KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) 2015/98
af 18. november 2014
om gennemførelse af Unionens internationale forpligtelser som omhandlet i artikel 15, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 i henhold til den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet og konventionen om det fremtidige multilaterale samarbejde vedrørende fiskeriet i det nordvestlige Atlanterhav
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik, ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 og (EF) nr. 1224/2009 og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og (EF) nr. 639/2004 samt Rådets afgørelse 2004/585/EF (1), særlig artikel 15, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I forordning (EU) nr. 1380/2013 fastsættes det, at alle fangster af arter, der er underlagt fangstbegrænsninger og, i Middelhavet, også fangster af arter, der er underlagt mindstestørrelse, skal landes (»landingsforpligtelsen«). Artikel 15, stk. 1, i nævnte forordning omfatter fiskeri i EU-farvande eller EU-fiskerfartøjers fiskeri uden for EU-farvande, der ikke hører under tredjelandes højhedsområde eller jurisdiktion.
(2)
Landingsforpligtelsen skal anvendes senest fra den 1. januar 2015 for fiskeriet efter små og store pelagiske arter, fiskeri til industriformål og fiskeriet efter laks i Østersøen.
(3)
Unionen er kontraherende part i en række regionale fiskeriforvaltningsorganisationer (»RFFO'er«) og er derfor bundet af foranstaltninger, som de pågældende RFFO'er har truffet.
(4)
Som følge af visse af RFFO'ernes foranstaltninger er fiskerfartøjer, der fisker i deres ansvarsområde, forpligtet til at smide visse fangster ud, der i princippet er omfattet af landingsforpligtelsen.
(5)
Ved artikel 15, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1380/2013 bemyndiges Kommissionen til at vedtage delegerede retsakter med henblik på gennemførelsen af internationale forpligtelser i EU-lovgivningen, herunder især undtagelser fra landingsforpligtelsen.
(6)
Det er derfor nødvendigt at præcisere de situationer, hvor landingsforpligtelsen ikke anvendes, for at sikre, at Unionen opfylder sine internationale forpligtelser, og for at skabe retssikkerhed for fiskerne.
(7)
I overensstemmelse med henstilling 11-01 fra Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (»ICCAT«) om et flerårigt bevarelses- og forvaltningsprogram for storøjet og gulfinnet tun, bør visse fiskerfartøjer ikke have tilladelse til at fiske efter, opbevare om bord, omlade, transportere, overføre, forarbejde eller lande storøjet tun i Atlanterhavet.
(8)
I henhold til ICCAT-henstilling 13-07 skal almindelig tun, der er fanget med fartøjer og faststående tunfiskenet i det østlige Atlanterhav, i visse situationer smides ud. Navnlig anføres det i denne henstillings punkt 29, at almindelig tun under en mindstereferencevægt eller et mindstereferencemål skal smides ud. Mindstemålet er i øjeblikket fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 302/2009 (2). Forpligtelsen til udsmid anvendes på alle fiskerier efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav, herunder fritids- og sportsfiskeri.
(9)
Desuden fastsættes der i punkt 31 i ICCAT-henstilling 13-07 en forpligtelse til udsmid af almindelig tun med en vægt på mellem 8 og 30 kg eller med en længde til haledelingspunktet på mellem 75 og 115 cm, der utilsigtet er fanget med fartøjer og faststående tunfiskenet, med hvilke der aktivt fiskes efter denne art, og som overstiger 5 % af de samlede fangster af almindelig tun.
(10)
Den vægtkategori for utilsigtede fangster af almindelig tun, som fastsættes i artikel 9, stk. 12, i forordning (EF) nr. 302/2009, er forskellig fra den, der er fastsat i punkt 31 i ICCAT-henstilling 13-07, som blev vedtaget, efter at nævnte forordning trådte i kraft. I afventning af revisionen af forordning (EF) nr. 302/2009 bør punkt 31 i nævnte ICCAT-henstilling gennemføres i EU-lovgivningen ved nærværende forordning.
