KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 1228/2014
af 17. november 2014
om henholdsvis godkendelse og afvisning af visse sundhedsanprisninger af fødevarer, der henviser til en reduceret risiko for sygdom
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 af 20. december 2006 om ernærings- og sundhedsanprisninger af fødevarer (1), særlig artikel 17, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til forordning (EF) nr. 1924/2006 er sundhedsanprisninger af fødevarer forbudt, medmindre de er godkendt af Kommissionen i overensstemmelse med samme forordning og opført på en liste over tilladte anprisninger.
(2)
Forordning (EF) nr. 1924/2006 foreskriver ligeledes, at lederne af fødevarevirksomheder kan sende ansøgninger om godkendelse af sundhedsanprisninger til en medlemsstats nationale kompetente myndighed. Den nationale kompetente myndighed skal videresende gyldige ansøgninger til Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA), i det følgende benævnt »autoriteten«.
(3)
Efter at have modtaget en ansøgning skal autoriteten straks underrette de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom og desuden afgive udtalelse om den pågældende sundhedsanprisning.
(4)
Kommissionen skal træffe beslutning vedrørende eventuel godkendelse af sundhedsanprisninger under hensyntagen til autoritetens udtalelse.
(5)
Som opfølgning på en ansøgning, som Abtei Pharma Vertriebs GmbH indgav i henhold til artikel 14, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1924/2006, skulle autoriteten afgive udtalelse om en sundhedsanprisning vedrørende tyggetabletter indeholdende calcium og vitamin D3 og tab af knoglemasse (spørgsmål nr. EFSA-Q-2008-721) (2). Den af ansøgeren foreslåede anprisning havde følgende ordlyd: »Tyggetabletter med calcium og vitamin D forbedrer knogletætheden hos kvinder på 50 år og derover. Tyggetabletter kan således reducere risikoen for knoglebrud som følge af osteoporose«.
(6)
På grundlag af de fremlagte oplysninger konkluderede autoriteten i sin udtalelse, som Kommissionen og medlemsstaterne modtog den 7. august 2009, at der var fastslået en årsagssammenhæng mellem indtag af calcium, enten alene eller i kombination med vitamin D, og reduceret tab af knoglemineraltæthed (BMD) hos kvinder i den postmenopausale alder. Reduktion af tabet af BMD kan bidrage til at mindske risikoen for knoglebrud. To sundhedsanprisninger, der er i overensstemmelse med denne konklusion, bør følgelig anses for at opfylde kravene i forordning (EF) nr. 1924/2006 og bør optages på EU-listen over tilladte anprisninger. Autoriteten konkluderede imidlertid, at de fremlagte oplysninger var utilstrækkelige som grundlag for at fastsætte anvendelsesbetingelser for anprisningerne. Kommissionen henvendte sig efterfølgende endnu en gang til autoriteten for at indhente yderligere rådgivning med henblik på at gøre det muligt for de ansvarlige for risikostyringen at fastsætte passende anvendelsesbetingelser for de pågældende sundhedsanprisninger. Autoriteten konkluderede i sin udtalelse, som Kommissionen og medlemsstaterne modtog den 17. maj 2010 (spørgsmål nr. EFSA-Q-2009-00940) (3), at det er nødvendigt at indtage mindst 1 200 mg calcium fra alle kilder eller mindst 1 200 mg calcium og 800 IU (20 μg) vitamin D fra alle kilder om dagen for at opnå den anpriste virkning.
(7)
For så vidt angår anvendelse af sundhedsanprisningen udelukkende for calcium bør der - for at sikre, at en fødevare indeholder en betydelig mængde calcium - fastsættes anvendelsesbetingelser, i henhold til hvilke anprisningen kun må anvendes for fødevarer, der indeholder mindst 400 mg calcium pr. kvantificeret portion.
(8)
I betragtning af, hvor stort et indtag af vitamin D der er nødvendigt for at opnå den anpriste virkning (20 μg), når sundhedsanprisningen anvendes for kombinationen af calcium og vitamin D, bør anvendelsen af anprisningen begrænses til kosttilskud. For at sikre, at et kosttilskud ville indeholde en betydelig mængde calcium og vitamin D i forbindelse med denne anprisning, bør der fastsættes anvendelsesbetingelser, i henhold til hvilke anprisningen kun må anvendes for kosttilskud, der indeholder mindst 400 mg calcium og 15 μg vitamin D pr. daglig dosis.
