KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 19. marts 2014
om et specifikt kontrol- og inspektionsprogram for fiskeri efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, sværdfisk i Middelhavet og sardin og ansjos i den nordlige del af Adriaterhavet
(meddelt under nummer C(2014) 1717)
(2014/156/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik, om ændring af forordning (EF) nr. 847/96, (EF) nr. 2371/2002, (EF) nr. 811/2004, (EF) nr. 768/2005, (EF) nr. 2115/2005, (EF) nr. 2166/2005, (EF) nr. 388/2006, (EF) nr. 509/2007, (EF) nr. 676/2007, (EF) nr. 1098/2007, (EF) nr. 1300/2008, (EF) nr. 1342/2008 og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1627/94 og (EF) nr. 1966/2006 (1), særlig artikel 95, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Forordning (EF) nr. 1224/2009 finder anvendelse på alle aktiviteter, der er omfattet af den fælles fiskeripolitik, og som udføres på medlemsstaternes område eller i EU-farvande eller af EU-fiskerfartøjer eller, uden at det berører flagmedlemsstatens primære ansvar, af medlemsstaternes statsborgere, og fastsætter bl.a., at medlemsstaterne skal sikre, at kontrol, inspektion og håndhævelse udføres uden forskelsbehandling med hensyn til sektorer, fartøjer eller personer og på basis af risikostyring.
(2)
Ved Rådets forordning (EF) nr. 302/2009 (2) fastsættes der generelle regler for Unionens anvendelse af en flerårig genopretningsplan for almindelig tun (Thunnus thynnus), som Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) har fremsat henstilling om.
(3)
Ved Rådets forordning (EF) nr. 1967/2006 (3) fastsættes der regler vedrørende tekniske foranstaltninger, forvaltningsplaner og specifikke foranstaltninger gældende for stærkt vandrende arter med henblik på bevarelse, forvaltning og udnyttelse af de levende akvatiske ressourcer.
(4)
På sit 37. årsmøde i maj 2013 vedtog Den Almindelige Kommission for Fiskeriet i Middelhavet (GFCM) henstilling GFCM 37/2013/1 (4) om en flerårig forvaltningsplan for fiskeriet efter små pelagiske bestande i GFCM's geografiske underområde 17 (den nordlige del af Adriaterhavet) og om midlertidige bevarelsesforanstaltninger for fiskeriet efter små pelagiske bestande i underområde 18 (den sydlige del af Adriaterhavet).
(5)
På sit årsmøde i 2011 vedtog ICCAT henstilling [11-03] (5) vedrørende forvaltningsforanstaltninger for sværdfisk i Middelhavet. Bestemmelser i henstillinger, der er vedtaget af de regionale fiskeriforvaltningsorganisationer, er bindende for medlemsstaterne og derfor relevante for nærværende afgørelse, som vedrører medlemsstaternes planlægning og gennemførelse af kontrol og inspektion af de aktiviteter, der udøves inden for rammerne af den fælles fiskeripolitik.
(6)
I henhold til artikel 95 i forordning (EF) nr. 1224/2009 kan Kommissionen i samråd med de berørte medlemsstater fastsætte, hvilke fiskerier der skal omfattes af et specifikt kontrol- og inspektionsprogram. Det specifikke kontrol- og inspektionsprogram skal indeholde mål, prioriteringer og procedurer samt benchmarks for inspektionsaktiviteterne, som skal fastlægges på grundlag af risikostyring og revideres med jævne mellemrum på grundlag af en analyse af de opnåede resultater. De berørte medlemsstater skal træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at det specifikke kontrol- og inspektionsprogram gennemføres, især hvad angår de nødvendige menneskelige og materielle ressourcer og de perioder og områder, hvor de skal anvendes.
(7)
I artikel 95, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1224/2009 fastsættes det, at det specifikke kontrol- og inspektionsprogram skal indeholde benchmarks for inspektionsaktiviteterne, der skal udarbejdes på basis af risikostyring. Med henblik herpå bør der fastlægges fælles risikovurderings- og risikostyringskriterier for kontrol, inspektion og verifikation, således at der rettidigt kan foretages risikoanalyser og overordnede vurderinger af relevante kontrol- og inspektionsoplysninger. De fælles kriterier skal sikre en harmoniseret strategi for inspektion og verifikation i alle medlemsstaterne og skabe lige vilkår for alle operatører.
(8)
Det specifikke kontrol- og inspektionsprogram bør indføres for perioden fra den 16. marts 2014 til den 15. marts 2018 og bør gennemføres af Grækenland, Spanien, Frankrig, Kroatien, Italien, Cypern, Malta, Portugal og Slovenien.
(9)
I henhold til artikel 98, stk. 1 og 3, i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 404/2011 (6) skal medlemsstaternes ansvarlige myndigheder indføre en risikobaseret metode til udvælgelse af fartøjer til inspektion, idet alle tilgængelige oplysninger udnyttes, jf. dog bestemmelserne i flerårige planer, og på basis af en risikobaseret kontrol- og håndhævelsesstrategi gennemføre de nødvendige inspektionsaktiviteter på en objektiv måde for at forebygge, at fiskevarer fra fiskeri, der ikke er foreneligt med den fælles fiskeripolitiks regler, opbevares om bord, omlades, landes, forarbejdes, transporteres, oplagres eller markedsføres.
(10)
EU-Fiskerikontrolagenturet (EFCA), der er nedsat ved Rådets forordning (EF) nr. 768/2005 (7), har til opgave at samordne gennemførelsen af det specifikke kontrol- og inspektionsprogram efter en fælles ressourceanvendelsesplan, som gennemfører mål, prioriteringer, procedurer og benchmarks gældende for inspektionsaktiviteter, der er fastlagt i det specifikke kontrol- og inspektionsprogram, og at udpege de kontrol- og inspektionsressourcer, som de berørte medlemsstater kunne slå sammen. Sammenhængen mellem de procedurer, der er fastlagt i det specifikke kontrol- og inspektionsprogram, og dem, der er fastlagt i den fælles ressourceanvendelsesplan, bør derfor præciseres.