(11)
I punkt 32 i ICCAT-henstilling 13-07 fastsættes det, at fartøjer, der ikke fisker aktivt efter almindelig tun, ikke har tilladelse til at opbevare almindelig tun, der overstiger 5 % af deres samlede fangst i vægt eller antal fisk om bord.
(12)
I punkt 34 og 41 i ICCAT-henstilling 13-07 fastsættes en forpligtelse til udsætning af almindelig tun, der fanges levende i fritidsfiskeri og sportsfiskeri.
(13)
I ICCAT-henstilling 13-02 om bevarelse af sværdfisk i Nordatlanten fastsættes en forpligtelse til udsmid for fartøjer, der fisker efter sværdfisk i Nordatlanten, i visse situationer. Navnlig anføres det i punkt 9, at sværdfisk under en mindstereferencevægt eller et mindstereferencemål skal smides ud. Mindstemålet er i øjeblikket fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 520/2007 (3).
(14)
Desuden fastsættes i samme punkt i henstilling 13-02 en forpligtelse til udsmid af sværdfisk med en levende vægt på mindre end 25 kg eller en længde på mindre end 125 cm fra underkæbe til haledelingspunktet, der er fanget utilsigtet, og som overstiger 15 % af fartøjets samlede fangst af sværdfisk pr. landing.
(15)
For at sikre sammenhæng mellem ICCAT-henstilling 11-01, 13-07 og 13-02 og EU-lovgivningen, bør landingsforpligtelsen ikke finde anvendelse på EU-fartøjer, der deltager i fiskeri, der er omfattet af disse henstillinger.
(16)
I artikel 5 og artikel 6.3 i de bevarelses- og håndhævelsesforanstaltninger, der er vedtaget af Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO), og i bilag I.A til nævnte foranstaltninger fastsættes en forpligtelse til udsmid af enhver fangst af lodde, som overstiger den fastsatte kvote eller den tilladte bifangstprocent. I bilag I.A er der i øjeblikket fastsat en samlet tilladt fangstmængde (»TAC«) på nul for lodde. Desuden er bifangster af lodde i andre fiskerier, der er omfattet af landingsforpligtelsen, under visse betingelser også omfattet af forpligtelsen til udsmid i overensstemmelse med NAFO-reglerne.
(17)
For at sikre sammenhæng mellem NAFO's bevarelses- og håndhævelsesforanstaltninger og EU-lovgivningen, bør landingsforpligtelsen ikke finde anvendelse på fiskerier, der er omfattet af disse foranstaltninger.
(18)
Set i lyset af den tidsplan, der er fastsat i artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013, bør denne forordning træde i kraft umiddelbart efter offentliggørelsen -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
GENERELLE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
Ved denne forordning fastsættes undtagelser fra den landingsforpligtelse, der er fastsat i artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013, med henblik på gennemførelsen af Unionens internationale forpligtelser i henhold til den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet og konventionen om det fremtidige multilaterale samarbejde vedrørende fiskeriet i det nordvestlige Atlanterhav. Forordningen finder anvendelse på fiskeri i EU-farvande eller EU-fiskerfartøjers fiskeri uden for EU-farvande, der ikke hører under tredjelandes højhedsområde eller jurisdiktion.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) »NAFO-konventionsområdet«: de geografiske områder, der er specificeret i bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 217/2009 (4)
2) »fiskeri inden for NAFO's ansvarsområde«: fiskeri i NAFO-konventionsområdet efter alle fiskeressourcer med følgende undtagelser: laks, tun, marlinarter, hvalbestande, der forvaltes af Den Internationale Hvalfangstkommission eller en efterfølgerorganisation, og sedentære arter på kontinentalsoklen, dvs. organismer, som på det tidspunkt, hvor de er fangstklare, enten er ubevægelige på eller under havbunden eller ude af stand til at bevæge sig uden vedvarende fysisk kontakt med havbunden eller undergrunden
3) »Nordatlanten«: området i Atlanterhavet nord for 5° N
4) »fritidsfiskeri«: ikke-erhvervsmæssigt fiskeri, hvor de fiskende ikke er medlemmer af en national sportsfiskerforening eller ikke har en national sportsfiskerilicens
5) »sportsfiskeri«: ikke-erhvervsmæssigt fiskeri, hvor de fiskende er medlemmer af en national sportsfiskerforening eller har et nationalt sportsfiskertegn.
