EDB-baserede net, så det sikres, at dyrenes identitet fortsat kan kontrolleres i overensstemmelse med artikel 6 i direktiv 90/427/EØF, når der er tale om registrerede dyr af hestefamilien.
(63)
De koder, der gives til databaserne, samt det format, der anvendes til de registrerede identifikationsnumre for de enkelte dyr, bør ikke på nogen måde være i uoverensstemmelse med det etablerede UELN-system. Listen over tildelte UELN-koder bør derfor konsulteres, inden en database tildeles en ny kode.
(64)
I henhold til direktiv 2009/156/EF skal embedsdyrlægen i et register indføre identifikationsnummeret eller identifikationsdokumentets nummer for det dyr af hestefamilien, der er slagtet, og på anmodning af den kompetente myndighed på afsendelsesstedet til denne fremsende en erklæring, hvorved det bekræftes, at dyret er blevet slagtet. Det bør derfor præciseres, at identifikationsdokumenterne i sådanne tilfælde skal destrueres på slagtestedet for at forhindre svigagtig anvendelse af identifikationsdokumenter fra slagtede dyr af hestefamilien.
(65)
Nævnte direktiv foreskriver også, at identifikationsdokumenter for registrerede heste, der slagtes, herunder aflives, som led i sygdomsbekæmpelsesforanstaltninger, efter slagtningen skal returneres til den myndighed, der har udstedt dem. Disse krav bør også gælde for identifikationsdokumenter udstedt for andre registrerede dyr af hestefamilien end registrerede heste og for avls- og brugsdyr af hestefamilien.
(66)
For at sikre, at de udstedende organers databaser indeholder ajourførte oplysninger, er det nødvendigt at indføre informationsudveksling med oplysninger om et dyrs død eller forsvinden i databasen hos den myndighed, der har udstedt dokumentet, og i den centrale database i den medlemsstat, hvor den bedrift, som det pågældende dyr af hestefamilien blev holdt på, er beliggende.
(67)
Registrering af et UELN-kompatibelt individnummer og anvendelse af dette til identifikation af de myndigheder eller organer, der har udstedt identifikationsdokumentet, burde gøre det lettere at opfylde disse krav. Medlemsstaterne bør så vidt muligt gøre brug af de forbindelsesorganer, de har udpeget i henhold til forordning (EF) nr. 882/2004.
(68)
Med en kombination af obligatorisk registrering af ansøgeren til et identifikationsdokument, som - inden for fristen på under 12 måneder efter dyrets fødsel - er opdrætter og normalt ejer af det dyr, for hvilket et identifikationsdokument udstedes, og pligt til at underrette det udstedende organ om enhver ændring af det pågældende dyr af hestefamiliens sædvanlige opholdssted til en anden medlemsstat kan der opbygges en informationskæde, som gør det muligt at spore et dyr, når det er nødvendigt.
(69)
Det følger af forordning (EF) nr. 504/2008, at identifikationsoplysninger skal opdateres i identifikationsdokumentet af det udstedende organ, der har udstedt dokumentet. Medlemsstaterne har rapporteret om modvilje blandt ejerne af dyr af hestefamilien mod at sende de udstedende organer identifikationsdokumentet (til opdatering af identifikationsoplysninger) pr. e-mail, så meget desto mere når det udstedende organ befinder sig i udlandet. Denne modvilje bygger på en frygt for at miste identifikationsdokumentet og som følge heraf skulle have det pågældende dyr af hestefamilien identificeret ved et duplikateksemplar af identifikationsdokumentet eller et erstatningsidentifikationsdokument, som udelukker dyret fra slagtning til konsum og reducerer dyrets værdi væsentligt.
(70)
For at lette forvaltningen af identifikationsdokumentet i hele dyrets levetid er det nødvendigt at indføre procedurer for registrering af identifikationsdokumentet i den medlemsstat, der er det sædvanlige opholdssted, især hvis identifikationsdokumentet er udstedt i en anden medlemsstat. Den nødvendige kommunikation med det udstedende organ, der foretog den oprindelige identifikation, sikres bedst med udveksling af oplysninger mellem de centrale databaser i de berørte medlemsstater.
(71)
Udstedende organer kan desuden miste deres godkendelse eller udpegelse, hvorimod udstedte identifikationsdokumenter forbliver gyldige i dyre- og folkesundhedsmæssig henseende. Det er derfor nødvendigt at sikre backup af oplysningerne i identifikationsdokumentet ved hjælp af en database, der er tilgængelig for de kompetente myndigheder på dyre- og folkesundheds- samt dyrevelfærdsområdet.
(72)
Da der normalt er mere end ét udstedende organ i hver medlemsstat, da dyr af hestefamilien ofte flyttes mellem bedrifter og mellem medlemsstater, da disse dyr ændrer status fra »avls- og brugsdyr af hestefamilien« til »registrerede dyr af hestefamilien« eller fra dyr bestemt til fødevareproduktion til dyr, der er udelukket fra slagtning til konsum, og da registrerede dyr af hestefamilien kan identificeres af en organisation, der fører en stambog og har hovedsæde i en anden medlemsstat, er det uomgængeligt, nødvendigt og hensigtsmæssigt med henblik på en effektiv gennemførelse af direktiv 90/427/EØF og 2009/156/EF at oprette en central database i hver medlemsstat, som indeholder optegnelser over identifikationsoplysninger for alle dyr af hestefamilien, der holdes på bedrifter i den pågældende medlemsstat.
(73)
Det ville dog være acceptabelt, at medlemsstater, der har oprettet én database for registrerede dyr af hestefamilien og en anden for avls- og brugsdyr af hestefamilien, fortsat opererede med et sådant system, forudsat at databaserne kan kommunikere med hinanden og veterinærmyndighederne har fuld adgang til begge baser.
(74)
Med dette for øje bør de centrale databaser i diverse medlemsstater samarbejde i overensstemmelse med Rådets direktiv 89/608/EØF (37) med henblik på at lette udvekslingen af data vedrørende et dyr og det identifikationsdokument, der udstedes for dyret.
(75)
Med henblik på en ensartet anvendelse af EU-forskrifterne om identifikation af dyr af hestefamilien i medlemsstaterne og for at sikre, at lovgivningen er klar og gennemskuelig, bør forordning (EF) nr. 504/2008 ophæves og afløses af nærværende forordning.
(76)
I henhold til punkt 24 i bilaget til Kommissionens forordning (EU) nr. 519/2013 (38) skal dyr af hestefamilien, der er født i Kroatien senest den 30. juni 2013, og som ikke er identificeret i henhold til forordning (EF) nr. 504/2008, identificeres senest den 31. december 2014 i henhold til sidstnævnte forordning.
(77)
Nærværende forordning bør anvendes fra den 1. januar 2016, så medlemsstaterne og virksomhederne har tid til at tilpasse sig de nye regler. I Grækenland, Sverige og Det Forenede Kongerige bør kravet om oprettelse og drift af en central database dog gælde fra den 1. juli 2016.
(78)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder og Den Stående Zootekniske Komité -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
GENSTAND, ANVENDELSESOMRÅDE, DEFINITIONER OG ALMINDELIGE PRINCIPPER
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
1. Ved denne forordning fastsættes der regler om identifikation af dyr af hestefamilien, som:
a)
er født i Unionen eller
b)
er overgået til fri omsætning i Unionen i overensstemmelse med toldproceduren i artikel 5, nr. 16), litra a), i forordning (EU) nr. 952/2013.
2. Denne forordning berører ikke anvendelsen af beslutning 96/78/EF.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »dyr af hestefamilien«: vildtlevende eller domesticerede enhovede dyr af alle arter i slægten Equus i familien Equidae samt krydsninger heraf
b) »bedrift«: en landbrugs- eller træningsvirksomhed, en stald eller ethvert lokale eller anlæg, hvor dyr af hestefamilien sædvanligvis holdes eller opdrættes, uanset deres anvendelse, og naturreservater med fritgående dyr af hestefamilien
c) »bruger«: enhver fysisk eller juridisk person, der er i besiddelse af dyr af hestefamilien eller har til opgave at passe dyret mod eller uden vederlag, også midlertidigt, herunder under transport, på markeder eller i forbindelse med konkurrencer, væddeløb eller kulturelle arrangementer
d) »ejer«: den eller de fysiske eller juridiske personer, der ejer det pågældende dyr af hestefamilien
e) »registrerede dyr af hestefamilien«: alle dyr af hestefamilien, som er:
i)
indført i eller er registreret og kan indføres i en stambog i henhold til regler vedtaget i medfør af artikel 4, stk. 2, litra b), i direktiv 90/427/EØF, og som er identificeret ved et identifikationsdokument som omhandlet i samme direktivs artikel 8, stk. 1, eller
ii)
heste, herunder ponyer, registreret hos en international forening eller organisation, der administrerer konkurrence- eller væddeløbsheste, og identificeret ved et identifikationsdokument udstedt af den nationale afdeling af den pågældende forening eller organisation
f) »stambog«: enhver bog eller ethvert register, kartotek eller databærende medium:
i)
som føres af en organisation eller forening, der er officielt godkendt eller anerkendt af en medlemsstat, eller føres af en officiel tjeneste i den pågældende medlemsstat, og
ii)
hvori dyr af hestefamilien er indført eller er registreret og kan indføres, med angivelse af deres kendte slægtninge i opstigende linje
g) »avls- og brugsdyr af hestefamilien«: andre dyr af hestefamilien end de i litra e) og h) nævnte
h) »slagtedyr af hestefamilien«: dyr af hestefamilien, der enten direkte eller via et godkendt samlested som omhandlet i artikel 7 i direktiv 2009/156/EF skal føres til slagteriet for at slagtes dér
i) »kompetent myndighed«: den centrale myndighed i en medlemsstat, der er ansvarlig for tilrettelæggelsen af offentlig kontrol, eller en anden myndighed, som er blevet bemyndiget hertil, herunder den i artikel 2, litra h), i direktiv 2009/156/EF nævnte kompetente myndighed
j) »zooteknisk myndighed«: den centrale myndighed i en medlemsstat, der er ansvarlig for gennemførelsen af direktiv 90/427/EØF, eller en anden myndighed, som er blevet bemyndiget hertil, herunder de i artikel 2, stk. 1, i beslutning 92/353/EØF nævnte myndigheder
k) »midlertidig indførsel«: status for en registreret hest fra et tredjeland, som indføres i Unionen for et tidsrum på mindre end 90 dage i medfør af en afgørelse vedtaget i henhold til artikel 19, litra b), i direktiv 2009/156/EF
l) »endelig indførsel«: status for et dyr af hestefamilien med oprindelse i et tredjeland, som importeres til Unionen for et tidsrum på 90 dage eller derover
m) »mærke«: ethvert særligt kendetegn hos et dyr af hestefamilien, som er synligt eller kan gøres synligt, og som er medfødt, eller som dyret har fået/er blevet påført, og som registreres i identifikationsøjemed
n) »transponder«: en passiv anordning til radiofrekvensidentifikation, der kun kan aflæses, og som:
i)
er i overensstemmelse med ISO-standard 11784 og anvender fuld dupleks (FDX eller FDX-B)- eller halv dupleks (HDX)-teknologi og
ii)
kan aflæses af en læseenhed, der er kompatibel med ISO-standard 11785, på en afstand af mindst 12 cm
o) »unikt individnummer«: en unik 15-tegns alfanumerisk kode med oplysninger om det individuelle dyr af hestefamilien samt database og land, hvor disse oplysninger første gang er registreret i overensstemmelse med Universal Equine Life Number (UELN)-kodesystemet, og som omfatter:
i)
en 6-tegns UELN-kompatibel identifikationskode til den i artikel 39 omhandlede database, efterfulgt af
ii)
et 9-tegns individuelt identifikationsnummer, som det pågældende dyr af hestefamilien er tildelt
p) »medlemsstat, der er fri for afrikansk hestepest«:
i)
enhver medlemsstat, på hvis område der ikke er noget klinisk, serologisk (hos dyr, der ikke er vaccineret) eller epidemiologisk bevis på, at der har kunnet konstateres afrikansk hestepest i løbet af de sidste to år, og
ii)
hvor der ikke er vaccineret imod denne sygdom i de sidste 12 måneder
q) »anmeldepligtige sygdomme«: de i bilag I til direktiv 2009/156/EF opførte sygdomme
r) »embedsdyrlæge«: dyrlæge, der er udpeget af den kompetente myndighed i en medlemsstat eller et tredjeland
s) »smartkort«: en plasticanordning med en indbygget computerchip, hvorpå der kan lagres data, og som elektronisk kan overføre disse til kompatible EDB-systemer
t) »den ansvarlige dyrlæge«: den i artikel 10, stk. 1, i direktiv 2001/82/EF omhandlede dyrlæge.
Artikel 3
Almindelige principper og krav vedrørende identifikation af dyr af hestefamilien
1. Dyr af hestefamilien, som lever i et af de områder, der er opført i bilag I til forordning (EF) nr. 882/2004, skal identificeres i overensstemmelse med nærværende forordning.
2. Hvis brugeren ikke er ejeren eller en af ejerne af det pågældende dyr af hestefamilien, skal han handle i overensstemmelse med denne forordning på vegne af og efter aftale med ejeren.
3. Medlemsstaterne og de i artikel 5, stk. 1, litra a), og artikel 5, stk. 1, litra b), udstedende organer kan foreskrive, at ansøgningen til et udstedende organ om udstedelse af et identifikationsdokument, jf. artikel 11, eller om ændring af identifikationsoplysninger i et eksisterende identifikationsdokument, jf. artikel 27, skal indgives af ejeren.
4. Medlemsstaterne sikrer, hvis det er hensigtsmæssigt ved offentlig kontrol i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 882/2004, at brugere af dyr af hestefamilien og udstedende organer opfylder deres forpligtelser i henhold til denne forordning.
Artikel 4
EU-systemet til identifikation af dyr af hestefamilien
1. Ved anvendelsen af denne forordning omfatter EU-systemet til identifikation af dyr af hestefamilien følgende:
a)
ét enkelt identifikationsdokument, som er gyldigt i hele dyrets levetid, som det udstedende organ, der har udstedt dokumentet, forbliver ejer af, medmindre andet er fastsat af det udstedende organ eller i denne forordning, og som indeholder:
i)
en beskrivelse i ord af det pågældende dyr af hestefamilien og dets mærker
ii)
et udfyldt oversigtsdiagram med en grafisk fremstilling af de mærker, der er noteret i den skriftlige beskrivelse
iii)
et felt til godkendte påtegninger om ændringer i identifikationsoplysningerne
b)
en identitetskontrolmetode, som:
i)
sikrer en entydig forbindelse mellem identifikationsdokumentet og det dyr af hestefamilien, som dokumentet er udstedt for
ii)
viser, at det pågældende dyr af hestefamilien allerede har gennemgået en identifikationsproces
c)
en database, som, jf. artikel 38, bruges til registrering af identifikationsoplysningerne for det dyr af hestefamilien, som identifikationsdokumentet er udstedt for, og for brugeren, der har indgivet ansøgningen om identifikationsdokumentet, samt til tildeling af det unikke individnummer til dyret
d)
en central database oprettet i henhold til artikel 39.
2. Et dyr af hestefamilien anses kun for at være identificeret i henhold til denne forordning, hvis det:
a)
ledsages af et identifikationsdokument udstedt i henhold til en af følgende bestemmelser:
i)
artikel 9 for dyr af hestefamilien, der er født i Unionen, eller
ii)
artikel 14 for dyr af hestefamilien, der er importeret til Unionen, eller
iii)
artikel 29 eller 30, hvis dyret ledsages af et duplikateksemplar af identifikationsdokumentet, eller
iv)
artikel 32, hvis dyret ledsages af et erstatningsidentifikationsdokument, eller
b)
er identificeret i henhold til:
i)
artikel 24, for så vidt angår undtagelser for flytning eller transport af dyr af hestefamilien, der ledsages af et midlertidigt dokument, eller
ii)
artikel 26, stk. 2, for så vidt angår undtagelser for visse flytninger og transport af slagtedyr af hestefamilien i visse tilfælde.
KAPITEL II
IDENTIFIKATION AF DYR AF HESTEFAMILIEN FØDT I UNIONEN
Artikel 5
Udstedende organer for dyr af hestefamilien født i Unionen
1. Det i artikel 7 omhandlede identifikationsdokument udstedes af et af følgende udstedende organer:
a)
for registrerede dyr af hestefamilien som omhandlet i denne forordnings artikel 2, litra e), nr. i), af en organisation eller forening, der er officielt godkendt eller anerkendt i henhold til artikel 2, stk. 1, i beslutning 92/353/EØF, eller af en officiel tjeneste i en medlemsstat, som fører den stambog, hvori dyret af hestefamilien er indført eller er registreret og kan indføres i henhold til beslutning 96/78/EF
b)
for registrerede heste som omhandlet i artikel 2, litra e), nr. ii), af en national afdeling af en international organisation eller forening, der administrerer konkurrence- eller væddeløbsheste, under tilsyn af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor den har hovedsæde
c)
for avls- og brugsdyr af hestefamilien som omhandlet i artikel 2, litra g), af:
i)
den kompetente myndighed for den bedrift, som det pågældende dyr af hestefamilien holdes på på tidspunktet for dets identifikation, eller
ii)
et udstedende organ, som er udpeget af og arbejder under tilsyn af den i litra i) omhandlede kompetente myndighed, og som har fået delegeret denne opgave.
2. Den kompetente myndighed må kun udpege udstedende organer som omhandlet i stk. 1, litra c), nr. ii), der opfylder følgende betingelser:
a)
Der skal foreligge en nøjagtig beskrivelse af de opgaver og ansvarsområder, som det udstedende organ skal varetage, og af de betingelser, hvorunder det kan varetage dem.
b)
Der skal være dokumentation for, at det udstedende organ:
i)
har de(n) fornødne sagkundskab, hjælpemidler og infrastruktur til at kunne varetage de opgaver, det har fået delegeret
ii)
har et tilstrækkeligt antal medarbejdere med passende kvalifikationer og erfaring
iii)
er upartisk og uden interessekonflikter for så vidt angår varetagelsen af de opgaver, det har fået delegeret
iv)
ligger inde med et standardidentifikationsdokument, der opfylder kravene i denne forordning.
c)
Det udstedende organ skal arbejde tæt sammen med den kompetente myndighed om at forebygge og om nødvendigt afhjælpe eventuelle tilfælde af manglende overholdelse af kravene i denne forordning.
d)
Der er sikret en effektiv og konkret koordinering mellem den kompetente myndighed og det udpegede udstedende organ.
3. Har den kompetente myndighed rimelig grund til at konkludere, at et udstedende organ handler på en måde, der ikke er i overensstemmelse med kravene i denne forordning, undersøger den de pågældende tilfælde af manglende overholdelse. Identifikationsdokumenter må ikke udstedes af det udstedende organ, indtil undersøgelsen er afsluttet og eventuelle tilfælde af manglende overholdelse er udelukket eller afhjulpet.
4. Hvis et udstedende organ som omhandlet i stk. 1, trods de foranstaltninger, der gennemføres i henhold til stk. 3, ikke opfylder kravene i denne forordning, inddrager den kompetente myndighed tilladelsen til at udstede identifikationsdokumenter for dyr af hestefamilien.
Efter inddragelsen af tilladelsen til at udstede identifikationsdokumenter sikrer den kompetente myndighed, at dyr af hestefamilien under dens ansvar fortsat er identificeret i overensstemmelse med denne forordning, og at de identifikationsdokumenter, der er returneret eller skal returneres i henhold til artikel 34, afleveres til og opbevares af den kompetente myndighed eller et udstedende organ, som af den kompetente myndighed har fået delegeret denne opgave.
Artikel 6
Oplysninger vedrørende udstedende organer
1. Medlemsstaterne udarbejder og ajourfører listen over udstedende organer som omhandlet i artikel 5, stk. 1, og gør listen tilgængelig for de øvrige medlemsstater, de øvrige udstedende organer og offentligheden på et websted oprettet af den kompetente myndighed.
2. Den i stk. 1 omhandlede liste skal:
a)
omfatte de kontaktoplysninger, der er nødvendige for at opfylde kravene i artikel 35 samt artikel 37, stk. 4, artikel 38, stk. 3, og artikel 40, stk. 1
b)
være i overensstemmelse med standardskemaet i kapitel 2, afsnit I, litra f), i bilag II til beslutning 2009/712/EF og kravene i bilag III til samme beslutning
c)
være direkte tilgængelig via det internetlink, der sendes til Kommissionen i henhold til stk. 3, og være umiddelbart forståelig for ikke-indfødte sprogbrugere.
3. Kommissionen opretter, med det formål at hjælpe medlemsstaterne med at gøre de i stk. 1 omhandlede ajourførte lister tilgængelige, et websted, som hver enkelt medlemsstat linker direkte til, så der er adgang til de krævede oplysninger på det i stk. 1 omhandlede websted.
Artikel 7
Form og indhold af identifikationsdokumenter, der udstedes for dyr af hestefamilien født i Unionen
1. Dyr af hestefamilien, der fødes i Unionen, skal identificeres ved ét enkelt identifikationsdokument for dyr af hestefamilien, som udstedes for hele dyrets levetid i overensstemmelse med:
a)
standardidentifikationsdokumentet i bilag I, del 1
b)
de supplerende krav i samme bilags del 2.
2. Udstedende organer skal sikre, at identifikationsdokumentet indeholder et tilstrækkeligt antal sider med felter til angivelse af de krævede oplysninger i følgende afsnit i standardidentifikationsdokumentet i bilag I, del 1:
a)
som minimum afsnit I-IX for registrerede dyr af hestefamilien
b)
som minimum afsnit I-IV for avls- og brugsdyr af hestefamilien.
3. Udstedende organer skal sikre, at rækkefølgen og nummereringen af afsnittene i identifikationsdokumenterne i bilag I, del 1, forbliver uændret, og at identifikationsdokumentet indeholder et tilstrækkeligt antal sider til afsnittene, hvor der er plads til flere påtegninger.
4. De udstedende organer er ansvarlige for en sikker forvaltning af uudfyldte og udfyldte identifikationsdokumenter på deres adresse.
Hvis et udstedende organs vedtægter, uden at det berører artikel 4, stk. 1, litra a), giver mulighed for det, skal det udstedende organ sørge for, at de i artikel 34, stk. 1, litra c), nr. ii), og artikel 35 omhandlede identifikationsdokumenter på effektiv vis gøres ugyldige, med henblik på at forhindre enhver form for svigagtig anvendelse af selve dokumentet og de oplysninger, det indeholder, inden dokumentet udleveres til ejeren til minde om dyret.
5. Den kompetente myndighed kan sammen med den zootekniske myndighed indføre administrative procedurer med henblik på at sikre en harmoniseret udformning af de identifikationsdokumenter, der udstedes af udstedende organer som omhandlet i artikel 5, stk. 1, under deres tilsyn, forudsat at de almindelige krav i stk. 1, 2 og 3 er overholdt.
Artikel 8
Den kompetente myndigheds forpligtelser med hensyn til udstedelse af identifikationsdokumenter for dyr af hestefamilien født i Unionen
Den zootekniske myndighed og den kompetente sikrer, at de udstedende organer på deres område, som de hver især er ansvarlige for:
a)
udsteder identifikationsdokumenter, der opfylder kravene i artikel 7, stk. 1, 2 og 3
b)
har etableret de nødvendige systemer til, hvis det kræves af den kompetente myndighed, at kontrollere, hvorvidt et identifikationsdokument, der angiveligt er udstedt af dem:
i)
er unikt og ægte og rent faktisk er udstedt for det pågældende dyr
ii)
hvis der anvendes fortrykte uudfyldte identifikationsdokumenter, er forsynet med et løbenummer, der som minimum er trykt på de sider, der indeholder identifikationsdokumentets afsnit I, II og III.
Artikel 9
Udstedelse af identifikationsdokumenter for dyr af hestefamilien født i Unionen
1. Udstedende organer må kun udstede identifikationsdokumenter, for hvilke det gælder, at:
a)
kravene i artikel 7, stk. 1, 2 og 3, er opfyldt
b)
afsnit I er behørigt udfyldt med oplysninger, som er bekræftet af eller på vegne af det udstedende organ, der er angivet i afsnit I, del A, punkt 11
c)
afsnit IV er udfyldt, hvis dette er et krav i henhold til national lovgivning eller i henhold til regler og forskrifter fastsat af det udstedende organ som omhandlet i artikel 5, stk. 1, litra a) og b)
d)
afsnit V er udfyldt i overensstemmelse med stk. 2 i nærværende artikel.
