RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 729/2014
af 24. juni 2014
om pålydende værdi og tekniske specifikationer for euromønter, som er bestemt til at sættes i omløb
(omarbejdning)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 128, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets forordning (EF) nr. 975/98 af 3. maj 1998 om pålydende værdi og tekniske specifikationer for euromønter, som er bestemt til at sættes i omløb (1) er blevet ændret væsentligt flere gange (2). Da der skal foretages yderligere ændringer, bør forordningen af klarhedshensyn omarbejdes.
(2)
I henhold til artikel 128, stk. 2, i traktaten kan medlemsstaterne udstede euromønter med forbehold af Den Europæiske Centralbanks (ECB) godkendelse af omfanget heraf. Rådet, efter forslag fra Europa-Kommissionen og efter høring af Europa-Parlamentet og ECB, kan vedtage foranstaltninger med henblik på at harmonisere den pålydende værdi og de tekniske specifikationer for alle mønter, som er bestemt til at sættes i omløb, i den udstrækning det er nødvendigt af hensyn til mønternes smidige omløb i Unionen.
(3)
Rækken af eurosedler går fra 5 til 500 euro. Sedlernes og mønternes pålydende værdi skal give mulighed for, at der let kan foretages kontantbetalinger af beløb udtrykt i euro og cent.
(4)
Unionens fælles møntsystem bør fremme tilliden i offentligheden og bør medføre teknologiske innovationer, som sikrer, at det er et sikkert, pålideligt og effektivt system.
(5)
Offentligt accept af systemet er et af hovedformålene med Unionens møntsystem. Offentlighedens tillid til det nye system afhænger af de fysiske karakteristika af euromønterne, som bør være så brugervenlige som muligt.
(6)
Forbrugersammenslutninger, Den Europæiske Blindeorganisation og repræsentanter for automatindustrien blev hørt for at tage hensyn til vigtige møntbrugerkategoriers specifikke krav. For at sikre en smidig overgang til euroen og fremme brugernes accept af det nye møntsystem var det nødvendigt at garantere, at visuelle og taktile karakteristika ville gøre det let at skelne mønterne fra hinanden.
(7)
Det er lettere at genkende og blive fortrolig med euromønter, fordi diameterens størrelse bringes i overensstemmelse med mønternes pålydende værdi.
(8)
På grund af 1- og 2-euros høje værdi, er der behov for nogle særlige sikkerhedsforholdsregler for at reducere mulighederne for forfalskning. De mest effektive sikkerhedsforholdsregler anses for at være en teknik til møntfremstilling i tre lag og kombinationen af to forskellige farver i en mønt.
(9)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/27/EF (3), begrænser anvendelsen af nikkel i visse produkter i erkendelse af, at nikkel kan forårsage allergier under visse omstændigheder. Mønter er ikke omfattet af nævnte direktiv. Det synes ønskeligt at reducere nikkelindholdet i mønter af hensyn til den offentlige sundhed.
(10)
At give mønterne henholdsvis en fælles europæisk og en særlig national side er en egnet måde at udtrykke tanken om den europæiske monetære union mellem medlemsstater. På euromønternes fælles europæiske side findes både den fælles valutas navn og møntens pålydende værdi. Hverken den fælles valutas navn eller møntens pålydende værdi bør gentages på den nationale side af mønten.
(11)
Den udstedende medlemsstats navn bør angives klart på møntens nationale side for at sætte interesserede møntbrugere i stand til nemt at identificere den udstedende medlemsstat.
(12)
Euromønternes randskrift bør betragtes som værende en del af den nationale side, og en angivelse af den pålydende værdi må derfor ikke gentages, med undtagelse af 2-euromønten, og forudsat at kun tallet »2« eller ordet »euro« i det relevante alfabet eller begge anvendes.