KAPITEL II
ICCAT-KONVENTIONSOMRÅDET
Artikel 3
Storøjet tun
1. Denne artikel finder anvendelse på storøjet tun (Thunnus obesus) i Atlanterhavet.
2. Uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 må fiskerfartøjer med en længde overalt på 20 m eller derover, der ikke er indført i ICCAT's register over fartøjer med tilladelse til fiskeri efter storøjet tun, ikke fiske efter, opbevare om bord, omlade, transportere, overføre, forarbejde eller lande storøjet tun i Atlanterhavet.
Artikel 4
Atlantisk tun
1. Denne artikel finder anvendelse på almindelig tun (Thunnus thynnus) i det østlige Atlanterhav og Middelhavet.
2. Uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 er det forbudt at fiske efter, opbevare om bord, omlade, overføre, lande, transportere, opbevare, sælge, frembyde eller udbyde til salg almindelig tun under det mindstemål, der er fastsat i artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 302/2009.
3. Uanset denne artikels stk. 2 og artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 er det, for så vidt angår utilsigtede fangster på højst 5 % af almindelig tun på mellem 8 kg eller 75 cm og det mindstemål i kg eller cm, der er fastsat i artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) 302/2009, fanget i aktivt fiskeri efter almindelig tun med fartøjer eller faststående tunfiskenet, tilladt at opbevare disse om bord, og at omlade, overføre, lande, transportere, opbevare, sælge, frembyde eller udbyde dem til salg.
4. Uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 må fangstfartøjer og faststående tunfiskenet, med hvilke der fiskes aktivt efter almindelig tun, ikke opbevare om bord mere end 5 % almindelig tun med en vægt på mellem 8 og 30 kg eller en længde til haledelingspunktet på mellem 75 og 115 cm.
5. Den i stk. 3 og 4 omhandlede andel på 5 % beregnes på grundlag af de samlede utilsigtede fangster af almindelig tun i antal fisk ud af de samlede fangster af almindelig tun, som til enhver tid efter hvert træk opbevares om bord.
6. Uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 må fangstfartøjer, der ikke fisker aktivt efter almindelig tun, ikke opbevare almindelig tun, der udgør mere end 5 % af den samlede fangst i vægt eller antal fisk, om bord. Beregning på grundlag af antal fisk anvendes kun for tun og tunlignende arter, der forvaltes af ICCAT.
7. Hvis den kvote, der er tildelt den medlemsstat, hvor det pågældende fiskerfartøj eller faststående tunfiskenet er registreret, allerede er opbrugt, gælder følgende uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013:
a)
bifangster af almindelig tun undgås og
b)
almindelig tun, der fanges levende som bifangst, genudsættes.
8. Uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 genudsættes almindelig tun, der fanges levende i fritidsfiskeri.
9. Uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 genudsættes almindelig tun, der fanges levende i sportsfiskeri.
Artikel 5
Sværdfisk
1. Denne artikel finder anvendelse på sværdfisk (Xiphias gladius) i Nordatlanten.
2. Uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 er det forbudt at fiske efter, opbevare om bord, omlade, lande, transportere, opbevare, frembyde eller udbyde til salg, sælge eller markedsføre sværdfisk under det mindstemål, der er fastsat i bilag IV til forordning (EF) nr. 520/2007.