2. Det i artikel 5, stk. 1, litra a), omhandlede udstedende organ identificerer registrerede dyr af hestefamilien som omhandlet i artikel 2, litra e), nr. i), i overensstemmelse med reglerne i den i samme bestemmelse nævnte stambog og indsætter i identifikationsdokumentets afsnit V oplysningerne i oprindelsescertifikatet, jf. artikel 8, stk. 1, andet afsnit, i direktiv 90/427/EØF samt bilaget dertil.
3. Identifikationsdokumentets afsnit V skal, i overensstemmelse med de principper, der er opstillet af den organisation eller forening, som har oprettet den oprindelige stambog for den race, som det pågældende registrerede dyr af hestefamilien tilhører, indeholde:
a)
fuldstændige oplysninger om stamtavle
b)
det afsnit i stambogen, der er omhandlet i artikel 2 eller 3 i beslutning 96/78/EF
c)
hvis stambogen indeholder flere klasser, den klasse i stambogens hovedafsnit, som det registrerede dyr af hestefamilien er indført i.
4. Til registrering af en konkurrence- eller væddeløbshest som omhandlet i artikel 2, litra e), nr. ii), skal det i artikel 5, stk. 1, litra b), omhandlede udstedende organ enten:
a)
i overensstemmelse med stk. 1, litra a) og b), og de af det pågældende udstedende organ fastsatte regler udstede et identifikationsdokument, som overholder bestemmelserne i artikel 7, stk. 1, 2 og 3, eller
b)
anerkende og validere det identifikationsdokument, der er udstedt for den pågældende hest i overensstemmelse med stk. 1 i nærværende artikel, eller
c)
udstede et nyt identifikationsdokument i henhold til artikel 12, stk. 3, litra c).
Artikel 10
Dispensation vedrørende angivelse af visse oplysninger i identifikationsdokumentets afsnit I og IV
1. Uanset artikel 4, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 9, stk. 1, litra b), kan den kompetente myndighed give tilladelse til, at udstedende organer ikke indtegner oplysningerne i punkt 12-18 i identifikationsdokumentets oversigtsdiagram som fastlagt i bilag I, afsnit I, del B, i hånden, forudsat at følgende to betingelser er opfyldt:
a)
Der er implanteret en transponder i henhold til artikel 18, eller der er anvendt en tilsvarende, godkendt alternativ identitetskontrolmetode i henhold til artikel 21.
b)
Det pågældende dyr af hestefamilien er afbildet med et tilstrækkelig detaljeret fotografi eller print.
2. De i artikel 5, stk. 1, litra a) og b), omhandlede udstedende organer kan:
a)
vælge ikke at benytte sig af den dispensation, der er givet i henhold til stk. 1 i nærværende artikel
b)
tilpasse identifikationsdokumenter udstedt i henhold til stk. 1 i nærværende artikel til kravene i artikel 9, stk. 1.
3. Uanset artikel 9, stk. 1, litra c), kan oplysningerne om ejeren gives i form af et ejercertifikat eller registreringsbevis, som er registreret i den i henhold til artikel 38 oprettede database, og hvori følgende er angivet:
a)
dyret af hestefamiliens unikke individnummer
b)
identifikationsdokumentets nummer, hvis et sådant er påført, og koden for transponderen eller en godkendt alternativ identitetskontrolmetode, jf. artikel 21.
Ejercertifikatet eller registreringsbeviset, jf. første afsnit, returneres til det udstedende organ, hvis dyret dør eller sælges, forsvinder, stjæles, slagtes eller aflives.
Artikel 11
Ansøgninger om identifikationsdokumenter for dyr af hestefamilien født i Unionen
1. Brugere skal indgive ansøgninger om identifikationsdokumenter for dyr af hestefamilien, der er født i Unionen, til det pågældende udstedende organ i den medlemsstat, hvor den bedrift, som det pågældende dyr af hestefamilien holdes på, er beliggende, og skal fremlægge alle oplysninger, der er nødvendige for at opfylde denne forordnings bestemmelser.
2. Medlemsstaterne fastsætter frister for indgivelse af ansøgninger som omhandlet i stk. 1, som sikrer, at fristen for identifikation som omhandlet i artikel 12 og artikel 13, stk. 1, kan overholdes.
3. Uanset stk. 1 i nærværende artikel og i overensstemmelse med artikel 1 i beslutning 96/78/EF kan brugeren indgive en ansøgning som omhandlet i stk. 1 i nærværende artikel til det relevante udstedende organ som omhandlet i artikel 5, stk. 1, litra a) og b), som har hovedsæde i en anden medlemsstat end den, hvor den bedrift, som det pågældende dyr af hestefamilien holdes på, er beliggende.
Artikel 12
Frist for identifikation af dyr af hestefamilien født i Unionen
1. Dyr af hestefamilien, der fødes i Unionen, skal identificeres ved et identifikationsdokument udstedt i overensstemmelse med artikel 9 senest 12 måneder efter dyrets fødsel, og under alle omstændigheder inden det forlader fødselsbedriften permanent, undtagen hvis flytningen sker i henhold til artikel 23, stk. 2, litra c), som føl i følge med moderen, som føllet er afhængigt af, eller i henhold til artikel 26, stk. 2.
2. Uanset stk. 1 kan en medlemsstat beslutte at begrænse den tilladte maksimumsperiode til identifikation af det pågældende dyr af hestefamilien til seks måneder eller til det kalenderår, hvor dyret er født.
3. Uanset stk. 1 og 2 kan der til enhver tid udstedes et nyt identifikationsdokument i overensstemmelse med artikel 9:
a)
efter anmodning fra eller af den kompetente myndighed, hvis det eksisterende identifikationsdokument ikke opfylder kravene i artikel 7, stk. 1, 2 og 3, eller hvis bestemte identifikationsoplysninger i afsnit I, II, III eller V ikke er indsat korrekt af det udstedende organ, eller
b)
hvis et avls- og brugsdyr af hestefamilien opgraderes til et registreret dyr af hestefamilien i henhold til regler fastsat af det i artikel 5, stk. 1, litra a), omhandlede udstedende organ, og det eksisterende identifikationsdokument ikke kan tilpasses i overensstemmelse hermed, eller
c)
hvis en hest opgraderes til eller registreres som en registreret hest som omhandlet i artikel 2, litra e), nr. ii), i henhold til regler fastsat af det i artikel 5, stk. 1, litra b), omhandlede udstedende organ, og det eksisterende identifikationsdokument ikke kan tilpasses i overensstemmelse hermed, eller
d)
hvis et identifikationsdokument er udstedt i henhold til artikel 10, stk. 1, og ikke kan tilpasses til kravene i artikel 9, stk. 1, i overensstemmelse med artikel 10, stk. 2, litra b), eller
e)
i tilfælde som omhandlet i artikel 18, stk. 4 og 5, hvis det eksisterende identifikationsdokument ikke kan tilpasses i overensstemmelse hermed, eller
f)
hvis identifikationsdokumentet konfiskeres af den kompetente myndighed i forbindelse med en undersøgelse.
I tilfælde som beskrevet i første afsnit skal det eksisterende identifikationsdokument afleveres til det udstedende organ til ugyldiggørelse, og ugyldiggørelsen af det eksisterende identifikationsdokument og udstedelsen af det nye identifikationsdokument registreres i den i henhold til artikel 38 oprettede database.
Artikel 13
Dispensationer for identifikation af visse dyr af hestefamilien, der lever vildt eller delvis vildt
1. Uanset artikel 12 kan den kompetente myndighed beslutte, at dyr af hestefamilien, der udgør bestemte populationer, som lever vildt eller delvis vildt i særlige områder, som afgrænset af den kompetente myndighed, kun skal identificeres ved et identifikationsdokument udstedt i overensstemmelse med artikel 9 eller artikel 17, stk. 4, når de:
a)
fjernes fra sådanne populationer, undtagen hvis de under officielt tilsyn overføres fra én defineret population til en anden, eller
b)
overgår til husdyrhold.
2. Medlemsstater, der agter at gøre brug af den i stk. 1 omhandlede dispensationsmulighed, underretter under henvisning til denne artikel Kommissionen om de pågældende populationer og områder, som de har afgrænset i henhold til stk. 1, inden de gør brug af denne dispensationsmulighed.
KAPITEL III
IDENTIFIKATION AF DYR AF HESTEFAMILIEN, DER IMPORTERES TIL UNIONEN
Artikel 14
Identifikation af dyr af hestefamilien, der importeres til Unionen
Identifikationsdokumenter udstedt i tredjelande anses for at være gyldige i henhold til denne forordning, hvis de opfylder følgende betingelser:
a)
De er udstedt:
i)
hvis der er tale om registrerede dyr af hestefamilien, af et organ i et tredjeland, opført på den liste, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, i direktiv 94/28/EF, som udsteder afstamningscertifikater, eller
ii)
hvis der er tale om en registreret hest, af en national afdeling af en international organisation eller forening, der administrerer konkurrence- eller væddeløbsheste og har hovedsæde i det tredjeland, som den internationale organisation eller forening som omhandlet i artikel 5, stk. 1, litra b), er beliggende i, eller
iii)
i alle andre tilfælde af den kompetente myndighed i det pågældende dyr af hestefamiliens oprindelsestredjeland.
b)
De opfylder alle krav i artikel 7, stk. 2.
Artikel 15
Ansøgninger om identifikationsdokumenter for dyr af hestefamilien, der importeres til Unionen
1. Brugeren af et dyr af hestefamilien skal ansøge det i artikel 5, stk. 1, omhandlede udstedende organ, der er relevant i forhold til den pågældende kategori af dyr af hestefamilien, om udstedelse, jf. artikel 9, af et identifikationsdokument i henhold til artikel 7 eller om registrering af det eksisterende identifikationsdokument i den database, der er oprettet af det pågældende udstedende organ i henhold til denne forordnings artikel 38, senest 30 dage efter at toldproceduren som defineret i artikel 5, stk. 16, litra a), i forordning (EU) nr. 952/2013 er afsluttet, hvis:
a)
dyr af hestefamilien importeres til Unionen, eller
b)
den kompetente myndighed i overensstemmelse med en afgørelse vedtaget af Kommissionen i henhold til artikel 19, litra b), i direktiv 2009/156/EF har ændret statussen for en registreret hest fra midlertidig indførsel til endelig indførsel i overensstemmelse med samme direktivs artikel 19, litra c).
2. Hvis det i stk. 1 omhandlede identifikationsdokument ikke opfylder kravene i artikel 7, stk. 2, skal det udstedende organ efter anmodning fra brugeren:
a)
udfylde identifikationsdokumentet, således at det opfylder kravene i artikel 7, stk. 2
b)
registrere oplysningerne til identifikation af det pågældende dyr af hestefamilien samt de supplerende oplysninger i den i henhold til artikel 38 oprettede database.
3. Er det ikke muligt at ændre det i stk. 1 omhandlede eksisterende identifikationsdokument, så det opfylder kravene i artikel 7, stk. 2, anses dokumentet ikke for gyldigt identifikationsmiddel i henhold til denne forordning, og det pågældende dyr af hestefamilien identificeres ved udstedelse i overensstemmelse med artikel 9 af et nyt identifikationsdokument, som opfylder kravene i artikel 7, stk. 1, 2 og 3, baseret på det fremlagte identifikationsdokument, der som minimum skal indeholde de oplysninger, der er fastsat i bilaget til direktiv 90/427/EØF.
KAPITEL IV
PÅKRÆVET KONTROL FORUD FOR UDSTEDELSE AF IDENTIFIKATIONSDOKUMENTER OG IDENTITETSKONTROLMETODER
Artikel 16
Kontrol af identifikationsdokumenter udstedt for dyr af hestefamilien
1. Inden udstedelsen af et identifikationsdokument træffer det udstedende organ eller den person, der handler på det udstedende organs vegne, alle passende foranstaltninger til at:
a)
kontrollere, at et sådant identifikationsdokument ikke allerede er udstedt for det pågældende dyr af hestefamilien
b)
forhindre ulovlig udstedelse af flere identifikationsdokumenter for et enkelt dyr af hestefamilien.
2. De i stk. 1 omhandlede foranstaltninger skal omfatte:
a)
gennemgang af de tilgængelige relevante papirer og elektroniske optegnelser
b)
vurdering af dyret af hestefamiliens alder
c)
undersøgelse af dyret af hestefamilien, jf. artikel 17, for eventuelle tegn eller mærker, der giver formodning om, at dyret er blevet identificeret på et tidligere tidspunkt.
Artikel 17
Foranstaltninger til påvisning af tidligere identifikation af dyr af hestefamilien
1. Foranstaltningerne til påvisning af eventuelle tegn eller mærker, der giver formodning om, at dyret er blevet identificeret på et tidligere tidspunkt, jf. artikel 16, skal som minimum omfatte forholdsregler, der gør det muligt at opdage følgende:
a)
enhver tidligere implanteret transponder, idet der anvendes en læseenhed, der er i overensstemmelse med ISO-standard 11785, og som mindst kan læse HDX- og FDX-B-transpondere, som minimum når læseren er i direkte kontakt med kroppens overflade på det sted, hvor en transponder normalt implanteres
b)
ethvert klinisk tegn på, at en tidligere implanteret transponder eller et i henhold til artikel 21 tidligere anbragt mærke er blevet fjernet ved et kirurgisk indgreb eller ændret
c)
ethvert tegn på, at der er anvendt en alternativ identitetskontrolmetode til det pågældende dyr af hestefamilien i henhold til artikel 21.
2. Påvises det med de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger, efter at brugeren har indgivet en ansøgning i henhold til artikel 11, stk. 1, at der allerede er implanteret en transponder eller anvendt en alternativ identitetskontrolmetode i henhold til artikel 21, som giver formodning om, at dyret er blevet identificeret i overensstemmelse med artikel 9 på et tidligere tidspunkt, skal det udstedende organ:
a)
udstede et duplikateksemplar af identifikationsdokumentet eller et erstatningsidentifikationsdokument i henhold til artikel 29 eller 32, afhængigt af hvilke oplysninger der foreligger
b)
på passende vis angive de pågældende oplysninger, dvs. transpondernummeret eller den alternative identitetskontrolmetode, i felterne i del A og oversigtsdiagrammet i del B i identifikationsdokumentets afsnit I.
3. Bekræftes det, at en transponder eller en alternativ identitetskontrolmetode som omhandlet i stk. 1, litra b), er blevet fjernet fra et dyr af hestefamilien født i Unionen, uden at den relevante dokumentation foreligger, udsteder det udstedende organ et erstatningsdokument i henhold til artikel 32.
4. Uanset stk. 2 kan den kompetente myndighed tillade, at der udstedes et identifikationsdokument i overensstemmelse med artikel 9 for dyr af hestefamilien, der lever vildt eller delvis vildt, jf. artikel 13, og er forsynet med en transponder, men som der i henhold til artikel 13 ikke er udstedt et identifikationsdokument for, hvis transponderkoden på implanteringstidspunktet blev registreret i databasen hos det udstedende organ, der er ansvarligt for den pågældende population af dyr af hestefamilien.
Artikel 18
Elektroniske identitetskontrolmetoder
1. Det udstedende organ sikrer, at der implanteres en transponder i dyr af hestefamilien, første gang det pågældende dyr identificeres i henhold til artikel 12.
2. Transponderen implanteres parenteralt under aseptiske forhold på dyrets hals midt mellem nakken og manken ved overgangen mellem muskel og spækkam.
Den kompetente myndighed kan dog tillade, at transponderen implanteres et andet sted i dyrets hals, forudsat at en sådan alternativ implantering ikke:
a)
er til potentiel skade for dyret af hestefamiliens velfærd
b)
øger risikoen for, at transponderen migrerer, i forhold til den i første afsnit beskrevne metode.
3. Medlemsstaterne fastsætter, hvilke minimumskvalifikationer der kræves for at kunne foretage det i stk. 2 omhandlede indgreb, eller udpeger en person (i det følgende benævnt »den kvalificerede person«) eller en faggruppe, der skal varetage disse aktiviteter.
4. Udstedende organer som omhandlet i artikel 5, stk. 1, litra a) og b), kan foreskrive, at dyr af hestefamilien, der er identificeret efter en alternativ identitetskontrolmetode i henhold til artikel 21, skal mærkes ved implantering af en transponder med henblik på indførelse eller registrering af dyr af hestefamilien i stambøger eller registrering af registrerede heste som konkurrenceheste.
5. Udstedende organer som omhandlet i artikel 5, stk. 1, og den kompetente myndighed kan foreskrive, at dyr af hestefamilien, der anses for at være identificeret i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, og artikel 43, stk. 1, skal mærkes ved implantering af en transponder til identitetskontrolformål, i tilfælde hvor:
a)
tidligere implanterede og registrerede transpondere ikke længere fungerer
b)
det medfødte eller pådragede/påførte mærke, der er registreret som alternativ identitetskontrolmetode som omhandlet i artikel 21, ikke længere egner sig til formålet, eller
c)
den kompetente myndighed vurderer, at det er nødvendigt at sikre identitetskontrol.
Artikel 19
Foranstaltninger til at sikre, at den kode, der vises af en transponder, er unik
1. Medlemsstaterne fastsætter, i overensstemmelse med de i artikel 2, litra n), nr. i), nævnte standarder, regler med henblik på at sikre, at de koder, der vises af de transpondere, der implanteres af udstedende organer som omhandlet i artikel 5, stk. 1, når de udsteder identifikationsdokumenter i overensstemmelse med artikel 9, er unikke.
2. De regler, der fastsættes i henhold til stk. 1, anvendes, så de ikke giver anledning til problemer i forhold til det identifikationssystem, der er etableret af det udstedende organ i en anden medlemsstat, som foretog identifikationen af et registreret dyr af hestefamilien i henhold til denne forordning.
Artikel 20
Registrering af transponderkoden i identifikationsdokumentet
1. Hvis en transponder er implanteret i henhold til artikel 18, angiver det udstedende organ følgende oplysninger i identifikationsdokumentet:
a)
i afsnit I, del A, punkt 5, som minimum de sidste 15 tegn i den kode, læseenheden viser ved aflæsning af transponderen efter implantering, samt, hvis det er relevant:
i)
en selvklæbende mærkat med en stregkode, forudsat at siden efterfølgende lamineres, eller
ii)
et print af denne stregkode, der som minimum indeholder de sidste 15 tegn i den kode, der er aflæst fra transponderen
b)
i punkt 12 eller 13 (afhængigt af hvilken side transponderen er implanteret i) i oversigtsdiagrammet i afsnit I, del B, angivelse af, hvor transponderen er implanteret i det pågældende dyr af hestefamilien og aflæst efter implanteringen
c)
i punkt 19 i oversigtsdiagrammet i del B underskrift fra enten dyrlægen eller den kvalificerede person, der har foretaget identifikationen af dyret ved at udfylde del A, punkt 3, og oversigtsdiagrammet i del B i afsnit I og aflæst den kode, der er vist af transponderen efter implantering heraf, eller fra den person, der gengiver disse oplysninger med henblik på udstedelse af identifikationsdokumentet i overensstemmelse med de regler, der er fastsat af det udstedende organ.
2. Uanset stk. 1, litra a), angives navnet på producenten eller aflæsningssystemet i identifikationsdokumentets afsnit I, del A, punkt 5, hvis et dyr af hestefamilien er mærket med en tidligere implanteret transponder, som ikke opfylder ISO-standarderne i artikel 2, litra n), nr. i).
Artikel 21
Godkendelse af alternative identitetskontrolmetoder
1. Uanset artikel 18, stk. 1, kan en medlemsstat give tilladelse til passende alternative metoder til identitetskontrol af dyr af hestefamilien født i Unionen, herunder mærker, som opfylder kravene i artikel 4, stk. 1, litra b), og sikrer, at identiteten af det pågældende dyr af hestefamilien som registreret i identifikationsdokumentet kan kontrolleres.
2. Medlemsstaterne sikrer, at:
a)
de alternative metoder til identitetskontrol af dyr af hestefamilien ikke anvendes som eneste identitetskontrolmiddel for hovedparten af de dyr af hestefamilien, der identificeres på deres område i henhold til denne forordning
b)
synlige mærker, som avls- og brugsdyr af hestefamilien påføres, ikke kan forveksles med de mærker, der på deres område er reserveret til brug for udstedende organer som omhandlet i artikel 5, stk. 1, litra a), til registrerede dyr af hestefamilien
c)
enhver godkendt alternativ identitetskontrolmetode eller enhver kombination af disse metoder som minimum giver de samme garantier som en transponder implanteret i henhold til artikel 18
d)
oplysningerne om den alternative identitetskontrolmetode, der er anvendt til et individuelt dyr af hestefamilien, kan angives i et format, der kan digitaliseres og lagres, så der er mulighed for at søge i oplysningerne, i en database oprettet i henhold til artikel 38.
3. Medlemsstater, der agter at gøre brug af den i stk. 1 omhandlede dispensationsmulighed, gør oplysninger om deres godkendte alternative identitetskontrolmetoder tilgængelige for Kommissionen, de øvrige medlemsstater og offentligheden på det i artikel 6, stk. 1, omhandlede websted.
Artikel 22
Forpligtelser for udstedende organer og brugere, der anvender alternative identitetskontrolmetoder
1. Det udstedende organ sikrer, at der ikke udstedes et identifikationsdokument for et dyr af hestefamilien, medmindre:
a)
det er kontrolleret, at den godkendte alternative identifikationsmetode som omhandlet i artikel 21 er anvendt korrekt
b)
den anvendte identitetskontrolmetode angives i identifikationsdokumentets afsnit I, del A, punkt 6 eller 7, eller, hvis det er relevant, afsnit XI, og registreres i databasen, jf. artikel 38, stk. 1, litra f).
2. Er der anvendt en alternativ identitetskontrolmetode, tilvejebringer brugeren redskaberne til at få adgang til disse identifikationsoplysninger eller afholder/accepterer eventuelle udgifter til/forsinkelser i forbindelse med kontrollen af dyret af hestefamiliens identitet.
KAPITEL V
FLYTNING OG TRANSPORT AF DYR AF HESTEFAMILIEN
Artikel 23
Flytning og transport af registrerede dyr af hestefamilien og avls- og brugsdyr af hestefamilien
1. Identifikationsdokumenter udstedt for registrerede dyr af hestefamilien eller for avls- og brugsdyr af hestefamilien i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, artikel 14, artikel 29, artikel 30 eller artikel 32 skal til enhver tid ledsage de dyr af hestefamilien, de er udstedt for, herunder, hvis dette er et krav i henhold til national lovgivning, under transport af slagtekroppen af det pågældende dyr af hestefamilien til forarbejdning i en virksomhed, der er godkendt i henhold til artikel 24, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1069/2009 eller omhandlet i kapitel III, litra a), nr. iii), i bilag III til forordning (EU) nr. 142/2011.
2. Uanset stk. 1 er det ikke et krav, at identifikationsdokumentet ledsager registrerede dyr af hestefamilien eller avls- og brugsdyr af hestefamilien, når disse:
a)
er opstaldet eller på græs, og identifikationsdokumentet kan fremvises umiddelbart af brugeren
b)
midlertidigt rides, drives, herunder forspændt køretøj, eller føres:
i)
i nærheden af bedriften i en medlemsstat, således at identifikationsdokumentet kan fremvises umiddelbart, eller
ii)
under flytning i forbindelse med græsningsskifte af dyr af hestefamilien til og fra registrerede sommergræsningsarealer, forudsat at identifikationsdokumenterne kan fremvises på afsendelsesbedriften
c)
ikke er fravænnet og ledsager moderen eller ammehoppen
d)
deltager i træning eller en prøve som led i en hestesportskonkurrence eller et hestesportsarrangement og i den forbindelse er nødt til midlertidigt at forlade det område, hvor træningen, konkurrencen eller arrangementet finder sted
e)
flyttes eller transporteres i en nødsituation, som vedrører de pågældende dyr af hestefamilien selv eller den bedrift, hvor de holdes.
Artikel 24
Dispensation for flytning eller transport af dyr af hestefamilien, der ledsages af et midlertidigt dokument
1. Det udstedende organ udsteder efter ansøgning fra brugeren eller efter anmodning fra den kompetente myndighed et midlertidigt dokument, der som minimum indeholder de oplysninger, der er foreskrevet i bilag III, og som giver mulighed for, at det pågældende dyr af hestefamilien flyttes eller transporteres inden for samme medlemsstat i en periode, der ikke må overstige 45 dage, mens identifikationsdokumentet afleveres til det udstedende organ eller den kompetente myndighed med henblik på opdatering af identifikationsoplysningerne.
2. Dyr af hestefamilien, der ledsages af et midlertidigt dokument som omhandlet i stk. 1, må ikke flyttes til et slagteri til slagtning til konsum.
