KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 1077/2012
af 16. november 2012
om en fælles sikkerhedsmetode for nationale sikkerhedsmyndigheders tilsyn efter udstedelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF af 29. april 2004 om jernbanesikkerhed i EU og om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder og direktiv 2001/14/EF om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering (1), særlig artikel 6, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Et af formålene med direktiv 2004/49/EF er at forbedre adgangen til markedet for jernbanetransportydelser ved at fastsætte fælles principper for forvaltningen og reguleringen af og tilsynet med jernbanesikkerheden. Direktiv 2004/49/EF sikrer også ligebehandling af alle jernbanevirksomheder ved at indføre de samme krav til sikkerhedscertificering i hele EU.
(2)
I overensstemmelse med direktiv 2004/49/EF gav Kommissionen den 5. oktober 2009 Det Europæiske Jernbaneagentur (agenturet) mandat til at udfærdige et udkast til en fælles sikkerhedsmetode for nationale sikkerhedsmyndigheders tilsyn efter udstedelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse til jernbanevirksomheder og infrastrukturforvaltere. Agenturet indgav sin anbefaling til den fælles sikkerhedsmetode ledsaget af en konsekvensanalyse til Kommissionen i overensstemmelse med Kommissionens mandat. Denne anbefaling ligger til grund for nærværende forordning.
(3)
Kommissionens forordning (EU) nr. 1158/2010 af 9. december 2010 om en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af overholdelsen af kravene til opnåelse af jernbanesikkerhedscertifikater (2) fastsætter en metode til vurdering af overensstemmelse med kravene for at opnå sikkerhedscertifikater efter artikel 10, stk. 2, litra a), og artikel 10, stk. 2, litra b), i direktiv 2004/49/EF. Forordningen definerer de kriterier, der ligger til grund for de nationale sikkerhedsmyndigheders vurdering, beskriver de procedurer, der skal følges, og fastlægger de principper, som de nationale sikkerhedsmyndigheder skal overholde under tilsynet som defineret i forordningen efter udstedelse af et sikkerhedscertifikat.
(4)
Kommissionens forordning (EU) nr. 1169/2010 af 10. december 2010 om en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af overholdelsen af kravene til opnåelse af jernbanesikkerhedsgodkendelser (3) omfatter alle de harmoniserede krav og vurderingsmetoder, som nationale sikkerhedsmyndigheder kan bruge til at udstede sikkerhedsgodkendelser til infrastrukturforvaltere i henhold til artikel 11 i direktiv 2004/49/EF, som både omfatter sikkerhedsledelsessystemets overordnede hensigtsmæssighed og eventuelle netspecifikke godkendelser. Den pågældende forordning definerer også de kriterier, der ligger til grund for de nationale sikkerhedsmyndigheders vurdering, beskriver de procedurer, der skal følges, og fastlægger de principper, som de nationale sikkerhedsmyndigheder skal overholde under tilsynet som defineret i forordningen efter udstedelse af en sikkerhedsgodkendelse.
(5)
Efter udstedelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse skal den nationale sikkerhedsmyndighed indføre ordninger med henblik på løbende at kontrollere, om de resultater, der er beskrevet i ansøgningen om et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse, opnås under driften, og at alle nødvendige krav fortsat opfyldes som omhandlet i artikel 16, stk. 2, litra e), og artikel 17, stk. 2, i direktiv 2004/49/EF.
(6)
For at kunne udføre sine opgaver i henhold til artikel 16, stk. 2, litra f), i direktiv 2004/49/EF skal den nationale sikkerhedsmyndighed også ud fra sine tilsynsaktiviteter vurdere effektiviteten af den overordnede sikkerhedslovgivning. »Tilsyn« er den ordning, der oprettes af den nationale sikkerhedsmyndighed for at overvåge den sikkerhedsmæssige indsats, efter at den har udstedt et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse.
(7)
Når den nationale sikkerhedsmyndighed gennemfører tilsynet, skal den anvende de grundlæggende principper for de nationale sikkerhedsmyndigheders tilsynsaktiviteter - principperne om proportionalitet, konsistens, målrettethed, gennemsigtighed, ansvarlighed og samarbejde - jf. forordning (EU) nr. 1158/2010 og forordning (EU) nr. 1169/2010. Der skal dog også vedtages en ramme og proces for disse principper, således at de kan anvendes i praksis i den nationale sikkerhedsmyndigheds daglige aktiviteter. Denne forordning fastlægger den nødvendige ramme og proces for de nationale sikkerhedsmyndigheder, samtidig med at den styrker den gensidige tillid til deres tilgange til og beslutningsprocesser under tilsynsaktiviteterne.