3. Uanset denne artikels stk. 2 og artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 er det for så vidt angår bifangster på højst 15 % af sværdfisk med en vægt på mindre end 25 kg eller en længde på mindre end 125 cm til haledelingspunktet, tilladt at opbevare disse om bord, og at omlade, overføre, lande, transportere, opbevare, sælge, frembyde eller udbyde til dem salg.
4. Uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 må fartøjer ikke opbevare om bord mere end 15 % sværdfisk med en levende vægt på mindre end 25 kg eller en længde på mindre end 125 cm til haledelingspunktet.
5. Den i stk. 3 og 4 omhandlede andel på 15 % beregnes på grundlag af antallet af sværdfisk ud af fartøjets samlede fangst af sværdfisk pr. landing.
KAPITEL III
NAFO-KONVENTIONSOMRÅDET
Artikel 6
Lodde
1. Denne artikel finder anvendelse på lodde (Mallotus villosus) i NAFO-konventionsområdet.
2. Uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 må lodde, der fanges ud over den inden for rammerne af EU-lovgivningen tildelte kvote, ikke opbevares om bord.
3. Uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 må lodde, der fanges som bifangst i et fiskeri, der er omfattet af landingsforpligtelsen i NAFO's ansvarsområde, ikke opbevares om bord.
KAPITEL IV
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 7
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. november 2014.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/98
оd 18. studenoga 2014.
o provedbi međunarodnih obveza Unije iz članka 15. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća, na temelju Međunarodne konvencije o očuvanju atlantskih tuna i Konvencije o budućoj višestranoj suradnji u području ribarstva sjeverozapadnog Atlantika
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2013. o zajedničkoj ribarstvenoj politici, izmjeni uredaba Vijeća (EZ) br. 1954/2003 i (EZ) br. 1224/2009 i stavljanju izvan snage uredaba Vijeća (EZ) br. 2371/2002 i (EZ) br. 639/2004 i Odluke Vijeća 2004/585/EZ (1), a posebno njezin članak 15. stavak 2.,
budući da:
(1)
Uredbom (EU) br. 1380/2013 propisuje se istovar svih ulova vrsta koje podliježu ograničenjima ulova te, u Sredozemnom moru, ulova određenih vrsta koje podliježu najmanjim dopuštenim veličinama („obveza iskrcavanja”). Članak 15. stavak 1. te Uredbe obuhvaća ribolovne aktivnosti u vodama Unije ili ribarskih plovila Unije izvan voda Unije u vodama koje nisu pod suverenitetom ili jurisdikcijom trećih zemalja.
(2)
Obveza iskrcavanja primjenjivat će se najkasnije od 1. siječnja 2015. godine na ribolov male i velike pelagične ribe, industrijski ribolov i ribolov lososa u Baltičkom moru.
(3)
Unija je ugovorna stranka određenog broja regionalnih organizacija za upravljanje ribarstvom („RFMO-ovi”) te je stoga obvezuju mjere koje su donijeli dotični RFMO-ovi.
(4)
Određene mjere RFMO-ova propisuju da ribarska plovila koja love u području njihove nadležnosti moraju odbaciti određene ulove koji u načelu podliježu obvezi iskrcavanja.
(5)
Na temelju članka 15. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1380/2013 Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u svrhu uvođenja međunarodnih obveza u pravo Unije, uključujući posebice odstupanja od obveze iskrcavanja.
(6)
Stoga je potrebno pojasniti okolnosti u kojima se obveza iskrcavanja ne primjenjuje kako bi se osigurala usklađenost Unije s njezinim međunarodnim obvezama i stvorila pravna sigurnost za ribare.
(7)
U skladu s Preporukom 11-01 Međunarodne komisije za očuvanje atlantskih tuna (ICCAT) o višegodišnjem programu za očuvanje i upravljanje velikookom i žutoperajnom tunom, određenim ribarskim plovilima ne bi trebalo biti dopušteno da love, zadržavaju na brodu, prekrcavaju, prevoze, prebacuju, prerađuju ili iskrcavaju velikooke tune u Atlantskom oceanu.