3. Uanset stk. 1 skal et dyr af hestefamilien, som i løbet af den i samme stykke omhandlede periode på 45 dage skal transporteres til en anden medlemsstat eller gennem en anden medlemsstat til et tredjeland, uanset dyrets registreringsstatus, ud over det i stk. 1 omhandlede midlertidige dokument også ledsages af et sundhedscertifikat, der er i overensstemmelse med bilag III til direktiv 2009/156/EF.
Artikel 25
Dispensation for flytninger med et smartkort
1. Uanset artikel 23, stk. 1, kan den kompetente myndighed give tilladelse til flytning eller transport inden for samme medlemsstat af registrerede dyr af hestefamilien eller avls- og brugsdyr af hestefamilien, der ikke ledsages af deres identifikationsdokument, hvis de ledsages af et smartkort, der er udstedt af det samme udstedende organ, som udstedte deres identifikationsdokument, og indeholder de i bilag II angivne oplysninger.
2. Medlemsstater, der gør brug af dispensationsmuligheden i stk. 1, kan give hinanden dispensationer for flytning eller transport af registrerede dyr af hestefamilien eller avls- og brugsdyr af hestefamilien på deres egne områder.
De meddeler Kommissionen, at de agter at give sådanne dispensationer.
Artikel 26
Flytning og transport af slagtedyr af hestefamilien
1. Følgende skal ledsage slagtedyr af hestefamilien, der flyttes eller transporteres til slagteriet:
a)
det i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, eller artikel 14 udstedte identifikationsdokument eller
b)
duplikateksemplaret af identifikationsdokumentet udstedt i henhold til artikel 29 eller 30, som var omfattet af undtagelsesbestemmelsen i artikel 31.
2. Uanset stk. 1 kan den kompetente myndighed give tilladelse til, at slagtedyr af hestefamilien, for hvilke der ikke er udstedt et identifikationsdokument i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, transporteres direkte fra fødselsbedriften til slagteriet i samme medlemsstat, forudsat at:
a)
slagtedyrene af hestefamilien er under 12 måneder gamle og har synlige tandstjerner på de midlertidige laterale fortænder
b)
der er sikret ubrudt sporbarhed for transporten fra fødselsbedriften til slagteriet
c)
slagtedyrene af hestefamilien er individuelt mærket under transporten til slagteriet i henhold til artikel 18 eller 21
d)
sendingen i overensstemmelse med afsnit III i bilag II til forordning (EF) nr. 853/2004 ledsages af oplysningerne om fødevarekæden, som skal omfatte angivelse af den individuelle mærkning som omhandlet i litra c) i dette stykke
e)
transponderen eller enhver anden fysisk identifikator, som dyret af hestefamilien måtte være forsynet med i henhold til artikel 21, beskyttes mod efterfølgende svigagtig anvendelse, først og fremmest ved indsamling, destruktion eller bortskaffelse på stedet.
3. Artikel 34, stk. 1, litra b) og c), finder ikke anvendelse på flytning eller transport af slagtedyr af hestefamilien i henhold til stk. 2 i nærværende artikel.
KAPITEL VI
FORVALTNING, DUPLIKATUDSTEDELSE, ERSTATNING OG MIDLERTIDIG UGYLDIGGØRELSE AF IDENTIFIKATIONSDOKUMENTER
Artikel 27
Brugeres forpligtelser med hensyn til forvaltningen af identifikationsdokumenter, der skal sikre kontinuitet i identificeringen af dyret af hestefamilien i hele dets levetid
1. Brugeren af et dyr af hestefamilien skal sikre, at følgende identifikationsoplysninger i identifikationsdokumentet til enhver tid er ajourført og korrekte:
a)
dyret af hestefamiliens status for så vidt angår dets egnethed til slagtning til konsum
b)
den læsbare transponderkode eller det mærke, der er anvendt som alternativ identitetskontrolmetode i henhold til artikel 21
c)
statussen som enten et registreret dyr af hestefamilien eller et avls- og brugsdyr af hestefamilien
d)
oplysningerne om ejerskab, hvis dette er et krav i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, hvor det pågældende dyr af hestefamilien holdes, eller regler fastsat af det i artikel 5, stk. 1, omhandlede udstedende organ.
2. Uanset hvilket udstedende organ der har udstedt identifikationsdokumentet i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, artikel 14, artikel 29 eller artikel 32, skal brugeren af et dyr af hestefamilien sikre, at identifikationsdokumentet indgives til det i artikel 5, stk. 1, omhandlede udstedende organ, der er relevant i forhold til den pågældende kategori af dyr af hestefamilien i den medlemsstat, hvor den bedrift, som det pågældende dyr af hestefamilien holdes på, er beliggende, således at de i artikel 38, stk. 1, omhandlede identifikationsoplysninger fremlægges, senest 30 dage efter at:
a)
et udstedende organ uden for den medlemsstat, hvor bedriften er beliggende, har udstedt identifikationsdokumentet i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1
b)
det pågældende dyr af hestefamilien er indført i den medlemsstat, hvor bedriften er beliggende, fra en anden medlemsstat, med undtagelse af
i)
dyr af hestefamilien, der deltager i konkurrencer, væddeløb, opvisninger/skuer, træning og trækdyrsaktiviteter i højst 90 dage
ii)
hingste, der opholder sig i medlemsstaten i bedækningssæsonen
iii)
hopper, der opholder sig i medlemsstaten med henblik på bedækning i højst 90 dage
iv)
dyr af hestefamilien, der befinder sig i veterinærfaciliteter af medicinske årsager
v)
dyr af hestefamilien, der skal slagtes, senest 10 dage efter at de er indført.
3. Når som helst der er behov for at opdatere de i artikel 38, stk. 1, omhandlede identifikationsoplysninger i identifikationsdokumentet, skal brugeren indgive identifikationsdokumentet senest 30 dage efter den begivenhed, der påvirkede identifikationsoplysningerne:
a)
for så vidt angår registrerede dyr af hestefamilien som omhandlet i artikel 2, litra e), nr. i), til det i artikel 5, stk. 1, litra a), omhandlede udstedende organ, som
i)
enten har udstedt identifikationsdokumentet for det pågældende registrerede dyr af hestefamilien eller
ii)
er godkendt i henhold til beslutning 92/353/EØF i den medlemsstat, hvor den bedrift, som det pågældende dyr af hestefamilien holdes på, er beliggende, og har oprettet en stambog, hvori dyret af hestefamilien kan indføres eller registreres i henhold til beslutning 96/78/EF, eller
b)
for så vidt angår registrerede heste som omhandlet i artikel 2, litra e), nr. ii), til det i artikel 5, stk. 1, litra b), omhandlede udstedende organ i overensstemmelse med de regler, der er fastsat af det udstedende organ, som udstedte identifikationsdokumentet for den pågældende registrerede hest, eller
c)
til den kompetente myndighed eller et hvilket som helst udstedende organ udpeget i henhold til denne forordning af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor den bedrift, som det pågældende dyr af hestefamilien holdes på, er beliggende.
Artikel 28
Udstedende organers forpligtelser med hensyn til forvaltningen af identifikationsdokumenter, der skal sikre kontinuitet i identificeringen af dyret af hestefamilien i hele dets levetid
Det i artikel 27, stk. 3, omhandlede udstedende organ skal:
a)
foretage de nødvendige opdateringer af identifikationsoplysningerne i identifikationsdokumentet
b)
i identifikationsdokumentets afsnit I, del C, indsætte de krævede oplysninger om det udstedende organ, der som minimum skal bestå af det UELN-kompatible nummer i databasen, såfremt det udstedende organ ikke i første omgang udstedte identifikationsdokumentet i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1
c)
udfylde felterne i identifikationsdokumentets afsnit IV, hvis national lovgivning eller regler fastsat af det udstedende organ foreskriver ejerskifte
d)
indlæse eller supplere de i det indgivne identifikationsdokument registrerede identifikationsoplysninger i den database, som det udstedende organ har oprettet i henhold til artikel 38
e)
fremsende oplysningerne til den centrale database, jf. artikel 39.
Artikel 29
Udstedelse af duplikateksemplarer af identifikationsdokumenter
1. Det i artikel 5, stk. 1, omhandlede udstedende organ udsteder et duplikateksemplar af identifikationsdokumentet, såfremt:
a)
det originale identifikationsdokument bortkommer, og det er muligt at fastslå dyrets identitet, først og fremmest ved hjælp af den kode, der er aflæst fra transponderen, eller efter den alternative identitetskontrolmetode, jf. artikel 21, eller
b)
dyret ikke er blevet identificeret inden for de tidsfrister, der er fastsat i artikel 12, artikel 14 eller artikel 43, stk. 2, forudsat at bedækningscertifikatet foreligger og den biologiske moder eller, hvis der er tale om embryooverførsel, rugehoppen er identificeret i henhold til denne forordning, eller
c)
den kompetente myndighed har dokumentation for, at visse identifikationsoplysninger i det eksisterende identifikationsdokument ikke stemmer overens med det pågældende dyr af hestefamilien, og artikel 12, stk. 3, litra a), ikke kan bringes i anvendelse.
2. I tilfælde som beskrevet i stk. 1 skal det i artikel 5, stk. 1, omhandlede udstedende organ efter ansøgning fra brugeren eller efter anmodning fra den kompetente myndighed:
a)
om nødvendigt forsyne dyret med en transponder i henhold til artikel 18 eller anvende en godkendt identitetskontrolmetode i henhold til artikel 21
b)
udstede et duplikateksemplar af identifikationsdokumentet, der er tydeligt mærket som sådant (»duplikateksemplar af identifikationsdokument«) og forsynet med en reference til det unikke individnummer, der er registreret i databasen hos det udstedende organ, som:
i)
foretog den første identifikation af dyret og udstedte det bortkomne originale identifikationsdokument eller
ii)
udsteder duplikateksemplaret af identifikationsdokumentet for et dyr som omhandlet i stk. 1, litra b)
c)
i afsnit II, del II, i duplikateksemplaret af identifikationsdokumentet klassificerer det pågældende dyr af hestefamilien som ikke bestemt til slagtning til konsum.
3. Nærmere oplysninger om det i henhold til stk. 2 udstedte duplikateksemplar af identifikationsdokumentet indlæses med angivelse af det unikke individnummer i den i artikel 38 omhandlede database og fremsendes til den centrale database, jf. artikel 39.
4. Er det bortkomne identifikationsdokument udstedt i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, af et udstedende organ som omhandlet i artikel 5, stk. 1, der ikke længere eksisterer, udstedes duplikateksemplaret af identifikationsdokumentet i henhold til stk. 2 i nærværende artikel af et udstedende organ som omhandlet i artikel 5, stk. 1, i den medlemsstat, hvor den bedrift, som det pågældende dyr af hestefamilien holdes på, er beliggende.
Artikel 30
Udstedelse af identifikationsdokumenter for dyr af hestefamilien, der importeres til Unionen
Uanset artikel 29, stk. 2, kan der, hvis det bortkomne originale identifikationsdokument er udstedt af et udstedende organ som omhandlet i artikel 14, litra a), i et tredjeland, udstedes et nyt identifikationsdokument af det pågældende udstedende organ i tredjelandet, forudsat at det nye identifikationsdokument:
a)
af det i artikel 14, litra a), omhandlede udstedende organ sendes til det i artikel 29, stk. 2, omhandlede udstedende organ, hvis det mærkes som duplikateksemplar af identifikationsdokumentet, dyret klassificeres i henhold til artikel 29, stk. 2, litra c), og oplysningerne indlæses i databasen i henhold til artikel 29, stk. 3
b)
af det udstedende organ eller den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor den bedrift, som det pågældende dyr af hestefamilien holdes på, er beliggende, fremsendes til brugeren eller, hvis lovgivningen i den medlemsstat, hvor det pågældende dyr af hestefamilien befinder sig, udtrykkeligt foreskriver det, til ejeren.
Artikel 31
Suspendering af status som slagtedyr af hestefamilien til konsum
1. Uanset artikel 29, stk. 2, litra c), og artikel 30 kan den kompetente myndighed, undtagen i tilfælde som beskrevet i artikel 43, stk. 2, beslutte at suspendere et dyr af hestefamiliens status som bestemt til slagtning til konsum for en seksmåneders periode, hvis:
a)
brugeren senest 30 dage efter den anmeldte dato for identifikationsdokumentets bortkomst på tilfredsstillende vis kan dokumentere, at det pågældende dyr af hestefamiliens status som bestemt til slagtning til konsum ikke er bragt i fare med medicinsk behandling
b)
ansøgningen om identifikation er indgivet i dyrets første leveår i overensstemmelse med artikel 1, stk. 1, andet led, i beslutning 96/78/EF, men efter udløbet af den i artikel 12, stk. 2, i denne forordning omhandlede tilladte maksimumsperiode.
2. I det i stk. 1 beskrevne tilfælde angiver den kompetente myndighed i første kolonne i afsnit II, del III, i duplikateksemplaret af identifikationsdokumentet datoen for starten på den seksmåneders suspenderingsperiode og udfylder tredje kolonne sammesteds.
Artikel 32
Udstedelse af erstatningsidentifikationsdokumenter
1. Det i artikel 5, stk. 1, omhandlede udstedende organ udsteder et erstatningsidentifikationsdokument, såfremt:
a)
det originale identifikationsdokument bortkommer, og:
i)
dyrets identitet ikke kan fastslås
ii)
der ikke er nogen tegn på eller beviser for, at et udstedende organ som omhandlet i artikel 5, stk. 1, allerede har udstedt et identifikationsdokument for det pågældende dyr
b)
dyret ikke er blevet identificeret inden for de tidsfrister, der er fastsat i artikel 12, stk. 1 eller 2, artikel 14 eller artikel 43, stk. 2.
2. I tilfælde som beskrevet i stk. 1 skal et udstedende organ som omhandlet i artikel 5, stk. 1, litra c), der er ansvarligt for det område, hvor den bedrift, som det pågældende dyr af hestefamilien holdes på, er beliggende, efter ansøgning fra brugeren eller efter anmodning fra den kompetente myndighed:
a)
implantere en transponder i dyret i henhold til artikel 18 eller anvende en alternativ identitetskontrolmetode i henhold til artikel 21
b)
udstede et erstatningsidentifikationsdokument, der er tydeligt mærket som sådant (»erstatningsidentifikationsdokument«) og forsynet med en reference til et nyligt tildelt unikt individnummer, som svarer til det, der er registreret i databasen på tidspunktet for udstedelse af erstatningsidentifikationsdokumentet
c)
i afsnit II, del II, i erstatningsidentifikationsdokumentet klassificere det pågældende dyr af hestefamilien som ikke bestemt til slagtning til konsum.
3. Nærmere oplysninger om det i henhold til stk. 2 udstedte erstatningsidentifikationsdokument indlæses med angivelse af det unikke individnummer i den i artikel 38 omhandlede database og fremsendes til den centrale database, jf. artikel 39.
Artikel 33
Midlertidig ophævelse af identifikationsdokumentets gyldighed til flytning
Embedsdyrlægen ophæver identifikationsdokumentets gyldighed til flytning med en påtegning herom i dokumentets afsnit III, hvis et dyr af hestefamilien holdes på eller kommer fra en bedrift, som:
a)
er omfattet af et forbud som omhandlet i artikel 4, stk. 5, i direktiv 2009/156/EF eller
b)
er beliggende i en medlemsstat, som ikke er en medlemsstat, der er fri for afrikansk hestepest, eller i en del af en medlemsstats område, som i henhold til artikel 5, stk. 2, i direktiv 2009/156/EF betragtes som angrebet af afrikansk hestepest.
KAPITEL VII
DØDSFALD BLANDT DYR AF HESTEFAMILIEN/DYR AF HESTEFAMILIEN BESTEMT TIL SLAGTNING TIL KONSUM OG REGISTRERING AF MEDICINSK BEHANDLING
Artikel 34
Embedsdyrlægens og den kompetente myndigheds forpligtelser, i forbindelse med at et dyr af hestefamilien slagtes eller dør
1. Når et dyr af hestefamilien slagtes eller dør, træffes følgende foranstaltninger:
a)
Transponderen beskyttes mod efterfølgende svigagtig anvendelse, først og fremmest ved indsamling, destruktion eller bortskaffelse på stedet.
b)
Identifikationsdokumentet ugyldiggøres, som minimum ved at det stemples »ugyldigt« på alle sider, eller ved at samtlige sider gennemhulles, idet hullet skal have en passende diameter, der ikke er mindre end den, der fås med en standardhullemaskine
c)
Under henvisning til det pågældende dyr af hestefamiliens unikke individnummer:
i)
destrueres identifikationsdokumentet under officielt tilsyn på det slagteri, hvor dyret blev slagtet, idet der sendes en erklæring til det udstedende organ, enten direkte eller via det i artikel 36, stk. 2, omhandlede kontaktpunkt, med angivelse af datoen for slagtning af dyret på et slagteri og datoen for destruktion af identifikationsdokumentet, eller også
ii)
returneres det ugyldiggjorte identifikationsdokument til det udstedende organ, der er angivet i identifikationsdokumentets afsnit I, del A, punkt 11, eller i del C i samme afsnit, opdateret i overensstemmelse med artikel 28, litra b), enten direkte eller via det i artikel 36, stk. 2, omhandlede kontaktpunkt, sammen med oplysninger om datoen for slagtning eller aflivning af dyret som led i sygdomsbekæmpelsesforanstaltninger.
2. De i stk. 1 omhandlede foranstaltninger gennemføres af eller under tilsyn af:
a)
embedsdyrlægen;
i)
i tilfælde af slagtning eller aflivning som led i sygdomsbekæmpelsesforanstaltninger, jf. artikel 4, stk. 4, litra a), andet afsnit, i direktiv 2009/156/EF, eller
ii)
efter slagtning, jf. artikel 7, stk. 3, i direktiv 2009/156/EF, eller
b)
den kompetente myndighed som defineret i artikel 3, nr. 10), i forordning (EF) nr. 1069/2009 i tilfælde af bortskaffelse eller forarbejdning af en slagtekrop, som ledsagedes af identifikationsdokumentet i overensstemmelse med national lovgivning, jf. nærværende forordnings artikel 23, stk. 1, i:
i)
en virksomhed, der er godkendt i henhold til artikel 24, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1069/2009, eller
ii)
et lavkapacitetsforbrændingsanlæg som omhandlet i kapitel III, litra a), nr. iii), i bilag III til forordning (EU) nr. 142/2011.
3. Er det ikke muligt at opfylde kravet i stk. 1, litra a), om fjernelse af transponderen fra kroppen af et dyr af hestefamilien slagtet til konsum, erklærer embedsdyrlægen kødet eller den del af kødet, der indeholder transponderen, uegnet til konsum i henhold til afsnit II, kapitel V, punkt 1, litra n), i bilag I til forordning (EF) nr. 854/2004.
Artikel 35
Brugerens og det udstedende organs forpligtelser, i forbindelse med at et dyr af hestefamilien dør eller forsvinder
1. I alle tilfælde, hvor et dyr af hestefamilien dør eller forsvinder, herunder ved tyveri, på anden måde end som omhandlet i artikel 34, returnerer brugeren identifikationsdokumentet til det relevante udstedende organ, som angivet i afsnit I, del A, eller som opdateret, jf. artikel 28, litra b), i identifikationsdokumentets afsnit I, del C, senest 30 dage efter dyrets død eller forsvinden.
2. Det udstedende organ, der modtager oplysninger om et dyr af hestefamiliens død eller forsvinden i overensstemmelse med artikel 34 eller stk. 1 i nærværende artikel, træffer de i artikel 28, litra d) og e), omhandlede foranstaltninger.
Artikel 36
Medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til at sikre udveksling af informationer efter et dyr af hestefamiliens død
1. Medlemsstaterne indfører procedurer for returnering af de ugyldiggjorte identifikationsdokumenter til det udstedende organ, jf. artikel 34, stk. 1, litra c), nr. ii).
2. Medlemsstaterne kan oprette et kontaktpunkt, som tager imod erklæringer som omhandlet i artikel 34, stk. 1, litra c), nr. i), eller identifikationsdokumenter som omhandlet i artikel 34, stk. 1, litra c), nr. ii), og videresender dem til de respektive udstedende organer på deres område.
Kontaktpunktet kan være et forbindelsesorgan som omhandlet i artikel 35 i forordning (EF) nr. 882/2004.
3. I givet fald, jf. stk. 2, skal nærmere oplysninger om kontaktpunktet, som kan indlæses i den i artikel 39 omhandlede centrale database, gøres tilgængelige for de øvrige medlemsstater og offentligheden på det i artikel 6, stk. 1, omhandlede websted.
Artikel 37
Dyr af hestefamilien bestemt til slagtning til konsum og registrering af medicinsk behandling
1. Et dyr af hestefamilien anses for at være bestemt til slagtning til konsum, medmindre det i overensstemmelse med denne forordning i identifikationsdokumentets afsnit II, del II, uigenkaldeligt erklæres for ikke bestemt til dette formål, idet denne erklæring skal være:
a)
underskrevet af ejeren på dennes eget initiativ og attesteret af det udstedende organ, eller
b)
underskrevet af brugeren og den ansvarlige dyrlæge, som handler i overensstemmelse med artikel 10, stk. 2, i direktiv 2001/82/EF, eller
c)
forsynet med det udstedende organs påtegning i forbindelse med udstedelsen af et duplikateksemplar af identifikationsdokumentet i henhold til artikel 29 eller 30 eller et erstatningsidentifikationsdokument i henhold til artikel 32.
2. Inden enhver behandling, der foretages i henhold til artikel 10, stk. 2, i direktiv 2001/82/EF, eller enhver behandling med et lægemiddel, der er godkendt i henhold til samme direktivs artikel 6, stk. 3, fastslår den ansvarlige dyrlæge som omhandlet i artikel 10, stk. 1, i direktiv 2001/82/EF det pågældende dyr af hestefamiliens status som enten:
a)
bestemt til slagtning til konsum, hvilket er standardproceduren, eller
b)
ikke bestemt til slagtning til konsum, jf. identifikationsdokumentets afsnit II, del II.
3. Er behandling som omhandlet i denne artikels stk. 2 ikke tilladt for et dyr af hestefamilien bestemt til slagtning til konsum, påser den ansvarlige dyrlæge som omhandlet i artikel 10, stk. 1, i direktiv 2001/82/EF, at det pågældende dyr af hestefamilien inden behandlingen i overensstemmelse med undtagelsesbestemmelsen i artikel 10, stk. 2, i direktiv 2001/82/EF uigenkaldeligt erklæres for ikke bestemt til slagtning til konsum, ved at:
a)
udfylde og underskrive identifikationsdokumentets afsnit II, del II, og
b)
ugyldiggøre identifikationsdokumentets afsnit II, del III, i overensstemmelse med instrukserne i afsnit II, del III.
4. Når de i stk. 3 omhandlede foranstaltninger er truffet, skal brugeren af det pågældende dyr af hestefamilien senest 14 dage efter underskrivelsen af identifikationsdokumentets afsnit II, del II, indgive identifikationsdokumentet til et udstedende organ i den medlemsstat, hvor den bedrift, som dyret af hestefamilien holdes på, er beliggende, eller fremlægge oplysningerne online, for så vidt der er etableret en sådan adgang til databasen.
5. Uanset stk. 4 kan en medlemsstat træffe foranstaltninger til at sikre, at den ansvarlige dyrlæge meddeler de foranstaltninger, der træffes i henhold til stk. 3, senest 14 dage efter underskrivelsen af identifikationsdokumentets afsnit II, del II:
a)
enten direkte til det i stk. 4 omhandlede udstedende organ og fremlægger de oplysninger, som det udstedende organ har brug for for at kunne opdatere den i henhold til artikel 39 oprettede database, eller
b)
direkte til den i henhold til artikel 39 oprettede centrale database, hvor det sikres, at oplysningerne indlæses i den i henhold til artikel 38 oprettede database af det i stk. 4 omhandlede udstedende organ.
6. Skal et dyr af hestefamilien behandles under de i artikel 10, stk. 3, i direktiv 2001/82/EF omhandlede betingelser, angiver den ansvarlige dyrlæge i identifikationsdokumentets afsnit II, del III, de nødvendige oplysninger om lægemidlet, der indeholder stoffer, som er uundværlige til eller indebærer ekstra kliniske fordele for behandling af dyr af hestefamilien, jf. listen i forordning (EF) nr. 1950/2006.
Den ansvarlige dyrlæge angiver datoen for seneste indgivelse af det pågældende lægemiddel som ordineret og meddeler i overensstemmelse med artikel 11, stk. 4, i direktiv 2001/82/EF brugeren datoen for udløbet af den i overensstemmelse med artikel 10, stk. 3, i samme direktiv fastsatte tilbageholdelsestid.
