EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 165/2014
af 4. februar 2014
om takografer inden for vejtransport, om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 91,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 (3) indeholder forskrifter for konstruktion, installering, brug og afprøvning af takografer. Der er ved flere lejligheder foretaget betydelige ændringer heraf. I klarhedens interesse bør de væsentligste bestemmelser derfor forenkles og omstruktureres.
(2)
Erfaringerne viser, at visse tekniske aspekter og kontrolprocedurer bør forbedres af hensyn til takografsystemets effektivitet.
(3)
Visse køretøjer er undtaget fra bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 (4). Af hensyn til sammenhængen bør det også være muligt at fritage sådanne køretøjer fra anvendelsesområdet for denne forordning.
(4)
Der bør installeres takografer i køretøjer, som forordning (EF) nr. 561/2006 finder anvendelse på. Visse køretøjer bør udelukkes fra den forordnings anvendelsesområde for at indføre en vis fleksibilitet, nemlig for køretøjer med en største tilladt totalvægt på ikke over 7,5 ton, der benyttes til transport af materiel, udstyr eller maskiner, som føreren benytter til udøvelsen af sit erhverv, og som kun benyttes inden for en radius af 100 km fra virksomhedens hjemsted, på den betingelse, at kørslen af sådanne køretøjer ikke er førerens hovedaktivitet. Af hensyn til sammenhængen mellem de relevante undtagelser i forordning (EF) nr. 561/2006 og med henblik på at mindske transportvirksomheders administrative byrder bør visse maksimalt tilladte køreafstande i disse undtagelser revideres, samtidig med at den nævnte forordnings mål iagttages.
(5)
Kommissionen vil overveje at forlænge gyldighedsperioden for adapteren til M1- og N1-køretøjer indtil 2015 og vil yderligere overveje en langsigtet løsning for M1- og N1-køretøjer inden 2015.
(6)
Kommissionen bør overveje at medtage vægtfølere i tunge godskøretøjer og bør vurdere potentialet i, at vægtfølere kan bidrage til bedre overholdelse af lovgivningen for vejtransport.
(7)
Anvendelsen af takografer forbundet med et globalt satellitnavigationssystem er et egnet og omkostningseffektivt middel til automatisk registrering af et køretøjs position ved visse punkter i løbet af den daglige arbejdsperiode til støtte for kontrolmedarbejderes kontroller og bør derfor indføres.
(8)
Domstolen gav i sin dom i sag C-394/92, Michielsen og Geybels Transport Service (5), en definition af udtrykket »daglig arbejdsperiode«, og kontrolmyndighederne bør læse bestemmelserne i denne forordning i lyset af den definition. Den »daglige arbejdsperiode« begynder på det tidspunkt, hvor føreren efter en ugentlig eller daglig hvileperiode starter brugen af takografen, eller, såfremt den daglige hviletid opdeles, ved afslutningen af en hvileperiode på mindst ni timer. Den daglige arbejdsperiode slutter ved begyndelsen af en daglig hvileperiode, eller, såfremt den daglige hvileperiode opdeles, ved begyndelsen af en hvileperiode på mindst ni sammenhængende timer.
(9)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF (6) forpligter medlemsstaterne til at udføre et mindsteantal vejkontroller. Fjernkommunikation mellem takografer og kontrolmyndigheder med henblik på vejkontrol letter gennemførelsen af målrettede vejkontroller og åbner mulighed for at mindske den administrative byrde, som påføres ved stikprøvekontroller af transportvirksomheder, og bør derfor indføres.
(10)
Intelligente transportsystemer (ITS) kan bidrage til at tage de udfordringer op, som den europæiske transportpolitik står over for, f.eks. stigende vejtransportvolumen og trafikal overbelastning og voksende energiforbrug. Der bør derfor tilvejebringes standardiserede grænseflader i takografer, så deres interoperabilitet i forhold til ITS-applikationer sikres.
(11)
Der bør gives prioritet til udviklingen af applikationer, der gør det muligt for førere at fortolke de data, der lagres i takografen, med henblik på at hjælpe dem til at opfylde de sociale bestemmelser.
(12)
Takografens og takografsystemets sikkerhed er afgørende for at garantere, at der frembringes troværdige data. Fabrikanterne bør derfor konstruere, afprøve og løbende kontrollere takografer i deres samlede levetid for at forhindre, afsløre og afbøde sikkerhedsmangler.
(13)
Praktisk afprøvning af endnu ikke typegodkendte takografer åbner mulighed for at afprøve udstyr i det virkelige liv, inden det indføres i stor skala, og derigennem gøres det muligt at foretage forbedringer hurtigere. Praktisk afprøvning bør derfor tillades på den betingelse, at deltagelsen i sådan afprøvning og overholdelsen af forordning (EF) nr. 561/2006 overvåges og kontrolleres på passende vis.