(9)
Som opfølgning på en ansøgning, som DSM Nutritional Products Europe AG indgav i henhold til artikel 14, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1924/2006, skulle autoriteten afgive udtalelse om en sundhedsanprisning vedrørende virkningerne af vitamin D og risikoen for at falde blandt mænd og kvinder i alderen 60 år og derover (spørgsmål nr. EFSA-Q-2010-01233) (4). Den af ansøgeren foreslåede anprisning havde følgende ordlyd: »Vitamin D mindsker risikoen for at falde. At falde er en risikofaktor i forhold til knoglebrud«.
(10)
På grundlag af de fremlagte oplysninger konkluderede autoriteten i sin udtalelse, som Kommissionen og medlemsstaterne modtog den 30. september 2011, at der var fastslået en årsagssammenhæng mellem indtag af vitamin D og mindskelse af risikoen for at falde, som er forbundet med balancebesvær og muskelsvaghed. Mindskelse af risikoen for at falde blandt mænd og kvinder i alderen 60 år og derover influerer positivt på menneskers sundhed, ved at risikoen for knoglebrud mindskes. En sundhedsanprisning, der er i overensstemmelse med denne konklusion, bør følgelig anses for at opfylde kravene i forordning (EF) nr. 1924/2006 og bør optages på EU-listen over tilladte anprisninger.
(11)
I sin udtalelse konkluderede autoriteten også, at det er nødvendigt at indtage 800 IU (20 μg) vitamin D fra alle kilder om dagen for at opnå den anpriste virkning. I betragtning af, hvor stort et indtag af vitamin D der er nødvendigt for at opnå den anpriste virkning (20 μg), bør anvendelsen af anprisningen begrænses til kosttilskud. For at sikre, at et kosttilskud ville indeholde en betydelig mængde vitamin D i forbindelse med denne anprisning, bør der fastsættes anvendelsesbetingelser, i henhold til hvilke anprisningen kun må anvendes for kosttilskud, der indeholder mindst 15 μg vitamin D pr. daglig dosis.
(12)
Artikel 16, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1924/2006 foreskriver, at en positiv udtalelse, hvorefter en sundhedsanprisning kan godkendes, skal indeholde bestemte oplysninger. Disse oplysninger bør således angives i bilag I til nærværende forordning for de anprisninger, der godkendes, og de bør alt efter tilfældet omfatte en ændret formulering af anprisningen, særlige betingelser for anvendelsen af anprisningen og, hvor det er relevant, betingelser eller begrænsninger for anvendelsen af fødevaren og/eller supplerende erklæringer eller advarsler, i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1924/2006 og i tråd med autoritetens udtalelser.
(13)
Et af målene med forordning (EF) nr. 1924/2006 er at sikre, at sundhedsanprisninger er sandfærdige, klare, pålidelige og anvendelige for forbrugeren, og i den forbindelse at formuleringen og præsentationen af sundhedsanprisninger tages i betragtning. Anprisninger, der i kraft af deres formulering har samme betydning for forbrugerne som en godkendt sundhedsanprisning, idet de viser den samme sammenhæng mellem en fødevarekategori, en fødevare eller en af dens bestanddele og sundhed, bør derfor også være omfattet af de i bilag I til nærværende forordning angivne anvendelsesbetingelser.
(14)
Som opfølgning på en ansøgning, som GP International Holding B.V. indgav i henhold til artikel 14, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1924/2006, skulle autoriteten afgive udtalelse om en sundhedsanprisning vedrørende glucosaminhydrochlorid og langsommere degenerering af brusk (spørgsmål nr. EFSA-Q-2009-00412) (5). Den af ansøgeren foreslåede anprisning havde følgende ordlyd: »Forsinker/begrænser nedbrydningen af brusk i bevægeapparatet og mindsker derved risikoen for slidgigt«.