(13)
Designet på euromønternes nationale sider bestemmes af hver medlemsstat, der har euroen som valuta, under hensyntagen til det forhold, at euromønterne er i omløb i hele euroområdet og ikke kun i den udstedende medlemsstat. For at sikre, at mønterne også på den nationale side er umiddelbart genkendelige som euromønter, bør designet være omgivet af EU-flagets 12 stjerner.
(14)
For at lette genkendelsen af mønter i omløb og for at sikre passende kontinuitet i møntningen bør medlemsstaterne kun kunne ændre designet på den nationale side af almindelige mønter i omløb hvert 15. år, medmindre det statsoverhoved, der er afbildet på mønten, udskiftes. Dette bør dog være med forbehold af nødvendige ændringer for at forhindre forfalskning af valutaen. Ændringer i designet på den fælles europæiske side af mønterne i omløb vedtages af Rådet, og stemmeretten bør begrænses til medlemsstater, der har euroen som valuta.
(15)
Individuelle medlemsstater bør have mulighed for at udstede erindringsmønter til minde om temaer af større national eller europæisk relevans, medens erindringsmønter, der udstedes kollektivt af alle medlemsstater, der har euroen som valuta, bør være forbeholdt emner af største europæiske relevans. 2-euromønten er den mest egnede pålydende værdi til dette formål, primært på grund af møntens store diameter og dens tekniske karakteristika, som frembyder en passende beskyttelse mod forfalskning.
(16)
I betragtning af, at euromønterne er i omløb i hele euroområdet og for at undgå anvendelsen af uhensigtsmæssige design, bør udstedende medlemsstater underrette hinanden og Kommissionen om designudkast til den nationale side af euromønterne forud for den planlagte udstedelsesdato. Kommissionen bør kontrollere, at designet er i overensstemmelse med de tekniske specifikationer i denne forordning. Forelæggelsen af designudkast til Kommissionen bør finde sted i så god tid inden den planlagte udstedelsesdato, at der er tilstrækkelig tid for de udstedende medlemsstater til at ændre designet, hvis dette skulle vise sig nødvendigt.
(17)
Der bør desuden fastsættes ensrettede betingelser for godkendelse af designet på euromønternes nationale sider for at undgå, at der vælges design, der vil kunne betragtes som upassende i nogle medlemsstater. Eftersom kompetencen for en udstedelse, der er så følsom som designet på euromønternes nationale sider, tilhører de udstedende medlemsstater, bør gennemførelsesbeføjelserne tillægges Rådet. De gennemførelsesafgørelser, som Rådet træffer på dette grundlag, vil være tæt forbundne med de retsakter, som Rådet vedtager på grundlag af artikel 128, stk. 2, i traktaten. Derfor bør suspensionen af stemmerettighederne for de medlemmer af Rådet, der repræsenterer medlemsstater, der ikke har euroen som valuta, i forbindelse med Rådets vedtagelse af disse afgørelser finde anvendelse, jf. artikel 139, stk. 4, i traktaten. Proceduren bør give de udstedende medlemsstater mulighed for rettidigt at ændre designet, hvis dette er påkrævet -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Rækken af euromønter omfatter otte pålydende værdier fra 1 cent til 2 euro, der skal opfylde de tekniske specifikationer som anført i bilag I.
Artikel 2
I denne forordning forstås ved:
1) »mønter i omløb«: mønter bestemt til at sættes i omløb, hvis pålydende værdi og tekniske specifikationer er omhandlet i artikel 1
2) »almindelige mønter«: mønter i omløb med undtagelse af erindringsmønter
3) »erindringsmønter«: mønter i omløb, som udstedes til minde om et bestemt tema som angivet i artikel 9.
Artikel 3
Mønter i omløb har en fælles europæisk side og en særlig national side.
Artikel 4
1. Den nationale side af mønterne i omløb må hverken bære en gentagelse af møntens pålydende værdi, eller dele heraf. Den må ikke bære en gentagelse af den fælles valutas navn eller af dens underinddeling, medmindre en sådan angivelse skyldes, at der anvendes et andet alfabet.