(11)
For at harmonisere kontrol- og inspektionsprocedurerne for fiskeriet efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, sværdfisk i Middelhavet og sardin og ansjos i den nordlige del af Adriaterhavet, og for at det skal lykkes at gennemføre de flerårige planer og forvaltningsforanstaltninger for disse bestande og fiskeriet efter disse bestande, bør der udarbejdes regler for de kontrol- og inspektionsaktiviteter, som skal gennemføres af de kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater, herunder for gensidig adgang til relevante oplysninger. Med henblik herpå bør der fastsættes målbenchmarks og mål, som fastlægger, hvor vidtrækkende kontrol- og inspektionsaktiviteterne skal være, og hvilke aktiviteter der først og fremmest skal kontrolleres og inspiceres.
(12)
De berørte medlemsstaters fælles inspektions- og overvågningsaktiviteter bør gennemføres i overensstemmelse med fælles ressourceanvendelsesplaner udarbejdet af EFCA for at sikre ensartede kontrol-, inspektions- og overvågningsmetoder og bidrage til en bedre koordinering af de kontrol-, inspektions- og overvågningsaktiviteter, som udføres af de pågældende medlemsstaters kompetente myndigheder.
(13)
Resultaterne af anvendelsen af det specifikke kontrol- og inspektionsprogram bør vurderes ved hjælp af årlige evalueringsrapporter, som hver berørt medlemsstat forelægger for Kommissionen og EFCA.
(14)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er fastsat i samråd med de berørte medlemsstater. Denne afgørelse bør derfor rettes til disse medlemsstater.
(15)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Komitéen for Fiskeri og Akvakultur -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand og definitioner
Ved denne afgørelse indføres der et specifikt kontrol- og inspektionsprogram for fiskeri efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, sværdfisk i Middelhavet og sardin og ansjos i den nordlige del af Adriaterhavet.
I det følgende henvises der til det østlige Atlanterhav, Middelhavet og den nordlige del af Adriaterhavet som »de berørte områder«.
Med henblik på denne afgørelse forstås der ved:
a)
»Den nordlige del af Adriaterhavet«: det område, der er defineret som sådan i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1343/2011 (8).
b)
»Middelhavet«: FAO-underområde 37.1, 37.2 og 37.3 (FAO - FN's Levnedsmiddel-og Landbrugsorganisation)
c)
»Det østlige Atlanterhav«: ICES-underområde VII, VIII, IX og X som defineret i bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 218/2009 (9) (ICES - Det Internationale Havundersøgelsesråd) og FAO-afsnit 34.1.2.
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. Det specifikke kontrol- og inspektionsprogram omfatter navnlig følgende aktiviteter:
a)
fiskeri som defineret i artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1224/2009 i de berørte områder
b)
fiskerirelaterede aktiviteter, herunder opdræt, vejning, forarbejdning, afsætning, transport og oplagring af fiskevarer
c)
sportsfiskeri og rekreativt fiskeri
d)
import som defineret i artikel 2, nr. 11), i Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 (10)
e)
eksport som defineret i artikel 2, nr. 13), i forordning (EF) nr. 1005/2008.
2. Det specifikke kontrol- og inspektionsprogram anvendes indtil den 15. marts 2018.
3. Det specifikke kontrol- og inspektionsprogram gennemføres af Grækenland, Spanien, Frankrig, Kroatien, Italien, Cypern, Malta, Portugal og Slovenien (i det følgende benævnt »de berørte medlemsstater«).
KAPITEL II
MÅL, PRIORITERINGER, PROCEDURER OG BENCHMARKS
Artikel 3
Mål
1. Det specifikke kontrol- og inspektionsprogram skal sikre en ensartet og effektiv gennemførelse af bevarelses- og kontrolforanstaltningerne for de bestande, der er omhandlet i artikel 1.
2. Kontrol- og inspektionsaktiviteter, der udføres inden for rammerne af det specifikke kontrol- og inspektionsprogram, skal navnlig have til formål at sikre overensstemmelse med følgende:
a)
forvaltningen af fiskerimuligheder og eventuelle særlige betingelser i forbindelse hermed, herunder overvågningen af kvoteudnyttelse, fiskeriindsatsordning og de tekniske foranstaltninger, der gælder i de berørte områder
b)
rapporteringsforpligtelser for fiskeri, særlig når det gælder pålideligheden af de registrerede og rapporterede oplysninger
c)
forpligtelsen til at lande alle fangster gældende for de bestande og de områder, der er berørt af denne afgørelse, og som er omfattet af landingsforpligtelsen i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 (11)
d)
specifikke bestemmelser vedtaget af regionale fiskeriforvaltningsorganisationer vedrørende de bestande og områder, der er berørt af denne afgørelse.
Artikel 4
Prioriteringer
1. De berørte medlemsstater udfører i henhold til artikel 4, nr. 18, i forordning (EF) nr. 1224/2009 og artikel 98 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 404/2011 om kontrol og inspektion af fiskeri, der udøves af fiskerfartøjer, og fiskerirelaterede aktiviteter, der udøves af andre operatører, på grundlag af en risikostyringsstrategi.
2. Hvert fiskerfartøj, gruppe af fiskerfartøjer, kategori af fiskeredskaber, operatør eller fiskerirelaterede aktivitet underkastes for hver bestand, der er omhandlet i artikel 1, kontrol og inspektion i henhold til den prioritering, der er fastlagt i stk. 3.
3. Hver berørt medlemsstat fastsætter en prioritering på grundlag af resultaterne af den risikovurdering, som gennemføres efter procedurerne i artikel 5.