(15)
På grundlag af de fremlagte oplysninger konkluderede autoriteten i sin udtalelse, som Kommissionen og medlemsstaterne modtog den 29. oktober 2009, at der ikke var fastslået en årsagssammenhæng mellem indtag af glucosaminhydrochlorid og den anpriste virkning. Eftersom anprisningen således ikke opfylder kravene i forordning (EF) nr. 1924/2006, bør den ikke godkendes.
(16)
Som opfølgning på en ansøgning, som European Natural Soyfood Manufacturers Association (ENSA), European Vegetable Protein Federation (EUVEPRO) og Soya Protein Association (SPA) indgav i henhold til artikel 14, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1924/2006, skulle autoriteten afgive udtalelse om en sundhedsanprisning vedrørende virkningerne af isoleret sojaprotein på reduktion af blodets indhold af LDL-kolesterol (spørgsmål nr. EFSA-Q-2011-00784) (6). Den af ansøgeren foreslåede anprisning havde følgende ordlyd: »Den proteinrige sojabønnebestanddel har vist sig at sænke/reducere kolesterolindholdet i blodet; risikoen for (koronar) hjertesygdom kan reduceres, når kolesterolindholdet i blodet sænkes«.
(17)
På grundlag af de fremlagte oplysninger konkluderede autoriteten i sin udtalelse, som Kommissionen og medlemsstaterne modtog den 2. februar 2012, at der ikke var fastslået en årsagssammenhæng mellem indtag af isoleret sojaprotein, som defineret af ansøgeren, og den anpriste virkning. Eftersom anprisningen således ikke opfylder kravene i forordning (EF) nr. 1924/2006, bør den ikke godkendes.
(18)
Som opfølgning på en ansøgning, som Health Concern B.V. indgav i henhold til artikel 14, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1924/2006, skulle autoriteten afgive udtalelse om en sundhedsanprisning vedrørende en kombination af plantesteroler og Cholesternorm®mix og reduktion af blodets indhold af LDL-kolesterol (spørgsmål nr. EFSA-Q-2009-00237, EFSA-Q-2011-01114) (7). Den af ansøgeren foreslåede anprisning havde følgende ordlyd: »Sænker aktivt kolesterolniveauet«.
(19)
På grundlag af de fremlagte oplysninger konkluderede autoriteten i sin udtalelse, som Kommissionen og medlemsstaterne modtog den 17. juli 2012, at der ikke var fastslået en årsagssammenhæng mellem indtag af en kombination af plantesteroler og Cholesternorm®mix og den anpriste virkning under de påtænkte anvendelsesbetingelser. Eftersom anprisningen således ikke opfylder kravene i forordning (EF) nr. 1924/2006, bør den ikke godkendes.
(20)
Som opfølgning på en ansøgning, som Minami Nutrition Health BVBA indgav i henhold til artikel 14, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1924/2006, skulle autoriteten afgive udtalelse om en sundhedsanprisning vedrørende virkningerne af eicosapentaensyre (EPA) og reduktion af forholdet mellem arachidonsyre (AA) og EPA i blodet hos børn med ADHD (Attention Deficit Hyperactivity Disorder) (spørgsmål nr. EFSA-Q-2012-00573) (8). Den af ansøgeren foreslåede anprisning havde følgende ordlyd: »EPA har vist sig at reducere forholdet mellem AA og EPA i blodet. Et højt AA/EPA-niveau er en risikofaktor i forhold til udvikling af opmærksomhedsforstyrrelser hos børn med ADHD-lignende symptomer. Disse børn er også kendetegnet ved mindre hyperaktivitet og/eller samtidig oppositionel adfærd«.
(21)
På grundlag af de fremlagte oplysninger konkluderede autoriteten i sin udtalelse, som Kommissionen og medlemsstaterne modtog den 8. april 2013, at målgruppen for anprisningen er en sygdomsramt befolkningsgruppe (dvs. børn med ADHD), og at den anpriste virkning vedrører behandling af en sygdom.