(8)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, som blev nedsat ved artikel 27, stk. 1, i direktiv 2004/49/EF -
VEDTAGET FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
1. Denne forordning fastsætter en fælles sikkerhedsmetode for tilsynet med den sikkerhedsmæssige indsats efter udstedelsen af et sikkerhedscertifikat til jernbanevirksomheder eller en sikkerhedsgodkendelse til infrastrukturforvaltere som omhandlet i henholdsvis bilag IV til forordning (EU) nr. 1158/2010 og bilag III til forordning (EU) nr. 1169/2010.
2. De nationale sikkerhedsmyndigheder skal anvende den fælles sikkerhedsmetode til at overvåge, om en jernbanevirksomhed eller infrastrukturforvalter overholder sin retlige forpligtelse til at anvende et sikkerhedsledelsessystem med henblik på at sikre, at alle risici, der hidrører fra deres aktiviteter, herunder vedligeholdelsesaktiviteter, levering af materiel og brug af kontrahenter, beherskes, og, hvor det er hensigtsmæssigt, til at kontrollere anvendelsen af Kommissionens forordning (EU) nr. 1078/2012 af 16. november 2012 om en fælles sikkerhedsmetode for overvågning, der skal anvendes af jernbanevirksomheder og infrastrukturforvaltere efter modtagelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse samt af enheder med ansvar for vedligeholdelsen (4).
3. De nationale sikkerhedsmyndigheder skal anvende denne forordning til at udføre deres tilsynsopgaver i henhold til artikel 16, stk. 2, litra f), i direktiv 2004/49/EF og til at underrette medlemsstaterne om effektiviteten af den overordnede sikkerhedslovgivning.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås »tilsyn« som fastlagt i artikel 2 i forordning (EU) nr. 1158/2010 og artikel 2 i forordning (EU) nr. 1169/2010.
Artikel 3
Tilsynsstrategi og -plan(er)
1. Den nationale sikkerhedsmyndighed skal udvikle og gennemføre en tilsynsstrategi og en eller flere tilsynsplaner, som beskriver, hvordan den målretter sine aktiviteter, og fastlægger prioriteringer for tilsynet som fastsat i bilaget.
2. Den nationale sikkerhedsmyndighed skal indsamle og analysere oplysninger fra en lang række kilder. Den skal anvende de indsamlede oplysninger og resultaterne af tilsynet til de formål, der er fastsat i artikel 1.
3. Den nationale sikkerhedsmyndighed skal regelmæssigt evaluere tilsynsstrategien og tilsynsplanen (eller planerne) på baggrund af de indsamlede oplysninger og resultaterne af tilsynet.
Artikel 4
Teknikker til gennemførelse af tilsyn
1. Den nationale sikkerhedsmyndighed skal vedtage teknikker til gennemførelse af tilsynsaktiviteter. Disse teknikker omfatter almindeligvis samtaler med personer på forskellige niveauer i en organisation, gennemgang af dokumenter og registreringer i relation til sikkerhedsledelsessystemet og undersøgelse af dette systems sikkerhedsmæssige resultater som observeret under inspektion eller tilknyttede aktiviteter.
2. Den nationale sikkerhedsmyndighed sikrer, at dens tilsynsaktiviteter omfatter kontrol af
a)
sikkerhedsledelsessystemets effektivitet
b)
effektiviteten af individuelle elementer eller delelementer af sikkerhedsledelsessystemet, herunder driftsaktiviteter.
Artikel 5
Sammenhæng mellem vurdering og tilsyn
1. Den nationale sikkerhedsmyndighed skal anvende de oplysninger, der indsamles under vurderingen af en jernbanevirksomheds eller infrastrukturforvalters sikkerhedsledelsessystem, i forbindelse med sit tilsyn med den fortsatte anvendelse af sikkerhedsledelsessystemet efter udstedelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse.
2. Den nationale sikkerhedsmyndighed skal også anvende de oplysninger, der indsamles under tilsynsaktiviteterne, til at revurdere en jernbanevirksomheds eller infrastrukturforvalters sikkerhedsledelsessystem inden fornyelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse.
Artikel 6
Kompetencekrav til personer, der er beskæftiget med tilsynsaktiviteter
Den nationale sikkerhedsmyndighed indfører et system, som sikrer, at tilsynsaktiviteterne udføres af kompetent personale.