Artikel 5
Procedurer for risikovurdering
1. De berørte medlemsstater vurderer risikoen med hensyn til de berørte bestande og område(r) på grundlag af tabellen i bilag I.
2. Ved risikovurderingen vurderer hver berørt medlemsstat på grundlag af tidligere erfaringer og ud fra alle tilgængelige og relevante oplysninger sandsynligheden for, at reglerne ikke overholdes, og i så fald de mulige følger heraf. Ved at kombinere disse faktorer vurderer hver berørt medlemsstat risikoen (som »meget lav«, »lav«, »middel«, »høj« eller »meget høj«) for hver af de nævnte inspektionskategorier i artikel 4, stk. 2.
3. Hvis et fiskerfartøj fører et flag tilhørende en medlemsstat, som ikke er en af de berørte medlemsstater, eller hvis et tredjelandsfiskerfartøj fisker i de områder, der er omhandlet i artikel 1, fastsættes der et risikoniveau for det pågældende fartøj i henhold til stk. 3. Hvis der ingen oplysninger foreligger, og hvis ikke dets flagstatsmyndigheder som krævet i henhold til artikel 9 fremlægger resultatet af den risikovurdering, som de selv har gennemført i henhold til artikel 4, stk. 2 og 3, og som fører til et andet risikoniveau, betragtes det pågældende fartøj som et fartøj, hvortil der er knyttet en »meget høj« risiko.
Artikel 6
Risikostyringsstrategi
1. Hver berørt medlemsstat fastlægger på grundlag af sin risikovurdering en risikostyringsstrategi, som har til formål at sikre, at reglerne overholdes. Denne strategi omfatter udvælgelse, beskrivelse og tildeling af passende, omkostningseffektive kontrolinstrumenter og inspektionsressourcer, der er tilpasset den type risiko, og det skønnede risikoniveau, der er tale om, samt opfyldelsen af målbenchmarks.
2. Den i stk. 1 omhandlede risikostyringsstrategi koordineres på regionalt plan ved hjælp af en fælles ressourceanvendelsesplan som omhandlet i artikel 2, litra c), i forordning (EF) nr. 768/2005.
Artikel 7
Sammenhængen med procedurerne for de fælles ressourceanvendelsesplaner
1. Inden for rammerne af en fælles ressourceanvendelsesplan meddeler hver berørt medlemsstat i givet fald EFCA resultaterne af den risikovurdering, som medlemsstaten har udført i henhold til artikel 5, stk. 3, med angivelse af de anslåede risikoniveauer med dertil svarende inspektionsmål.
2. Hvor det er relevant, ajourføres de i stk. 1 omhandlede risikoniveauer og inspektionsmål med de oplysninger, som indsamles i forbindelse med den fælles inspektion og overvågning. EFCA underrettes straks efter afslutningen af hver ajourføring.
3. EFCA anvender oplysningerne fra de berørte medlemsstater til at koordinere risikostyringsstrategien på regionalt plan, jf. artikel 6, stk. 2.
Artikel 8
Målbenchmarks
1. Uden at dette berører de målbenchmarks, der er fastsat i bilag I til forordning (EF) nr. 1224/2009 og i artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1005/2008, fastsættes der målbenchmarks for fiskerfartøjer, faststående net eller andre operatører, hvortil der er knyttet en »høj« eller en »meget høj« risiko, som anført i bilag II.
2. For nogle af de arter, der er omfattet af denne afgørelse, fastsættes der kontrolmål for samtlige risikoniveauer i bilag II.
3. Målbenchmarks for fiskerfartøjer, faststående net eller andre operatører, hvortil der er knyttet en »meget lav«, »lav« eller »middel« risiko, fastlægges af de berørte medlemsstater gennem det nationale kontrolhandlingsprogram, der er omhandlet i artikel 46 i forordning (EF) nr. 1224/2009, og de nationale foranstaltninger, der er omhandlet i samme forordnings artikel 95, stk. 4.
4. Uanset stk. 1 og 2 kan medlemsstaten i stedet anvende andre målbenchmarks, som indebærer en højere grad af overholdelse af reglerne, forudsat at:
a)
en indgående analyse af fiskeriet eller de fiskerirelaterede aktiviteter og spørgsmål vedrørende håndhævelse berettiger til at fastsætte målbenchmarks, der indebærer en højere grad af overholdelse af reglerne
b)
de benchmarks, som indebærer en højere grad af overholdelse af reglerne, meddeles Kommissionen, og sidstnævnte ikke gør indsigelse mod dem inden for en frist på 90 dage, at de ikke er diskriminerende, og at de ikke påvirker mål, prioriteringer og risikobaserede procedurer, som er fastlagt i det specifikke kontrol- og inspektionsprogram.
5. Samtlige målbenchmarks og mål vurderes hvert år på grundlag af de evalueringsrapporter, der er omhandlet i artikel 13, stk. 1, og revideres i givet fald i forbindelse med den evaluering, der er omhandlet i artikel 13, stk. 4.
6. Hvor det er relevant, gennemføres de målbenchmarks, der er omhandlet i denne artikel, ved hjælp af en fælles ressourceanvendelsesplan.
KAPITEL III
GENNEMFØRELSE
Artikel 9
Samarbejde medlemsstaterne imellem og med tredjelande
1. De berørte medlemsstater samarbejder med hinanden om gennemførelsen af det specifikke kontrol- og inspektionsprogram.
2. Når det er relevant, samarbejder alle de øvrige medlemsstater med de berørte medlemsstater.
3. Medlemsstaterne kan samarbejde med tredjelandes kompetente myndigheder om gennemførelsen af det specifikke kontrol- og inspektionsprogram.