KAPITEL VIII
OPTEGNELSER OG SANKTIONER
Artikel 38
Database
1. I forbindelse med udstedelsen af identifikationsdokumentet eller registreringen af tidligere udstedte identifikationsdokumenter registrerer det udstedende organ som minimum følgende oplysninger vedrørende det pågældende dyr af hestefamilien i sin database:
a)
det unikke individnummer
b)
art
c)
køn
d)
farve
e)
fødselsdato (dd/mm/åååå) som oplyst af brugeren omhandlet i litra i)
f)
hvis det er relevant, som minimum de sidste 15 tegn i den kode, der er aflæst fra transponderen, eller den kode, der er aflæst med en anordning til radiofrekvensidentifikation, der ikke opfylder ISO-standard 11784, sammen med oplysninger om det påkrævede aflæsningssystem, eller den alternative identitetskontrolmetode anvendt i henhold til artikel 21
g)
fødeland som oplyst af brugeren omhandlet i litra i)
h)
dato for udstedelse og enhver ændring af identifikationsdokumentet
i)
navn og adresse på den bruger, der har indgivet ansøgningen, jf. artikel 11, stk. 1, artikel 15, stk. 1, artikel 29, stk. 2, eller artikel 32, stk. 2, eller i givet fald har indgivet identifikationsdokumentet som omhandlet i artikel 27, stk. 3
j)
statussen som enten registreret dyr af hestefamilien eller avls- og brugsdyr af hestefamilien
k)
dyrets navn (fødselsnavn og, hvis det er relevant, handelsnavn) som oplyst af brugeren omhandlet i litra i)
l)
dyrets status som ikke bestemt til slagtning til konsum (hvis kendt)
m)
løbenummeret, hvis identifikationsdokumentet som omhandlet i artikel 9, stk. 1 og 3 er forsynet med et sådant løbenummer, samt alle oplysninger vedrørende nye identifikationsdokumenter, duplikateksemplarer af identifikationsdokumenter eller erstatningsidentifikationsdokumenter udstedt i henhold til artikel 12, stk. 3, artikel 29, artikel 30 eller artikel 32
n)
landet, hvori den bedrift, som det pågældende dyr af hestefamilien holdes på, er beliggende, som oplyst af brugeren, jf. litra i)
o)
den anmeldte dato for dyrets død eller forsvinden som oplyst af brugeren omhandlet i litra i) eller slagtedatoen.
2. Det udstedende organ opbevarer de i stk. 1 omhandlede registrerede oplysninger i sin database i mindst 35 år eller i mindst to år efter datoen for meddelelsen om det pågældende dyr af hestefamiliens død, jf. artikel 34.
3. Senest 15 dage efter registreringen af de i stk. 1 omhandlede oplysninger videregiver det i samme stykke omhandlede udstedende organ de i samme stykke, litra a)-j) og litra l)-o), omhandlede oplysninger til den centrale database, der er oprettet i henhold til artikel 39 i den medlemsstat:
a)
hvor det udstedende organ er godkendt, anerkendt eller udpeget eller har hovedsæde, jf. artikel 5, stk. 1
b)
hvor det pågældende dyr af hestefamilien er født.
Artikel 39
Oprettelse af en central database
1. Medlemsstaterne opretter en central database med henblik på anvendelsen af denne forordning.
2. Uanset stk. 1 er oprettelse af en central database ikke et krav i medlemsstater, der har én database for registrerede dyr af hestefamilien og én database for avls- og brugsdyr af hestefamilien, forudsat at:
a)
begge databaser kan kommunikere effektivt med hinanden og kan samarbejde med centrale databaser, jf. artikel 40, om opdatering af identifikationsoplysningerne for dyr af hestefamilien, hvis status ændres til enten registrerede dyr af hestefamilien eller avls- og brugsdyr af hestefamilien
b)
den kompetente myndighed har direkte adgang til begge disse databaser.
3. Medlemsstaterne gør navn, adresse og kontaktoplysninger på deres centrale databaser tilgængelige for de øvrige medlemsstater og offentligheden på det i artikel 6, stk. 1, omhandlede websted.
Artikel 40
Forvaltning af og samarbejde mellem de centrale databaser
1. Hver medlemsstat sikrer, at de i artikel 5, stk. 1, omhandlede udstedende organer indlæser de i artikel 28, litra e), og artikel 38, stk. 1, omhandlede oplysninger vedrørende dyr af hestefamilien, der identificeres på medlemsstatens område, i den centrale database, eller at databaserne for de udstedende organer på medlemsstatens område netværksforbindes med den centrale database.
2. Medlemsstaterne samarbejder i overensstemmelse med direktiv 89/608/EØF ved forvaltningen af deres centrale databaser og sikrer, at:
a)
den centrale database i overensstemmelse med denne forordnings artikel 28, under henvisning til det unikke individnummer, kommunikerer enhver ændring af de i artikel 38, stk. 1, omhandlede identifikationsoplysninger til den centrale database i den medlemsstat, hvor identifikationsdokumentet er udstedt
b)
de kompetente myndigheder i andre medlemsstater har gratis adgang til en vis minimumsmængde af oplysninger i den centrale database, således at de kan forhøre sig om, hvorvidt en transponderkode, et unikt individnummer eller et pasnummer er blevet registreret i databasen.
Artikel 41
Sanktioner
Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for overtrædelse af denne forordning og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de gennemføres. Sanktionerne skal være effektive, forholdsmæssige og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver senest den 1. januar 2016 Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser og meddeler omgående senere ændringer af betydning for bestemmelserne.
KAPITEL IX
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 42
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 504/2008 ophæves med virkning fra den 1. januar 2016.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning.
Artikel 43
Overgangsbestemmelser
1. Uanset artikel 4, stk. 2, anses følgende dyr af hestefamilien for at være identificeret i henhold til denne forordning:
a)
dyr af hestefamilien, der er født senest den 30. juni 2009, og som pr. denne dato var identificeret i henhold til beslutning 93/623/EØF eller 2000/68/EF, forudsat at de identifikationsdokumenter, der er udstedt for de pågældende dyr af hestefamilien:
i)
var registreret i henhold til artikel 21, stk. 1, i forordning (EF) nr. 504/2008 pr. 31. december 2009 og
ii)
indeholder et afsnit, der svarer til afsnit IX i modellen til identifikationsdokument i bilaget til beslutning 93/623/EF, og identifikationsdokumentets del III-A er udfyldt, hvor der er indsat oplysninger i dokumentets del III-B
b)
dyr af hestefamilien, der er født senest den 30. juni 2009, og som pr. denne dato ikke var identificeret i henhold til beslutning 93/623/EØF eller 2000/68/EF, forudsat at de var identificeret i henhold til forordning (EF) nr. 504/2008 pr. 31. december 2009
c)
dyr af hestefamilien, der var identificeret i henhold til forordning (EF) nr. 504/2008 pr. 31. december 2015.
2. Dyr af hestefamilien, der er født i Unionen eller er importeret til Unionen fra et tredjeland efter den 30. juni 2009, og som ikke er identificeret i henhold til forordning (EF) nr. 504/2008 pr. 31. december 2015, identificeres i henhold til nærværende forordnings artikel 29 eller 32, afhængigt af hvilke oplysninger om deres identitet der er til rådighed, og klassificeres i afsnit II, del II, i duplikateksemplaret af identifikationsdokumentet som ikke bestemt til slagtning til konsum.
3. Uanset artikel 13, stk. 2, er det ikke påkrævet for medlemsstater, der har givet dispensation i henhold til artikel 7 i forordning (EF) nr. 504/2008 inden den 1. januar 2016 og har underrettet Kommissionen herom inden denne dato, at anmelde dem til Kommissionen endnu en gang.
4. Medlemsstater, der ikke har oprettet en central database som omhandlet i artikel 39, opretter en central database i henhold til artikel 39 og sikrer, at den er operationel i overensstemmelse med artikel 40 senest den 30. juni 2016.
Artikel 44
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2016. Artikel 39 anvendes dog fra den 1. juli 2016 i medlemsstater, der ikke har oprettet en operationel central database senest den 1. januar 2016.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. februar 2015.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/262
оd 17. veljače 2015.
o utvrđivanju pravila u skladu s direktivama Vijeća 90/427/EEZ i 2009/156/EZ s obzirom na metode za identifikaciju kopitara (Uredba o putovnici za kopitare)
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 90/427/EEZ od 26. lipnja 1990. o zootehničkim i genealoškim uvjetima koji uređuju trgovinu kopitarima unutar Zajednice (1), a posebno njezin članak 4. stavak 2. točke (c) i (d), članak 6. stavak 2. drugu alineju i članak 8. stavak 1. prvi podstavak,
uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 2009/156/EZ od 30. studenoga 2009. o uvjetima zdravlja životinja kojima se uređuje premještanje i uvoz kopitara iz trećih zemalja (2), a posebno njezin članak 4. stavak 4.,
budući da:
(1)
Direktivom 90/427/EEZ utvrđuju se zootehnički uvjeti kojima se uređuje trgovina kopitarima unutar Zajednice. Države članice moraju osigurati da registrirani kopitari koji se premještaju imaju identifikacijski dokument koji izdaju odobrene uzgojne organizacije ili udruženja uzgajivača iz te Direktive.
(2)
Direktivom 2009/156/EZ utvrđuju se uvjeti zdravlja životinja kojima se uređuje premještanje i uvoz kopitara iz trećih zemalja. Predviđeno je da se registrirani kopitari identificiraju identifikacijskim dokumentom koji je izdan u skladu s Direktivom 90/427/EEZ ili od strane međunarodnog udruženja ili organizacije koje se bavi konjima za natjecanja ili utrke. Kopitari za uzgoj i proizvodnju identificiraju se metodom koju utvrđuje Komisija.
(3)
Uredbom Komisije (EZ) br. 504/2008 (3), koja se primjenjuje od 1. srpnja 2009., utvrđuju se pravila za identifikaciju kopitara koji su rođeni u Uniji ili su uvezeni u Uniju te se utvrđuje identifikacijski dokument (putovnica za kopitare) za kopitare kao višenamjenski dokument koji služi zdravlju životinja i ljudi te potrebama zootehnike i konjičkog sporta. S naglaskom na identifikacijskom dokumentu kao sastavnom dijelu sustava identifikacije kopitara, Uredbom se propisuje mogućnost da se podaci iz baza podataka brojnih tijela izdavatelja uvrste u središnju bazu podataka ili da se njihove baze podataka umreže sa središnjom bazom podataka.
(4)
Države članice naišle su na poteškoće u provedbi mjera previđenih Uredbom (EZ) br. 504/2008. Te se poteškoće uglavnom odnose na metodu identifikacije kopitara s pomoću identifikacijskog dokumenta.
(5)
Države članice provele su istrage u kojima se otkrilo da je identifikacijski dokument podložan znatnim prijevarama. Glavni rizik predstavlja protuzakonito ponovno uvođenje u prehrambeni lanac kopitara koji su prethodno isključeni iz klanja radi prehrane ljudi i liječeni medicinskim proizvodima koji nisu odobreni za životinje namijenjene proizvodnji hrane. Nakon donošenja Odluke Komisije 2000/68/EZ (4) tisuće kopitara nepovratno je isključeno iz klanja radi prehrane ljudi. Nedostatak alternativa doživotnom držanju suvišnih i neželjenih kopitara koji su isključeni iz klanja radi prehrane ljudi doveo je do zanemarivanja i napuštanja s teškim posljedicama za zdravlje i dobrobit životinja. To se stanje pogoršalo trenutačnom gospodarskom situacijom zbog čega je u mnogim slučajevima držanje kopitara pri kraju njihovog produktivnog života postalo preskupo. U određenim državama članicama problem je poprimio takve razmjere da su nadležna tijela pokrenula programe za klanje suvišnih kopitara izvan prehrambenog lanca.
(6)
Tijekom posljednjih godina pojavila se nedozvoljena ispaša na privatnom zemljištu kao novi fenomen koji utječe na vlasnike pašnjaka s obzirom na to da su pravno time postali vlasnici kopitara i nenamjerno stekli odgovornost u skladu s Uredbom (EZ) br. 504/2008. Nejasan status tih kopitara mogao bi također biti relevantan za ispravnu primjenu pravila Unije u drugim područjima.
(7)
Pokazalo se da podaci evidentirani u bazi podataka tijela izdavatelja u trenutku izdavanja identifikacijskog dokumenta brzo zastarijevaju. Stoga je nadležnim tijelima iznimno teško, ako ne i posve nemoguće, u kontekstu certificiranja ili kontrole identiteta provjeriti je li identifikacijski dokument autentičan ili ne, jesu li podaci u njemu aktualni i prihvatljivi te je li bilo neovlaštenih izmjena, osobito u vezi sa statusom životinja koji se odnosni na namjenu za klanje, ali također i kako bi se iskoristili povoljniji uvjeti povezani sa zdravljem i dobrobiti životinja za premještanje registriranih kopitara.
(8)
U većini država članica baze podataka različitih tijela koja izdaju putovnice nisu međusobno povezane, a iz pravnih i administrativnih razloga jedinstveno tijelo za izdavanje putovnica nije moguće. Stoga se uspostava središnje baze podataka smatra najučinkovitijim rješenjem za razmjenu i usklađivanje podataka među različitim akterima u skladu s direktivama 90/427/EEZ i 2009/156/EZ koliko je potrebno za upravljanje identifikacijskim dokumentima kopitara kako bi se zajamčilo zdravlje životinja koje se zahtijeva, ali i omogućila primjena odredbi o dobrobiti životinja i javnom zdravlju iz zakonodavstva Unije za koje je preduvjet točna i pouzdana identifikacija kopitara.
(9)
Istraga koju je provela Komisija u kontekstu događaja s konjskim mesom 2013. pokazala je da su 23 države članice uspostavile središnju bazu podataka, a dvije države članice imaju jedinstvenu bazu podataka za registrirane kopitare odnosno za kopitare za uzgoj i proizvodnju. Tri države članice koje čine oko 20 % od 6,7 milijuna kopitara u Uniji nemaju centraliziranu bazu podataka.
(10)
Stoga je potrebno preispitati sustav Unije za identifikaciju kopitara kako bi se osiguralo da je siguran, ali i jednostavan za korištenje.
(11)
Uvoz kopitara na područja navedena u Prilogu I. Uredbi (EZ) br. 882/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (5) podliježe uvjetima utvrđenima u skladu s Direktivom 2009/156/EZ te je odobren iz trećih zemalja navedenih u Prilogu Odluci Komisije 2004/211/EZ (6). Obično se svake godine u Uniju uveze oko 4 000 registriranih kopitara i kopitara za uzgoj i proizvodnju pod uvjetima utvrđenima u Odluci Komisije 93/197/EEZ (7).
(12)
Kada se primjenjuju carinski postupci utvrđeni u Uredbi (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (8), potrebno je uz to uputiti na Uredbu Vijeća (EEZ) br. 706/73 (9). Uredbom (EEZ) br. 706/73 propisuje se da se od 1. rujna 1973. pravila Unije po pitanju veterinarskih propisa primjenjuju na Kanalske otoke i otok Man.
(13)
Odlukom Komisije 96/78/EZ (10) utvrđuju se kriteriji za upis i registraciju registriranih uzgojno valjanih kopitara u matične knjige. Tom se Odlukom, među ostalim, zahtijeva da kopitar, kako bi se upisao u glavni odjeljak matične knjige svoje pasmine, mora biti identificiran kao ždrijebe uz majku u skladu s pravilima matične knjige, za što treba zahtijevati barem potvrdu o pripustu. Radi dosljednosti zakonodavstva Unije i lakše primjene, pravila koja se odnose na identifikacijski dokument ne bi smjela dovoditi u pitanje primjenu pravila o identifikaciji kopitara u svrhu njihova upisa u matične knjige.
(14)
Metode identifikacije kopitara utvrđene u ovoj Uredbi trebale bi biti u skladu i s načelima uzgojnih organizacija odobrenih u skladu s Odlukom Komisije 92/353/EEZ (11). U skladu s tom Odlukom, na organizaciji ili udruženju koja održava matičnu knjigu podrijetla pasmine je da uspostavi načela za identifikaciju kopitara i za podjelu matične knjige u razrede, kao i o rodoslovlju koje se unosi u matičnu knjigu.
(15)
Kako bi se osigurala visoka kvaliteta identifikacijskih dokumenata i evidencije svih kopitara u Uniji, države članice trebale bi osigurati da ti sustavi identifikacije registriranih kopitara upisanih ili registriranih u matičnim knjigama koje uspostavljaju odobrene ili priznate uzgojne organizacije ili udruženja uzgajivača, u pogledu izdavanja identifikacijskih dokumenata, ispunjavaju uvjete utvrđene za imenovanje tijela za izdavanje identifikacijskih dokumenata za kopitare za uzgoj i proizvodnju od strane nadležnog tijela.
(16)
Definicija „kopitara” iz članka 2. točke (b) Direktive 2009/156/EZ trebala bi biti u skladu s taksonomijom korištenom u zakonodavstvu Unije, kao primjerice u dodacima Uredbi Vijeća (EEZ) br. 3626/82 (12) i Uredbi Komisije (EU) br. 206/2010 (13).
(17)
Budući da definicija gospodarstva utvrđena u Direktivi Vijeća 92/35/EEZ (14) uključuje prirodne rezervate u kojima kopitari žive slobodno te je stoga šira od one utvrđene u Direktivi 2009/156/EZ, definicija gospodarstva utvrđena u ovoj Uredbi trebala bi također obuhvatiti prirodne rezervate u kojima kopitari žive slobodno.
(18)
Veterinarski nadzor potreban kako bi se osigurala jamstva koja se odnose na zdravlje životinja potrebna u skladu s Direktivom 2009/156/EZ, može se osigurati samo ako je gospodarstvo kako je definirano u toj Direktivi poznato nadležnom tijelu. Slični zahtjevi proizlaze iz primjene dijela A odjeljka I. poglavlja II. Priloga I. Uredbi (EZ) br. 854/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (15) u vezi s kopitarima kao životinjama za proizvodnju hrane. Međutim uzimajući u obzir učestalost premještanja kopitara, nije primjereno uspostavljati sustav kojim bi kopitari trebali biti sljedivi u realnom vremenu. Štoviše, identifikacijski podaci trebali bi biti dostupni nadležnom tijelu i stoga je korisno da svaka država članica ima središnju bazu podataka u kojoj se upravlja podacima o kopitarima koji se drže u dotičnoj državi članici.
(19)
Zakonodavstvo Unije razlikuje vlasnike i posjednike životinja. Pojam „posjednik” životinja definiran je i koristi se u Uredbi (EZ) br. 1760/2000 Europskog parlamenta i Vijeća (16). Suprotno tome, Direktiva 2009/156/EZ odnosi se na vlasnika ili uzgajivača životinja. Kombinirana definicija vlasnika i posjednika predviđena je u Direktivi 92/35/EEZ. Budući da prema zakonodavstvu Unije i nacionalnom zakonodavstvu vlasnik kopitara nije nužno i osoba koja je odgovorna za kopitara, primjereno je jesno odrediti da bi prvenstveno posjednik kopitara, koji može i ne mora biti vlasnik, trebao biti odgovoran za identifikaciju kopitara u skladu s ovom Uredbom.
(20)
U skladu sa zakonodavstvom država članica ili zahtjevima određenih tijela izdavatelja, podaci o vlasniku životinje unose se identifikacijski dokument te time i u bazu podataka koji vodi tijelo izdavatelj. Ti podaci o vlasništvu i osobito o promjeni vlasništva mogu se dostaviti u različitim oblicima potvrda o vlasništvu ili potvrda o registraciji, uključujući „carte d'immatriculation” koja se uspješno primjenjuje u jednoj državi članici.
(21)
Direktivom Vijeća 2008/73/EZ (17) predviđeno je da države članice sastavljaju i ažuriraju popise odobrenih objekata u području veterine i zootehnike te ih stavljaju na raspolaganje drugim državama članicama i javnosti. Kako bi države članice i javnost imali lakši pristup popisima odobrenih objekata, države članice trebale bi popise dati na raspolaganje u elektroničkom obliku na informativnim internetskim stranicama. Komisija bi državama članicama trebala pomoći da ti popisi budu dostupni drugim državama članicama i javnosti tako da im osigura internetsku adresu na mrežnoj stranici na kojoj će se navesti poveznice na nacionalne informativne internetske stranice država članica.
(22)
Kako bi se olakšala razmjena informacija elektroničkim sredstvima među državama članicama i osigurala transparentnost i razumljivost, važno je da se popisi sastavljaju u obrascu koji će biti jedinstven u cijeloj Uniji. Stoga se Odlukom Komisije 2009/712/EZ (18) utvrđuje izgled obrazaca za prethodno navedene popise na informativnim internetskim stranicama koje uspostavljaju države članice.
(23)
Uredbom (EZ) br. 504/2008 predviđeno je da se kopitari ne drže ako nisu identificirani u skladu s tom Uredbom. Komisija je morala odgovoriti na nekoliko pritužbi u vezi s populacijama domaćih konja koje su živjele izvan gospodarstava u uvjetima koji nisu bili u skladu s onima koji su toj Uredbi opisani kao poludivlji. Stoga je potrebno jasno odrediti da se kopitari koji žive u Uniji moraju identificirati, a kao drugi korak potrebno je predvidjeti izuzeće kada se taj uvjet ne može ispuniti.
(24)
Kopitari koji žive u Uniji trebali bi se identificirati doživotnim identifikacijskim dokumentom koji sadržava tekstualni i dijagramski opis kopitara te podatke o individualnim oznakama životinje u svrhu provjere identiteta. Te oznake mogu biti naslijeđene, kao što su više od tri zvrka, rudimenti, bijele oznake, rijetki pigmentacijski poremećaji na oku, posebne depresije mišića, ali i strukture s mnoštvom detalja kao što su šarenica ili mrežnica, posebne genetske oznake (DNK profil) ili mogu biti stečene poput depigmentacije zbog rana od sedla i ožiljaka, uključujući one od kastracije pastuha, ili žigosanja.
(25)
Identifikacijski dokumenti ne bi se trebali izdavati ako nisu ispunjeni s potrebnim identifikacijskim podacima koji se evidentiraju u bazi podataka tijela izdavatelja u skladu s ovom Uredbom.
(26)
Nadalje, u potvrdi o podrijetlu propisanoj Direktivom 90/427/EEZ koja se treba uvrstiti u identifikacijski dokument, trebalo bi navesti sve potrebne podatke kako bi se osiguralo da kopitari koji se premještaju iz jedne matične knjige u drugu, budu uneseni u razred matične knjige prema kriterijima kojima udovoljavaju.
(27)
U skladu s Odlukom Komisije 96/510/EZ (19), rodovnik i zootehnički certifikati za registrirane kopitare moraju biti u skladu s identifikacijskim dokumentom kako je utvrđeno u Odluci Komisije 93/623/EEZ (20). Budući da su Odluke 93/623/EEZ i 2000/68/EZ stavljene izvan snage Uredbom (EZ) br. 504/2008, potrebno je jasno odrediti da bi se svako upućivanje na te Odluke trebalo tumačiti kao upućivanje na ovu Uredbu.
(28)
Tijela koja izdaju identifikacijske dokumente za registrirane kopitare trebala bi biti organizacije ili udruge koje vode ili uspostavljaju matične knjige za registrirane kopitare i koje je službeno odobrilo ili priznalo nadležno tijelo države članice u skladu s Odlukom 92/353/EEZ, ili službena agencija države članice koja vodi matičnu knjigu u koju je upisan ili registriran uzgojno valjani kopitar u skladu s Odlukom 96/78/EZ. Nadalje, nacionalni ogranci međunarodnih organizacija ili udruženja koja se bave konjima za natjecanja ili utrke i koja imaju svoja sjedišta u državi članici također bi trebali imati mogućnost djelovanja kao tijelo koje izdaje identifikacijske dokumente za registrirane konje.
(29)
Države članice trebale bi imati veću slobodu u vezi s tijelima izdavateljima koja izdaju identifikacijske dokumente za kopitare za uzgoj i proizvodnju. Trebalo bi biti moguće da te identifikacijske dokumente izdaje tijelo nadležno za gospodarstvo na kojem se drži kopitar u trenutku njegove identifikacije ili tijelo izdavatelj koje imenuje i nadzire to nadležno tijelo.