Artikel 7
Beslutningskriterier
1. Den nationale sikkerhedsmyndighed skal fastlægge og offentliggøre beslutningskriterier for den måde, hvorpå den overvåger, fremmer og i relevante tilfælde håndhæver overensstemmelse med den overordnede sikkerhedslovgivning. Disse kriterier skal også omfatte manglende overensstemmelse i forbindelse med den kontinuerlige anvendelse af en jernbanevirksomheds eller infrastrukturforvalters sikkerhedsledelsessystem og med den overordnede sikkerhedslovgivning.
2. Den nationale sikkerhedsmyndighed skal vedtage og offentliggøre en procedure, som giver jernbanevirksomheder og infrastrukturforvaltere mulighed for at klage over beslutninger, der træffes under tilsynsaktiviteter, uden derved at indskrænke muligheden for domstolsprøvelse af sådanne beslutninger.
Artikel 8
Samordning og samarbejde
1. Nationale sikkerhedsmyndigheder, som deltager i tilsynet med en jernbanevirksomhed, der opererer i mere end én medlemsstat, skal samordne deres tilgang til tilsyn med henblik på at sikre, at jernbanevirksomhedens sikkerhedsledelsessystem er effektivt og dækker alle relevante aktiviteter. Samordningen skal omfatte en aftale om, hvilke oplysninger der udveksles mellem nationale sikkerhedsmyndigheder, med henblik på at sikre en fælles tilgang til tilsynet med den pågældende jernbanevirksomhed. Samordningen skal også omfatte udveksling af oplysninger om den pågældende nationale sikkerhedsmyndigheds tilsynsstrategi og -plan(er), herunder eventuelle relevante resultater, med henblik på at muliggøre en fælles tilgang til håndtering af manglende overholdelse.
2. Nationale sikkerhedsmyndigheder udvikler samarbejdsordninger med undersøgelsesorganer, certificeringsorganer for enheder med ansvar for vedligeholdelsen og andre kompetente myndigheder med henblik på at udveksle oplysninger og samordne deres reaktion på manglende overholdelse af den overordnede sikkerhedslovgivning.
Artikel 9
Ikrafttrædelse og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 7. juni 2013.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. november 2012.
32012R1077
L 320/3
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1077/2012
od 16. studenoga 2012.
o zajedničkoj sigurnosnoj metodi nadzora koji provode nacionalna tijela nadležna za sigurnost nakon izdavanja potvrde o sigurnosti ili rješenja o sigurnosti
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2004/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o sigurnosti željeznica Zajednice i izmjeni Direktive Vijeća 95/18/EZ o izdavanju dozvola željezničkim prijevoznicima i Direktive 2001/14/EZ o dodjeli željezničkog infrastrukturnog kapaciteta i ubiranju pristojbi za korištenje željezničke infrastrukture i dodjeli rješenja o sigurnosti (1), a posebno njezin članak 6.,
budući da:
(1)
Jedan od ciljeva Direktive 2004/49/EZ je poboljšati pristup tržištu usluga željezničkog prijevoza utvrđivanjem zajedničkih načela upravljanja, reguliranja i nadzora sigurnosti željeznica. Direktiva 2004/49/EZ također propisuje jednako postupanje za sve željezničke prijevoznike primjenom istih zahtjeva za dodjelu rješenja o sigurnosti u cijeloj Europskoj uniji.
(2)
Komisija je 5. listopada 2009. ovlastila Europsku agenciju za željeznice („Agencija”), u skladu s Direktivom 2004/49/EZ, da izradi nacrt zajedničke sigurnosne metode (CSM) za nadzor koji provode nacionalna tijela nadležna za sigurnost nakon izdavanja potvrde o sigurnosti ili rješenja o sigurnosti željezničkim prijevoznicima i upraviteljima infrastrukture. Agencija je Komisiji uputila preporuku o CSM, koju je potkrijepila izvješćem o analizi učinaka, u skladu s mandatom Komisije. Ova se Uredba temelji na preporuci Agencije.
(3)
Uredba Komisije (EU) br. 1158/2010 od 5. prosinca 2010. o zajedničkoj sigurnosnoj metodi za ocjenu sukladnosti sa zahtjevima za dobivanje rješenje o sigurnosti željeznica (2), propisuje metodu za ocjenjivanje sukladnosti sa zahtjevima za dobivanje rješenja o sigurnosti izdanima u skladu s člankom 10. stavkom 2. točkom (a) i člankom 10. stavkom 2. točkom (b) Direktive 2004/49/EZ. Tom se Uredbom utvrđuju mjerila prema kojima nacionalna tijela nadležna za sigurnost moraju obaviti ocjenjivanje, opisuju postupci koji se moraju provoditi i određuju načela kojih se moraju pridržavati nacionalna tijela nadležna za sigurnost tijekom nadzora, kao što je određeno u toj Uredbi, nakon izdavanja potvrde o sigurnosti.