(14)
Henset til betydningen af at bibeholde et så højt sikkerhedsniveau som muligt bør sikkerhedscertifikater udstedes af et certificeringsorgan, der er anerkendt af forvaltningsudvalget inden for rammerne af »aftalen om gensidig anerkendelse af evalueringscertifikater vedrørende it-sikkerheden« fra Senior Officials Group on Information Systems Security (SOG-IS).
For så vidt angår internationale forbindelser med tredjelande bør Kommissionen ikke anerkende noget certificeringsorgan med henblik på denne forordning, medmindre dette organ forelægger en sikkerhedsevaluering svarende til den, der er omfattet af aftalen om gensidig anerkendelse. På dette punkt bør forvaltningsudvalgets rådgivning være tilstrækkelig.
(15)
Installatører og værksteder spiller en vigtig rolle med hensyn til takografers sikkerhed. Der bør derfor fastsættes visse mindstekrav med hensyn til deres pålidelighed og til at autorisere og føre tilsyn med dem. Desuden bør medlemsstaterne træffe egnede foranstaltninger for at forhindre interessekonflikter mellem installatører eller værksteder og vejtransportvirksomheder. Intet i denne forordning forhindrer medlemsstaterne i at sikre deres godkendelse, kontrol og certificering efter procedurerne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 (7), forudsat at mindstekravene i denne forordning er opfyldt.
(16)
Der bør oprettes nationale elektroniske registre og træffes foranstaltninger for at sammenkoble disse registre indbyrdes med henblik på at sikre mere effektiv granskning og kontrol af førerkort og lette kontrolmedarbejdernes opgaver.
(17)
Med henblik på kontrol af om førerkort er unikke, bør medlemsstaterne anvende fremgangsmåderne i Kommissionens henstilling 2010/19/EU (8).
(18)
Der bør tages hensyn til den særlige situation, hvor en medlemsstat bør kunne give en fører, der ikke har sin sædvanlige bopæl i en medlemsstat eller i et land, som er kontraherende part i Den europæiske overenskomst af 1. juli 1970 om arbejde, der udføres af det kørende personale i international vejtransport (AETR-overenskomsten), et midlertidigt førerkort, der ikke kan fornyes. I sådanne tilfælde skal de pågældende medlemsstater anvende de relevante bestemmelser i denne forordning fuldt ud.
(19)
Desuden bør det være muligt for en medlemsstat at udstede førerkort til førere, der har bopæl på deres område, selv når traktaterne ikke finder anvendelse på visse dele deraf. I sådanne tilfælde skal de pågældende medlemsstater anvende de relevante bestemmelser i denne forordning fuldt ud.
(20)
Kontrolmedarbejdere må imødese konstante udfordringer som følge af ændringer af takografen og nye manipulationsteknikker. Der bør vedtages en fælles fremgangsmåde med henblik på grunduddannelse og efteruddannelse af kontrolmedarbejdere for at sikre en mere effektiv kontrol og forbedre harmoniseringen af kontroltiltag i hele Unionen.
(21)
Takografens dataregistrering og udviklingen af teknologier til registrering af positionsdata, fjernkommunikation og grænsefladen med ITS vil medføre behandling af personoplysninger. De relevante EU-bestemmelser, navnlig dem, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (9) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF (10), finder derfor anvendelse.
(22)
For at muliggøre fair konkurrence i udviklingen af applikationer vedrørende takografen bør intellektuelle ejendomsrettigheder og patenter vedrørende overførsel af data til eller fra takografen være tilgængelige for alle på et afgiftsfrit grundlag.
(23)
Hvor det er relevant, bør data, som udveksles i forbindelse med kommunikation med kontrolmyndighederne i medlemsstaterne, overholde de relevante internationale standarder såsom rækken af standarder vedrørende Dedicated Short Range Communication, som Den Europæiske Standardiseringsorganisation har fastlagt.
(24)
For at sikre fair konkurrencevilkår på det indre vejtransportmarked og for at sende et klart signal til førere og transportvirksomheder bør medlemsstaterne i overensstemmelse med de overtrædelseskategorier, der er defineret i direktiv 2006/22/EF, pålægge sanktioner, der er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har en afskrækkende virkning, dog med forbehold af nærhedsprincippet.
(25)
Medlemsstaterne bør sikre, at udvælgelsen af køretøjer til kontrol udføres uden forskelsbehandling på grund af førerens nationalitet eller køretøjets registrerings- eller ibrugtagningsland.
(26)
For at sikre en klar, effektiv, forholdsmæssig og ensartet gennemførelse af de sociale bestemmelser på vejtransportområdet bør medlemsstaternes håndhævelsesorganer anvende reglerne ensartet.