Artikel 10
Fælles inspektion og overvågning
1. For at gøre deres nationale fiskerikontrolsystemer mere effektive og virkningsfulde gennemfører de berørte medlemsstater fælles inspektion og overvågning i farvande under deres jurisdiktion og, hvor det er relevant, på deres område. Sådanne aktiviteter gennemføres i givet fald inden for rammerne af de fælles ressourceanvendelsesplaner, der er omhandlet i artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 768/2005.
2. Hvad angår fælles inspektion og overvågning, skal de pågældende medlemsstater:
a)
sørge for, at embedsmænd fra andre berørte medlemsstater tilbydes at deltage i fælles inspektions- og overvågningsaktiviteter
b)
fastlægge fælles operative procedurer for deres overvågningsfartøjer
c)
udpege kontaktpunkter som omhandlet i artikel 80, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1224/2009, hvis det er relevant.
3. Embedsmænd og EU-fiskerikontrollører kan deltage i den fælles inspektion og overvågning.
Artikel 11
Dataudveksling
1. Med henblik på gennemførelse af det specifikke kontrol- og inspektionsprogram sikrer hver berørt medlemsstat direkte elektronisk udveksling af de oplysninger, der er omhandlet i artikel 111 i forordning (EF) nr. 1224/2009 og i bilag XII til gennemførelsesforordning (EU) nr. 404/2011, med andre berørte medlemsstater og med EFCA.
2. De i stk. 1 omhandlede oplysninger skal have relation til fiskeri og fiskerirelaterede aktiviteter udøvet i de områder, der er omfattet af det specifikke kontrol- og inspektionsprogram.
Artikel 12
Oplysninger
1. I afventning af en fuldstændig gennemførelse af afsnit XII, kapitel III, i forordning (EF) nr. 1224/2009 sender hver berørt medlemsstat elektronisk i overensstemmelse med det format, der er angivet i bilag III til nærværende afgørelse, Kommissionen og EFCA følgende oplysninger:
a)
identifikationsoplysninger for hver kontrol eller inspektion, der er gennemført med angivelse af dato og type
b)
identifikation af hvert fiskerfartøj (EU-flåderegisternummer), faststående net, køretøj eller operatør (selskabets navn), som har været genstand for kontrol eller inspektion
c)
hvilken type fiskeredskab der er inspiceret, når det er relevant, og
d)
hvis der er konstateret en eller flere alvorlige overtrædelser:
i)
hvilken type overtrædelse, der er tale om, med angivelse af
ii)
aktuel status med hensyn til opfølgning af den eller de konstaterede overtrædelser (navnlig om sagen er ved at blive undersøgt, om der er tale om en verserende retssag eller en appel) og
iii)
eventuelle sanktioner pålagt som følge af overtrædelserne: bødestørrelse, værdi af beslaglagt fisk og/eller redskaber, antal point tildelt i henhold til artikel 126, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 404/2011, eller andre typer af sanktioner.
2. Oplysningerne i stk. 1 meddeles for hver kontrol eller inspektion og skal fortsat anføres og ajourføres i hver rapport, indtil sagerne er afsluttet i henhold til den berørte medlemsstats lovgivning. Hvis der ikke træffes foranstaltninger, efter at der er konstateret en alvorlig overtrædelse, skal der vedlægges en forklaring.
3. Når det gælder fiskeriet efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet og sværdfisk i Middelhavet, skal de oplysninger, der er omhandlet i stk. 1 og 2, sendes elektronisk til Kommissionen og EFCA den 15. september og ajourføres den 31. januar det følgende år.
4. Når det gælder fiskeriet efter sardin og ansjos i den nordlige del af Adriaterhavet, skal de oplysninger, der er omhandlet i stk. 1 og 2, sendes elektronisk til Kommissionen og EFCA den 15. april og ajourføres den 31. januar det følgende år.
Artikel 13
Evaluering
1. Hver berørt medlemsstat forelægger senest den 31. marts i året efter det relevante kalenderår, Kommissionen og EFCA en evalueringsrapport vedrørende effektiviteten af de kontrol- og inspektionsaktiviteter, som er gennemført inden for rammerne af dette specifikke kontrol- og inspektionsprogram.
2. Evalueringsrapporten i stk. 1 skal mindst indeholde de oplysninger, der er angivet i bilag IV. De berørte medlemsstater kan i deres evalueringsrapport medtage andre foranstaltninger såsom uddannelses- eller oplysningstiltag, som tager sigte på en nøjere overholdelse af reglerne, når det gælder fiskerfartøjer, faststående net og andre operatører.
3. EFCA skal ved den årlige vurdering af, hvor effektiv den fælles ressourceanvendelsesplan har været, jf. artikel 14 i forordning (EF) nr. 768/2005, tage hensyn til de i stk. 1 omhandlede evalueringsrapporter.
4. Kommissionen indkalder én gang om året til et møde i Komitéen for Fiskeri og Akvakultur for at evaluere, om det specifikke kontrol- og inspektionsprogram er egnet, fyldestgørende og effektivt, og for på grundlag af de i stk. 1 omhandlede evalueringsrapporter at vurdere, hvilken samlet virkning programmet har for overholdelsen af reglerne, når det gælder fiskerfartøjer, faststående net og andre operatører. De målbenchmarks og mål, som er anført i bilag II, kan revideres i overensstemmelse hermed.
Artikel 14
Adressater
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. marts 2014.