2. Uanset stk. 1 kan 2-euromøntens randskrift omfatte en angivelse af den pålydende værdi, forudsat at der kun anvendes tallet »2« eller ordet »euro« i det relevante alfabet eller begge.
Artikel 5
De nationale sider af alle værdienheder af mønter i omløb skal bære en angivelse af den udstedende medlemsstat i form af medlemsstatens navn eller en forkortelse heraf.
Artikel 6
1. På den nationale side af mønterne i omløb skal det nationale design, herunder årstallet og angivelsen af den udstedende medlemsstats navn, være omgivet af en cirkel af 12 stjerner. Dette skal ikke være til hinder for, at nogle af designelementerne kan strække sig ind i cirklen af stjerner, så længe stjernerne alle er fuldt og tydeligt synlige. De 12 stjerner afbildes som på EU-flaget.
2. Ved valget af designet på den nationale side af mønterne i omløb tages der hensyn til, at euromønterne er i omløb i alle de medlemsstater, der har euroen som valuta.
Artikel 7
1. Med forbehold af nødvendige ændringer for at forhindre forfalskning af valutaen kan der kun foretages ændringer af de design, der anvendes til de nationale sider på de almindelige mønter, hvert 15. år.
2. Uanset stk. 1 kan der foretages ændringer af de design, der anvendes til de nationale sider på de almindelige mønter, hvor det statsoverhoved, der henvises til på en mønt, udskiftes. Det forhold, at stillingen som statsoverhoved midlertidigt er ledig eller besættes foreløbigt, giver dog ikke yderligere ret til en sådan ændring.
Artikel 8
De udstedende medlemsstater opdaterer de nationale sider af de almindelige mønter for til fulde at overholde denne forordning inden den 20. juni 2062.
Artikel 9
1. Erindringsmønter skal bære et andet nationalt design end de almindelige mønter og må kun udstedes til minde om temaer af større national eller europæisk relevans. Erindringsmønter, som udstedes kollektivt af alle medlemsstater, der har euroen som valuta, må kun udstedes til minde om temaer af største relevans for Europa, og deres design skal være med forbehold af eventuelle forfatningsmæssige krav i disse medlemsstater.
2. Randskriften på erindringsmønter skal være den samme som på almindelige mønter.
3. Erindringsmønter må kun have en pålydende værdi på 2 euro.
Artikel 10
1. Medlemsstaterne underretter hinanden om designudkastet til nye nationale sider på mønter, der skal i omløb, herunder randskriften, og for erindringsmønter om den skønnede størrelse af udstedelsen, inden disse design formelt godkendes.
2. Kompetencen til at godkende design på nye eller ændrede nationale sider af mønter, der skal i omløb, tillægges Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal i overensstemmelse med proceduren i stk. 3-7.
I forbindelse med de afgørelser, der er nævnt i denne artikel, suspenderes stemmerettighederne for de medlemsstater, der ikke har euroen som valuta.
3. Med henblik på stk. 1 forelægger den udstedende medlemsstat Rådet, Kommissionen og de øvrige medlemsstater, der har euroen som valuta, designudkastene til mønterne, der skal i omløb, i princippet mindst tre måneder før den planlagte udstedelsesdato.
4. Senest syv dage efter forelæggelsen i stk. 3 kan enhver medlemsstat, der har euroen som valuta, i en begrundet udtalelse, der fremsendes til Rådet og til Kommissionen, gøre indsigelse mod det designudkast, der er foreslået af den udstedende medlemsstat, hvis designudkastet antages at kunne forårsage en ugunstig reaktion blandt dens borgere.
5. Hvis Kommissionen mener, at designudkastet ikke overholder de tekniske krav, der er fastsat i denne forordning, skal den senest syv dage efter forelæggelsen i stk. 3, forelægge Rådet en negativ vurdering.