(22)
Forordning (EF) nr. 1924/2006 supplerer de generelle principper i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler (9). I henhold til artikel 2, stk. 1, litra b), i direktiv 2000/13/EF må mærkningen ikke tillægge en fødevare egenskaber vedrørende forebyggelse, behandling eller helbredelse af en menneskelig sygdom eller give indtryk af sådanne egenskaber. Eftersom det således er forbudt at tillægge fødevarer medicinske egenskaber, bør anprisningen vedrørende virkningerne af eicosapentaensyre (EPA) på reduktion af forholdet mellem AA og EPA i blodet hos børn med ADHD ikke godkendes.
(23)
Som opfølgning på en ansøgning, som McNeil Nutritionals og Raisio Nutrition Ltd. indgav i henhold til artikel 14, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1924/2006, skulle autoriteten afgive udtalelse om en sundhedsanprisning vedrørende indtag af 2 g plantestanoler (som plantestanolestere) om dagen som del af en kost med et lavt indhold af mættet fedt og en dobbelt så stor reduktion af blodets indhold af LDL-kolesterol som ved indtagelse af en kost med et lavt indhold af mættet fedt alene (spørgsmål nr. EFSA-Q-2012-00915) (10). Den af ansøgeren foreslåede anprisning havde følgende ordlyd: »Indtag af 2 g plantestanoler (som plantestanolestere) om dagen som del af en kost med et lavt indhold af mættet fedt nedbringer LDL-kolesterolet dobbelt så meget som indtagelse af en kost med et lavt indhold af mættet fedt alene. Et højt kolesteroltal er en risikofaktor i forhold til udvikling af koronar hjertesygdom«.
(24)
På grundlag af de fremlagte oplysninger konkluderede autoriteten i sin udtalelse, som Kommissionen og medlemsstaterne modtog den 8. april 2013, at den af ansøgeren fremlagte dokumentation ikke gør det muligt at fastslå, at indtag af 2 g plantestanoler (som plantestanolestere) om dagen som del af en kost med et lavt indhold af mættet fedt nedbringer indholdet af LDL-kolesterol dobbelt så meget som indtagelse af en kost med et lavt indhold af mættet fedt alene. Eftersom anprisningen således ikke opfylder kravene i forordning (EF) nr. 1924/2006, bør den ikke godkendes.
(25)
De bemærkninger fra ansøgerne og medlemmer af offentligheden, som Kommissionen har modtaget i overensstemmelse med artikel 16, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1924/2006, er taget i betragtning ved fastsættelsen af foranstaltningerne i nærværende forordning.
(26)
Tilsætning af stoffer til eller anvendelse af stoffer i fødevarer er underkastet særlige EU-retsforskrifter og national lovgivning, og det samme gælder klassificeringen af produkter som fødevarer eller lægemidler. En afgørelse vedrørende en sundhedsanprisning i henhold til forordning (EF) nr. 1924/2006, såsom optagelse på listen over tilladte anprisninger som omhandlet i samme forordnings artikel 14, stk. 1, er ikke at betragte som en tilladelse til markedsføring af det stof, anprisningen vedrører, som en beslutning om, hvorvidt stoffet kan anvendes i fødevarer, eller som klassificering af et bestemt produkt som fødevare.
(27)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Fødevarer, der markedsføres i Unionen, kan gøres til genstand for sundhedsanprisningerne i bilag I til denne forordning i overensstemmelse med de i samme bilag fastsatte betingelser.
2. De i stk. 1 omhandlede sundhedsanprisninger optages på den i artikel 14, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1924/2006 omhandlede EU-liste over tilladte anprisninger.
Artikel 2
De i bilag II til nærværende forordning angivne sundhedsanprisninger optages ikke på den i artikel 14, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1924/2006 omhandlede EU-liste over tilladte anprisninger.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. november 2014.
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1228/2014
оd 17. studenoga 2014.
o odobrenju i uskraćivanju odobrenja za određene zdravstvene tvrdnje navedene na hrani koje se odnose na smanjenje rizika od bolesti
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 1924/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o prehrambenim i zdravstvenim tvrdnjama koje se navode na hrani (1), a posebno njezin članak 17. stavak 3.,
budući da:
(1)
U skladu s Uredbom (EZ) br. 1924/2006 zabranjene su zdravstvene tvrdnje koje se navode na hrani osim ako ih je odobrila Komisija u skladu s tom Uredbom i ako su uvrštene na popis dopuštenih tvrdnji.