(8)
Preporukom ICCAT-a 13-07 utvrđuje se obveza odbacivanja za plovila i zamke tunare kojima se lovi plavoperajna tuna u istočnom Atlantiku u određenim okolnostima. Posebno je u stavku 29. navedene Preporuke utvrđeno da se plavoperajnu tunu ispod minimalne referentne težine ili veličine odbacuje. Ta najmanja dopuštena veličina trenutačno je utvrđena Uredbom Vijeća (EZ) br. 302/2009 (2). Ta se obveza odbacivanja primjenjuje na sav ribolov istočnoatlanske plavoperajne tune, uključujući rekreacijski i sportski ribolov.
(9)
Nadalje, u stavku 31. ICCAT-ove Preporuke 13-07 utvrđena je obveza odbacivanja ulova plavoperajne tune težine između 8 i 30 kg ili vilične dužine između 75 i 115 cm, ulovljene slučajno ribarskim plovilima i zamkama tunarama kojima se aktivno lovi ova vrsta i koji premašuje 5 % ukupnog ulova plavoperajne tune.
(10)
Kategorija težine za slučajni ulov plavoperajne tune koja je utvrđena u članku 9. stavku 12. Uredbe (EZ) br. 302/2009 razlikuje se od one utvrđene stavkom 31. ICCAT-ove Preporuke 13-07, koja je donesena nakon stupanja na snagu te Uredbe. U iščekivanju revizije Uredbe (EZ) br. 302/2009, stavak 31. ICCAT-ove Preporuke trebalo bi uvesti u pravo Unije na temelju ove Uredbe.
(11)
U stavku 32. ICCAT-ove Preporuke 13-07 utvrđeno je da plovilima koja ne love aktivno plavoperajnu tunu nije dopušteno zadržati količinu plavoperajne tune koja premašuje 5 % njihova ukupnog ulova po težini ili broju komada.
(12)
U stavcima 34. i 41. ICCAT-ove Preporuke 13-07 utvrđena je obveza puštanja pravoperajne tune koja je ulovljena živa u okviru rekreacijskog i sportskog riblolova.
(13)
ICCAT-ovom Preporukom 13-02 o očuvanju sjevernoatlantskog igluna utvrđuje se obveza odbacivanja, u određenim okolnostima, za plovila koja love sjevernoatlantski iglun. Posebno se u stavku 9. navodi da se iglun ispod minimalne referentne težine ili veličine treba odbaciti. Ta je najmanja dopuštena veličina trenutačno utvrđena Uredbom Vijeća (EZ) br. 520/2007 (3).
(14)
Nadalje, u istom stavku Preporuke 13-02 utvrđuje se obveza odbacivanja igluna težine manje od 25 kg žive vage ili vilične dužine manje od 125 cm, izmjerene od donje čeljusti, ulovljenih kao slučajni ulov i koji premašuju 15 % igluna iz ukupnog broja igluna ulovljenih plovilom po iskrcaju.
(15)
Kako bi se osigurala dosljednost između ICCAT-ovih preporuka 11-01, 13-07 i 13-02 i prava Unije, obveza iskrcavanja ne bi se trebala primjenjivati na plovila Unije koja sudjeluju u ribarstvu obuhvaćenim tim preporukama.
(16)
U članku 5., članku 6. stavku 3. i Prilogu I.A mjera za očuvanje i provedbu Organizacije za ribarstvo na sjeverozapadnom Atlantiku („NAFO”) utvrđena je obveza odbacivanja svih ulova kapelana koji premašuju utvrđene kvote ili dopušteni postotak usputnog ulova. Prilogom I.A trenutačno se utvrđuje ukupan dopušteni ulov („TAC”) za vrstu kapelan koji je jednak nuli. Osim toga usputni ulov kapelana u ostalim vrstama ribolova koje podliježu obvezi iskrcavanja, u određenim okolnostima podliježe i obvezi odbacivanja u skladu s pravilima NAFO-a.