PROVEDBENA ODLUKA KOMISIJE
оd 19. ožujka 2014.
o uspostavi posebnog programa kontrole i inspekcije za ribarstvo kojim se iskorištavaju stokovi plavoperajne tune u istočnom Atlantiku i Sredozemlju i sabljana u Sredozemlju i za ribarstvo kojim se iskorištavaju stokovi srdela i inćuna u sjevernom Jadranskom moru
(priopćeno pod brojem dokumenta C(2014) 1717)
(2014/156/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1224/2009 od 20. studenoga 2009. o uspostavi sustava kontrole Zajednice za osiguranje sukladnosti s pravilima zajedničke ribarstvene politike, o izmjeni uredbi (EZ) br. 847/96, (EZ) br. 2371/2002, (EZ) br. 811/2004, (EZ) br. 768/2005, (EZ) br. 2115/2005, (EZ) br. 2166/2005, (EZ) br. 388/2006, (EZ) br. 509/2007, (EZ) br. 676/2007, (EZ) br. 1098/2007, (EZ) br. 1300/2008, (EZ) br. 1342/2008 i o stavljanju izvan snage uredbi (EEZ) br. 2847/93, (EZ) br. 1627/94 i (EZ) br. 1966/2006 (1), a posebno njezin članak 95.,
budući da:
(1)
Uredba (EZ) br. 1224/2009 primjenjuje se na sve aktivnosti obuhvaćene zajedničkom ribarstvenom politikom koje se obavljaju u državnom području država članica ili u vodama Unije ili ih obavljaju ribarska plovila Unije ili, ne dovodeći u pitanje primarnu odgovornost države članice zastave, državljani država članica, te se njome posebno utvrđuje da države članice osiguravaju da se kontrola, inspekcija i izvršenje obavlja na nediskriminirajućoj osnovi s obzirom na sektore, plovila ili osobe te na osnovi upravljanja rizikom.
(2)
Uredbom Vijeća (EZ) br. 302/2009 (2) utvrđuju se opća pravila kojima Unija primjenjuje višegodišnji plan oporavka plavoperajne tune (Thunnus thynnus) koji je preporučila Međunarodna komisija za očuvanje atlantskih tuna (International Commission for the Conservation of Atlantic tunas - ICCAT).
(3)
Uredbom Vijeća (EZ) br. 1967/2006 (3) utvrđuju se pravila koja se odnose na tehničke mjere, planove upravljanja i posebne mjere za visokomigratorne vrste, za potrebe očuvanja, upravljanja i iskorištavanja živih bogatstava mora.
(4)
Opća komisija za ribarstvo Sredozemlja (General Fisheries Commission of the Mediterranean - GFCM) na svojem je 37. godišnjem sastanku u svibnju 2013. odobrila Preporuku GFCM 37/2013/1 (4) o višegodišnjem planu upravljanja za ribarstvo malih pelagijskih stokova u geografskom potpodručju GFCM-a 17 (sjeverno Jadransko more) i o prijelaznim mjerama očuvanja za ribarstvo malih pelagijskih stokova u geografskom potpodručju 18 (južno Jadransko more).
(5)
ICCAT je na svojem godišnjem sastanku 2011. donio Preporuku [11-03] (5) o mjerama upravljanja za sredozemnog sabljana. Odredbe preporuka koje su odobrile regionalne organizacije za upravljanje u ribarstvu obvezujuće su za države članice i stoga važne za ovu Odluku kojom se rješavaju pitanja načina na koji države članice planiraju, raspoređuju i izvršavaju svoju kontrolu i inspekciju aktivnosti koje se obavljaju u okviru područja primjene zajedničke ribarstvene politike.
(6)
Člankom 95. Uredbe (EZ) br. 1224/2009 predviđa se mogućnost da Komisija u dogovoru s predmetnim državama članicama odredi na koju se vrstu ribolova primjenjuje poseban program kontrole i inspekcije. U takvom posebnom programu kontrole i inspekcije trebaju biti utvrđeni ciljevi, prioriteti i postupci te pokazatelji za inspekcijske aktivnosti koje treba utvrditi na temelju upravljanja rizikom i periodično revidirati nakon analize postignutih rezultata. Predmetne države članice obvezuju se donijeti potrebne mjere za osiguravanje provedbe posebnog programa kontrole i inspekcije, posebno s obzirom na potrebne ljudske i materijalne resurse te razdoblja i zone njihovog korištenja.
(7)
Člankom 95. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1224/2009 predviđa se da se u posebnom programu kontrole i inspekcije navode pokazatelji za inspekcijske aktivnosti koje treba utvrditi na temelju upravljanja rizicima. U tu je svrhu primjereno utvrditi mjerila za zajedničku procjenu rizika i upravljanja za aktivnosti provjere, inspekcije i verifikacije kako bi se omogućila pravovremena analiza rizika i globalne procjene informacija relevantnih za kontrolu i inspekciju. Zajednička su mjerila usmjerena osiguranju usklađenog pristupa inspekciji i verifikaciji u svim državama članicama i uspostavljanju ravnopravnih uvjeta natjecanja za sve gospodarske subjekte.
(8)
Poseban program kontrole i inspekcije treba utvrditi za razdoblje od 16. ožujka 2014. do 15. ožujka 2018., a trebala bi ga provoditi Hrvatska, Cipar, Francuska, Grčka, Italija, Malta, Portugal, Slovenija i Španjolska.
(9)
Člankom 98. stavcima 1. i 3. Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 404/2011 (6) predviđa se da, ne dovodeći u pitanje odredbe propisane višegodišnjim planovima, pri odabiru ciljeva inspekcijskih pregleda nadležna tijela država članica trebaju primjenjivati pristup koji se temelji na procjeni rizika i pritom koristiti sve dostupne informacije te da, u skladu sa strategijom kontrole i provedbe koja se temelji na procjeni rizika, trebaju obavljati potrebne inspekcijske aktivnosti na objektivan način kako bi spriječile zadržavanje na plovilu, pretovar, iskrcaj, preradu, prijevoz, skladištenje, prodaju i stvaranje zaliha proizvoda ribarstva dobivenih obavljanjem aktivnosti koje nisu u skladu s pravilima zajedničke ribarstvene politike.