(2)
Uredbom (EZ) br. 1924/2006 predviđa se i da subjekti u poslovanju s hranom mogu podnositi zahtjeve za odobrenje zdravstvenih tvrdnji nadležnom nacionalnom tijelu države članice. Nadležno nacionalno tijelo prosljeđuje valjane zahtjeve Europskoj agenciji za sigurnost hrane (EFSA), dalje u tekstu: „Agencija”.
(3)
Nakon primitka zahtjeva, Agencija o njemu bez odlaganja obavješćuje druge države članice i Komisiju te daje mišljenje o dotičnoj zdravstvenoj tvrdnji.
(4)
Komisija odlučuje o odobravanju zdravstvenih tvrdnji uzimajući u obzir mišljenje Agencije.
(5)
Slijedom zahtjeva trgovačkog društva Abtei Pharma Vertriebs GmbH koji je podnesen u skladu s člankom 14. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EZ) br. 1924/2006, zatraženo je mišljenje Agencije o zdravstvenoj tvrdnji povezanoj s djelovanjem tableta za žvakanje koje sadržavaju kalcij i vitamin D3 na gubitak kostiju (Predmet br. EFSA-Q-2008-721) (2). Tvrdnja koju je predložio podnositelj zahtjeva glasila je: „Tablete za žvakanje koje sadržavaju kalcij i vitamin D poboljšavaju gustoću kostiju kod žena koje imaju 50 ili više godina. Tablete za žvakanje stoga mogu smanjiti rizik od lomova uzrokovanih osteoporozom”.
(6)
Na temelju iznesenih podataka Agencija je u svojem mišljenju, koje su Komisija i države članice primile 7. kolovoza 2009., zaključila da postoji uzročno-posljedična veza između unosa kalcija, pojedinačno ili u kombinaciji s vitaminom D, i smanjenja gubitka gustoće minerala kostiju (BMD) kod žena nakon menopauze. Smanjenje gubitka BMD-a može doprinijeti smanjenju rizika od loma kostiju. Stoga bi dvije zdravstvene tvrdnje koja odražavaju ovaj zaključak trebalo smatrati sukladnim zahtjevima Uredbe (EZ) br. 1924/2006 i uvrstiti na popis dozvoljenih tvrdnji Zajednice. Međutim, Agencija je zaključila da su dostavljene informacije bile nedostatne za utvrđivanje uvjeta uporabe za navedene tvrdnje. Nakon toga Komisija se ponovno obratila Agenciji za savjet kako bi osobe koje su odgovorne za upravljanje rizikom mogle odrediti odgovarajuće uvjete uporabe za dotične zdravstvene tvrdnje. Agencija je u svojem mišljenju, koje su Komisija i države članice primile 17. svibnja 2010. (Predmet br. EFSA-Q-2009-00940) (3), zaključila da je iz svih izvora dnevno potrebno unijeti najmanje 1 200 mg kalcija ili najmanje 1 200 mg kalcija i 800 I.U. (20 μg) vitamina D kako bi se ostvarila tvrdnja o djelovanju.
(7)
Kada se zdravstvena tvrdnja odnosi isključivo na kalcij i kako bi se osiguralo da hrana pruža značajnu količinu kalcija, primjereno je utvrditi uvjete za uporabu koji dopuštaju da se tvrdnja koristi samo za hranu koja u količinski određenoj porciji sadržava najmanje 400 mg kalcija.
(8)
Uzimajući u obzir visok stupanj unosa Vitamina D koji je potreban za ostvarivanje tvrdnje o djelovanju (20 μg), kada se zdravstvena tvrdnja odnosi na kombinaciju kalcija i vitamina D, primjereno je ograničiti uporabu te tvrdnje na dodatke prehrani. Kako bi se osiguralo da dodatak prehrani pruža značajne količine kalcija i vitamina D u kontekstu ove tvrdnje, primjereno je utvrditi uvjete za uporabu koji dopuštaju da se tvrdnja koristi samo za dodatke prehrani koji u dnevnoj dozi sadržavaju najmanje 400 mg kalcija i 15 μg vitamina D.