(4)
Uredba Komisije (EU) br. 1169/2010 od 10. prosinca 2010. o zajedničkoj sigurnosnoj metodi za ocjenu sukladnosti sa zahtjevima za dobivanje rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom (3), uključuje sve usklađene zahtjeve i metode ocjenjivanja pomoću kojih nacionalna tijela nadležna za sigurnost mogu izdati upravitelju infrastrukture rješenje o sigurnosti, u skladu s člankom 11. Direktive 2004/49/EZ, koje se odnosi na prikladnost sustava upravljanja sigurnošću općenito i na sva posebna rješenja o sigurnosti za pojedine mreže. Tom se Uredbom također utvrđuju mjerila prema kojima nacionalna tijela nadležna za sigurnost moraju obaviti ocjenjivanje, opisuju postupci koji se moraju provoditi i određuju načela kojih se moraju pridržavati nacionalna tijela nadležna za sigurnost tijekom nadzora, kao što je određeno u toj Uredbi, nakon izdavanja rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom.
(5)
Nakon izdavanja potvrde o sigurnosti ili rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom, nacionalno tijelo nadležno za sigurnost mora osigurati mjere kojima se provjerava jesu li tijekom rada postignuti rezultati, navedeni u zahtjevu za potvrdu o sigurnosti ili rješenje o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom, te nastavljaju li se ispunjavati svi zahtjevi, kako je propisano člankom 16. stavkom 2. točkom (e) i člankom 17. stavkom 2. Direktive 2004/49/EZ.
(6)
Da bi nacionalna tijela nadležna za sigurnost mogla obavljati svoje zadatke u skladu s člankom 16. stavkom 2. točkom (f) Direktive 2004/49/EZ, također moraju, na temelju svojih nadzornih aktivnosti, prosuditi učinkovitost sigurnosnog regulatornog okvira. „Nadzor” znači mjere koje je osiguralo nacionalno tijelo nadležno za sigurnost radi nadziranja sigurnosne učinkovitosti nakon izdavanja potvrde o sigurnosti ili rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom.
(7)
Tijekom obavljanja nadzora, nacionalno tijelo nadležno za sigurnost mora primjenjivati temeljna načela nadzorne aktivnosti nacionalnog tijela nadležnog za sigurnost - proporcionalnost, dosljednost, ciljanost, transparentnost, odgovornost i suradnju - u skladu s Uredbom (EU) br. 1158/2010 i Uredbom (EU) br. 1169/2010. Međutim, za ta načela također je potreban okvir i postupak, kako bi se mogla primijeniti u praksi i u svakodnevnim aktivnostima nacionalnih tijela nadležnih za sigurnost. Ova bi Uredba nacionalnim tijelima nadležnima za sigurnost osigurala potreban okvir i postupak, pri čemu bi se poboljšalo međusobno povjerenje u njihov pristup nadzornim aktivnostima i odlučivanje tijekom tih aktivnosti.
(8)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora osnovanog u skladu s člankom 27. stavkom 1. Direktive 2004/49/EZ,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ovom se Uredbom utvrđuje zajednička sigurnosna metoda (CSM) za nadzor sigurnosne učinkovitosti nakon izdavanja potvrde o sigurnosti za željezničke prijevoznike ili rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom iz Priloga IV. Uredbi (EU) br. 1158/2010 odnosno Priloga III. Uredbi (EU) br. 1169/2010.
2. Nacionalna tijela nadležna za sigurnost primjenjuju zajedničku sigurnosnu metodu za nadziranje ispunjavanja zakonske obveze primjene sustava upravljanja sigurnošću od strane željezničkog prijevoznika ili upravitelja infrastrukture, kako bi se osigurala kontrola svih rizika povezanih s njihovim aktivnostima, uključujući održavanje, opskrbu materijalom i korištenje ugovornih prijevoznika, te da bi se prema potrebi provjerila primjena Uredbe Komisije (EU) br. 1078/2012 od 16. studenoga o zajedničkoj sigurnosnoj metodi nadziranja, koju moraju primjenjivati željeznički prijevoznici i upravitelji infrastrukture nakon dobivanja potvrde o sigurnosti ili rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom, te subjekti zaduženi za održavanje (4).