(17)
Kako bi se osigurala dosljednost između NAFO-ovih mjera za očuvanje i provedbu i prava Unije, obveza iskrcavanja ne bi se trebala primjenjivati na ribarstvo obuhvaćeno tim mjerama.
(18)
S obzirom na vremenski rok utvrđen u članku 15. stavku 1. Uredbe (EU) br. 1380/2013, ova Uredba trebala bi stupiti na snagu odmah nakon objave,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet i područje primjene
Ovom se Uredbom utvrđuju odstupanja od obveze iskrcavanja iz članka 15. Uredbe (EU) br. 1380/2013 u cilju provedbe međunarodnih obveza Unije na temelju Međunarodne konvencije o očuvanju atlantskih tuna i Konvencije o budućoj višestranoj suradnji u području ribarstva sjeverozapadnog Atlantika. Uredba se primjenjuje na ribolovne aktivnosti u vodama Unije ili ribarska plovila Unije izvan voda Unije u vodama koje nisu pod suverenitetom ili jurisdikcijom trećih zemalja.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe, primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
„područje primjene Konvencije NAFO-a” znači zemljopisna područja utvrđena u Prilogu III. Uredbi (EZ) br. 217/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (4);
2.
„ribarstvo u području nadležnosti NAFO-a” znači ribarstvo na području primjene Konvencije NAFO-a u odnosu na sve resurse ribarstva uz izuzeće: lososa, tune i iglana, stokova kitova kojima upravljaju Međunarodna komisija za kitolov ili druge organizacije nasljednice te sedentarnih vrsta epikontinentalnog pojasa tj. organizama koji su u vrijeme ubiranja bilo nepokretni na morskom dnu ili ispod njega ili se mogu kretati samo u stalnom fizičkom kontaktu s morskim dnom ili tlom pod njim;
3.
„sjeverni Atlantski ocean” znači područje Atlantskog oceana sjeverno od 5° N;
4.
„rekreacijski ribolov” znači negospodarski ribolov koji obavljaju osobe koje nisu članovi nacionalne sportske organizacije ili kojima nije izdana nacionalna sportska dozvola;
5.
„sportski ribolov” znači negospodarski ribolov koji obavljaju osobe koje su članovi nacionalne sportske organizacije ili im je izdana nacionalna sportska dozvola.
POGLAVLJE II.
PODRUČJE PRIMJENE KONVENCIJE ICCAT-a
Članak 3.
Velikooka tuna
1. Ovaj se članak primjenjuje na velikooku tunu (Thunnus obesus) u Atlantskom oceanu.
2. Odstupajući od članka 15. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1380/2013, ribarska plovila ukupne dužine 20 metara ili veće koja nisu nisu upisana u ICCAT-ov registar plovila ovlaštenih za ribolov velikooke tune, ne smiju ciljano loviti, zadržavati na plovilu, prekrcavati, prevoziti, prebacivati, prerađivati ili iskrcavati velikooke tune u Atlantskom oceanu.
Članak 4.
Plavoperajna tuna
1. Ovaj se članak primjenjuje na plavoperajnu tunu (Thunnus thynnus) u istočnom Atlantiku i Sredozemnom moru.
2. Odstupajući od članka 15. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1380/2013, zabranjuje se ciljano loviti, zadržavati na plovilu, prekrcavati, prebacivati, iskrcavati, prevoziti, skladištiti, prodavati, izlagati ili nuditi na prodaju plavoperajnu tunu ispod najmanje dopuštene veličine utvrđene u članku 9. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 302/2009.
3. Odstupajući od stavka 2. ovog članka te od članka 15. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1380/2013, slučajni ulov od najviše 5 % plavoperajne tune veličine između 8 kg odnosno 75 cm i najmanje dopuštene veličine utvrđene u članku 9. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 302/2009, u kg ili cm, ulovljen s pomoću ulovnih brodova i zamki tunara kojima se aktivno lovi plavoperajna tuna, smije se zadržati na plovilu, prekrcavati, prevoziti, iskrcavati, prevoziti, skladištiti, prodavati, izlagati ili nuditi na prodaju.