(30)
Nadležno tijelo odgovorno za odobravanje ili priznavanje organizacija ili udruženja koja uspostavljaju matične knjige u skladu s Prilogom Odluci 92/353/EEZ, trebalo bi surađivati s nadležnim tijelom iz Uredbe (EZ) br. 882/2004 kako bi se osiguralo, ako je potrebno i prekograničnom suradnjom, da se identifikacijski dokumenti za kopitare izdaju i koriste u skladu s ovom Uredbom.
(31)
Budući da bi svi kopitari rođeni u Uniji ili uvezeni u Uniju trebali biti identificirani u skladu s ovom Uredbom s pomoću jedinstvenog identifikacijskog dokumenta koji se izdaje za cijeli njihov životni vijek, potrebne su posebne odredbe u slučajevima u kojima se status životinje kao „kopitara za uzgoj i proizvodnju” mijenja u „registrirani kopitar” u smislu Direktive 2009/156/EZ. S obzirom na dalekosežne posljedice takve promjene na premještanje, trgovanje i uvoz kopitara u Uniju iz trećih zemalja u pogledu primjenjivih pravila o zdravlju životinja utvrđenih u Direktivi 2009/156/EZ, ali i u pogledu pravila o dobrobiti životinja kojima se uređuje takvo premještanje u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 1/2005 (21), nadležno tijelo trebalo bi imati jedinstveno mjesto pristupa, odnosno središnju bazu podataka kako bi se provjeravali identifikacijski podaci kopitara potrebni za certificiranje ili službene kontrole.
(32)
Države članice trebale bi radi usklađenosti s definicijom gospodarstva utvrđenom u Direktivi 92/35/EEZ imati mogućnost uvođenja posebnih režima za identifikaciju kopitara koji kao divlji ili poludivlji lutaju određenim područjima ili teritorijima, uključujući prirodne rezervate. Međutim, svako takvo izuzeće od opće obveze identifikacije kopitara trebalo bi odobriti samo ako su te definirane populacije kopitara koji žive u divljim ili poludivljim uvjetima stvarno odvojene od kopitara u bilo kojem obliku za domaću uporabu te ne ostaju samo izvan ljudske kontrole u pogledu preživljavanja i razmnožavanja, već i izvan područja primjene Direktive Vijeća 98/58/EZ (22) koja se ne primjenjuje na životinje koje žive u divljini.
(33)
Kako bi se provjerio identitet kopitara, identifikacijski dokument mora u prvom redu sadržavati kvalitetan opis kopitara koji se sastoji od tekstualnog opisa kopitara i njegovih oznaka te od detaljnog dijagramskog opisa na kojem su prikazana individualna i razlikovna obilježja kopitara.
(34)
Kako bi se osiguralo da su kopitari ispravno opisani u svojim pratećim identifikacijskim dokumentima, tijela izdavatelji trebala bi nastojati slijediti najbolje prakse i obučavati djelatnike zadužene za opis životinja, na primjer postupajući po smjernicama koje daju Fédération Équestre Internationale (23) i Weatherbys (24).
(35)
Oznake kopitara koje se zajedno sa sredstvima identifikacije, koja se na njega primjenjuju, koriste za potrebe provjere identiteta, ne bi trebale biti samo nedvojbena veza između kopitara i njegova identifikacijskog dokumenta, već i dokaz da je taj kopitar bio podvrgnut postupku identifikacije u skladu s ovom Uredbom tako da se za svaku životinju izdaje samo jedan identifikacijski dokument. Elektronički identifikatori (transponderi) za kopitare već su u širokoj uporabi na međunarodnoj razini. Ta bi se tehnologija trebala koristiti kako bi se osigurala tijesna veza između kopitara i njegova identifikacijskog dokumenta, iako bi trebalo utvrditi i alternativne metode provjere identiteta kopitara, pod uvjetom da se tim alternativnim metodama osiguravaju jednaka jamstva za sprečavanje višestrukog izdavanja identifikacijskih dokumenata.
(36)
Transponderi koji se upotrebljavaju za označivanje kopitara i uređaji za očitavanje kôda ugrađenog u transponder trebali bi biti u skladu s međunarodno dogovorenim standardima. Tim su standardima predviđena dva različita sustava za osiguravanje jedinstvenosti kôda transpondera. Većina država članica provodi Uredbu (EZ) br. 504/2008 na način da koristi troznamenkasti alfanumerički kôd zemlje i upravlja distribucijom transpondera preko svojih nadležnih tijela.
(37)
Sustav za osiguravanje jedinstvenosti kôda transpondera trebalo bi uključiti u dizajniranje baza podataka koje vodi tijelo izdavatelj i središnju bazu podataka te provoditi tako da se ne ugrožava trgovina i uvoz kopitara u Uniju označenih transponderom koji ima alfanumerički kôd drugačijeg dizajna.
(38)
Direktivom Vijeća 90/425/EEZ (25) predviđeni su veterinarski pregledi koji se provode kod određenih životinja i proizvoda na njihovom odredištu. Posebno je predviđeno da primatelji koji su navedeni u potvrdi ili dokumentu propisanom tom Direktivom, moraju na zahtjev nadležnog tijela odredišne države članice i, koliko je potrebno za provedbu tih pregleda, unaprijed prijaviti dolazak životinja i proizvoda iz druge države članice, a posebno vrstu pošiljke i očekivani datum dolaska. To obavješćivanje nije potrebno za registrirane konje koji imaju identifikacijski dokument predviđen Direktivom 90/427/EEZ.
(39)
Iako u skladu s važećim zakonodavstvom Unije kopitare uvijek moraju pratiti identifikacijski dokumenti, potrebno je predvidjeti odstupanje od toga zahtjeva kada je nemoguće ili čak nepraktično zadržati identifikacijski dokument tijekom cijelog životnog vijeka kopitara ili ako takav dokument nije izdan zbog klanja životinje prije no što dosegne propisanu maksimalnu dob za identifikaciju.
(40)
Državama članicama bi također trebalo dopustiti i da omoguće uporabu pojednostavnjenog identifikacijskog dokumenta za kopitare koji se premještaju unutar njihova državnog područja. Plastične kartice s umetnutim računalnim čipovima (pametne kartice) uvedene su u raznim područjima kao naprave za pohranu podataka. Trebalo bi omogućiti izdavanje takvih pametnih kartica dodatno uz identifikacijski dokument te da se pod određenim uvjetima koriste umjesto identifikacijskog dokumenta koji prati registrirane kopitare ili kopitare za uzgoj i proizvodnju tijekom njihova premještanja unutar države članice.
(41)
Također je potrebno predvidjeti postupke za slučajeve kada se izvorni identifikacijski dokument izdan za kopitara doživotno u skladu s ovom Uredbom izgubi, nije više čitljiv ili sadržava netočne informacije koje nisu uzrokovane nezakonitim postupanjem. Te odredbe trebale bi koliko je god to moguće isključiti nezakonito posjedovanje više od jednog identifikacijskog dokumenta kako bi se ispravno opisao status kopitara kao namijenjenog klanju radi prehrane ljudi. Ako su dostupni dostatni i provjerljivi podaci, potrebno je izdati duplikat identifikacijskog dokumenta koji je i označen kao takav i kojim se općenito isključuje kopitara iz klanja radi prehrane ljudi. U ostalim slučajevima potrebno je izdati zamjenski identifikacijski dokument jednako označen kao takav i kojim se kopitar isključuje iz klanja radi prehrane ljudi te kojim bi se uz to životinja trebala definirati kao kopitar za uzgoj i proizvodnju.
(42)
Ti se postupci primjenjuju i na kopitare za koje se identifikacija traži nakon roka utvrđenog za prvu identifikaciju jer se ne mogu isključiti prijevare i namjera da se ishodi dodatni identifikacijski dokument.
(43)
U određenim slučajevima kada su kopitari upisani ili registrirani za upis u matične knjige koje vode uzgojne organizacije u trećim zemljama, potrebne su posebne odredbe kojima se kopitaru omogućuje da ostane registriran u toj matičnoj knjizi, a da se istodobno odgovarajućim upisima u taj identifikacijski dokument osigura njegovo isključenje iz prehrambenog lanca.
(44)
U skladu s Direktivom 2009/156/EZ, identifikacijski dokument je instrument kojim se ograničava premještanje kopitara u slučaju da na gospodarstvu na kojem su držani ili uzgajani izbije bolest koja se obvezno prijavljuje. Stoga je u slučaju izbijanja određenih bolesti potrebno poništiti valjanost tog identifikacijskog dokumenta u svrhu premještanja tako da se u identifikacijski dokument unese odgovarajući zapis.
(45)
Uz to, Direktivom 2009/156/EZ zahtijeva se da se registrirani kopitari kada napuštaju svoje gospodarstvo identificiraju s pomoću identifikacijskog dokumenta kojim se posebno mora potvrditi da kopitari ne dolaze s gospodarstva za koje su izdane određene zabrane. Stoga je primjereno da predmetni odjeljak u predlošku identifikacijskog dokumenta bude obvezan za sve kopitare te da se u skladu s time preformulira.
(46)
Ako je nastupila smrt kopitara na neki drugi način osim klanjem u klaonici, tijelo koje nadzire postupanje s mrtvom životinjom ili kremiranje u spalionicama niskog kapaciteta iz poglavlja III. Priloga III. Uredbi Komisije (EU) br. 142/2011 (26), trebalo bi identifikacijski dokument, ako prati trup u skladu s nacionalnim zakonodavstvom, vratiti tijelu izdavatelju u skladu s Uredbom (EZ) br. 1069/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (27) te bi trebalo osigurati da se transponder ili bilo koja alternativna metoda primijenjena za provjeru identiteta kopitara ne mogu ponovno primijeniti.
(47)
Kako bi se spriječilo da transponderi uđu u prehrambeni lanac, meso kopitara iz kojih nije bilo moguće ukloniti transponder u trenutku klanja trebalo bi označiti neprikladnim za prehranu ljudi u skladu s poglavljem V. odjeljka II. Priloga I. Uredbi (EZ) br. 854/2004. Kako bi se olakšao pronalazak implantiranih transpondera, mjesto implantacije trebalo bi standardizirati i evidentirati u identifikacijskim dokumentima.
(48)
U skladu s Uredbom (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (28) žive životinje pripremljene za stavljanje na tržište za prehranu ljudi definiraju se kao hrana. Tom Uredbom predviđene su dalekosežne odgovornosti subjekta u poslovanju hranom u svim fazama proizvodnje hrane, uključujući sljedivost životinja koje se koriste za proizvodnju hrane.
(49)
Kopitari za uzgoj i proizvodnju te registrirani kopitari mogu u određenoj fazi svojeg životnog vijeka postati kopitari za klanje kako je definirano u Direktivi 2009/156/EZ. Meso lihoprstih papkara (sinonim za kopitare) definirano je u točki 1. Priloga I. Uredbi (EZ) br. 853/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (29) kojom se utvrđuju određena higijenska pravila za hranu životinjskog podrijetla.
(50)
Nakon što su prijelazni aranžmani za provedbu uredbi (EZ) br. 853/2004, (EZ) br. 854/2004 i (EZ) br. 882/2004 istekli u skladu s Uredbom Komisije (EZ) br. 2076/2005 (30), od 1. siječnja 2010. primjenjuju se zahtjevi u pogledu informacija o prehrambenom lancu za kopitare.
(51)
Uredbom (EZ) br. 853/2004 predviđeno je da voditelj klaonice mora zaprimiti, provjeriti i djelovati na temelju informacija o prehrambenom lancu koje uključuju pojedinosti o podrijetlu i povijesti životinja namijenjenih proizvodnji hrane te postupanju s njima. Nadležno tijelo može dopustiti da se informacije o prehrambenom lancu za domaće lihoprste papkare šalju u klaonicu u isto vrijeme kada i životinje, umjesto da se šalju unaprijed. Stoga bi identifikacijski dokument koji prati kopitare za klanje trebao biti sastavni dio tih informacija o prehrambenom lancu.
(52)
Uredbom (EZ) br. 854/2004 predviđeno je da službeni veterinar mora provjeriti ispunjava li subjekt u poslovanju s hranom svoju obvezu prema kojoj mora osigurati da su životinje koje prihvati na klanje radi prehrane ljudi pravilno označene.
(53)
Uredbom (EZ) br. 853/2004 predviđeno je da subjekti u poslovanju s hranom moraju provjeriti putovnice koje prate domaće lihoprste papkare kako bi se uvjerili da je životinja namijenjena klanju radi prehrane ljudi te ako prihvate životinju za klanje, putovnicu moraju dati službenom veterinaru.
(54)
S obzirom na specifičnu situaciju kopitara koji su rođeni kao životinje za proizvodnju hrane, ali koji se ne uzgajaju uvijek primarno u tu svrhu i u većini slučajeva ih tijekom njihova životna vijeka ne drže subjekti u poslovanju s hranom kako je definirano u članku 3. točki 3. Uredbe (EZ) br. 178/2002, potrebno je propisati postupak kojim se osigurava nesmetano povezivanje provjera identifikacijskog dokumenta radi javnog zdravlja i upravljanja tim dokumentom u skladu s Direktivom 2009/156/EZ. Stoga je korisno da svaka država članica ima središnju bazu podataka za provjeru određenih podataka o identifikacijskom dokumentu i u njemu prije nego što se donese odluka o prihvaćanju životinje na klanje radi prehrane ljudi. U slučaju da se podaci u pogledu isključenja od klanja radi prehrane ljudi u odjeljku II. identifikacijskog dokumenta ne slažu s podacima evidentiranima u središnjoj bazi podataka, prednost bi trebali imati oni podaci koji dovode do isključenja kopitara iz klanja radi prehrane, neovisno o tome nalaze li se u identifikacijskom dokumentu ili središnjoj bazi podataka.
(55)
Direktiva Vijeća 96/22/EZ (31) primjenjuje se na korisne životinje, uključujući domaće lihoprste papkare te na divlje životinje onih vrsta koje su uzgojene na gospodarstvu. Člankom 7. te Direktive omogućuje se trgovina registriranim kopitarima, kojima su za zootehničke potrebe davani veterinarsko-medicinski proizvodi koji sadržavaju alil trenbolon ili beta-agoniste, prije isteka razdoblja karencije pod uvjetom da su ispunjeni uvjeti za primjenu te da su vrsta i datum liječenja upisani u potvrdu ili putovnicu koja prati te životinje.
(56)
Člankom 2. točkom (b) Uredbe (EZ) br. 470/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (32) životinje koje se koriste za proizvodnju hrane definirane su kao „životinje koje se rasplođuju, uzgajaju, drže, kolju ili prikupljaju u svrhu proizvodnje hrane”. Člankom 16. te Uredbe predviđeno je da se jedino farmakološki djelatne tvari koje su klasificirane u skladu s člankom 14. stavkom 2. točkama (a), (b) ili (c) te Uredbe mogu primjenjivati unutar Zajednice na životinjama koje se koriste za proizvodnju hrane, pod uvjetom da je ta primjena u skladu s Direktivom 2001/82/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (33).
(57)
Člankom 6. Direktive 2001/82/EZ predviđeno je da se veterinarsko-medicinski proizvod može odobriti za stavljanje u promet u svrhu njegove primjene na životinjama jedne ili više vrsta koje se koriste za proizvodnju hrane, ako su farmakološki djelatne tvari koje sadržava navedene u prilozima I., II. ili III. Uredbi (EEZ) br. 2377/90. Pravila utvrđena u tim prilozima sada su utvrđena u Uredbi Komisije (EU) br. 37/2010 (34). Međutim, iznimno se veterinarsko-medicinski proizvod koji sadržava farmakološki djelatne tvari koje nisu navedene u prilozima I., II. ili III. Uredbi (EEZ) br. 2377/90 smije odobriti za određene životinje iz porodice kopitara koje su u skladu sa zakonodavstvom Unije o zdravlju životinja prijavljene kao životinje koje nisu namijenjene za klanje radi prehrane ljudi. Takvi veterinarsko-medicinski proizvodi ne smiju uključivati niti djelatne tvari navedene u Prilogu IV. Uredbi (EEZ) br. 2377/90 niti biti namijenjeni za uporabu u liječenju oboljenja navedenih u odobrenom sažetku svojstava proizvoda za koja je veterinarsko-medicinski proizvod odobren za životinje iz porodice kopitara. U skladu s time trebalo bi predvidjeti da se kopitar može isključiti iz klanja radi prehrane ljudi po odluci vlasnika životinje.
(58)
Člankom 10. stavcima 2. i 3. Direktive 2001/82/EZ predviđena su posebna odstupanja za kopitare iz članka 11. te Direktive povezana s liječenjem životinja koje se koriste za proizvodnju hrane medicinskim proizvodima za koje je uspostavljena najviša granična vrijednost ostataka za vrste koje nisu ciljana vrsta ili koji su odobreni za drukčije bolesti, pod uvjetom da su ti kopitari identificirani u skladu sa zakonodavstvom Unije i da je u njihovim identifikacijskim dokumentima posebno naznačeno da nisu namijenjeni za klanje radi prehrane ljudi ili da su namijenjeni za klanje radi prehrane ljudi nakon razdoblja karencije od najmanje šest mjeseci nakon što su liječeni tvarima navedenima u Uredbi Komisije (EZ) br. 1950/2006 (35).
(59)
U skladu s Direktivom 2001/82/EZ države članice moraju osigurati da vlasnici ili posjednici životinja koje se koriste za proizvodnju hrane mogu dostaviti dokaz o kupnji, posjedovanju i primjeni veterinarsko-medicinskih proizvoda na takve životinje tijekom pet godina nakon primjene, također i ako je životinja tijekom petogodišnjeg razdoblja zaklana. Stoga je za primjenu tog zakonodavstva potrebno klanje kopitara odmah unijeti u središnju bazu podataka države članice u kojoj je smješteno gospodarstvo ili životinja.
(60)
Radi održavanja kontrole nad izdavanjem identifikacijskih dokumenata, u bazi podataka koju vodi tijelo izdavatelj potrebno je evidentirati minimalni skup ključnih podataka koji se odnose na izdavanje takvih dokumenata.
(61)
Diljem svijeta vodeće organizacije za uzgoj konja i njihova natjecanja dogovorile su sustav jedinstvenog životnog broja kopitara (UELN). On je uveden na inicijativu Svjetske federacije za uzgoj sportskih konja (WBFSH), Međunarodnog povjerenstva za vođenje matičnih knjiga (ISBC), Svjetske organizacije za uzgoj arapskih konja (WAHO), Europske konferencije organizacija za uzgoj arapskih konja (ECAHO), Međunarodne konferencije za uzgoj anglo-arapskih konja (CIAA), Međunarodne konjičke federacije (FEI) te Europske kasačke unije (UET), a informacije o tom sustavu mogu se pronaći na internetskim stranicama o UELN-u (36).
(62)
Sustav UELN prikladan je za registraciju i registriranih kopitara i kopitara za uzgoj i proizvodnju te omogućuje postupno uvođenje računalnih mreža kako bi se osiguralo da se u slučaju registriranih kopitara identitet životinja i dalje može provjeravati u skladu sa člankom 6. Direktive 90/427/EEZ.
(63)
Kada se bazama podataka dodjeljuju kôdovi, ti kôdovi i format evidentiranih identifikacijskih brojeva pojedinačnih životinja ni na koji način ne bi trebali biti u suprotnosti s uspostavljenim sustavom UELN. Stoga se prije dodjeljivanja bilo kakvog novog kôda bazi podataka treba pretražiti popis dodijeljenih UELN kôdova.
(64)
Direktivom 2009/156/EZ zahtijeva se da službeni veterinar evidentira identifikacijski broj ili broj identifikacijskog dokumenta zaklanog kopitara te da nadležnom tijelu u mjestu slanja na njegov zahtjev proslijedi uvjerenje da je životinja zaklana. Stoga je potrebno jasno odrediti da se u takvim slučajevima identifikacijski dokumenti moraju uništiti na mjestu kako bi se spriječilo krivotvorenje identifikacijskih dokumenata zaklanih kopitara.
(65)
Tom se Direktivom također predviđa da se nakon klanja registriranih konja, uključujući i usmrćivanje u svrhu kontrole bolesti, njihovi identifikacijski dokumenti vrate tijelu koje ih je izdalo. Ti bi se zahtjevi trebali primjenjivati i na identifikacijske dokumente koji su izdani za druge registrirane kopitare osim za registrirane konje i kopitare za uzgoj i proizvodnju.
(66)
Kako bi se osiguralo da baze podataka tijela izdavatelja sadržavaju ažurirane podatke, potrebno je uspostaviti protok informacija o uginuću ili gubitku životinja u bazi podataka tijela koje je izdalo dokument te u središnjoj bazi podataka u državi članici u kojoj je smješteno gospodarstvo na kojem je boravio kopitar.
(67)
Evidentiranje životnog broja koji je podudaran sa sustavom UELN i njegova primjena radi identifikacije vlasti ili tijela koje su izdale identifikacijski dokument trebalo bi olakšati udovoljavanje tim zahtjevima. Ako je moguće, države članice trebale bi koristiti tijela za suradnju koja su imenovale u skladu s Uredbom (EZ) br. 882/2004.
(68)
Obveznim evidentiranjem podnositelja zahtjeva za identifikacijski dokument koji je u razdoblju kraćem od 12 mjeseci nakon rođenja životinje uzgajivač, a obično i vlasnik životinje za koju se izdaje identifikacijski dokument, zajedno s obvezom obavješćivanja tijela izdavatelja o svakoj promjeni uobičajenog boravišta kopitara preseljenjem u drugu državu članicu može se uspostaviti lanac informacija kojim se slijedi životinje ako je potrebno.
(69)
U skladu s Uredbom (EZ) br. 504/2008 identifikacijske podatke mora u identifikacijskom dokumentu ažurirati tijelo izdavatelj koje je izdalo dokument. Države članice izvijestile su da vlasnici kopitara nisu skloni slanju identifikacijskog dokumenta tijelima izdavateljima radi ažuriranja identifikacijskih podataka poštom, osobito ako je tijelo izdavatelj smješteno u inozemstvu. Razlog tome je strah od gubitka identifikacijskog dokumenta, a time i od identificiranja kopitara duplikatom ili zamjenskim identifikacijskim dokumentom kojim se životinja isključuje iz klanja radi prehrane ljudi i znatno se smanjuje vrijednost životinje.
(70)
Kako bi se olakšalo upravljanje identifikacijskim dokumentom tijekom cijelog životnog vijeka životinje potrebno je uvesti postupke registracije identifikacijskog dokumenta u državi članici uobičajenog boravišta, osobito ako je identifikacijski dokument izdan u drugoj državi članici. Potrebna komunikacija s tijelom izdavateljem koje je provelo početnu identifikaciju najbolje se ostvaruje razmjenom informacija između središnjih baza podataka dotičnih država članica.
(71)
Osim toga, tijela izdavatelji mogu izgubiti odobrenje za rad ili imenovanje, dok izdani identifikacijski dokumenti ostaju važeći dokumenti u svrhu osiguravanja zdravlja životinja i ljudi. Stoga je potrebno podatke iz identifikacijskog dokumenta osigurati bazom podataka kojoj mogu pristupiti nadležna tijela u području zdravlja ljudi i životinja i dobrobiti životinja.
(72)
Budući da u svakoj državi članici obično postoji više od jednog tijela izdavatelja, kopitari se često premještaju između gospodarstava i država članica, mijenjaju status iz „kopitari za uzgoj i proizvodnju” u „registrirani kopitari” ili iz životinja za proizvodnju hrane u životinje koje su isključene iz klanja radi prehrane ljudi i budući da registrirane kopitare može identificirati organizacija koja vodi matičnu knjigu sa sjedištem u drugoj državi članici, za učinkovitu provedbu direktiva 90/427/EEZ i 2009/156/EZ neizbježno je, potrebno i primjereno u svakoj državi članici uspostaviti središnju bazu podataka koja sadržava evidenciju o identifikacijskim podacima svih kopitara koji se drže na gospodarstvima smještenima u dotičnoj državi članici.
(73)
Međutim, onim državama članicama koje su uspostavile jedinstvenu bazu podataka za registrirane kopitare i još jednu za kopitare za uzgoj i proizvodnju bilo bi dopušteno i dalje voditi takav sustav pod uvjetom da baze podataka mogu komunicirati i da veterinarska tijela imaju pristup svakoj od njih u cijelosti.
(74)
U tu svrhu središnje baze podataka u različitim državama članicama trebale bi surađivati u skladu s Direktivom Vijeća 89/608/EEZ (37) kako bi se olakšala razmjena podataka povezanih sa životinjom i s identifikacijskim dokumentom koji je za nju izdan.