(27)
Hver medlemsstat bør underrette Kommissionen om opdagelser, det gør vedrørende tilgængeligheden af svigagtige anordninger eller installationer til at manipulere takografen, herunder dem, der udbydes på internettet, og Kommissionen bør underrette alle øvrige medlemsstater om disse opdagelser.
(28)
Kommissionen bør fortsat opretholde sin internetbaserede helpdesk, der giver førere, transportvirksomheder, kontrolmyndigheder og autoriserede installatører, værksteder og køretøjsfabrikanter mulighed for at behandle spørgsmål og bekymringer vedrørende den digitale takograf, herunder nye typer af manipulation eller svig.
(29)
I kraft af tilpasningerne af AETR-overenskomsten er anvendelsen af digitale takografer gjort obligatorisk for køretøjer, som er indregistreret i tredjelande, der har undertegnet AETR-overenskomsten. Da disse lande direkte berøres af ændringer af takografen, som indføres ved denne forordning, bør de kunne deltage i en dialog om tekniske spørgsmål, herunder vedrørende systemet til udveksling af oplysningerne på førerkort og værkstedskort. Derfor bør der nedsættes et takografforum.
(30)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser vedrørende krav, visning og advarselsfunktioner og typegodkendelse af takografer samt detaljerede bestemmelser for intelligente takografer; procedurerne for udførelse af praktisk afprøvning og de formularer, der skal bruges til at overvåge disse praktiske afprøvninger; standardformularen til den skriftlige erklæring med begrundelsen for, at plomberingen er fjernet; de fælles procedurer og specifikationer, der er nødvendige for sammenkobling af elektroniske registre; og fremgangsmåden, der omfatter en nærmere beskrivelse af indholdet af kontrolmedarbejderes grundlæggende uddannelse og efter- og videreuddannelse. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (11).
(31)
De gennemførelsesretsakter, der vedtages med henblik på denne forordning, og som træder i stedet for bestemmelserne i bilag I B til forordning (EØF) nr. 3821/85 og andre gennemførelsesbestemmelser, bør være på plads senest den 2. marts 2016. Hvis disse gennemførelsesretsakter imidlertid ikke er blevet vedtaget rettidigt, bør overgangsforanstaltninger sikre den nødvendige kontinuitet.
(32)
Gennemførelsesretsakter som omhandlet i denne forordning bør ikke vedtages af Kommissionen, hvis det i denne forordning omhandlede udvalg ikke afgiver nogen udtalelse om det udkast til gennemførelsesretsakt, som Kommissionen har forelagt.
(33)
Inden for rammerne af AETR-overenskomstens anvendelse bør henvisninger til forordning (EØF) nr. 3821/85 betragtes som henvisninger til denne forordning. Unionen vil overveje, hvilke nødvendige foranstaltninger, der skal træffes inden for De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa for at sikre den fornødne sammenhæng mellem denne forordning og AETR-overenskomsten.
(34)
Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse er blevet hørt i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (12), artikel 28, stk. 2, og afgav udtalelse den 5. oktober 2011 (13).
(35)
Forordning (EØF) nr. 3821/85 bør derfor ophæves -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
PRINCIPPER, ANVENDELSESOMRÅDE OG KRAV
Artikel 1
Genstand og principper
1. Ved denne forordning fastsættes forpligtelser og krav i forhold til konstruktion, installering, brug, afprøvning og kontrol af takografer, som anvendes i vejtransport med henblik på at kontrollere overholdelsen af forordning (EF) nr. 561/2006, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EF (14) og Rådets direktiv 92/6/EØF (15).
Takografer skal opfylde denne forordnings krav for så vidt angår deres konstruktion, installering, brug og afprøvning.
2. I denne forordning fastsættes betingelser for og krav til, hvornår de oplysninger og data, bortset fra personoplysninger, der registreres, behandles eller lagres af takografer, må anvendes til andre formål end kontrol af overholdelsen af de retsakter, der er omhandlet i stk. 1.