4. Odstupajući od članka 15. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1380/2013, ulovna plovila i zamke tunare kojima se aktivno lovi plavoperajna tuna ne smiju zadržati plavoperajnu tunu težine između 8 i 30 kg ili vilične dužine između 75 i 115 cm u količini većoj od 5 %.
5. Postotak od 5 % iz stavaka 3. i 4. izračunava se na temelju ukupnog slučajnog ulova plavoperajne tune prema broju riba u ukupnom ulovu plavoperajne tune zadržane na plovilu u bilo kojem trenutku nakon svake ribolovne aktivnosti.
6. Odstupajući od članka 15. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1380/2013, ulovna plovila koja ne love aktivno plavoperajnu tunu ne smiju zadržati na plovilu plavoperajnu tunu u količini većoj od 5 % ukupnog ulova na plovilu po težini i/ili broju komada. Izračun na temelju broja komada primjenjuje se samo na tunu ili vrste slične tuni kojima upravlja ICCAT.
7. Odstupajući od članka 15. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1380/2013, ako je kvota dodijeljena državi članici predmetnog ribarskog plovila ili zamke tunare već iskorištena:
(a)
usputni ulov plavoperajne tune mora se izbjeći; i
(b)
plavoperajna tuna koja je ulovljena živa kao usputni ulov mora se pustiti.
8. Odstupajući od članka 15. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1380/2013, plavoperajna tuna koja je ulovljena živa u okviru rekreacijskog ribolova mora se pustiti.
9. Odstupajući od članka 15. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1380/2013, plavoperajna tuna koja je ulovljena živa u okviru sportskog ribolova mora se pustiti.
Članak 5.
Iglun
1. Ovaj se članak primjenjuje na vrstu iglun (Xiphias gladius) u sjevernom Atlantskom oceanu.
2. Odstupajući od članka 15. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1380/2013, zabranjuje se ciljano loviti, zadržavati na plovilu ili prekrcavati, iskrcavati, prebacivati, skladištiti, izlagati ili nuditi na prodaju, prodavati ili stavljati na tržište iglune ispod najmanje dopuštene veličine, kako je određeno u Prilogu IV. Uredbi (EZ) br. 520/2007.
3. Odstupajući od stavka 2. ovog članka i članka 15. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1380/2013, slučajni ulov od najviše 15 % igluna težine manje od 25 kg žive vage ili vilične dužine manje od 125 cm, izmjerene od donje čeljusti, smije se zadržati na plovilu, prekrcavati, prebacivati, iskrcavati, prevoziti, skladištiti, prodavati, izlagati ili nuditi na prodaju.
4. Odstupajući od članka 15. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1380/2013, plovila ne smiju zadržati iglune težine manje od 25 kg žive vage ili vilične dužine manje od 125 cm, mjerene od donje čeljusti, u količini većoj od 15 % ulovljenog igluna.
5. Postotak od 15 % iz stavaka 3. i 4. izračunava se na temelju broja igluna u ukupnom broju igluna ulovljenih plovilom po iskrcaju.
POGLAVLJE III.
PODRUČJE PRIMJENE KONVENCIJE NAFO-a
Članak 6.
Kapelan
1. Ovaj se članak primjenjuje na vrstu kapelan (Mallotus villosus) na području primjene konvencije NAFO-a.
2. Odstupajući od članka 15. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1380/2013, ulov kapelana iznad utvrđenih kvota koje su dodijeljene zakonodavstvom Unije ne smije se zadržati na brodu.
3. Odstupajući od članka 15. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1380/2013, kapelan ulovljen kao usputni ulov u vrsti ribolova na koju se odnosi obveza iskrcavanja za koju je nadležan NAFO ne smije se zadržati na brodu.
POGLAVLJE IV.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 7.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 18. studenoga 2014.