(9)
Slijedom zahtjeva trgovačkog društva DSM Nutritional Products Europe AG, koji je podnesen u skladu s člankom 14. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EZ) br. 1924/2006, zatraženo je mišljenje Agencije o zdravstvenoj tvrdnji povezanoj s djelovanjem vitamina D na rizik od padova muškaraca i žena koji imaju 60 ili više godina (Predmet br. EFSA-Q-2010-01233) (4). Tvrdnja koju je predložio podnositelj zahtjeva glasila je: „Vitamin D smanjuje rizik od padova. Padovi su rizični faktor za lomove”.
(10)
Na temelju iznesenih podataka Agencija je u svojem mišljenju, koje su Komisija i države članice primile 30. rujna 2011., zaključila da postoji uzročno-posljedična veza između uzimanja vitamina D i smanjenja rizika od padova kao posljedice posturalne nestabilnosti i mišićne slabosti. Smanjenje rizika od padova muškaraca i žena koji imaju 60 ili više godina pridonosi zdravlju ljudi zbog smanjenog rizika od loma kostiju. Zdravstvenu tvrdnju koja odražava ovaj zaključak trebalo bi stoga smatrati u skladu sa zahtjevima Uredbe (EZ) br. 1924/2006 te uvrstiti na popis dozvoljenih tvrdnji Unije.
(11)
U svojem je mišljenju Agencija zaključila i da je radi ostvarivanja tvrdnje o djelovanju potrebno svakodnevno unositi 800 I.U. (20 μg) vitamina D iz svih izvora. Uzimajući u obzir visok stupanj unosa vitamina D koji je potreban za ostvarivanje tvrdnje o djelovanju (20 μg), primjereno je ograničiti uporabu te tvrdnje na dodatke prehrani. Kako bi se osiguralo da dodatak prehrani pruža značajne količine vitamina D u kontekstu ove tvrdnje, primjereno je utvrditi uvjete za uporabu koji dopuštaju da se tvrdnja koristi samo za dodatke prehrani koji u dnevnoj dozi sadržavaju najmanje 15 μg vitamina D.
(12)
Člankom 16. stavkom 4. Uredbe (EZ) br. 1924/2006 propisuje se da bi mišljenje u korist odobrenja neke zdravstvene tvrdnje trebalo sadržavati određene podatke. U skladu s tim, te bi podatke trebalo navesti u Prilogu I. ovoj Uredbi u pogledu odobrenih tvrdnji i uključiti, ovisno o slučaju, revidirani tekst tvrdnje, specifične uvjete njezine uporabe te, gdje je to primjenjivo, uvjete ili ograničenja uporabe dotične hrane i/ili dodatnu izjavu ili upozorenje, u skladu s pravilima utvrđenima u Uredbi (EZ) br. 1924/2006 i u skladu s mišljenjem Agencije.
(13)
Jedan od ciljeva Uredbe (EZ) br. 1924/2006 jest osigurati da zdravstvene tvrdnje budu istinite, jasne, pouzdane i korisne potrošaču te da se u tom smislu treba uzeti u obzir tekst i predstavljanje tih tvrdnji. Stoga, ako tekst tvrdnji ima za potrošače isto značenje kao tekst neke dopuštene zdravstvene tvrdnje jer upućuje na isti odnos između određene kategorije hrane, određene hrane ili jednog od njezinih sastojaka i zdravlja, za dotične tvrdnje trebaju vrijediti isti uvjeti uporabe kako su navedeni u Prilogu I. ovoj Uredbi.
(14)
Slijedom zahtjeva trgovačkog društva GP International Holding B.V., koji je podnesen u skladu s člankom 14. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EZ) br. 1924/2006, zatraženo je mišljenje Agencije o zdravstvenoj tvrdnji povezanoj s djelovanjem glukozamin hidroklorida na usporavanje degeneracije hrskavice (Predmet br. EFSA-Q-2009-00412) (5). Tvrdnja koju je predložio podnositelj zahtjeva glasila je: „Usporava/smanjuje proces degeneracije hrskavice mišično-koštanog sustava i posljedično smanjuje rizik od osteoartritisa”.