6. Hvis Rådet ikke har fået forelagt en begrundet udtalelse eller en negativ vurdering inden tidsfristerne i henholdsvis stk. 4 og stk. 5, betragtes afgørelsen om godkendelse af designet som vedtaget af Rådet dagen efter udløbet af tidsfristen i stk. 5.
7. I alle andre tilfælde træffer Rådet hurtigst muligt afgørelse om godkendelse af designudkastet, medmindre den udstedende medlemsstat senest syv dage efter forelæggelsen af en begrundet udtalelse eller en negativ vurdering trækker forelæggelsen tilbage og meddeler Rådet, at den agter at forelægge et nyt designudkast.
8. Alle relevante oplysninger om nye nationale design på mønter i omløb offentliggøres af Kommissionen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 11
Artikel 4, 5 og 6 samt artikel 9, stk. 2:
a)
finder ikke anvendelse på mønter i omløb, der er udstedt eller fremstillet før den 19. juni 2012
b)
finder i en overgangsperiode, der slutter den 20. juni 2062, ikke anvendelse på design, der allerede lovligt anvendes på mønter i omløb den 19. juni 2012.
Mønter i omløb, der er udstedt eller fremstillet i overgangsperioden, skal vedblive med at være lovligt betalingsmiddel uden tidsbegrænsning.
Artikel 12
Forordning (EF) nr. 975/98 ophæves.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag III.
Artikel 13
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Luxembourg, den 24. juni 2014.
UREDBA VIJEĆA (EU) br. 729/2014
od 24. lipnja 2014.
o apoenima i tehničkim specifikacijama eurokovanica namijenjenih za optjecaj
(preinaka)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 128. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta,
uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke,
budući da:
(1)
Uredba Vijeća (EZ) br. 975/98 od 3. svibnja 1998. o apoenima i tehničkim specifikacijama kovanica eura namijenjenih za optjecaj (1) nekoliko je puta bitno izmijenjena (2). Budući da su potrebne daljnje izmjene, trebalo bi je preinačiti radi jasnoće.
(2)
U skladu s člankom 128. stavkom 2. Ugovora, države članice mogu izdavati eurokovanice uz odobrenje Europske središnje banke (ESB) u pogledu opsega izdanja. Vijeće, na prijedlog Komisije i nakon savjetovanja s Europskim parlamentom i ESB-om, može usvojiti mjere za usklađivanje apoena i tehničkih specifikacija svih kovanica koje se namjeravaju staviti u optjecaj u mjeri koja omogućuje njihovo neometano kolanje unutar Unije.
(3)
Novčanice eura kreću se u rasponu od 5 do 500 eura. Apoenima novčanica i kovanica treba se osigurati jednostavno obavljanje gotovinskih plaćanja iznosa u eurima i centima.
(4)
Jedinstveni sustav kovanica Unije trebao bi poticati povjerenje javnosti i sadržavati tehničke inovacije kojima se osigurava siguran, pouzdan i učinkovit sustav.
(5)
Prihvaćanje tog sustava od strane javnosti jedan je od glavnih ciljeva sustava kovanica Unije. Povjerenje javnosti u sustav ovisi o fizičkim karakteristikama eurokovanica, koje bi trebale biti što jednostavnije za korištenje.
(6)
Obavljena su savjetovanja s udruženjima potrošača, Europskom unijom slijepih i predstavnicima industrije prodajnih automata, kako bi se vodilo računa o posebnim potrebama važnih kategorija korisnika kovanica. Kako bi se osigurao nesmetan prijelaz na euro i olakšalo prihvaćanje sustava kovanica od strane korisnika, trebalo je zajamčiti lako razlikovanje među kovanicama po vizualnim i taktilnim karakteristikama.
(7)
Eurokovanice lakše se razlikuju i na njih se jednostavnije priviknuti zbog povezanosti njihova promjera i nominalne vrijednosti.