Artikel 2
Definitioner
1. Definitionerne i artikel 4 i forordning (EF) nr. 561/2006 finder anvendelse.
2. Foruden definitionerne i stk. 1 forstås i denne forordning ved:
a) »takograf« eller »kontrolapparat«: udstyr, der er bestemt til installering i køretøjer for hel- eller halvautomatisk at vise, registrere, udskrive, lagre og udlæse de nærmere oplysninger om sådanne køretøjers kørsel, herunder hastigheden, i overensstemmelse med artikel 4, stk. 3, og de nærmere oplysninger vedrørende deres føreres bestemte aktivitetsperioder
b) »køretøjsenhed«: takograf bortset fra bevægelsessensoren og de kabler, hvormed bevægelsessensoren tilsluttes. Køretøjsenheden kan enten være en enkelt enhed eller flere enheder, som er fordelt i køretøjet, forudsat at den opfylder sikkerhedskravene i denne forordning; køretøjsenheden omfatter bl.a. en processor, et datalager, en tidsmålefunktion, to chipkortinterface-enheder (fører og medfører), en printer, en skærm, stik samt faciliteter til indlæsning af brugerens data
c) »bevægelsessensor«: en del af takografen, som afgiver et signal, som repræsenterer kørehastighed og/eller tilbagelagt afstand
d) »takografkort«: et chipkort til anvendelse i takografen, som giver takografen mulighed for at fastlægge kortindehaverens rolle samt giver mulighed for at overføre og lagre data
e) »diagramark«: et til varig optegnelse af oplysninger beregnet ark, som lægges i en analog takograf, og på hvilket den analoge takografs skriveanordning fortløbende optegner de oplysninger, der skal registreres
f) »førerkort«: et takografkort, som medlemsstatens myndigheder udsteder til en bestemt fører, og som identificerer føreren og giver mulighed for at lagre aktivitetsdata for føreren
g) »analog takograf«: en takograf, hvori der anvendes et diagramark i overensstemmelse med denne forordning
h) »digital takograf«: en takograf, hvori der anvendes et takografkort i overensstemmelse med denne forordning
i) »kontrolkort«: et takografkort, som en medlemsstats myndigheder udsteder til en national kompetent kontrolmyndighed, som identificerer kontrolorganet og eventuelt kontrolmedarbejderen, og som giver adgang til de data, der er lagret i datalageret eller i førerkortene og eventuelt i værkstedskortene med henblik på læsning, udskrift og/eller dataoverførsel
j) »virksomhedskort«: et takografkort, som medlemsstatens myndigheder udsteder til en transportvirksomhed, der skal betjene køretøjer monteret med en takograf, som identificerer transportvirksomheden og giver mulighed for at vise, overføre og udskrive data, der er lagret i takografen, og som denne transportvirksomhed har låst
k) »værkstedskort«: et takografkort, som medlemsstatens myndigheder udsteder til udpeget personale hos en fabrikant af takografer, en installatør, en køretøjsfabrikant eller i et værksted, som er autoriseret af samme medlemsstat, som identificerer kortindehaveren og giver mulighed for afprøvning, kalibrering og aktivering af og/eller dataoverførsel fra takograferne
l) »aktivering«: den fase, hvori takografen bliver helt driftsklar og implementerer alle funktioner, herunder sikkerhedsfunktioner, ved hjælp af et værkstedskort
m) »kalibrering« af en digital takograf: opdatering eller bekræftelse af de køretøjsparametre, herunder køretøjsidentifikation og køretøjskarakteristika, som skal ligge i datalagret, ved hjælp af et værkstedskort
n) »dataoverførsel« fra en digital takograf: kopiering sammen med den digitale signatur af en del af eller et komplet sæt datafiler, som er registreret i køretøjets datalager eller i takografkortets datalager, forudsat at denne proces ikke ændrer eller sletter lagrede data
o) »hændelse«: unormal funktion, som afsløres af den digitale takograf og kan skyldes forsøg på misbrug
p) »fejl«: unormal funktion, som afsløres af den digitale takograf og kan skyldes funktionsfejl ved takografen eller svigt af denne
q) »installering«: montering af en takograf i et køretøj
r) »ugyldigt kort«: et kort, som enten findes defekt, som ikke har bestået den indledende ægthedskontrol, hvis gyldighedsperiode endnu ikke er begyndt, eller hvis udløbsdato er overskredet
s) »periodisk kontrol«: et sæt eftersyn, som udføres for at kontrollere, at takografen fungerer korrekt, at dens indstillinger svarer til køretøjets parametre, og at der ikke er nogen manipulerende anordninger knyttet til takografen
t) »reparation«: enhver reparation af en bevægelsessensor eller af en køretøjsenhed, som kræver afbrydelse af dens strømforsyning, eller dens afbrydelse fra andre af takografens komponenter eller oplukning af bevægelsessensoren eller køretøjsenheden
u) »typegodkendelse«: den proces, hvormed en medlemsstat i overensstemmelse med artikel 13 attesterer, at takografen, dens relevante komponenter eller takografkortet, der skal markedsføres, opfylder kravene i denne forordning
v) »interoperabilitet«: systemers og de bagvedliggende forretningsprocedurers evne til at udveksle data og dele information
w) »grænseflade«: en facilitet, der forbinder systemer og udgør det medium, hvorigennem de kan forbindes og fungere sammen
x) »tidsmåling«: en permanent digital registrering af den koordinerede universale dato og tid (UTC)
y) »tidsjustering«: en automatisk justering af aktuelt klokkeslæt regelmæssigt og inden for en højeste tolerance på et minut eller en justering foretaget ved kalibrering
z) »åben standard«: en standard som fastsat i et standardspecifikationsdokument, der kan fås gratis eller for et symbolsk beløb, og som det er tilladt at kopiere, distribuere eller bruge gratis eller for et symbolsk vederlag.