(15)
Na temelju iznesenih podataka Agencija je u svojem mišljenju, koje su Komisija i države članice primile 29. listopada 2009., zaključila da nije utvrđena uzročno-posljedična veza između uzimanja glukozamin hidroklorida i tvrdnje o njegovu djelovanju. Stoga tu tvrdnju ne bi trebalo odobriti jer nije u skladu sa zahtjevima Uredbe (EZ) br. 1924/2006.
(16)
Slijedom zahtjeva Europskog udruženja proizvođača prirodne hrane od soje (ENSA), Europske federacije proizvođača biljnih bjelančevina (EUVEPRO) i Udruženja za sojine bjelančevine (SPA), koji je podnesen u skladu s člankom 14. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EZ) br. 1924/2006, zatraženo je mišljenje Agencije o zdravstvenoj tvrdnji povezanoj s djelovanjem izoliranih bjelančevina soje na smanjenje koncentracije LDL kolesterola u krvi (Predmet br. EFSA-Q-2011-00784) (6). Tvrdnja koju je predložio podnositelj zahtjeva glasila je: „Pokazalo se da sastojak bogat sojinim bjelančevinama snižava/smanjuje kolesterol u krvi; sniženje kolesterola u krvi može smanjiti rizik od (koronarne) bolesti srca”.
(17)
Na temelju iznesenih podataka Agencija je u svojem mišljenju, koje su Komisija i države članice primile 2. veljače 2012., zaključila da nije utvrđena uzročno-posljedična veza između uzimanja izoliranih bjelančevina soje i tvrdnje o njihovu djelovanju kako je podnositelj zahtjeva naveo. Stoga tu tvrdnju ne bi trebalo odobriti jer nije u skladu sa zahtjevima Uredbe (EZ) br. 1924/2006.
(18)
Slijedom zahtjeva trgovačkog društva Health Concern B.V., koji je podnesen u skladu s člankom 14. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EZ) br. 1924/2006, zatraženo je mišljenje Agencije o zdravstvenoj tvrdnji povezanoj s djelovanjem kombinacije biljnih sterola i mješavine Cholesternorm® na smanjenje koncentracije LDL kolesterola u krvi (Predmet br. EFSA-Q-2009-00237, EFSA-Q-2011-01114) (7). Tvrdnja koju je predložio podnositelj zahtjeva glasila je: „Aktivno snižava kolesterol”.
(19)
Na temelju iznesenih podataka Agencija je u svojem mišljenju, koje su Komisija i države članice primile 17. srpnja 2012., zaključila da nije utvrđena uzročno-posljedična veza između uzimanja kombinacije biljnih sterola i mješavine Cholesternorm® i tvrdnje o njezinu djelovanju. Stoga tu tvrdnju ne bi trebalo odobriti jer nije u skladu sa zahtjevima Uredbe (EZ) br. 1924/2006.
(20)
Slijedom zahtjeva trgovačkog društva Minami Nutrition Health BVBA, koji je podnesen u skladu s člankom 14. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EZ) br. 1924/2006, zatraženo je mišljenje Agencije o zdravstvenoj tvrdnji povezanoj s djelovanjem eikozapentaenoične kiseline (EPA) na smanjenje omjera arahidonske kiseline (AA)/EPA u krvi djece s poremećajem hiperaktivnosti i deficita pažnje (ADHD) (Predmet br. EFSA-Q-2012-00573) (8). Tvrdnja koju je predložio podnositelj zahtjeva glasila je: „EPA dokazano smanjuje omjer AA/EPA u krvi. Visoka razina AA/EPA rizični je faktor za razvoj poteškoća s pažnjom kod djece koja imaju simptome slične ADHD-u. Kod takve je djece manje izražena hiperaktivnost i/ili istodobno suprotstavljajuće ponašanje”.
(21)
Na temelju iznesenih podataka Agencija je u svojem mišljenju, koje su Komisija i države članice primile 8. travnja 2013., zaključila da je ciljana skupina zahtjeva skupina oboljele djece (tj. djeca s ADHD-om) i da su tvrdnje o njezinu djelovanju povezane s liječenjem bolesti.