3. Nacionalna tijela nadležna za sigurnost primjenjuju ovu Uredbu za obavljanje nadzornih aktivnosti u skladu s člankom 16. stavkom 2. točkom (f) Direktive 2004/49/EZ i za savjetovanje država članica o učinkovitosti sigurnosnog regulatornog okvira.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe, „nadzor” ima značenje propisano člankom 2. Uredbe (EU) br. 1158/2010 i člankom 2. Uredbe (EU) br. 1169/2010.
Članak 3.
Nadzorna strategija i plan(ovi)
1. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost razvija i provodi nadzornu strategiju i plan ili planove, u kojima su opisani ciljevi njegovih aktivnosti i određeni prioriteti za nadzor, u skladu s Prilogom.
2. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost prikuplja i analizira informacije iz različitih izvora. Prikupljene informacije i rezultate nadzora upotrebljava za potrebe navedene u članku 1.
3. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost redovito pregledava strategiju i plan ili planove u svjetlu iskustva, pri čemu koristi prikupljene informacije i rezultate nadzora.
Članak 4.
Tehnike provođenja nadzora
1. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost donosi tehnike nadzornih aktivnosti. Te tehnike obično uključuju razgovore s osobama na različitim razinama u organizaciji, pregledavanje dokumenata i evidencija u vezi sa sustavom upravljanja sigurnošću i ispitivanje sigurnosnih rezultata sustava upravljanja, dobivenih inspekcijskim pregledima ili povezanim aktivnostima.
2. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost osigurava da njegove nadzorne aktivnosti uključuju provjeru
(a)
učinkovitosti sustava upravljanja sigurnošću;
(b)
učinkovitosti pojedinačnih ili djelomičnih elemenata u sustavu upravljanja sigurnošću, uključujući operativne aktivnosti.
Članak 5.
Veze između ocjene i nadzora
1. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost koristi informacije prikupljene tijekom ocjenjivanja sustava upravljanja sigurnošću željezničkog prijevoznika ili upravitelja infrastrukture, radi nadzora daljnje primjene sustava upravljanja sigurnošću nakon izdavanja potvrde o sigurnosti ili rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom.
2. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost također koristi informacije, prikupljene tijekom nadzornih aktivnosti, za ponovno ocjenjivanje sustava upravljanja sigurnošću željezničkog prijevoznika ili upravitelja infrastrukture prije obnavljanja potvrde o sigurnosti ili rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom.
Članak 6.
Stručna sposobnost osoba uključenih u nadzorne aktivnosti
Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost ima uspostavljen sustav kojim se osigurava da nadzorne aktivnosti obavljaju stručno osposobljene osobe.
Članak 7.
Mjerila za odlučivanje
1. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost određuje i objavljuje mjerila za odlučivanje o tome kako nadzire, promiče i prema potrebi provodi usklađivanje sa sigurnosnim regulatornim okvirom. Ta mjerila uključuju i pitanja neusklađenosti u vezi s daljnjom primjenom sustava upravljanja sigurnošću i sigurnosnog regulatornog okvira.
2. Nacionalno tijelo nadležno za sigurnost donosi i objavljuje postupak kojim se željezničkim prijevoznicima i upraviteljima infrastrukture omogućuje da podnesu prigovor na odluke donesene tijekom nadzornih aktivnosti, ne dovodeći u pitanje zahtjev za sudsko preispitivanje tih odluka.
Članak 8.
Usklađivanje i suradnja
1. Nacionalna tijela nadležna za sigurnost, uključena u nadzor željezničkog prijevoznika koji djeluje u više od jedne države članice, usklađuju svoj pristup nadzoru, kako bi osigurala da je sustav upravljanja sigurnošću željezničkog prijevoznika učinkovit i da obuhvaća sve odgovarajuće aktivnosti. Aktivnosti usklađivanja uključuju dogovor o tome koje će informacije nacionalna tijela nadležna za sigurnost razmjenjivati da bi osigurala zajednički pristup nadzoru određenog željezničkog prijevoznika. Također uključuje razmjenu informacija o nadzornoj strategiji i planu ili planovima dotičnih nacionalnih tijela nadležnih za sigurnost, uključujući sve relevantne rezultate, kako bi se omogućio zajednički pristup rješavanju neusklađenosti.
2. Nacionalna tijela nadležna za sigurnost, zajedno s nacionalnim istražnim tijelima, tijelima za certificiranje subjekata zaduženih za održavanje i drugim nadležnim tijelima, razvijaju dogovore o suradnji radi razmjene informacija i usklađivanja odgovora na svako nepoštivanje regulatornog okvira u području sigurnosti.
Članak 9.
Stupanje na snagu i primjena
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 7. lipnja 2013.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 16. studenoga 2012.