Artikel 3
Anvendelsesområde
1. Takografer skal installeres og anvendes i køretøjer, som er indregistreret i en medlemsstat, som anvendes til vejtransport af personer eller gods, og som henhører under anvendelsesområdet i forordning (EF) nr. 561/2006.
2. Medlemsstaterne kan fra anvendelsen af denne forordning undtage køretøjer, der er omhandlet i artikel 13, stk. 1 og 3, i forordning (EF) nr. 561/2006.
3. Medlemsstaterne kan fra anvendelsen af denne forordning undtage køretøjer, der anvendes til transportopgaver, der er blevet meddelt en undtagelse i overensstemmelse med i artikel 14, stk. 1, i forordning (EF) nr. 561/2006.
Medlemsstaterne kan fra anvendelsen af denne forordning undtage køretøjer, der anvendes til transportopgaver, der er blevet meddelt en undtagelse i overensstemmelse med artikel 14, stk. 2, i forordning (EF) nr. 561/2006; de underretter straks Kommissionen herom.
4. Femten år efter, at nyregistrerede køretøjer pålægges at have en takograf som fastsat i artikel 8, 9 og 10, skal køretøjer, der anvendes i en anden medlemsstat end den medlemsstat, der har indregistreret dem, udstyres med en sådan takograf.
5. Medlemsstater kan for national transport stille krav om, at der installeres og benyttes takografer i overensstemmelse med denne forordning i ethvert køretøj, for hvilket installering og benyttelse heraf ikke ellers er foreskrevet i stk. 1.
Artikel 4
Krav og data til registrering
1. Takografer, inklusive eksterne komponenter, takografkort og diagramark skal opfylde strenge tekniske og andre krav for at give mulighed for en korrekt gennemførelse af bestemmelserne i denne forordning.
2. Takografer og takografkort skal opfylde følgende krav.
De skal:
-
registrere data vedrørende føreren, førerens aktivitet og køretøjet, der skal være nøjagtige og pålidelige
-
være sikker navnlig for at garantere integriteten og oprindelsen af den kilde til data, der registreres af og uddrages fra køretøjsenheder og bevægelsessensorer
-
være interoperabel mellem de forskellige generationer af køretøjsenheder og takografkort
-
tillade effektiv kontrol af overholdelse af denne forordning og andre gældende retsakter
-
være brugervenlig.
3. Digitale takografer skal registrere følgende oplysninger:
a)
den tilbagelagte vejstrækning og køretøjets hastighed
b)
tidsmåling
c)
positionspunkter som omhandlet i artikel 8, stk. 1
d)
førerens identitet
e)
førerens aktivitet
f)
kontrol-, kalibrerings- og takografreparationsdata, herunder værkstedets identitet
g)
hændelser og fejl.
4. Analoge takografer skal mindst registrere de i stk. 3, litra a), b) og e), nævnte oplysninger.
5. Følgende kan til enhver tid gives adgang til data lagret på takografen og takografkortet:
a)
de kompetente kontrolmyndigheder
b)
den relevante transportvirksomhed, så den kan opfylde sine lovbestemte forpligtelser, navnlig dem, der nævnes i artikel 32 og 33.
6. Dataoverførslen gennemføres med mindst mulig forsinkelse for transportvirksomheder og førere.
7. Data, der registreres af takografen, og som kan overføres til eller fra takografen, enten trådløst eller elektronisk, skal udtrykkes i en form, der er kompatibel med offentligt tilgængelige protokoller som defineret i åbne standarder.
8. For at sikre, at takografer og takografkort overholder principperne og kravene i denne forordning og navnlig i denne artikel, vedtager Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter detaljerede bestemmelser, der er nødvendige for den ensartede anvendelse af denne artikel, navnlig bestemmelser, der vedrører de tekniske midler til at opfylde disse krav. Disse gennemførelsesretsakter vedtages i overensstemmelse med undersøgelsesproceduren i artikel 42, stk. 3.
9. De i stk. 8 omhandlede detaljerede bestemmelser skal, når det er hensigtsmæssigt, bygge på standarder og skal sikre interoperabilitet og kompatibilitet mellem de forskellige generationer af køretøjsenheder og alle takografkort.