(10)
Europska agencija za kontrolu ribarstva, osnovana Uredbom Vijeća (EZ) br. 768/2005 (7) (European Fisheries Control Agency, u nastavku „EFCA”), koordinira provedbu posebnog programa kontrole i inspekcije putem plana o zajedničkom korištenju sredstava kojima se provode ciljevi, prioriteti, postupci i pokazatelji za inspekcijske aktivnosti određene u posebnom programu kontrole i inspekcije te se identificiraju načini kontrole i inspekcije koje svaka predmetna država članica može objediniti. Stoga treba razjasniti veze između postupaka definiranih posebnim programom kontrole i inspekcije i postupaka definiranih planom o zajedničkom korištenju sredstava.
(11)
Kako bi se uskladili postupci kontrole i inspekcije povezani s iskorištavanjem stokova plavoperajne tune u istočnom Atlantiku i Sredozemlju, sabljana u Sredozemlju i stokova srdela i inćuna u sjevernom Jadranskom moru te osigurao uspjeh višegodišnjih planova i mjera upravljanja za te stokova i njihov ribolov, primjereno je utvrditi pravila za aktivnosti kontrole i inspekcije koje će obavljati nadležna tijela predmetnih država članica, uključujući zajednički pristup relevantnim podacima. U tom bi smislu ciljni pokazatelji i ciljevi trebali odrediti intenzitet i prioritete aktivnosti kontrole i inspekcije.
(12)
Prema potrebi, zajedničke aktivnosti inspekcije i nadzora u odnosnim državama članicama treba obavljati u skladu s planovima o zajedničkom korištenju sredstava koje utvrđuje EFCA, kako bi se poboljšala ujednačenost praksi kontrole, inspekcija i nadzora te pomoglo razvoju koordinacije aktivnosti kontrole, inspekcije i nadzora među nadležnim tijelima navedenih država članica.
(13)
Rezultate dobivene primjenom posebnog programa kontrole i inspekcije treba procijeniti u okviru godišnjih evaluacijskih izvješća koja svaka predmetna država članica treba dostaviti Komisiji i EFCA-i.
(14)
Mjere predviđene u ovoj Odluci utvrđene su u dogovoru s predmetnim državama članicama. Ova Odluka treba stoga biti upućena tim državama članicama.
(15)
Mjere predviđene u ovoj Odluci u skladu su s mišljenjem Odbora za ribarstvo i akvakulturu,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
POGLAVLJE I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet i definicije
Ovom se Odlukom uspostavlja poseban program kontrole i inspekcije za ribarstvo kojim se iskorištavaju stokovi plavoperajne tune u istočnom Atlantiku i Sredozemlju i sabljana u Sredozemlju i za ribarstvo kojim se iskorištavaju stokovi srdela i inćuna u sjevernom Jadranskom moru.
Istočni Atlantik, Sredozemlje i sjeverno Jadransko more dalje u tekstu nazivaju se „predmetna područja”.
U smislu ove Odluke primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„Sjeverno Jadransko more” znači zona utvrđena kao takva u Prilogu I. Uredbi (EU) br. 1343/2011. Europskog parlamenta i Vijeća (8);
(b)
„Sredozemlje” znači podzone Organizacije za hranu i poljoprivredu (FAO) 37.1, 37.2 i 37.3;
(c)
„Istočni Atlantik” znači područja Međunarodnog vijeća za istraživanje mora (ICES) VII, VIII, IX, X, kako je utvrđeno u Prilogu III. Uredbi (EZ) br. 218/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (9) i zona FAO-a 34.1.2.
Članak 2.
Područje primjene
1. Posebnim programom kontrole i inspekcije obuhvaćene su posebno sljedeće aktivnosti:
(a)
ribolovne aktivnosti u smislu članka 4. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1224/2009 u predmetnim područjima;
(b)
aktivnosti povezane s ribolovom, uključujući uzgoj, vaganje, preradu, prodaju, prijevoz i skladištenje proizvoda ribarstva;
(c)
sportski i rekreacijski ribolov;
(d)
uvoz kako je definiran u članku 2. stavku 11. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1005/2008 (10);
(e)
izvoz kako je definiran u članku 2. stavku 13. Uredbe (EZ) br. 1005/2008.
2. Poseban program kontrole i inspekcije primjenjuje se do 15. ožujka 2018.
3. Poseban program kontrole i inspekcije provode Hrvatska, Cipar, Francuska, Grčka, Italija, Malta, Portugal, Slovenija i Španjolska („predmetne države članice”).
POGLAVLJE II.
CILJEVI, PRIORITETI, POSTUPCI I POKAZATELJI
Članak 3.
Ciljevi
1. Posebnim programom kontrole i inspekcije osigurava se ujednačena i učinkovita provedba mjera očuvanja i kontrole koje se primjenjuju za stokove iz članka 1.
2. Aktivnosti kontrole i inspekcije koje se obavljaju u okviru posebnog programa kontrole i inspekcije posebno su usmjerene na osiguravanje sukladnosti sa sljedećim odredbama:
(a)
upravljanje ribolovnim mogućnostima i svi posebni uvjeti povezani s tim, uključujući praćenje iskorištenosti kvote, ribolovnog napora i tehničkih mjera primjenjivih u predmetnim područjima;
(b)
obveze izvješćivanja koje se primjenjuju za ribolovne aktivnosti, posebno pouzdanost zabilježenih i dostavljenih podataka;
(c)
obveza iskrcavanja cjelokupnog ulova za stokove i predmetna područja iz ove Odluke koji podliježu obvezi iskrcavanja u skladu s Uredbom (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (11);
(d)
posebne odredbe koje su odobrile regionalne organizacije za upravljanje u ribarstvu u vezi sa stokovima i predmetnim područjima iz ove Odluke.
Članak 4.
Prioriteti
1. Predmetne države članice obavljaju aktivnosti kontrole i inspekcije s obzirom na ribolovne aktivnosti ribarskih plovila i aktivnosti drugih gospodarskih subjekata povezanih s ribolovom na temelju strategije upravljanja rizikom, u skladu s člankom 4. stavkom 18. Uredbe (EZ) br. 1224/2009 i člankom 98. Provedbene uredbe (EU) br. 404/2011.