(8)
Potrebne su određene posebne sigurnosne značajke kako bi se smanjila mogućnost krivotvorenja za kovanice od 1 i 2 eura zbog njihove velike vrijednosti. Kovanice izrađene u tri sloja i kombinacija dviju različitih boja na kovanici smatraju se najučinkovitijom sigurnosnom značajkom kojom se raspolaže.
(9)
Direktivom Europskog parlamenta i Vijeća 94/27/EZ (3) ograničuje se uporaba nikla u određenim proizvodima zbog spoznaje da bi nikal pod određenim uvjetima mogao prouzročiti alergije. Kovanice nisu obuhvaćene tom direktivom. Zbog javnog zdravlja čini se poželjnim smanjiti količinu nikla u kovanicama.
(10)
Oblikovanje kovanica s jednom zajedničkom europskom i posebnom nacionalnom stranom primjereni je izraz ideje Europske monetarne unije među državama članicama. Zajedničke europske strane eurokovanica imaju na sebi naziv jedinstvene valute i apoen kovanice. Na nacionalnoj se strani ne bi trebao ponavljati ni naziv jedinstvene valute ni apoen kovanice.
(11)
Jasnu oznaku imena države članice izdavateljice trebalo bi staviti na nacionalnu stranu kovanice kako bi se zainteresiranim korisnicima kovanica omogućilo lako utvrđivanje države članice izdavateljice.
(12)
Natpis na rubu eurokovanica trebalo bi smatrati dijelom nacionalne strane te stoga ne bi trebalo ponavljati oznaku apoena, osim u slučaju kovanica od 2 eura i to pod uvjetom da se upotrebljavaju samo brojka „2” ili izraz „euro”, ili oboje, pisano relevantnim pismom.
(13)
O dizajnu na nacionalnoj strani eurokovanica odlučuje svaka država članica čija je valuta euro te bi trebalo voditi računa o činjenici da su eurokovanice u optjecaju na cijelom europodručju, a ne samo u državi članici izdavateljici. Kako bi se osiguralo da su kovanice i s njihove nacionalne strane odmah prepoznatljive kao eurokovanice, dizajn bi trebao biti u potpunosti okružen s 12 zvijezda zastave Unije.
(14)
Kako bi se olakšalo prepoznavanje optjecajnih kovanica i osigurao odgovarajući kontinuitet u kovanju, državama članicama trebalo bi dopustiti promjene dizajna koji se upotrebljavaju za nacionalne strane redovitih optjecajnih kovanica jednom u 15 godina, osim ako se promijeni šef države naveden na kovanici. Međutim, to ne bi trebalo dovesti u pitanje promjene koje su potrebne kako bi se spriječilo krivotvorenje valute. O promjenama dizajna zajedničke europske strane optjecajnih kovanica trebalo bi odlučivati Vijeće, a prava glasa trebalo bi ograničiti na države članice čija je valuta euro.
(15)
Pojedinim bi državama članicama trebalo dopustiti izdavanje prigodnih kovanica u čast događaja od velikog nacionalnog ili europskog značaja, dok bi prigodne kovanice koje zajednički izdaju sve države članice čija je valuta euro trebale ostati rezervirane za događaje od najvećeg europskog značaja. Kovanica od 2 eura najprikladniji je apoen za tu svrhu, ponajprije zbog velikog promjera kovanice i njezinih tehničkih karakteristika koje pružaju odgovarajuću zaštitu od krivotvorenja.
(16)
Uzimajući u obzir da su eurokovanice u optjecaju u cijelom europodručju, države članice izdavateljice trebale bi se međusobno obavijestiti i obavijestiti Komisiju o nacrtima dizajna za nacionalnu stranu eurokovanica prije planiranog dana izdavanja kako bi se izbjegli neprikladni dizajni. Komisija bi trebala provjeriti usklađenost dizajna s tehničkim zahtjevima ove Uredbe. Nacrti dizajna trebali bi se dostaviti Komisiji dovoljno prije planiranog datuma izdavanja kako bi države članice izdavateljice mogle izmijeniti dizajn ako je to potrebno.