Artikel 5
Den digitale takografs funktioner
Digitale takografer skal garantere følgende funktioner:
-
måling af hastighed og tilbagelagt afstand
-
overvågning af førerens aktiviteter og kørestatus
-
overvågning af indsættelse og udtagelse af takografkort
-
registrering af manuel indlæsning foretaget af føreren
-
kalibrering
-
automatisk registrering af positionspunkter som omhandlet i artikel 8, stk. 1
-
overvågning af kontrolaktiviteter
-
afsløring og registrering af hændelser og fejl
-
læsning af datalager og registrering og lagring i datalager
-
læsning fra takografkort og registrering og lagring på takografkort
-
visning på skærm, advarselssignaler, udskrivning og overførsel af data til eksterne enheder
-
tidsjustering og måling
-
fjernkommunikation
-
forvaltning af virksomhedslåse
-
indbyggede tester og selvtester.
Artikel 6
Visning på skærm og advarselssignaler
1. Oplysninger indeholdt i digitale takografer og takografkortet vedrørende køretøjets aktiviteter og førere og medførere skal vises på en klar, utvetydig og ergonomisk måde.
2. Følgende oplysninger skal vises:
a)
tid
b)
funktionsmåde
c)
førerens aktivitet:
-
hvis den aktuelle aktivitet er kørsel, førerens aktuelle sammenhængende køretid og aktuel kumuleret pausetid
-
hvis den aktuelle aktivitet er rådighed/andet arbejde/hvile eller pause, aktuel varighed af denne aktivitet (siden den valgtes), og aktuel kumuleret pausetid
d)
data vedrørende advarselssignaler
e)
data vedrørende adgang via menu.
På skærmen kan vises supplerende oplysninger, forudsat at de tydeligt kan skelnes fra de i dette stykke krævede oplysninger.
3. Digitale takografer skal advare førere, når de afslører en hændelse og/eller fejl, og forud for og når den højeste tilladte sammenhængende køretid overskrides, med henblik på at lette overholdelsen af den relevante lovgivning.
4. Advarselssignaler skal være synlige og kan også være akustiske. Advarselssignaler skal have en varighed på mindst 30 sekunder, medmindre brugeren kvitterer for dem ved at trykke på en vilkårlig knap på takografen. Skærmen skal vise årsagen til advarselssignalet og skal vedblive hermed, indtil brugeren kvitterer ved at trykke på en bestemt knap eller angive en bestemt kommando på takografen.
5. For at sikre, at takografer overholder denne artikels krav til visning og advarselssignaler, vedtager Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter detaljerede bestemmelser, der er nødvendige for den ensartede anvendelse af denne artikel. Disse gennemførelsesretsakter vedtages i overensstemmelse med undersøgelsesproceduren i artikel 42, stk. 3.
Artikel 7
Databeskyttelse
1. Medlemsstaterne sørger for, at behandlingen af personoplysninger i forbindelse med denne forordning udelukkende udføres med henblik på at kontrollere, at denne forordning og forordning (EF) nr. 561/2006 overholdes, i overensstemmelse med direktiv 95/46/EF og med 2002/58/EF og under tilsyn af medlemsstatens tilsynsmyndighed, jf. artikel 28 i direktiv 95/46/EF.
2. Medlemsstaterne sørger navnlig for, at personoplysninger er beskyttet mod andre anvendelser end dem, der hænger snævert sammen med denne forordning og forordning (EF) nr. 561/2006, i overensstemmelse med stk. 1 i forhold til:
-
anvendelsen af et globalt satellitnavigationssystem (GNSS) til registrering af positionsdata som omhandlet i artikel 8
-
anvendelsen af fjernkommunikation til kontrolformål som omhandlet i artikel 9
-
anvendelsen af takografer med et interface som omhandlet i artikel 10
-
den elektroniske udveksling af oplysninger om førerkort som omhandlet i artikel 31 og navnlig enhver grænseoverskridende udveksling af data med tredjelande
-
transportvirksomheders opbevaring af optegnelser som omhandlet i artikel 33.
3. Digitale takografer udformes således, at privatlivets fred sikres. Kun data, som er nødvendige til denne forordnings formål, må behandles.
4. Køretøjers ejere, transportvirksomheder og eventuelt andre berørte enheder skal i givet fald opfylde de relevante bestemmelser om beskyttelse af personoplysninger.
KAPITEL II
INTELLIGENTE TAKOGRAFER
Artikel 8
Registrering af køretøjets position på visse punkter i løbet af den daglige arbejdsperiode
1. Med henblik på at lette kontrollen af overholdelsen af den relevante lovgivning skal køretøjets position registreres automatisk på følgende punkter eller på det punkt tættest ved sådanne steder, hvor satellitsignalet er til rådighed:
-
stedet, hvor den daglige arbejdsperiode påbegyndes
-
hver tredje times kumulerede køretid
-
stedet, hvor den daglige arbejdsperiode afsluttes.
Til dette formål skal køretøjer, som registreres for første gang 36 måneder efter de i artikel 11 nævnte detaljerede bestemmelsers ikrafttræden, have en takograf monteret, der er tilsluttet en lokaliseringstjeneste, der er baseret på et satellitnavigationssystem.