(75)
U svrhu jednoobrazne primjene zakonodavstva Unije o identifikaciji kopitara u državama članicama i radi osiguravanja njegove jasnoće i transparentnosti, potrebno je staviti izvan snage Uredbu (EZ) br. 504/2008 te je zamijeniti ovom Uredbom.
(76)
U skladu s točkom 24. Priloga Uredbi Komisije (EU) br. 519/2013 (38) kopitari koji su rođeni u Hrvatskoj do 30. lipnja 2013. i nisu identificirani u skladu s Uredbom (EZ) br. 504/2008, identificiraju se u skladu s potonjom Uredbom najkasnije do 31. prosinca 2014.
(77)
Ova bi se Uredba trebala primjenjivati od 1. siječnja 2016. kako bi države članice i subjekti imali vremena za prilagodbu novim pravilima. Međutim, uvjet uspostave i rada središnje baze podataka trebao bi se u Grčkoj, Švedskoj i Ujedinjenoj Kraljevini primjenjivati od 1. srpnja 2016.
(78)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za bilje, životinje, hranu i hranu za životinje te Stalnog odbora za zootehniku,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
PREDMET, PODRUČJE PRIMJENE, DEFINICIJE, OPĆA NAČELA
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ovom Uredbom predviđena su pravila za identifikaciju kopitara:
(a)
rođenih u Uniji; ili
(b)
stavljenih u slobodni promet u Uniji u skladu s carinskim postupkom definiranim u članku 5. stavku 16. točki (a) Uredbe (EU) br. 952/2013.
2. Ova Uredba primjenjuje se ne dovodeći u pitanje Odluku 96/78/EZ.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„kopitari” znači divlji ili udomaćeni sisavci s kopitima koji pripadaju svim vrstama roda Equus porodice Equidae, te njihovim križancima;
(b)
„gospodarstvo” znači poljoprivredni ili sportski objekt, staja ili bilo koji prostor ili objekt u kojem se obično drže ili uzgajaju kopitari, bez obzira na namjenu, te prirodni rezervati u kojima kopitari žive slobodno;
(c)
„posjednik” znači svaka fizička ili pravna osoba koja posjeduje kopitare ili je odgovorna za njihovo držanje, uz financijsku naknadu ili bez nje, bilo na trajnoj ili privremenoj osnovi, uključujući tijekom prijevoza, na sajmovima ili tijekom natjecanja, utrka ili kulturnih događanja;
(d)
„vlasnik” znači fizička ili pravna osoba/osobe koje imaju vlasništvo nad kopitarom;
(e)
„registrirani kopitari” znači svi kopitari koji su:
i.
upisani ili registrirani i prihvatljivi za upis u matičnu knjigu u skladu s pravilima utvrđenima u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Direktive 90/427/EEZ i identificirani s pomoću identifikacijskog dokumenta propisanog u članku 8. stavku 1. te Direktive; ili
ii.
konji, uključujući ponije, registrirani u međunarodnom udruženju ili organizaciji koja se bavi konjima za natjecanja ili utrke i identificirani s pomoću identifikacijskog dokumenta koji je izdao nacionalni ogranak tog udruženja ili organizacije;
(f)
„matična knjiga” znači knjiga, upisnik, datoteka ili medij s podacima:
i.
koju vodi bilo organizacija ili udruženje, službeno odobreni ili priznati od strane države članice ili koje vodi službena agencija predmetne države članice; i
ii.
u koju su kopitari upisani ili registrirani i prihvatljivi su za upis uz navođenje svih njihovih predaka koji su poznati;
(g)
„kopitari za uzgoj i proizvodnju” znači kopitari osim onih navedenih u točkama (e) i (h);
(h)
„kopitari za klanje” znači kopitari namijenjeni za prijevoz u klaonicu na klanje, bilo izravno ili putem nekog odobrenog sabirnog centra u smislu članka 7. Direktive 2009/156/EZ;
(i)
„nadležno tijelo” znači središnje tijelo države članice nadležne za organizaciju službenih kontrola ili bilo koje drugo tijelo kojem je dana nadležnost, uključujući nadležno tijelo iz članka 2. točke (h) Direktive 2009/156/EZ;
(j)
„zootehničko tijelo” znači središnje tijelo države članice nadležne za provedbu Direktive 90/427/EEZ ili bilo koje drugo tijelo kojem je dana nadležnost, uključujući tijela iz članka 2. stavka 1. Odluke 92/353/EEZ;
(k)
„privremeni ulazak” znači status registriranog konja koji potječe iz treće zemlje i kojem je dozvoljen ulaz u Uniju na razdoblje kraće od 90 dana na temelju Odluke donesene u skladu s člankom 19. točkom (b) Direktive 2009/156/EZ;
(l)
„trajni ulazak” znači status kopitara koji potječe iz treće zemlje i uvezen je u Uniju na razdoblje od 90 dana ili više;
(m)
„oznaka” znači svako vidljivo ili potencijalno vidljivo i razlikovno obilježje pojedinog kopitara koje je prirođeno ili stečeno te evidentirano u svrhu identifikacije;
(n)
„transponder” znači samoočitavajuća pasivna naprava s radijskom frekvencijom:
i.
koja je u skladu sa standardom ISO 11784 i primjenom dupleksne (FDX ili FDX-B) ili poludupleksne (HDX) tehnologije; i
ii.
koja se može očitati napravom za očitavanje koja je kompatibilna sa standardom ISO 11785, na minimalnoj odaljenosti od 12 cm;
(o)
„jedinstveni životni broj” znači jedinstvena 15-znamenkasta alfanumerička oznaka koja sadržava podatke o pojedinom kopitaru, bazi podataka i zemlji u kojoj su ti podaci po prvi put evidentirani u skladu sa sustavom kodiranja jedinstvenim životnim brojem kopitara (UELN), a koji se sastoji od:
i.
šesteroznamenkastog identifikacijskog kôda kompatibilnog sa sustavom UELN za bazu podataka iz članka 39.; nakon čega slijedi
ii.
devetoznamenkasti individualni identifikacijski broj dodijeljen kopitaru;
(p)
„država članica slobodna od konjske kuge” znači:
i.
svaka država članica u kojoj nije bilo kliničkih, seroloških (kod necijepljenih kopitara) ili epidemioloških dokaza konjske kuge na predmetnom državnom području u prethodne dvije godine; i
ii.
u kojoj nije bilo cijepljenja protiv te bolesti tijekom prethodnih 12 mjeseci;
(q)
„bolesti kopitara koje se obvezno prijavljuju” znači bolesti navedene u Prilogu I. Direktivi 2009/156/EZ;
(r)
„službeni veterinar” znači veterinar kojeg odredi nadležno tijelo države članice ili treće zemlje;
(s)
„pametna kartica” znači plastična naprava s umetnutim računalnim čipom koji može pohranjivati podatke i elektroničkim ih putem prenositi u kompatibilne računalne sustave;
(t)
„odgovorni veterinar” znači veterinar iz članka 10. stavka 1. Direktive 2001/82/EZ.
Članak 3.
Opća načela i obveza identifikacije kopitara
1. Kopitari koji žive na jednom od područja navedenih u Prilogu I. Uredbi (EZ) br. 882/2004 identificiraju se u skladu s ovom Uredbom.
2. Ako posjednik nije vlasnik ili jedan od vlasnika kopitara postupa u skladu s ovom Uredbom u ime vlasnika i u suglasnosti s njime.
3. Države članice i tijela izdavatelji iz članka 5. stavka 1. točke (a) i članka 5. stavka 1. točke (b) mogu zahtijevati da zahtjev tijelu izdavatelju za dobivanje identifikacijskog dokumenta kako je predviđeno u članku 11. ili za izmjenu identifikacijskih podataka u postojećem identifikacijskom dokumentu kako je predviđeno u članku 27. mora podnijeti vlasnik.
4. Države članice osiguravaju, ako je potrebno službenim kontrolama u skladu s Uredbom (EZ) br. 882/2004, da posjednici kopitara i tijela izdavatelji ispunjavaju svoje obveze na temelju ove Uredbe.
Članak 4.
Sustav Unije za identifikaciju kopitara
1. U smislu ove Uredbe sustav Unije za identifikaciju kopitara obuhvaća sljedeće elemente:
(a)
jedinstveni doživotni identifikacijski dokument koji ostaje u vlasništvu tijela izdavatelja koje ga je izdalo, osim ako je tijelo izdavatelj predvidjelo drugačije ili je predviđeno ovom Uredbom, i sadržava:
i.
tekstualni opis kopitara i evidentiranje njegovih oznaka;
ii.
ispunjeni dijagram opis s ucrtanim oznakama koje su evidentirane tekstualno;
iii.
prostor za ovlaštene unose o izmjenama identifikacijskih podataka;
(b)
metodu provjere identiteta kojom se:
i.
osigurava nedvosmislena veza između identifikacijskog dokumenta i kopitara za kojeg je izdan;
ii.
pokazuje da je kopitar već prošao postupak identifikacije;
(c)
središnju bazu podataka u kojoj se u skladu s člankom 38. evidentiraju identifikacijski podaci povezani s kopitarom za koji je izdan identifikacijski dokument i s posjednikom koji je podnio zahtjev za identifikacijski dokument i kojom se istodobno životinji dodjeljuje jedinstveni životni broj;
(d)
središnju bazu podataka uspostavljenu u skladu s člankom 39.
2. Kopitar se smatra identificiranim u skladu s ovom Uredbom samo ako:
(a)
ga prati identifikacijski dokument izdan u skladu s jednom od sljedećih odredbi:
i.
članak 9. za kopitare rođene u Uniji; ili
ii.
članak 14. za kopitare uvezene u Uniju; ili
iii.
članak 29. ili 30. kada ga prati duplikat identifikacijskog dokumenta; ili
iv.
članak 32. kada ga prati zamjenski identifikacijski dokument; ili
(b)
je identificiran u skladu s:
i.
člankom 24. za izuzeća premještanja ili prijevoza kopitara koje prati privremeni dokument; ili
ii.
člankom 26. stavkom 2. za izuzeća određenih premještanja i prijevoza kopitara za klanje.
POGLAVLJE II.
IDENTIFIKACIJA KOPITARA ROĐENIH U UNIJI
Članak 5.
Tijela izdavatelji za kopitare rođene u Uniji
1. Identifikacijski dokument propisan člankom 7. izdaje jedno od sljedećih tijela izdavatelja:
(a)
za registrirane kopitare iz članka 2. točke (e) podtočke i. ove Uredbe organizacija ili udruženje službeno odobreno ili priznato u skladu s člankom 2. stavkom 1. Odluke 92/353/EEZ ili službena agencija države članice koja vodi matičnu knjigu u koju je kopitar upisan ili registriran te je prihvatljiv za upis u skladu s Odlukom 96/78/EZ;
(b)
za registrirane konje iz članka 2. točke (e) podtočke ii. nacionalni ogranak međunarodne organizacije ili udruženja koji se bavi konjima za natjecanja ili utrke, a koji nadzire nadležno tijelo države članice u kojoj ima sjedište:
(c)
za kopitare za uzgoj i proizvodnju iz članka 2. točke (g):
i.
tijelo nadležno za gospodarstvo na kojem se kopitar drži u trenutku njegove identifikacije; ili
ii.
tijelo izdavatelj koje imenuje i nadzire nadležno tijelo iz točke (i) kojem je ta zadaća povjerena.
2. Nadležno tijelo imenuje tijela izdavatelje iz stavka 1. točke (c) podtočke ii. samo ako su u skladu sa sljedećim uvjetima:
(a)
mora postojati točan opis zadaća i dužnosti koje je tijelo izdavatelj dužno obavljati te uvjeta u kojima ih smije obavljati;
(b)
mora postojati dokaz da tijelo izdavatelj:
i.
ima stručna znanja, opremu i infrastrukturu potrebnu za obavljanje zadaća koje su mu povjerene;
ii.
ima dovoljan broj odgovarajuće kvalificiranog i iskusnog osoblja;
iii.
je nepristrano i da nije u sukobu interesa s obzirom na izvršavanje zadaća koje su mu povjerene;
iv.
ima predložak identifikacijskog dokumenta koji je u skladu sa zahtjevima propisanima ovom Uredbom;
(c)
tijelo izdavatelj mora blisko surađivati s nadležnim tijelom kako bi se spriječili, i ako je potrebno, otklonili svi slučajevi neispunjavanja zahtjeva ove Uredbe;
(d)
postoji djelotvorna i učinkovita koordinacija između nadležnog tijela i imenovanog tijela izdavatelja.
3. Ako nadležno tijelo na temelju osnovane sumnje zaključi da je tijelo izdavatelj uključeno u postupke koji nisu u skladu sa zahtjevima utvrđenima u ovoj Uredbi, dužno je istražiti takve sumnjive nesukladnosti. Tijelo izdavatelj ne smije izdavati identifikacijske dokumente do završetka istrage i dok se ne isključe ili otklone svi slučajevi nesukladnosti.
4. Ako se unatoč mjerama provedenima u skladu sa stavkom 3., tijelo izdavatelj iz stavka 1. ne pridržava zahtjeva utvrđenih u ovoj Uredbi, nadležno tijelo oduzima odobrenje za izdavanje identifikacijskih dokumenata za kopitare.
Nakon oduzimanja odobrenja za izdavanje identifikacijskih dokumenata nadležno tijelo osigurava da se kopitari u njegovoj nadležnosti i dalje identificiraju u skladu s ovom Uredbom i da identifikacijske dokumente koje su vraćeni ili se trebaju vratiti u skladu s člankom 34. zadrži to nadležno tijelo ili tijelo izdavatelj kojem je nadležno tijelo povjerilo tu zadaću.
Članak 6.
Informacije o tijelima izdavateljima
1. Države članice sastavljaju i ažuriraju popis tijela izdavatelja iz članka 5. stavka 1. i daju taj popis na raspolaganje drugim državama članicama, drugim tijelima izdavateljima i javnosti na internetskim stranicama nadležnog tijela.
2. Popis iz stavka 1.:
(a)
uključuje podatke za kontakt potrebne za ispunjavanje zahtjeva iz članka 35. i članka 37. stavka 4., članka 38. stavka 3. i članka 40. stavka 1.;
(b)
u skladu je s predloškom utvrđenim u poglavlju 2. odjeljku I. točki (f) Priloga II. Odluci 2009/712/EZ i zahtjevima utvrđenima u Prilogu III. toj Odluci;
(c)
izravno je dostupan putem internetske poveznice dostavljene Komisiji u skladu sa stavkom 3. i dovoljno je razumljiv neizvornim govornicima.
3. Kako bi se državama članicama pomoglo da osiguraju dostupnost ažuriranih popisa iz stavka 1., Komisija uspostavlja internetsku stranicu na koju svaka država članica stavlja izravnu poveznicu na potrebne informacije na internetskim stranicama predviđenima u stavku 1.
Članak 7.
Format i sadržaj identifikacijskih dokumenata izdanih za kopitare rođene u Uniji
1. Kopitari rođeni u Uniji identificiraju se s pomoću jedinstvenog identifikacijskog dokumenta za kopitare izdanog za čitav životni vijek kopitara u skladu s:
(a)
predloškom identifikacijskog dokumenta utvrđenom u dijelu 1. Priloga I.;
(b)
dodatnim zahtjevima utvrđenima u dijelu 2. tog Priloga.
2. Tijela izdavatelji osiguravaju da identifikacijski dokument sadržava dovoljan broj stranica s poljima za unos podataka traženih u sljedećim odjeljcima navedenima u predlošku identifikacijskog dokumenta utvrđenom u dijelu 1. Priloga I.:
(a)
u slučaju registriranih kopitara, barem odjeljci I. do IX.;
(b)
u slučaju kopitara za uzgoj i proizvodnju, barem odjeljci I. do IV.
3. Tijela izdavatelji osiguravaju da redoslijed i numeriranje odjeljaka u identifikacijskim dokumentima kako je utvrđeno u dijelu 1. Priloga I. ostanu neizmijenjeni te da za te odjeljke u kojima se nalazi prostor za višestruke unose u identifikacijskom dokumentu postoji dovoljan broj stranica.
4. Tijela izdavatelji odgovorna su za sigurno postupanje s praznim i popunjenim identifikacijskim dokumentima u svojim prostorijama.
Ako poslovnik tijela izdavatelja to omogućuje, ne dovodeći u pitanje članak 4. stavak 1. točku (a), tijelo izdavatelj osigurava da se identifikacijski dokumenti iz članka 34. stavka 1. točke (c) podtočke ii. i članka 35. djelotvorno ponište kako bi se spriječilo bilo kakva zloupotreba samog dokumenta i podataka koje sadržava prije nego što se dokument preda vlasniku za uspomenu na životinju.
5. Nadležno tijelo zajedno sa zootehničkim tijelom može donijeti administrativne postupke kako bi se osigurala usklađenost izgleda identifikacijskih dokumenata koje su izdala tijela izdavatelji iz članka 5. stavka 1. pod njihovim nadzorom, pod uvjetom da se poštuju opći zahtjevi iz stavaka 1., 2. i 3.
Članak 8.
Obveze nadležnog tijela u pogledu izdavanja identifikacijskih dokumenata za kopitare rođene u Uniji
Zootehničko tijelo i nadležno tijelo osiguravaju da na njihovom državnom području tijela izdavatelji pod njihovom nadležnosti:
(a)
izdaju identifikacijske dokumente koji su u skladu sa zahtjevima predviđenima u članku 7. stavcima 1., 2. i 3.;
(b)
imaju potrebne sustave kojima, na zahtjev nadležnog tijela, provjeravaju je li identifikacijski dokument koji izdaju:
i.
jedinstven, vjerodostojan i autentičan;
ii.
te uključuje li, ako na zalihama postoje tiskani prazni identifikacijski dokumenti, serijski broj barem na stranicama koje sadržavaju odjeljke I., II. i III. identifikacijskog dokumenta.
Članak 9.
Izdavanje identifikacijskih dokumenata za kopitare rođene u Uniji
1. Tijela izdavatelji izdaju samo one identifikacijske dokumente koji:
(a)
su u skladu sa zahtjevima članka 7. stavaka 1., 2. i 3.;
(b)
imaju odjeljak I. ispravno popunjen podacima provjerenima od strane tijela izdavatelja ili u njegovo ime kako je navedeno u točki 11. dijela A odjeljka I.;
(c)
imaju popunjen odjeljak IV. ako to zahtijeva nacionalno zakonodavstvo ili pravila i propisi tijela izdavatelja iz članka 5. stavka 1. točaka (a) i (b);
(d)
imaju popunjen odjeljak V. u skladu sa stavkom 2. ovog članka.
2. Tijelo izdavatelj iz članka 5. stavka 1. točke (a) identificira registrirane kopitare iz članka 2. točke (e) podtočke i. u skladu s pravilima matične knjige iz te odredbe i u odjeljku V. identifikacijskog dokumenta unosi podatke u potvrdu o podrijetlu iz članka 8. stavka 1. drugog podstavka Direktive 90/427/EEZ i njezinog Priloga.
3. U skladu s načelima organizacije ili udruženja koje je uspostavilo matičnu knjigu podrijetla pasmine registriranog kopitara, odjeljak V. identifikacijskog dokumenta sadržava:
(a)
potpune podatke o rodoslovlju;
(b)
odjeljak matične knjige iz članaka 2. ili 3. Odluke 96/78/EZ;
(c)
ako postoji, razred glavnog odjeljka matične knjige u koju je upisan registrirani kopitar.
4. Za registraciju konja za natjecanja ili utrke iz članka 2. točke (e). podtočke ii., tijelo izdavatelj iz članka 5. stavka 1. točke (b):
(a)
izdaje u skladu sa stavkom 1. točkama (a) i (b) i pravilima tog tijela izdavatelja identifikacijski dokument usklađen s odredbama u članku 7. stavcima 1., 2. i 3.; ili
(b)
priznaje i ovjerava identifikacijski dokument izdan za tog konja u skladu sa stavkom 1. ovog članka; ili
(c)
izdaje novi identifikacijski dokument u skladu s člankom 12. stavkom 3. točkom (c).
Članak 10.
Izuzeće od unosa određenih podataka u odjeljcima I. i IV. identifikacijskog dokumenta
1. Odstupajući od članka 4. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 9. stavka 1. točke (b), nadležno tijelo može odobriti tijelima izdavateljima da ne ucrtavaju podatke iz točaka 12. do 18. dijagramskog opisa identifikacijskog dokumenta utvrđenog u dijelu B odjeljku I. Priloga I., pod uvjetom da su ispunjena sljedeća dva uvjeta:
(a)
transponder je implantiran u skladu s člankom 18. ili se primjenjuje istovjetna odobrena alternativna metoda provjere identiteta u skladu s člankom 21.;
(b)
na fotografiji ili ispisu prikazano je dovoljno detalja za prikaz kopitara.
2. Tijela izdavatelji iz članka 5. stavka 1. točke (a) i (b) mogu:
(a)
ne koristiti se izuzećem odobrenim u skladu sa stavkom 1. ovog članka;
(b)
prilagoditi identifikacijske dokumente izdane u skladu sa stavkom 1. ovog članka zahtjevima utvrđenima u članku 9. stavku 1.
3. Odstupajući od članka 9. stavka 1. točke (c), podaci o vlasniku mogu se dostaviti u obliku potvrde o vlasništvu ili potvrde o registraciji evidentirane u bazi podataka uspostavljenoj u skladu s člankom 38. koji se odnosi na:
(a)
jedinstveni životni broj kopitara;
(b)
broj identifikacijskog dokumenta i, ako je primjenjivo, kôd transpondera ili odobrenu alternativnu metodu provjere identiteta u skladu s člankom 21.
Potvrda o vlasništvu ili potvrda o registraciji predviđena u prvom podstavku vraća se tijelu izdavatelju ako je životinja uginula ili je prodana, izgubljena, ukradena, zaklana ili usmrćena.
Članak 11.
Zahtjevi za identifikacijske dokumente za kopitare rođene u Uniji
1. Posjednici podnose zahtjev za identifikacijske dokumente za kopitare rođene u Uniji odgovarajućem tijelu izdavatelju u državi članici u kojoj je smješteno gospodarstvo kopitara te dostavljaju sve podatke potrebne za poštovanje ove Uredbe.
2. Države članice određuju rokove za podnošenje zahtjeva predviđenog u stavku 1. ovog članka potrebne kako bi se poštovao rok za identifikaciju predviđen u članku 12. i članku 13. stavku 1.
3. Odstupajući od stavka 1. ovog članka u skladu s člankom 1. Odluke 96/78/EZ, posjednik može podnijeti zahtjev predviđen u stavku 1. ovog članka odgovarajućem tijelu izdavatelju, kako je navedeno u članku 5. stavku 1. točkama (a) i (b), koje ima sjedište u državi članici osim u državi članici u kojoj je smješteno gospodarstvo kopitara.
Članak 12.
Rok za identifikaciju kopitara rođenih u Uniji
1. Kopitari rođeni u Uniji identificiraju se identifikacijskom dokumentom izdanim u skladu s člankom 9. najkasnije 12 mjeseci nakon datuma i u svakom slučaju prije trajnog napuštanja gospodarstva rođenja, osim ako se premještanje provodi u skladu s člankom 23. stavkom 2. točkom (c) kao ždrijebe uz majku o kojoj ždrijebe ovisi ili u skladu s člankom 26. stavkom 2.
2. Odstupajući od stavka 1., države članice mogu odlučiti ograničiti maksimalno dopušteno razdoblje za identificiranje kopitara na šest mjeseci ili na kalendarsku godinu rođenja.
3. Odstupajući od stavaka 1. i 2., novi identifikacijski dokument može se izdati u skladu s člankom 9. u svakom trenutku:
(a)
na zahtjev nadležnog tijela ili od strane samog nadležnog tijela ako postojeći identifikacijski dokument nije u skladu sa zahtjevima članka 7. stavaka 1., 2. i 3. ili ako tijelo izdavatelj nije ispravno upisalo određene identifikacijske podatke utvrđene u odjeljcima I., II. ili V.; ili
(b)
ako kopitar za uzgoj i proizvodnju postane registrirani kopitar u skladu s pravilima tijela izdavatelja iz članka 5. stavka 1. točke (a) i postojeći identifikacijski dokument ne može se tome prilagoditi; ili
(c)
ako konj postane ili je registriran kako registrirani konj iz točke (e) podtočke ii. članka 2. u skladu s pravilima tijela izdavatelja iz članka 5. stavka 1. točke (b) i postojeći identifikacijski dokument ne može se tome prilagoditi; ili
(d)
ako je identifikacijski dokument izdan u skladu s člankom 10. stavkom 1. i ne može se prilagoditi zahtjevima članka 9. stavka 1. u skladu s člankom 10. stavkom 2. točkom (b); ili
(e)
u slučajevima iz članka 18. stavka 4. i 5. ako se postojeći identifikacijski dokument ne može na odgovarajući način prilagoditi; ili
(f)
ako nadležno tijelo oduzme identifikacijski dokument u okviru istrage.