2. Svako ribarsko plovilo, skupina ribarskih plovila, kategorija ribolovnog alata, gospodarski subjekt i/ili aktivnost povezana s ribolovom za svaki stok iz članka 1. podliježu kontroli i inspekciji u skladu s prioritetnom razinom dodijeljenom u skladu sa stavkom 3.
3. Svaka predmetna država članica dodjeljuje prioritetnu razinu na temelju rezultata procjene rizika koja se obavlja u skladu s postupcima utvrđenima u članku 5.
Članak 5.
Postupci za procjenu rizika
1. Predmetne države članice na temelju tablice iz Priloga I. procjenjuju rizike s obzirom na predmetne stokove i područja.
2. Pri procjeni rizika svake predmetne države članice na temelju prošlih iskustava i korištenjem svih raspoloživih i relevantnih informacija razmatra se koliko je vjerojatno da se dogodi neusklađenost te potencijalne posljedice u slučaju da dođe do neusklađenosti. Svaka predmetna država članica kombiniranjem ovih elemenata procjenjuje razinu rizika („vrlo niska”, „niska”, „srednja”, „visoka” ili „vrlo visoka”) za svaku kategoriju inspekcije iz članka 4. stavka 2.
3. U slučaju kada u područjima iz članka 1. djeluje ribarsko plovilo koje plovi pod zastavom države članice koja nije predmetna država članica ili ribarsko plovilo treće zemlje, dodjeljuje mu se razina rizika u skladu sa stavkom 3. U nedostatku podataka ribarsko plovilo smatra se plovilom „vrlo visoke” razine rizika, osim ako tijela države zastave u okviru članka 9. dostave rezultate svoje procjene rizika provedene u skladu s člankom 4. stavkom 2. i 3., koji upućuju na različitu razinu rizika.
Članak 6.
Strategija upravljanja rizikom
1. Na osnovi svoje procjene rizika, svaka predmetna država članica definira strategiju upravljanja rizikom usmjerenu na osiguravanje usklađenosti. Takva strategija obuhvaća identifikaciju, opis i dodjelu odgovarajućih troškovno učinkovitih instrumenata kontrole i sredstava inspekcije u odnosu na narav i procijenjenu razinu svakog rizika te ostvarivanje ciljnih pokazatelja.
2. Strategija upravljanja rizikom iz stavka 1. koordinira se na regionalnoj razini u okviru plana o zajedničkom korištenju sredstava kako je definirano u članku 2. točki (c) Uredbe (EZ) br. 768/2005.
Članak 7.
Povezanost s postupcima planova o zajedničkom korištenju sredstava
1. U okviru plana o zajedničkom korištenju sredstava, prema potrebi, svaka predmetna država članica dostavlja EFCA-i rezultate svoje procjene rizika koja se obavlja u skladu s člankom 5. stavkom 3. i posebno popis procijenjenih razina rizika s odgovarajućim ciljevima za inspekciju.
2. Popisi razine rizika i ciljeva iz stavka 1. prema potrebi se ažuriraju na temelju informacija prikupljenih tijekom zajedničkih aktivnosti inspekcije i nadzora. EFCA se obavješćuje odmah nakon završetka svakog ažuriranja.
3. EFCA koristi informacije koje je primila od predmetnih država članica za koordiniranje strategije upravljanja rizikom na regionalnoj razini, u skladu s člankom 6. stavkom 2.
Članak 8.
Ciljni pokazatelji
1. Ne dovodeći u pitanje ciljne pokazatelje utvrđene Prilogom I. Uredbi (EZ) br. 1224/2009 i člankom 9. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 1005/2008, ciljni pokazatelji za ribarska plovila, klopke ili druge gospodarske subjekte „visoke” i „vrlo visoke” razine rizika navedeni su u Prilogu II.
2. Za neke od navedenih vrsta na koje se odnosi ova Odluka ciljevi kontrole za sve razine rizika navedeni su u Prilogu II.
3. Ciljne pokazatelje za ribarska plovila, klopke ili druge gospodarske subjekte „vrlo niske”, „niske” i „srednje” razine rizika, predmetne države članice utvrđuju na temelju nacionalnih programa kontrole iz članka 46. Uredbe (EZ) br. 1224/2009 i nacionalnih mjera iz članka 95. stavka 4. Uredbe (EZ) br. 1224/2009.
4. Odstupajući od stavaka 1. i 2., države članice mogu primijeniti alternativno različite ciljne pokazatelje izražene u obliku poboljšanih razina usklađenosti, uz uvjet da:
(a)
detaljna analiza ribolovnih aktivnosti ili aktivnosti povezanih s ribolovom i pitanja u vezi s izvršavanjem opravdavaju potrebu za utvrđivanjem ciljnih pokazatelja u obliku poboljšanih razina usklađenosti;
(b)
su pokazatelji izraženi u obliku poboljšanih razina usklađenosti priopćeni Komisiji te da Komisija u roku od 90 dana ne dostavi prigovor, da nisu diskriminirajući i da ne utječu na ciljeve, prioritete i postupke koji se zasnivaju na procjeni rizika, definirane u posebnom programu kontrole i inspekcije.
5. Svi ciljni pokazatelji i ciljevi procjenjuju se godišnje na temelju evaluacijskih izvješća iz članka 13. stavka 1. te se, prema potrebi, na odgovarajući način revidiraju u okviru evaluacije iz članka 13. stavka 4.
6. Prema potrebi se u okviru plana o zajedničkom korištenju sredstava provode ciljni pokazatelji iz ovog članka.
POGLAVLJE III.
PROVEDBA
Članak 9.