2. For så vidt angår opkoblingen af takografen til en lokaliseringstjeneste, der er baseret på et satellitnavigationssystem som nævnt i stk. 1, skal der kun bruges opkoblinger til tjenester, der bruger en gratis lokaliseringstjeneste. Kun positionsdata, der udtrykkes, når det er muligt, i geografiske koordinater for at fastsætte de i stk. 1 nævnte punkter lagres permanent i takografen. Positionsdata, der skal lagres midlertidigt for at give mulighed for den automatiske registrering af de i stk. 1 nævnte punkter eller bekræfte bevægelsessensoren, må ikke være tilgængelige for nogen bruger og skal automatisk slettes, når de ikke længere er påkrævet til disse formål.
Artikel 9
Tidlig fjernafsløring af mulig manipulation eller misbrug
1. For at gøre det lettere for de kompetente kontrolmyndigheder at foretage målrettede vejkontroller skal takografer, der installeres i køretøjer, som registreres for første gang 36 måneder efter de i artikel 11 nævnte detaljerede bestemmelsers ikrafttræden, kunne kommunikere med disse myndigheder, medens køretøjet er i bevægelse.
2. Femten år efter, at nyregistrerede køretøjer pålægges at have en takograf, jf. nærværende artikel og artikel 8 og 10, udstyrer medlemsstaterne i behørigt omfang deres kontrolmyndigheder med udstyr til tidlig fjernafsløring, der er nødvendigt for at muliggøre den i nærværende artikel omhandlede datakommunikation, idet der tages højde for medlemsstaternes specifikke håndhævelseskrav og -strategier. Indtil da kan medlemsstaterne selv vælge, hvorvidt de udstyrer deres kontrolmyndigheder med sådant udstyr til tidlig fjernafsløring.
3. Den i stk. 1 nævnte kommunikation med takografen etableres udelukkende, når kontrolmyndighedernes udstyr anmoder herom. Det skal sikres således, at integriteten og ægtheden af data fra registreringen og kontroludstyret garanteres. Adgang til de kommunikerede data begrænses til kontrolmyndigheder, der er bemyndiget til at kontrollere overtrædelser af forordning (EF) nr. 561/2006 og af nærværende forordning, og til værksteder, for så vidt som det er nødvendigt at kontrollere takografens korrekte funktion.
4. Data, som udveksles i forbindelse med denne kommunikation, begrænses til de data, der er nødvendige af hensyn til de målrettede vejkontroller af køretøjer med en potentielt manipuleret eller misbrugt takograf. Sådanne data skal vedrøre følgende hændelser eller data, som takografen har registreret:
-
det seneste forsøg på sikkerhedsbrud
-
den længste afbrydelse af strømforsyning
-
sensorfejl
-
fejl i køredata
-
køretøjsbevægelseskonflikt
-
kørsel uden gyldigt kort
-
isætning af kort under kørslen
-
tidsjusteringsdata
-
kalibreringsdata inkl. datoerne for de seneste to kalibreringer
-
køretøjets registreringsnummer
-
hastighed registreret af takografen.
5. De udvekslede data må udelukkende benyttes til kontrol af overholdelsen af denne forordning. De må ikke overføres til andre enheder end de myndigheder, der kontrollerer kørsels- og hvileperioder, og retsinstanser i forbindelse med en igangværende retslig procedure.
6. Dataene må kun lagres af kontrolmyndighederne, så længe vejkontrollen varer, og de slettes senest tre timer efter, at de er blevet kommunikeret, medmindre dataene viser mulig manipulation eller misbrug af takografen. Hvis manipulationen eller misbruget ikke bekræftes i løbet af den umiddelbart følgende vejkontrol, slettes de fremsendte data.
7. Transportvirksomheder, der betjener sig af køretøjerne, er ansvarlige for at oplyse førere om, at fjernkommunikation med henblik på tidlig afsløring af eventuel manipulation eller misbrug af takografer er mulig.
8. En fjernkommunikation med henblik på tidlig afsløring af den art, der beskrives i nærværende artikel, må under ingen omstændigheder føre til automatiske bøder eller sanktioner over for føreren eller transportvirksomheden. Den kompetente kontrolmyndighed kan på baggrund af de udvekslede data beslutte at kontrollere køretøjet og takografen. Resultatet af fjernkommunikationen er ikke til hinder for, at kontrolmyndighederne kan gennemføre tilfældige vejkontroller i henhold til det risikoklassificeringssystem, der er omhandlet i artikel 9 i direktiv 2006/22/EF.