(17)
Nadalje, trebalo bi utvrditi jedinstvene uvjete za odobravanje dizajna nacionalnih strana eurokovanica kako bi se izbjegao odabir dizajna koji bi se u nekim državama članicama mogli smatrati neprimjerenima. S obzirom na činjenicu da nadležnost za tako osjetljivo pitanje kao što je dizajn nacionalnih strana eurokovanica pripada državama članicama izdavateljicama, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Vijeću. Sve provedbene odluke koje na toj osnovi donosi Vijeće bile bi usko povezane s aktima koje Vijeće donosi na temelju članka 128. stavka 2. Ugovora. Stoga bi se, kada Vijeće donosi te odluke, suspenzija prava glasa članova Vijeća koji predstavljaju države članice čija valuta nije euro trebala primjenjivati kako je navedeno u članku 139. stavku 4. Ugovora. Postupak bi trebao državama članicama izdavateljicama omogućiti pravodobnu izmjenu dizajna, ako je potrebno,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Serija eurokovanica uključuje osam apoena u rasponu od 1 centa do 2 eura koji zadovoljavaju tehničke specifikacije navedene u Prilogu I.
Članak 2.
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(1)
„optjecajne kovanice” znači eurokovanice namijenjene optjecaju čiji su apoeni i tehničke specifikacije utvrđeni u članku 1.;
(2)
„redovite kovanice” znači optjecajne kovanice isključujući prigodne kovanice;
(3)
„prigodne kovanice” znači optjecajne kovanice koje su namijenjene sjećanju na posebne događaje kako je navedeno u članku 9.
Članak 3.
Optjecajne kovanice imaju zajedničku europsku stranu i posebnu nacionalnu stranu.
Članak 4.
1. Na nacionalnoj strani optjecajnih kovanica ne ponavlja se nikakva oznaka apoena kovanice ili bilo kojeg njegova dijela. Ne ponavlja se naziv jedinstvene valute ili njezina dijela, osim ako takva oznaka proizlazi iz upotrebe drugačijeg pisma.
2. Odstupajući od odredaba stavka 1., natpis na rubu kovanice od 2 eura može uključivati oznaku apoena, pod uvjetom da se upotrebljavaju samo brojka „2” ili izraz „euro” ili oboje pisano relevantnim pismom.
Članak 5.
Nacionalna strana svih apoena optjecajnih kovanica ima na sebi oznaku države članice izdavateljice u obliku imena države članice ili njegove kratice.
Članak 6.
1. Nacionalna strana optjecajnih kovanica ima na sebi krug od 12 zvijezda koje u potpunosti okružuju nacionalni dizajn, uključujući oznaku godine i oznaku imena države članice izdavateljice. To ne sprečava da se neki elementi dizajna prošire na krug zvijezda, pod uvjetom da su sve zvijezde jasno i potpuno vidljive. Dvanaest zvijezda prikazuje se kao na zastavi Unije.
2. Dizajni za nacionalne strane optjecajnih kovanica odabiru se uzimajući u obzir da su eurokovanice u optjecaju u svim državama članicama čija je valuta euro.
Članak 7.
1. Dizajni koji se upotrebljavaju za nacionalne strane redovitih kovanica smiju se mijenjati samo jednom u 15 godina, ne dovodeći u pitanje promjene koje su potrebne kako bi se spriječilo krivotvorenje valute.
2. Ne dovodeći u pitanje stavak 1., promjene dizajna koji se upotrebljavaju za nacionalne strane redovitih kovanica moguće su ako se promijeni šef države naveden na kovanici. Međutim, privremeno upražnjeno mjesto šefa države ili privremeno obavljanje funkcije šefa države ne daje dodatno pravo na takvu promjenu.
Članak 8.