Suradnja među državama članicama i s trećim zemljama
1. Predmetne države članice surađuju u provedbi posebnog programa kontrole i inspekcije.
2. Sve ostale države članice prema potrebi surađuju s predmetnim državama članicama.
3. Države članice mogu surađivati s nadležnim tijelima trećih zemalja radi provedbe posebnog programa kontrole i inspekcije.
Članak 10.
Zajedničke aktivnosti nadzora i inspekcije
1. Za potrebe povećanja učinkovitosti svojih nacionalnih sustava za kontrolu ribarstva, predmetne države članice poduzimaju zajedničke aktivnosti inspekcije i nadzora u vodama pod svojom jurisdikcijom i, prema potrebi, na svojem državnom području. Takve se aktivnosti prema potrebi obavljaju u okviru planova o zajedničkom korištenju sredstava iz članka 9. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 768/2005.
2. Za potrebe zajedničkih aktivnosti inspekcije i nadzora svaka predmetna državna članica:
(a)
osigurava da se dužnosnici iz ostalih predmetnih država članica pozovu na sudjelovanje u zajedničkim aktivnostima inspekcije i nadzora;
(b)
utvrđuje zajedničke operativne postupke koji se odnose na njihova nadzorna plovila;
(c)
prema potrebi imenuje kontaktne točke iz članka 80. stavka 5. Uredbe (EZ) br. 1224/2009.
3. Dužnosnici i inspektori Unije mogu sudjelovati u zajedničkim aktivnostima inspekcije i nadzora.
Članak 11.
Razmjena podataka
1. Za potrebe provedbe posebnog programa kontrole i inspekcije, svaka predmetna država članica osigurava neposrednu elektroničku razmjenu podataka iz članka 111. Uredbe (EZ) br. 1224/2009 i Priloga XII. Provedbenoj uredbi (EU) br. 404/2011 s drugim predmetnim državama članicama i EFCA-om.
2. Podatci iz stavka 1. odnose se na ribolovne aktivnosti i aktivnosti povezane s ribolovom koje se obavljaju u područjima obuhvaćenima posebnim programom kontrole i inspekcije.
Članak 12.
Informacije
1. Dok se odredbe glave XII. poglavlja III. Uredbe (EZ) br. 1224/2009 ne provedu u potpunosti i u skladu s obrascem utvrđenim Prilogom III. ovoj Odluci, svaka predmetna država članica Komisiji i EFCA-i elektronički dostavlja sljedeće informacije:
(a)
oznaku, datum i vrstu svake obavljene kontrole ili inspekcijskog pregleda;
(b)
označivanje svakog ribarskog plovila (broj iz registra flote Unije), klopke, vozila i/ili gospodarskog subjekta (naziv trgovačkog društva) koji podliježu kontroli ili inspekciji;
(c)
prema potrebi, vrstu pregledanog ribolovnog alata; i
(d)
u slučaju da je utvrđen jedan prekršaj ili više njih:
i.
vrstu (vrste) prekršaja;
ii.
status realizacije u vezi s praćenjem prekršaja (posebno ako je predmet pod istragom, u tijeku rješavanja, u postupku žalbe); i
iii.
sankciju (sankcije) uvedenu (uvedene) za praćenje prekršaja: visinu novčanih kazni, vrijednost zaplijenjene ribe ili alata, bodove dodijeljene u skladu s člankom 126. stavkom 1. Provedbene uredbe (EU) br. 404/2011 ili druge vrste sankcija.
2. Informacije iz stavka 1. dostavljaju se za svaku kontrolu ili inspekciju te se i dalje navode i ažuriraju u svakom izvješću do završetka mjere na temelju zakona predmetne države članice. U slučaju kada se nakon otkrivanja ozbiljnog prekršaja ne poduzme ni jedna mjera, dostavlja se objašnjenje.
3. Za ribarstvo kojim se iskorištavaju stokovi plavoperajne tune u istočnom Atlantiku i Sredozemlju i sabljana u Sredozemlju, informacije iz stavka 1. i 2. ovog članka elektroničkim putem se dostavljaju Komisiji i EFCA-i 15. rujna, a ažuriraju se 31. siječnja sljedeće godine.
4. Za ribarstvo kojim se iskorištavaju stokovi srdela i inćuna u sjevernom Jadranskom moru, informacije iz stavka 1. i 2. ovog članka elektroničkim putem se dostavljaju Komisiji i EFCA-i 15. travnja, a ažuriraju se 31. siječnja sljedeće godine.
Članak 13.
Evaluacija
1. Svaka predmetna država članica, do 31. ožujka godine koja slijedi nakon odgovarajuće kalendarske godine, Komisiji i EFCA-i šalje evaluacijsko izvješće u vezi s učinkovitošću aktivnosti kontrole i inspekcije koje se obavljaju u okviru ovog posebnog programa kontrole i inspekcije.
2. Evaluacijsko izvješće iz stavka 1. uključuje barem informacije navedene u Prilogu IV. Predmetne države članice u svoje evaluacijsko izvješće mogu uključiti i druge mjere, poput osposobljavanja ili informativnih sastanaka, koje mogu utjecati na usklađenost ribarskih plovila, klopki i drugih gospodarskih subjekata.
3. Za svoju godišnju procjenu učinkovitosti planova o zajedničkom korištenju sredstava iz članka 14. Uredbe (EZ) br. 768/2005, EFCA uzima u obzir evaluacijska izvješća iz stavka 1.
4. Komisija jednom godišnje saziva sastanak Odbora za ribarstvo i akvakulturu radi ocjene prikladnosti i učinkovitosti posebnog programa kontrole i inspekcije i njegovog sveukupnog utjecaja na usklađenost ribarskih plovila, klopki i drugih gospodarskih subjekata na temelju evaluacijskih izvješća iz stavka 1. Ciljni pokazatelji i ciljevi utvrđeni u Prilogu II. mogu se preispitati na odgovarajući način.
Članak 14.
Adresati
Ova je Odluka upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 19. ožujka 2014.