U slučajevima opisanima u prvom podstavku postojeći se identifikacijski dokument predaje tijelu izdavatelju na poništenje, a poništenje postojećeg identifikacijskog dokumenta i izdavanje novog identifikacijskog dokumenta evidentira se u bazi podataka uspostavljenoj u skladu s člankom 38.
Članak 13.
Izuzeća koja se odnose na identifikaciju određenih kopitara koji žive u divljim ili poludivljim uvjetima
1. Odstupajući od članka 12., nadležno tijelo može odlučiti da se kopitari, koji pripadaju određenoj populaciji koja živi u divljim ili poludivljim uvjetima na određenim područjima koje definira nadležno tijelo, identificiraju identifikacijskim dokumentom izdanim u skladu s člankom 9. ili člankom 17. stavkom 4. samo ako su:
(a)
uklonjeni iz takvih populacija, isključujući premještaj pod službenim nadzorom iz jedne određene populacije u drugu; ili
(b)
privedeni domaćoj uporabi.
2. Države članice koje se namjeravaju koristiti izuzećem predviđenim u stavku 1. obavješćuju Komisiju, uz upućivanje na ovaj članak, o populacijama i predmetnim područjima koja su odredile u skladu sa stavkom 1. prije korištenja tim izuzećem.
POGLAVLJE III.
IDENTIFIKACIJA KOPITARA UVEZENIH U UNIJU
Članak 14.
Identifikacija kopitara uvezenih u Uniju
Identifikacijski dokumenti izdani u trećim zemljama smatraju se valjanima u skladu s ovom Uredbom pod uvjetom da ispunjavaju sljedeće uvjete:
(a)
izdani su:
i.
u slučaju registriranog kopitara od strane tijela u trećoj zemlji navedenog na popisu predviđenom u članku 3. stavku 1. Direktive 94/28/EZ koje izdaje rodovnike; ili
ii.
u slučaju registriranog konja od strane nacionalnog ogranka međunarodne organizacije ili udruženja koje se bavi konjima za natjecanja ili utrke sa sjedištem u trećoj zemlji međunarodne organizacije ili udruženja iz članka 5. stavka 1. točke (b); ili
iii.
u svim drugim slučajevima od strane nadležnog tijela u trećoj zemlji podrijetla kopitara;
(b)
u skladu su sa svim zahtjevima iz članka 7. stavka 2.
Članak 15.
Zahtjevi za identifikacijske dokumente za kopitare uvezene u Uniju
1. Posjednik kopitara tijelu izdavatelju iz članka 5. stavka 1. nadležnom za predmetnu kategoriju kopitara podnosi zahtjev za izdavanje u skladu s člankom 9. identifikacijskog dokumenta u skladu s člankom 7. ili za upis postojećeg identifikacijskog dokumenta u bazu podataka koju uspostavlja tijelo izdavatelj u skladu s člankom 38. ove Uredbe, u roku od 30 dana od datuma završetka carinskog postupka definiranog u članku 5. stavku 16. točki (a) Uredbe (EU) br. 952/2013, ako:
(a)
se kopitari uvoze u Uniju; ili
(b)
je nadležno tijelo privremeni ulazak registriranog konja u skladu s Odlukom koju donosi Komisija na temelju članka 19. točke (b) Direktive 2009/156/EZ, promijenilo u trajni ulazak u skladu s točkom (c) člankom 19. te Direktive.
2. Ako postojeći identifikacijski dokument iz stavka 1. nije u skladu sa zahtjevima članka 7. stavka 2., tijelo izdavatelj na zahtjev posjednika:
(a)
popunjava identifikacijski dokument tako da bude u skladu sa zahtjevima članka 7. stavka 2.;
(b)
evidentira identifikacijske podatke o životinji te dopunske podatke u bazi podataka uspostavljenoj u skladu s člankom 38.
3. Ako se postojeći identifikacijski dokument iz stavka 1. ne može izmijeniti tako da bude u skladu sa zahtjevima članka 7. stavka 2. ove Uredbe, ne smatra se valjanim za potrebe identifikacije u skladu s ovom Uredbom te se kopitar identificira izdavanjem novog identifikacijskog dokumenta u skladu s člankom 9. koji ispunjava zahtjeve iz članka 7. stavaka 1., 2. i 3., na temelju podnesenog identifikacijskog dokumenta u kojem moraju biti navedeni barem oni podaci koji su utvrđeni u Prilogu Direktivi 90/427/EEZ.
POGLAVLJE IV.
PROVJERE POTREBNE PRIJE IZDAVANJA IDENTIFIKACIJSKIH DOKUMENATA I METODE PROVJERE IDENTITETA
Članak 16.
Provjera jedinstvenih identifikacijskih dokumenata koji se izdaju kopitarima
1. Prije izdavanja identifikacijskog dokumenta tijelo izdavatelj ili osoba koja djeluje u njegovo ime poduzima sve odgovarajuće mjere kako bi se:
(a)
provjerilo je li za dotičnog kopitara već izdan takav identifikacijski dokument;
(b)
spriječilo nezakonito izdavanje više identifikacijskih dokumenata za pojedinog kopitara.
2. Mjere predviđene u stavku 1. uključuju:
(a)
pregledavanje odgovarajuće dokumentacije i dostupnih elektroničkih evidencija;
(b)
procjenu dobi kopitara;
(c)
provjeru kopitara kako je predviđeno u članku 17. u pogledu znakova ili oznaka koje ukazuju na bilo kakvu prethodnu identifikaciju.
Članak 17.
Mjere za otkrivanje prethodnih identifikacija kopitara
1. Mjere za otkrivanje mogućih znakova ili oznaka koje upućuju na prethodnu identifikaciju, kako je predviđeno u članku 16., uključuju barem mjere za otkrivanje:
(a)
bilo kakvih prethodno implantiranih transpondera, uporabom naprave za očitavanje koja je u skladu s normom ISO 11785 i koja može očitavati HDX i FDX-B transpondere barem kad je naprava u izravnom doticaju s površinom tijela na mjestu gdje se u uobičajenim okolnostima transponder implantira;
(b)
bilo kakvih kliničkih znakova koji upućuju na to da su prethodno implantirani transponder ili prethodno primijenjena oznaka u skladu s člankom 21. kirurški uklonjeni ili izmijenjeni;
(c)
bilo kakvih znakova ili naznaka da je na kopitara primijenjena alternativna metoda provjere identiteta u skladu s člankom 21.
2. Ako se, nakon zahtjeva posjednika u skladu s člankom 11. stavkom 1., mjerama predviđenima u stavku 1. ovog članka otkrije postojanje prethodno implantiranog transpondera ili bilo kakve alternativne metode provjere identiteta primijenjene u skladu s člankom 21. koja upućuje na to da je provedena prethodna identifikacija u skladu s člankom 9., tijelo izdavatelj:
(a)
izdaje duplikat ili zamjenski identifikacijski dokument u skladu s člankom 29. ili 32. ovisno o dostupnim podacima;
(b)
unosi podatke tj. broj transpondera ili alternativnu metodu provjere identiteta na odgovarajući način u polja na obrascu u dijelu A i dijagramski opis u dijelu B odjeljka I. identifikacijskog dokumenta.
3. Ako se za kopitara rođenog u Uniji potvrdi nedokumentirano uklanjanje transpondera ili alternativna metoda provjere identiteta iz stavka 1. točke (b) ovog članka, tijelo izdavatelj izdaje zamjenski identifikacijski dokument u skladu s člankom 32.
4. Odstupajući od stavka 2. ovog članka, nadležno tijelo može odobriti izdavanje identifikacijskog dokumenta u skladu s člankom 9. za kopitare koji žive u divljim ili poludivljim uvjetima iz članka 13. koji nose transponder, ali za koje u skladu s člankom 13. nije izdan identifikacijski dokument, pod uvjetom da je u trenutku implantacije kôd transpondera evidentiran u bazi podataka tijela izdavatelja nadležnog za tu populaciju kopitara.
Članak 18.
Elektroničke metode provjere identiteta
1. Tijelo izdavatelj osigurava da se u trenutku prve identifikacije u skladu s člankom 12. transponder implantira u kopitara.
2. Transponder se implantira parenteralno pod aseptičnim uvjetima između glave i grebena na sredini vrata na području nuhalnog ligamenta.
Međutim, nadležno tijelo može odobriti implantaciju transpondera na drugom mjestu na vratu kopitara pod uvjetom da se takvom alternativnom implantacijom:
(a)
ne ugrožava dobrobit kopitara;
(b)
ne povećava rizik od pomicanja transpondera u usporedbi s metodom iz prvog podstavka.
3. Države članice utvrđuju minimalne kvalifikacije potrebne za zahvat predviđen u stavku 2. ili određuju osobu („kvalificirana osoba”) odnosno zanimanje kojem se takvi zahvati povjeravaju.
4. Tijela izdavatelji iz članka 5. stavka 1. točaka (a) i (b) mogu zahtijevati da se kopitari koji su identificirani korištenjem alternativne metode provjere identiteta predviđene u članku 21. moraju označiti implantacijom transpondera u svrhu upisa ili registracije kopitara u matične knjige ili registracije registriranih konja za natjecanja.
5. Tijela izdavatelji iz članka 5. stavka 1. i nadležno tijelo mogu zahtijevati da se kopitari, koji se smatraju identificiranima u skladu s člankom 4. stavkom 2. i člankom 43. stavkom 1., moraju označiti implantacijom transpondera u svrhu provjere identiteta u slučajevima kada:
(a)
su prethodno implantirani i evidentirani transponderi prestali raditi;
(b)
prirođena ili stečena oznaka evidentirana kao alternativna metoda provjere identiteta iz članka 21. više nije prikladna u tu svrhu; ili
(c)
nadležno tijelo smatra da je potrebno osigurati provjeru identiteta.
Članak 19.
Upravljanje jedinstvenošću kôda koji prikazuje transponder
1. Države članice utvrđuju pravila u skladu sa standardima iz članka 2. točke (n) podtočke i. kako bi se osigurala jedinstvenost kôdova prikazanih na transponderima koje implementiraju tijela izdavatelji iz članka 5. stavka 1. kada izdaju identifikacijske dokumente u skladu s člankom 9.
2. Pravila utvrđena u skladu sa stavkom 1. primjenjuju se bez ugrožavanja sustava identifikacije utvrđenog od strane tijela izdavatelja u drugoj državi članici koje je provelo identifikaciju registriranog kopitara u skladu s ovom Uredbom.
Članak 20.
Evidentiranje kôda transpondera u identifikacijskom dokumentu
1. Kada se transponder implantira u skladu s člankom 18. tijelo izdavatelj u identifikacijski dokument unosi sljedeće podatke:
(a)
u točki 5. dijela A odjeljka I. najmanje 15 znamenaka kôda koji odašilje transponder i prikazuje čitač nakon implantacije; i, ako je primjereno:
i.
samoljepljivu naljepnicu s linijskim kôdom pod uvjetom da se stranica nakon toga zapečati; ili
ii.
ispis tog linijskog kôda koji kodira barem tih posljednjih 15 znamenki kôda koji odašilje transponder;
(b)
u točkama 12. ili 13. dijagramskog opisa u dijelu B odjeljka I., ovisno o strani na kojoj je transponder implantiran, mjesto na kojem je transponder implantiran u kopitara i očitan nakon implantacije;
(c)
u točki 19. dijagramskog opisa u dijelu B odjeljka I., potpis veterinara ili kvalificirane osobe koja je provela identifikaciju popunjavanjem točke 3. u dijelu A i dijagramskog opisa u dijelu B odjeljka I. i očitala kôd prikazan transponderom nakon implantacije, ili osobe koja se koristi ovim podacima u svrhu izdavanja identifikacijskog dokumenta u skladu s pravilima tijela izdavatelja.
2. Odstupajući od stavka 1. točke (a) ovog članka, ako je kopitar označen prethodno implantiranim transponderom koji ne udovoljava normama ISO iz članka 2. točke (n) podtočke i., naziv proizvođača ili sustava za očitavanje unosi se u točku 5. dijela A odjeljka I. identifikacijskog dokumenta.
Članak 21.
Odobrenje alternativnih metoda provjere identiteta
1. Odstupajući od članka 18. stavka 1., države članice mogu odobriti prikladne alternativne metode provjere identiteta kopitara rođenih u Uniji, uključujući oznake, kojima se ispunjavaju zahtjevi članka 4. stavka 1. točke (b) i osigurava da se identitet kopitara evidentiran u identifikacijskom dokumentu može provjeriti.
2. Države članice osiguravaju:
(a)
da se alternativne metode provjere identiteta kopitara ne koriste kao jedini način provjere identiteta većine kopitara koji se identificiraju u skladu s ovom Uredbom na njihovu državnom području;
(b)
da se vidljive oznake koje se stavljaju na kopitare za uzgoj i proizvodnju ne mogu zamijeniti s onima koje na njihovu državnom području upotrebljavaju tijela izdavatelji iz članka 5. stavka 1. točke (a) za registrirane kopitare;
(c)
da svaka odobrena alternativna metoda provjere identiteta ili svaka kombinacija tih metoda daje najmanje ista jamstva kao i transponder implantiran u skladu s člankom 18.;
(d)
da se informacije o alternativnoj metodi provjere identiteta koja se primjenjuje na pojedinog kopitara mogu opisati u formatu koji se može digitalizirati i pohraniti na način da se mogu pretraživati u bazi podataka uspostavljenoj u skladu s člankom 38.
3. Države članice koje se namjeravaju koristiti izuzećem predviđenim u stavku 1. daju informacije o odobrenim alternativnim metodama provjere identiteta na raspolaganje Komisiji, ostalim državama članicama i javnosti na internetskim stranicama iz članka 6. stavka 1.
Članak 22.
Obveze tijela izdavatelja i posjednika koji se koriste alternativnim metodama provjere identiteta
1. Tijelo izdavatelj osigurava da se za kopitara ne izdaje nikakav identifikacijski dokument osim:
(a)
ako je provjerena ispravna primjena odobrene alternativne metode provjere identiteta iz članka 21.;
(b)
ako je primijenjena metoda provjere identiteta unesena u točku 6. ili 7. u dijelu A odjeljka I. ili, ako je primjenjivo, u odjeljku XI. identifikacijskog dokumenta i evidentirana u bazi podataka u skladu s člankom 38. stavkom 1. točkom (f).
2. Ako se primjenjuje alternativna metoda provjere identiteta, posjednik osigurava načine pristupanja tim identifikacijskim podacima ili, ako je primjenjivo, snosi troškove ili se suočava s kašnjenjem provjere identiteta kopitara.
POGLAVLJE V.
PREMJEŠTANJE I PRIJEVOZ KOPITARA
Članak 23.
Premještanje i prijevoz registriranih kopitara i kopitara za uzgoj i proizvodnju
1. Identifikacijski dokumenti izdani za registrirane kopitare ili za kopitare za uzgoj i proizvodnju u skladu s člankom 9. stavkom 1., člancima 14., 29., 30. ili 32. u svakom trenutku prate te kopitare za koje su izdani, uključujući, ako je propisano nacionalnim zakonodavstvom, tijekom prijevoza trupla kopitara za preradu u objektu odobrenom u skladu s člankom 24. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EZ) br. 1069/2009 ili navedenom u poglavlju III. točki (a) podtočki iii. Priloga III. Uredbi (EU) br. 142/2011.
2. Odstupajući od stavka 1., identifikacijski dokument ne mora pratiti registrirane kopitare ili kopitare za uzgoj i proizvodnju ako:
(a)
su u staji ili na paši, a identifikacijski dokument posjednik može bez odlaganja pokazati;
(b)
se privremeno jašu, voze, tjeraju ili vode:
i.
u blizinu gospodarstva unutar države članice tako da se identifikacijski dokument može pokazati bez odlaganja; ili
ii.
tijekom premještanja kopitara radi ispaše na registrirane ljetne pašnjake i s njih pod uvjetom da se identifikacijski dokumenti mogu pokazati na gospodarstvu s kojega se krenulo na ispašu;
(c)
su neodbijeni od sise i nalaze se uz majku ili kobilu koja ih doji;
(d)
sudjeluju u treningu ili testiranju za konjičko natjecanje ili događaj radi kojega privremeno napuštaju mjesto treninga, održavanja natjecanja ili događaja;
(e)
se premještaju ili prevoze u hitnoj situaciji koja se odnosi na same kopitare ili na gospodarstvo na kojem borave.
Članak 24.
Izuzeće premještanja ili prijevoza kopitara koje prati privremeni dokument
1. Po podnošenju zahtjeva posjednika ili na zahtjev nadležnog tijela tijelo izdavatelj izdaje privremeni dokument u kojem su navedeni barem podaci predviđeni u Prilogu III., čime se omogućuje premještanje ili prijevoz kopitara unutar iste države članice u razdoblju od najviše 45 dana tijekom kojeg se identifikacijski dokument nalazi kod tijela izdavatelja ili nadležnog tijela u svrhu ažuriranja identifikacijskih podataka.
2. Kopitari koje prati privremeni dokument, kako je predviđeno u stavku 1., ne smiju se premještati u klaonicu na klanje radi prehrane ljudi.
3. Odstupajući od stavka 1., ako se tijekom razdoblja od 45 dana navedenog u tom stavku kopitar mora prevesti u drugu državu članicu ili kroz drugu državu članicu u treću zemlju, uz privremeni dokument iz stavka 1. ovog članka, bez obzira na njegov registracijski status, popraćen je zdravstvenim certifikatom u skladu s Prilogom III. Direktivi 2009/156/EZ.
Članak 25.
Izuzeća za premještanja s pametnom karticom
1. Odstupajući od članka 23. stavka 1., nadležno tijelo može odobriti premještanje ili prijevoz registriranih kopitara ili kopitara za uzgoj i proizvodnju unutar iste države članice bez identifikacijskog dokumenta, pod uvjetom da su popraćeni pametnom karticom koju je izdalo isto tijelo izdavatelj koje je izdalo i njihov identifikacijski dokument i koja sadržava podatke utvrđene u Prilogu II.
2. Države članice koje se koriste izuzećem predviđenim u stavku 1. ovog članka mogu u okviru svojih vlastitih državnih područja jedna drugoj dodijeliti izuzeća koja obuhvaćaju premještanje ili prijevoz registriranih kopitara ili kopitara za uzgoj i proizvodnju.
One izvješćuju Komisiju o svojoj nakani da dodijele takva izuzeća.
Članak 26.
Premještanje i prijevoz kopitara za klanje
1. Kopitare za klanje dok se premještaju ili prevoze u klaonicu prati sljedeće:
(a)
identifikacijski dokument izdan u skladu s člankom 9. stavkom 1. ili člankom 14.; ili
(b)
duplikat identifikacijskog dokumenta u skladu s člankom 29. ili 30. koji je podlijegao izuzeću predviđenom u članku 31.
2. Odstupajući od stavka 1. nadležno tijelo može odobriti da se kopitar za klanje za kojeg nije izdan identifikacijski dokument u skladu s člankom 9. stavkom 1., prevozi izravno s gospodarstva rođenja do klaonice unutar iste države članice pod uvjetom:
(a)
da je kopitar za klanje mlađi od 12 mjeseci i da ima vidljive zubne zvijezde na privremenim lateralnim sjekutićima;
(b)
da postoji neprekinuta sljedivost od gospodarstva rođenja do klaonice;
(c)
da je tijekom prijevoza do klaonice kopitar za klanje pojedinačno označen u skladu s člancima 18. ili 21.;
(d)
da je pošiljka popraćena podacima o prehrambenom lancu u skladu s odjeljkom III. Priloga II. Uredbi (EZ) br. 853/2004 koji moraju sadržavati upućivanje na pojedinačno označivanje iz točke (c) ovog stavka;
(e)
da se transponder ili bilo kakav fizički identifikator stavljen na kopitara u skladu s člankom 21. zaštiti od naknadne nezakonite uporabe, posebno od ponovnog stavljanja u uporabu, uništavanja ili odbacivanja in situ.
3. Članak 34. stavak 1. točke (b) i (c) ne primjenjuju se u slučaju premještanja ili prijevoza kopitara za klanje u skladu sa stavkom 2. ovog članka.
POGLAVLJE VI.
UPRAVLJANJE, IZDAVANJE DUPLIKATA, ZAMJENA I PONIŠTENJE VALJANOSTI IDENTIFIKACIJSKIH DOKUMENATA
Članak 27.
Obveze posjednika u pogledu upravljanja identifikacijskim dokumentima kako bi se osigurao kontinuitet identiteta tijekom životnog vijeka kopitara
1. Posjednik kopitara osigurava da su sljedeći identifikacijski podaci u identifikacijskom dokumentu u svakom trenutku ažurirani i točni:
(a)
status kopitara u pogledu njegove prihvatljivosti za klanje radi prehrane ljudi;
(b)
čitljivi kôd transpondera ili oznaka primijenjena kao alternativna metoda provjere identiteta kako je predviđeno u članku 21.;
(c)
status registriranog kopitara ili kopitara za uzgoj i proizvodnju;
(d)
podaci o vlasništvu, ako to zahtijeva zakonodavstvo države članice u kojoj kopitar boravi ili tijelo izdavatelj iz članka 5. stavka 1.
2. Neovisno o tijelu izdavatelju koje je izdalo identifikacijski dokument u skladu s člankom 9. stavkom 1., člancima 14., 29. ili 32., posjednik kopitara osigurava da se dokumentacijski dokument preda tijelu izdavatelju iz članka 5. stavka 1., nadležnom za kategoriju kopitara u državi članici u kojoj je smješteno gospodarstvo kopitara, kako bi dostavilo identifikacijske podatke iz članka 38. stavka 1. u roku od 30 dana od:
(a)
izdavanja identifikacijskog dokumenta u skladu s člankom 9. stavkom 1. od strane tijela izdavatelja izvan države članice u kojoj je smješteno gospodarstvo;
(b)
uvođenja kopitara u državu članicu u kojoj je smješteno gospodarstvo iz druge države članice, osim
i.
kopitara koji sudjeluju u natjecanjima, utrkama, sajmovima, treninzima i vuči u razdoblju od najviše 90 dana;
ii.
pastuha koji se nalaze u državi članici u sezoni rasploda;
iii.
kobila koje se nalaze u državi članici radi rasploda u razdoblju od najviše 90 dana;
iv.
kopitara smještenih u veterinarskom objektu iz medicinskih razloga;
v.
kopitara namijenjenih za klanje u roku od 10 dana od njihova uvođenja.
3. Ako se ukaže potreba za ažuriranjem identifikacijskih podataka iz članka 38. stavka 1. u identifikacijskom dokumentu, posjednik predaje identifikacijski dokument u roku od 30 dana od događaja koji je utjecao na identifikacijske podatke:
(a)
u slučaju registriranih kopitara iz članka 2. točke (e). podtočke i. tijelu izdavatelju iz članka 5. stavka 1. točke (a) koje
i.
je izdalo identifikacijski dokument za dotičnog registriranog kopitara; ili
ii.
je odobreno u skladu s Odlukom 92/353/EEZ u državi članici u kojoj je smješteno gospodarstvo kopitara i koje je uspostavilo matičnu knjigu u koju se kopitar može upisati i registrirati u skladu s Odlukom 96/78/EZ; ili
(b)
u slučaju registriranih konja iz članka 2. točke (e) podtočke ii. tijelu izdavatelju iz članka 5. stavka 1. točke (b) u skladu s pravilima tog tijela izdavatelja koje je izdalo identifikacijski dokument za dotičnog registriranog konja; ili
(c)
nadležnom tijelu ili bilo kojem tijelu izdavatelju koje je u skladu s ovom Uredbom odredilo nadležno tijelo države članice u kojoj je smješteno gospodarstvo kopitara.
Članak 28.
Obveze tijela izdavatelja u pogledu upravljanja identifikacijskim dokumentima kako bi se osigurao kontinuitet identiteta tijekom životnog vijeka kopitara
Tijelo izdavatelj iz članka 27. stavka 3.:
(a)
provodi potrebno ažuriranje identifikacijskih podataka u identifikacijskom dokumentu;
(b)
unosi u dio C odjeljka I. identifikacijskog dokumenta potrebne podatke o tijelu izdavatelju koji moraju sadržavati barem broj baze podataka kompatibilan s jedinstvenim životnim brojem kopitara (UELN), ako prvotno nije izdalo identifikacijski dokument u skladu s člankom 9. stavkom 1.;
(c)
popunjava polja u odjeljku IV. identifikacijskog dokumenta gdje nacionalno zakonodavstvo ili pravila tijela izdavatelja zahtijevaju promjenu vlasništva;
(d)
unosi ili popunjava u bazi podataka koju je uspostavilo u skladu s člankom 38. identifikacijske podatke navedene u predanom identifikacijskom dokumentu;
(e)
šalje informacije u središnju bazu podataka u skladu s člankom 39.