Države članice izdavateljice ažuriraju nacionalne strane redovitih kovanica kako bi se u potpunosti uskladile s ovom Uredbom do 20. lipnja 2062.
Članak 9.
1. Prigodne kovanice imaju različit nacionalni dizajn od dizajna koji je na redovitim kovanicama i izdaju se samo u čast događaja od velikog nacionalnog ili europskog značaja. Prigodne kovanice koje zajednički izdaju sve države članice čija je valuta euro izdaju se samo u čast događaja od najvećeg europskog značaja i njihov dizajn ne dovodi u pitanje moguće ustavne zahtjeve tih država članica.
2. Natpis na rubu prigodnih kovanica jednak je natpisu na rubu redovitih kovanica.
3. Nominalna vrijednost prigodnih kovanica može biti samo 2 eura.
Članak 10.
1. Države članice se prije službenog odobrenja dizajna međusobno obavješćuju o nacrtima dizajna novih nacionalnih strana optjecajnih kovanica, uključujući natpis na rubu, a za prigodne kovanice obavješćuju se o procijenjenom opsegu izdanja.
2. Ovlast za odobravanje dizajna za nove ili izmijenjene nacionalne strane optjecajnih kovanica dodjeljuje se Vijeću koje odlučuje kvalificiranom većinom u skladu s postupkom utvrđenom u stavcima od 3. do 7.
Prava glasa država članica čija valuta nije euro suspendiraju se pri donošenju odluka iz ovog članka.
3. Za potrebe stavka 1. država članica izdavateljica podnosi nacrte dizajna optjecajnih kovanica Vijeću, Komisiji i ostalim državama članicama čija je valuta euro u načelu najmanje tri mjeseca prije planiranog datuma izdavanja.
4. U roku od sedam dana od podnošenja iz stavka 3. svaka država članica čija je valuta euro može obrazloženim mišljenjem upućenim Vijeću i Komisiji uložiti prigovor na nacrt dizajna koji je predložila država članica izdavateljica ako bi nacrt dizajna vjerojatno izazvao nepovoljne reakcije njezinih građana.
5. Ako Komisija smatra da nacrt dizajna ne poštuje tehničke zahtjeve navedene u ovoj Uredbi, dostavlja negativnu ocjenu Vijeću u roku od sedam dana od podnošenja iz stavka 3.
6. Ako u roku navedenom u stavku 4., odnosno stavku 5. Vijeću nije dostavljeno obrazloženo mišljenje ili negativna ocjena, smatra se da je Vijeće donijelo odluku o odobrenju dizajna sljedećeg dana od dana isteka roka iz stavka 5.
7. U svim ostalim slučajevima Vijeće odlučuje bez odgode o odobrenju nacrta dizajna, osim ako u roku od sedam dana od dostave obrazloženog mišljenja ili negativne ocjene država članica izdavateljica povuče svoj predloženi dizajn i obavijesti Vijeće o namjeri podnošenja novog nacrta dizajna.
8. Komisija objavljuje sve relevantne informacije o novim nacionalnim dizajnima optjecajnih kovanica u Službenom listu Europske unije.
Članak 11.
Članci 4., 5. i 6. te članak 9. stavak 2.:
(a)
ne primjenjuju se na optjecajne kovanice koje su izdane ili proizvedene prije 19. lipnja 2012.;
(b)
tijekom prijelaznog razdoblja koje završava 20. lipnja 2062. ne primjenjuju se na dizajne koji su 19. lipnja 2012. već zakonito bili u upotrebi na optjecajnim kovanicama.
Optjecajne kovanice koje su izdane ili proizvedene tijekom tog prijelaznog razdoblja mogu ostati zakonsko sredstvo plaćanja bez vremenskog ograničenja.
Članak 12.
Uredba (EZ) br. 975/98 stavlja se izvan snage.
Upućivanja na uredbu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu III.
Članak 13.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u Luxembourgu 24. lipnja 2014.