(22)
Uredbom (EZ) br. 1924/2006 dopunjuju se opće odredbe Direktive 2000/13/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. ožujka 2000. o usklađivanju zakonodavstava država članica o označivanju, prezentiranju i oglašavanju hrane (9). Člankom 2. stavkom 1. točkom (b) Direktive 2000/13/EZ predviđa se da se označivanjem ne smiju pridavati bilo kojoj hrani svojstva prevencije, terapije ili liječenja bolesti ljudi ili se upućivati na takva svojstva. Prema tome, s obzirom na to da je pridavanje ljekovitih svojstava hrani zabranjeno, ne bi trebalo odobriti tvrdnju u vezi s djelovanjem eikozapentaenoične kiseline (EPA) na smanjenje omjera AA/EPA u krvi djece s ADHD-om.
(23)
Slijedom zahtjeva trgovačkog društva McNeil Nutritionals and Raisio Nutrition Ltd., koji je podnesen u skladu s člankom 14. stavkom 1. točkom (a) Uredbe (EZ) br. 1924/2006, zatraženo je mišljenje Agencije o zdravstvenoj tvrdnji povezanoj s uzimanjem 2 g/dnevno biljnih stanola (u obliku estera biljnih stanola) kao dio prehrane s niskim sadržajem zasićenih masti i dvostruko većeg smanjenja koncentracija LDL kolesterola u krvi u odnosu na prehranu samo s niskim sadržajem zasićenih masti (Predmet br. EFSA-Q-2012-00915) (10). Tvrdnja koju je predložio podnositelj zahtjeva glasila je: „Uzimanje 2 g/dnevno biljnih stanola (u obliku estera biljnih stanola) kao dio prehrane s niskim sadržajem zasićenih masti dovodi do dvostruko većeg smanjenja koncentracija LDL kolesterola u krvi u odnosu na uzimanje prehrane samo s niskim sadržajem zasićenih masti. Visoki kolesterol rizični je faktor za razvoj koronarne bolesti srca”.
(24)
Na temelju iznesenih podataka Agencija je u svojem mišljenju, koje su Komisija i države članice primile 8. travnja 2013., zaključila da na temelju dokaza koje je podnositelj zahtjeva dostavio nije utvrđeno da uzimanje 2 g/dnevno biljnih stanola (u obliku estera biljnih stanola) kao dio prehrane s niskim sadržajem zasićenih masti dovodi do dvostruko većeg smanjenja koncentracija LDL kolesterola u krvi u odnosu na uzimanje prehrane samo s niskim sadržajem zasićenih masti. Stoga tu tvrdnju ne bi trebalo odobriti jer nije u skladu sa zahtjevima Uredbe (EZ) br. 1924/2006.
(25)
Pri određivanju mjera predviđenih ovom Uredbom Komisija je uzela u obzir primjedbe koje su joj dostavili podnositelji zahtjeva i predstavnici javnosti u skladu s člankom 16. stavkom 6. Uredbe (EZ) br. 1924/2006.
(26)
Dodavanje tvari u hranu ili njihova uporaba u hrani uređuje se posebnim zakonodavstvom Unije i nacionalnim zakonodavstvom, kao i razvrstavanje proizvoda kao hrane ili lijeka. Svaka odluka o zdravstvenoj tvrdnji u skladu s Uredbom (EZ) br. 1924/2006, kao što je uvrštavanje na popis dozvoljenih tvrdnji navedenih u njezinu članku 14. stavku 1., ne predstavlja odobrenje za stavljanje na tržište tvari za koju se tvrdnja navodi ni odluku o tome može li se tvar upotrijebiti u hrani ili razvrstavanje određenog proizvoda kao hrane.
(27)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Zdravstvene tvrdnje navedene u Prilogu I. ovoj Uredbi mogu se navoditi na hrani koja se stavlja na tržište Unije u skladu s uvjetima navedenima u tom Prilogu.
2. Zdravstvene tvrdnje navedene u stavku 1. uvrštavaju se na popis dopuštenih zdravstvenih tvrdnji Unije kako je predviđeno člankom 14. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 1924/2006.
Članak 2.
Zdravstvene tvrdnje navedene u Prilogu II. ovoj Uredbi ne uvrštavaju se na popis dopuštenih tvrdnji Unije kako je predviđeno člankom 14. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 1924/2006.
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 17. studenoga 2014.