Članak 29.
Izdavanje duplikata identifikacijskih dokumenata
1. Duplikat identifikacijskog dokumenta izdaje tijelo izdavatelj iz članka 5. stavka 1. ako:
(a)
je izvorni identifikacijski dokument izgubljen i može se utvrditi identitet životinje, osobito s pomoću kôda kojeg odašilje transponder ili alternativne metode provjere identiteta skladu s člankom 21.; ili
(b)
životinja nije identificirana u roku određenom u članku 12., članku 14. ili članku 43. stavku 2., pod uvjetom da je potvrda o pripustu dostupna i da je biološka majka ili u slučaju prijenosa embrija kobila koja je doji identificirana u skladu s ovom Uredbom; ili
(c)
nadležno tijelo ima dokaz da određeni identifikacijski podaci u postojećem identifikacijskom dokumentu ne odgovaraju pripadajućem kopitaru i ne mogu se primijeniti odredbe članka 12. stavka 3. točke (a).
2. U slučajevima opisanima u stavku 1. tijelo izdavatelj iz članka 5. stavka 1. na zahtjev posjednika ili na zahtjev nadležnog tijela:
(a)
na životinju, ako je potrebno, primjenjuje transponder u skladu s člankom 18. ili odobrenu metodu provjere identiteta u skladu s člankom 21.;
(b)
izdaje duplikat identifikacijskog dokumenta jasno označen kao takav („duplikat identifikacijskog dokumenta”) s uputom na jedinstveni životni broj evidentiran u bazi podataka tijela izdavatelja koje:
i.
je provelo prvu identifikacijsku životinje i izdalo izgubljeni izvorni identifikacijski dokument; ili
ii.
izdaje duplikat identifikacijskog dokumenta za životinju iz stavka 1. točke (b);
(c)
klasificira kopitara u dio II. odjeljka II. duplikata identifikacijskog dokumenta kako kopitara koji nije namijenjen klanju radi prehrane ljudi.
3. Podaci iz duplikata identifikacijskog dokumenta izdanog u skladu sa stavkom 2. unose se s uputom na jedinstveni životni broj u bazu podataka u skladu s člankom 38. i prosljeđuju se u središnju bazu podataka u skladu s člankom 39.
4. Ako je izgubljeni identifikacijski dokument izdalo u skladu s člankom 9. stavkom 1. tijelo izdavatelj iz članka 5. stavka 1. koje više ne postoji, duplikat identifikacijskog dokumenta izdaje u skladu sa stavkom 2. ovog članka tijelo izdavatelj iz članka 5. stavka 1. u državi članici u kojoj je smješteno gospodarstvo kopitara.
Članak 30.
Izdavanje duplikata identifikacijskih dokumenata za kopitare uvezene u Uniju
Odstupajući od članka 29. stavka 2. ako je izgubljeni identifikacijski dokument izdalo tijelo izdavatelj iz članka 14. točke (a) u trećoj zemlji, novi identifikacijski dokument može izdati to tijelo izdavatelj u trećoj zemlji ako je novi identifikacijski dokument:
(a)
tijelo izdavatelj iz članka 14. točke (a) poslalo tijelu izdavatelju iz članka 29. stavka 2., pri čemu je označen kao duplikat identifikacijskog dokumenta, životinja se klasificira u skladu s člankom 29. stavka 2. točke (c) i podaci se unose u bazu podataka u skladu s člankom 29. stavkom 3.;
(b)
tijelo izdavatelj ili nadležno tijelo u državi članici u kojoj je smješteno gospodarstvo kopitara proslijedilo posjedniku ili, ako se izričito zahtijeva propisima države članice u kojoj se nalazi kopitar, vlasniku.
Članak 31.
Suspenzija statusa kopitara za klanje radi prehrane ljudi
1. Odstupajući od članka 29. stavka 2. točke (c) i članka 30. i osim u slučaju opisanom u članku 43. stavku 2., nadležno tijelo može odlučiti suspendirati status kopitara kao životinje namijenjene klanju radi prehrane ljudi na razdoblje od šest mjeseci ako:
(a)
posjednik može u roku od 30 dana od navedenog datuma gubitka identifikacijskog dokumenta na zadovoljavajući način dokazati da status kopitara kao životinje namijenjene klanju radi prehrane ljudi nije ugrožen nikakvim liječenjem;
(b)
je zahtjev za identifikaciju podnesen u skladu s člankom 1. stavkom 1. drugom alinejom Odluke 96/78/EZ tijekom prve godine života, ali nakon što je isteklo maksimalno dopušteno razdoblje iz članka 12. stavka 2. ove Uredbe.
2. U slučaju opisanom u stavku 1. nadležno tijelo unosi datum početka šestomjesečnog razdoblja suspenzije u prvi stupac dijela III. odjeljka II. duplikata identifikacijskog dokumenta te popunjava njegov treći stupac.
Članak 32.
Izdavanje zamjenskih identifikacijskih dokumenata
1. Zamjenski identifikacijski dokument izdaje tijelo izdavatelj iz članka 5. stavka 1. ako:
(a)
je izvorni identifikacijski dokument izgubljen i:
i.
ne može se utvrditi identitet životinje;
ii.
nema naznaka niti dokaza da je za tu životinju identifikacijski dokument prethodno izdalo tijelo izdavatelj iz članka 5. stavka 1.;
(b)
životinja nije identificirana u roku utvrđenom u članku 12. stavcima 1. ili 2., članku 14. ili članku 43. stavku 2.
2. U slučajevima opisanima u stavku 1., tijelo izdavatelj iz članka 5. stavka 1. točke (c) nadležno za područje na kojem je smješteno gospodarstvo kopitara na zahtjev posjednika ili na zahtjev nadležnog tijela:
(a)
implantira transponder u životinju u skladu s člankom 18. ili primjenjuje alternativnu metodu provjere identiteta u skladu s člankom 21.;
(b)
izdaje zamjenski identifikacijski dokument jasno označen kao takav („zamjenski identifikacijski dokument”) s uputom na novi jedinstveni životni broj koji odgovara podacima u bazi podataka o izdavanju tog zamjenskog identifikacijskog dokumenta;
(c)
kopitara klasificira u dio II. odjeljka II. zamjenskog identifikacijskog dokumenta kao kopitara koji nije namijenjen klanju radi prehrane ljudi.
3. Podaci iz zamjenskog identifikacijskog dokumenta izdanog u skladu sa stavkom 2. ovog članka unose se s uputom na jedinstveni životni broj u bazu podataka kako je navedeno u članku 38. i prosljeđuju se u središnju bazu podataka u skladu s člankom 39.
Članak 33.
Poništenje valjanosti identifikacijskog dokumenta u svrhu premještanja životinja
Službeni veterinar poništava valjanost identifikacijskog dokumenta radi premještanja životinja odgovarajućim unosom u odjeljak III. tog dokumenta ako se kopitar drži na gospodarstvu ili dolazi s gospodarstva koje:
(a)
podliježe zabrani iz članka 4. stavka 5. Direktive 2009/156/EZ; ili
(b)
se nalazi u državi članici koja nije država članica slobodna od konjske kuge ili na dijelu državnog područja države članice koje se u skladu s člankom 5. stavkom 2. Direktive 2009/156/EZ smatra zaraženim konjskom kugom.
POGLAVLJE VII.
UGINUĆE KOPITARA I KOPITARI NAMIJENJENI KLANJU RADI PREHRANE LJUDI TE EVIDENCIJA DAVANJA LIJEKOVA
Članak 34.
Obveze službenog veterinara i nadležnog tijela u slučaju klanja ili uginuća kopitara
1. Kod klanja ili uginuća kopitara poduzimaju se sljedeće mjere:
(a)
transponder se zaštićuje od naknadne nezakonite uporabe, posebno njegova ponovnog stavljanja u uporabu, uništavanja ili odbacivanja in situ;
(b)
identifikacijski dokument smatra se nevažećim barem tako da se na svim stranicama otisne nekrivotvorivi pečat „nije važeći” ili da se kroz sve stranice probuši rupa odgovarajućeg promjera i da nije manja od rupa standardne bušilice;
(c)
s uputom na jedinstveni životni broj kopitara:
i.
identifikacijski dokument uništava se pod službenim nadzorom u klaonici u kojoj je životinja zaklana i tijelu izdavatelju dostavlja se izravno ili putem kontaktne točke iz članka 36. stavka 2. potvrda kojom se obavješćuje o datumu klanja životinje u klaonici i o datumu uništenja identifikacijskog dokumenta; ili
ii.
poništeni identifikacijski dokument vraća se tijelu izdavatelju navedenom u točki 11. u dijelu A odjeljka I. identifikacijskog dokumenta ili u dijelu C tog odjeljka nakon ažuriranja u skladu s člankom 28. točkom (b), izravno ili putem kontaktne točke iz članka 36. stavka 2. zajedno s informacijama o datumu klanja ili usmrćivanja životinje u svrhu kontrole bolesti.
2. Mjere predviđene stavkom 1. provodi ili nadzire:
(a)
službeni veterinar:
i.
u slučaju klanja ili usmrćivanja u svrhu kontrole bolesti u skladu s člankom 4. stavkom 4. drugim podstavkom točkom (a) Direktive 2009/156/EZ; ili
ii.
nakon klanja u skladu s člankom 7. stavkom 3. Direktive 2009/156/EZ; ili
(b)
nadležno tijelo definirano u članku 3. stavku 10. Uredbe (EZ) br. 1069/2009 u slučaju zbrinjavanja ili obrade trupa koji je bio popraćen identifikacijskim dokumentom u skladu s nacionalnim zakonodavstvom iz članka 23. stavka 1. ove Uredbe, u:
i.
objektu odobrenom u skladu s člankom 24. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EZ) br. 1069/2009; ili
ii.
spalionici niskog kapaciteta iz točke (a) podtočke iii. poglavlja III. Priloga III. Uredbi (EU) br. 142/2011.
3. Ako se, kako se propisuje stavkom 1. točkom (a) ovog članka, transponder ne može izvaditi iz tijela kopitara koji je zaklan radi prehrane ljudi, službeni veterinar proglašava meso ili dio mesa koji sadržava transponder neprikladnim za prehranu ljudi u skladu s poglavljem V. stavkom 1. točkom (n) odjeljka II. Priloga I. Uredbi (EZ) br. 854/2004.
Članak 35.
Obveze posjednika i tijela izdavatelja u slučaju uginuća ili gubitka kopitara
1. U svim slučajevima uginuća ili gubitka kopitara, uključujući krađu, koji nisu navedeni u članku 34., posjednik u roku od 30 dana od uginuća ili gubitka kopitara vraća identifikacijski dokument odgovarajućem tijelu izdavatelju navedenom u dijelu A odjeljka I. ili ažuriranom u skladu s članku 28. točkom (b) u dijelu C odjeljka I. identifikacijskog dokumenta.
2. Tijelo izdavatelj koje je obaviješteno o uginuću ili gubitku kopitara u skladu s člankom 34. ili stavkom 1. ovog članka postupa u skladu s člankom 28. točkama (d) i (e).
Članak 36.
Obveze država članica da osiguraju protok informacija nakon uginuća kopitara
1. Države članice provode postupke vraćanja nevažećih identifikacijskih dokumenata tijelu izdavatelju kako je predviđeno u članku 34. stavku 1. točki (c) podtočki ii.
2. Države članice mogu uspostaviti kontaktnu točku za zaprimanje potvrde iz članka 34. stavka 1. točke (c) podtočke i. ili identifikacijskih dokumenata iz članka 34. stavka 1. točke (c) podtočke ii. na daljnje prosljeđivanje predmetnim tijelima izdavateljima na njihovu državnom području.
Kontaktna točka može biti tijelo za veze iz članka 35. Uredbe (EZ) br. 882/2004.
3. Ako je primjenjivo u skladu sa stavkom 2., pojedinosti o kontaktnoj točki koje se mogu unijeti u središnju bazu podataka predviđenu člankom 39., stavljaju se na raspolaganje drugim državama članicama i javnosti putem internetskih stranica iz članka 6. stavka 1.
Članak 37.
Kopitari namijenjeni klanju radi prehrane ljudi te evidencija davanja lijekova
1. Kopitar se smatra namijenjenim klanju radi prehrane ljudi osim ako je, u skladu s ovom Uredbom, u dijelu II. odjeljka II. identifikacijskog dokumenta neopozivo utvrđeno da nije za tu namjenu na temelju:
(a)
potpisa vlasnika po njegovu vlastitom nahođenju, potvrđenog od strane tijela izdavatelja; ili
(b)
potpisa posjednika i nadležnog veterinara koji postupa u skladu s člankom 10. stavkom 2. Direktive 2001/82/EZ; ili
(c)
upisa tijela izdavatelja kada izdaje duplikat identifikacijskog dokumenta u skladu s člancima 29. ili 30. ili zamjenski identifikacijski dokument u skladu s člankom 32.
2. Prije bilo kakvog liječenja u skladu s člankom 10. stavkom 2. Direktive 2001/82/EZ ili bilo kakvog liječenja uporabom medicinskog proizvoda koji je odobren u skladu s člankom 6. stavkom 3. te Direktive, nadležni veterinar iz članka 10. stavka 1. Direktive 2001/82/EZ utvrđuje status kopitara kao:
(a)
životinje koja je namijenjena klanju radi prehrane ljudi, što je polazišni slučaj; ili
(b)
životinje koja nije namijenjena klanju radi prehrane ljudi kako je utvrđeno u dijelu II. odjeljka II. identifikacijskog dokumenta.
3. Ako liječenje iz stavka 2. ovog članka za kopitara koji je namijenjen klanju radi prehrane ljudi nije dopušteno, nadležni veterinar iz članka 10. stavka 1. Direktive 2001/82/EZ osigurava da se u skladu s odstupanjem predviđenim člankom 10. stavkom 2. Direktive 2001/82/EZ dotični kopitar prije liječenja neopozivo proglasi životinjom koja nije namijenjena klanju radi prehrane ljudi tako da:
(a)
popuni i potpiše dio II. odjeljak II. identifikacijskog dokumenta; i
(b)
poništi dio III. odjeljka II. identifikacijskog dokumenta u skladu s uputama propisanima u dijelu III. odjeljku II.
4. Nakon što su poduzete mjere previđene u stavku 3., posjednik kopitara predaje identifikacijski dokument tijelu izdavatelju u državi članici u kojoj je smješteno gospodarstvo kopitara ili dostavlja informacije internetom, ako je uspostavljen takav pristup bazi podataka, u roku od najviše 14 dana od datuma potpisa u dijelu II. odjeljka II. identifikacijskog dokumenta.
5. Odstupajući od stavka 4., država članica može donijeti mjere kojima se osigurava da nadležni veterinar mjere provedene u skladu sa stavkom 3. u roku od 14 dana od datuma potpisa u dijelu II. odjeljka II. identifikacijskog dokumenta:
(a)
prijavljuje izravno tijelu izdavatelju iz stavka 4. i dostavlja informacije potrebne tijelu izdavatelju za ažuriranje baze podataka uspostavljene u skladu s člankom 39.; ili
(b)
unosi izravno u središnju bazu podataka uspostavljenu u skladu s člankom 39., ako je tijelo izdavatelj iz stavka 4. osiguralo da su informacije unesene i u bazu podataka uspostavljenu u skladu s člankom 38.
6. Ako se kopitar treba liječiti pod uvjetima iz članka 10. stavka 3. Direktive 2001/82/EZ, nadležni veterinar u dio III. odjeljka II. identifikacijskog dokumenta unosi potrebne pojedinosti o medicinskom proizvodu koji sadržava tvari koje su ključne ili koje donose dodanu kliničku korist za liječenje kopitara navedene u Uredbi (EZ) br. 1950/2006.
Nadležni veterinar upisuje datum posljednje primjene lijeka, kako je propisano, te djelujući u skladu s člankom 11. stavkom 4. Direktive 2001/82/EZ obavješćuje posjednika o datumu isteka razdoblja karencije utvrđenog u skladu s člankom 10. stavkom 3. te Direktive.
POGLAVLJE VIII.
EVIDENCIJE I SANKCIJE
Članak 38.
Baza podataka
1. Kada se izdaje identifikacijski dokument ili registrira prethodno izdani identifikacijski dokument, tijelo izdavatelj u svojoj bazi podataka evidentira barem sljedeće podatke koji se odnose na kopitara:
(a)
jedinstveni životni broj;
(b)
vrsta;
(c)
spol;
(d)
boja;
(e)
datum (dd/mm/gggg) rođenja kako ga je prijavio posjednik iz točke (i);
(f)
ako je primjenjivo, barem posljednjih 15 znamenki kôda koji odašilje transponder ili kôda koji odašilje identifikacijska naprava s radiofrekvencijom koja ne udovoljava standardu ISO 11784 uz podatke o potrebnom sustavu za očitavanje ili o alternativnoj metodi provjere identiteta primijenjenoj u skladu s člankom 21.;
(g)
država rođenja kako ju je prijavio posjednik iz točke (i);
(h)
datum izdavanja i svake izmjene identifikacijskog dokumenta;
(i)
ime i adresa posjednika koji je podnio zahtjev iz članka 11. stavka 1., članka 15. stavka 1., članka 29. stavka 2. ili članka 32. stavka 2. ili, ako je primjenjivo, predao identifikacijski dokument kako je navedeno u članku 27. stavku 3.;
(j)
status registriranog kopitara ili kopitara za uzgoj i proizvodnju;
(k)
ime životinje (odnosno ime po rođenju i, ako je primjenjivo, komercijalno ime) kako ga je prijavio posjednik iz točke (i);
(l)
poznati status životinje kao životinje koja nije namijenjena klanju radi prehrane ljudi;
(m)
serijski broj ako se takav serijski broj primjenjuje na identifikacijski dokument iz članka 9. stavka 1. i stavka 3. te svi podaci o novom, duplikatu ili zamjenskom identifikacijskom dokumentu izdanom u skladu s člankom 12. stavkom 3., člankom 29., člankom 30. ili člankom 32.;
(n)
zemlja u kojoj je smješteno gospodarstvo kopitara kako je prijavio posjednik iz točke (i);
(o)
prijavljeni datum uginuća ili gubitka životinje kako je prijavio posjednik iz točke (i) ili datum klanja.
2. Tijelo izdavatelj pohranjuje podatke iz stavka 1. ovog članka u svojoj bazi podataka najmanje 35 godina ili najmanje dvije godine od datuma obavijesti o uginuću kopitara u skladu s člankom 34.
3. Najkasnije 15 dana od datuma evidentiranja podataka iz stavka 1. ovog članka, tijelo izdavatelj iz tog stavka dostavlja informacije iz točaka (a) do (j) i (l) do (o) tog članka u središnju bazu podataka uspostavljenu u skladu s člankom 39. u državi članici:
(a)
u kojoj je tijelo izdavatelj odobreno, priznato ili imenovano ili ima sjedište u skladu s člankom 5. stavkom 1.;
(b)
u kojoj je kopitar rođen.
Članak 39.
Uspostavljanje središnje baze podataka
1. Države članice uspostavljaju središnju bazu podataka za potrebe ove Uredbe.
2. Odstupajući od stavka 1., središnja baza podataka nije potrebna u onim državama članicama koje imaju jedinstvenu bazu podataka za registrirane kopitare i jedinstvenu bazu podataka za kopitare za uzgoj i proizvodnju, pod uvjetom:
(a)
da obje baze podataka mogu učinkovito međusobno komunicirati i surađivati sa središnjim bazama podataka u skladu s člankom 40. kako bi se ažurirali identifikacijski podaci za kopitare kojima se mijenja status u registrirane kopitare ili kopitare za uzgoj i proizvodnju;
(b)
da nadležno tijelo ima izravan pristup svakoj od tih baza podataka.
3. Države članice omogućuju pristup nazivu, adresi i podacima za kontakt svojih središnjih baza podataka drugim državama članicama i javnosti na internetskim stranicama predviđenima u članku 6. stavku 1.
Članak 40.
Funkcioniranje i suradnja središnjih baza podataka
1. Svaka država članica osigurava da tijela izdavatelji iz članka 5. stavka 1. unose podatke iz članka 28. točke (e) i članka 38. stavka 1. povezane s kopitarima identificiranima na njezinu državnom području u središnju bazu podataka ili da su baze podataka tijela izdavatelja na njezinu državnom području umrežene s tom središnjom bazom podataka.
2. Države članice surađuju pri upravljanju svojim središnjim bazama podataka u skladu s Direktivom 89/608/EEZ i osiguravaju:
(a)
da u skladu s člankom 28. ove Uredbe, središnja baza podataka šalje, uz uputu na jedinstveni životni broj, svaku izmjenu identifikacijskih podataka iz članka 38. stavka 1. u središnju bazu podataka države članice u kojoj je izdan identifikacijski dokument;
(b)
da se nadležnim tijelima drugih država članica odobri besplatan pristup minimalnim podacima pohranjenima u središnjoj bazi podataka kako bi provjerila je li evidentiran kôd transpondera, jedinstveni životni broj ili broj putovnice.
Članak 41.
Sankcije
Države članice utvrđuju pravila o sankcijama koje se primjenjuju na povrede odredaba ove Uredbe i poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale njihovu provedbu. Propisane sankcije moraju biti učinkovite, razmjerne i odvraćajuće. Države članice obavješćuju Komisiju o tim odredbama do 1. siječnja 2016., a o naknadnim izmjenama koje se na njih odnose obavješćuju je bez odlaganja.
POGLAVLJE IX.
PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 42.
Stavljanje izvan snage
Uredba (EZ) br. 504/2008 stavlja se izvan snage s učinkom od 1. siječnja 2016.
Upućivanja na Uredbu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu.
Članak 43.
Prijelazne odredbe
1. Odstupajući od članka 4. stavka 2., sljedeći kopitari smatraju se identificiranima u skladu s ovom Uredbom:
(a)
kopitari koji su rođeni najkasnije do 30. lipnja 2009. te su do toga datuma identificirani u skladu s Odlukom 93/623/EEZ ili 2000/68/EZ, ako su identifikacijski dokumenti izdani za te kopitare:
i.
registrirani u skladu s člankom 21. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 504/2008 najkasnije do 31. prosinca 2009.; i
ii.
sadržavaju odjeljak koji odgovara odjeljku IX. predloška identifikacijskog dokumenta utvrđenog u Prilogu Odluci 93/623/EEZ te je popunjen dio III.-A identifikacijskog dokumenta ako su upisani podaci u njegovu dijelu III.-B;
(b)
kopitari koji su rođeni najkasnije do 30. lipnja 2009., ali nisu identificirani do tog datuma u skladu s Odlukom 93/623/EEZ ili 2000/68/EZ, pod uvjetom da su identificirani u skladu s Uredbom (EZ) br. 504/2008 najkasnije do 31. prosinca 2009.;
(c)
kopitari koji su identificirani u skladu s uredbom (EZ) br. 504/2008 do 31. prosinca 2015.
2. Kopitari rođeni u Uniji ili uvezeni u Uniju iz treće zemlje nakon 30. lipnja 2009. i nisu identificirani u skladu s Uredbom (EZ) br. 504/2008 do 31. prosinca 2015. identificiraju se u skladu s člankom 29. ili 32. ove Uredbe ovisno o tome koji su podaci o njihovom identitetu dostupni, te se klasificiraju u dio II. odjeljka II. duplikata identifikacijskog dokumenta kao kopitari koji nisu namijenjeni klanju radi prehrane ljudi.
3. Odstupajući od članka 13. stavka 2., države članice koje su odobrile odstupanja u skladu s člankom 7. Uredbe (EZ) br. 504/2008 prije 1. siječnja 2016. i o tome su obavijestile Komisiju prije tog datuma, ne moraju o tome ponovno obavješćivati Komisiju.
4. Države članice koje nisu uspostavile središnju bazu podataka kako je predviđeno u članku 39. uspostavljaju središnju bazu podataka u skladu s člankom 39. i osiguravaju da je operativna u skladu s člankom 40. najkasnije do 30. lipnja 2016.
Članak 44.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2016. Međutim, u onim državama članicama koje do 1. siječnja 2016. nisu uspostavile operativnu središnju bazu podataka, članak 39. primjenjuje se od 1. srpnja 2016.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 17. veljače 2015.