Artikel 10
Interface med intelligente transportsystemer
Takograferne til køretøjer, som registreres for første gang 36 måneder efter de i artikel 11 nævnte detaljerede bestemmelsers ikrafttræden, kan være udstyret med et standardiseret interface, der gør, at de data, der registreres eller produceres af en takograf, kan bruges i driftstilstand af en ekstern anordning, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:
a)
interfacet påvirker ikke ægtheden og integriteten af takografens data
b)
interfacet overholder de detaljerede bestemmelser i artikel 11
c)
den eksterne anordning, der er forbundet med interfacet, har først adgang til personoplysninger, herunder geolokaliseringsdata, efter bevisligt samtykke fra den fører, som dataene vedrører.
Artikel 11
Detaljerede bestemmelser for intelligente takografer
For at sikre, at intelligente takografer overholder principperne og kravene i denne forordning, vedtager Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter detaljerede bestemmelser, der er nødvendige for den ensartede anvendelse af artikel 8, 9 og 10, bortset fra bestemmelser om takografens registrering af supplerende data. Disse gennemførelsesretsakter vedtages i overensstemmelse med undersøgelsesproceduren i artikel 42, stk. 3.
De i stk. 1 omhandlede detaljerede bestemmelser skal:
a)
for så vidt angår funktionerne i den intelligente takograf, som omhandlet i nærværende kapitel, omfatte de nødvendige krav til sikring af sikkerheden, nøjagtigheden og pålideligheden af de data, der leveres til takografen af satellitpositioneringstjenesten og den fjernkommunikationsteknologi, der er omhandlet i artikel 8 og 9
b)
specificere de forskellige betingelser og krav til satellitpositioneringstjenesten og fjernkommunikationsteknologien, der er omhandlet i artikel 8 og 9, enten uden for eller indbygget i takografen, og når de er uden for, specificere betingelserne for brugen af satellitpositioneringssignalet som en anden bevægelsessensor
c)
specificere de nødvendige standarder for det i artikel 10 nævnte interface. Sådanne standarder kan omfatte en bestemmelse om distributionen af adgangsrettigheder for førere, værksteder, transportvirksomheder og kontrolroller for de data, som takografen registrer, hvis kontrolroller skal bygge på en mekanisme til ægthedsbekræftelse/tilladelse, der er defineret for interfacet som f.eks. et certifikat for hvert adgangsniveau og med forbehold af den tekniske gennemførlighed heraf.
KAPITEL III
TYPEGODKENDELSE
Artikel 12
Ansøgninger
1. Fabrikanter eller deres agenter forelægger en ansøgning om typegodkendelse af køretøjsenheder, bevægelsessensorer, modeller af diagramark eller takografkort hos de typegodkendelsesmyndigheder, som hver medlemsstat udpeger til dette formål.
2. Medlemsstaterne meddeler senest den 2. marts 2015 Kommissionen navn og kontaktoplysninger på de i stk. 1 omhandlede udpegede myndigheder og foretager derefter ajourføringer, når det er nødvendigt. Kommissionen offentliggør en fortegnelse over udpegede typegodkendelsesmyndigheder på sit websted og ajourfører den løbende.
3. En ansøgning om typegodkendelse ledsages af de relevante specifikationer, herunder nødvendig information om plomberingerne, og af certifikater vedrørende sikkerhed, funktion og interoperabilitet. Sikkerhedscertifikatet udstedes af et godkendt certificeringsorgan, der udpeges af Kommissionen.
Funktionscertifikater udstedes til fabrikanten af typegodkendelsesmyndigheden.
Interoperabilitetscertifikatet udstedes af ét enkelt laboratorium under Kommissionens myndighed og ansvar.
4. For så vidt angår takografer, deres relevante komponenter og takografkort:
a)
sikkerhedscertifikatet certificerer følgende for køretøjsenheden, takografkort, bevægelsessensor og opkoblingen til GNSS-modtageren, når GNSS ikke er indbygget i køretøjsenheden:
i)
opfyldelse af sikkerhedsmålene
ii)
opfyldelse af følgende sikkerhedsfunktioner: identifikation og ægthedsbekræftelse, godkendelse, fortrolighed, ansvarlighed, integritet, revision, nøjagtighed og pålidelighed med hensyn til tjenesten
b)
funktionscertifikatet certificerer, at den afprøvede genstand opfylder de relevante krav med hensyn til funktion, miljøegenskaber, elektromagnetisk kompatibilitetstræk, opfyldelse af fysiske krav og overholdelse af andre gældende standarder
c)
interoperabilitetscertifikatet certificerer, at den afprøvede genstand er fuldt ud interoperabel med de nødvendige takografer eller takografkortmodeller.
5. Enhver ændring af takografens software eller hardware eller af arten af de til dens fremstilling anvendte materialer anmeldes, inden takografen tages i brug, til den myndighed, som har typegodkendt den. Denne myndighed bekræfter over for fabrikanten typegodkendelsens omfang eller kan kræve opdatering eller bekræftelse af de relevante funktions-, sikkerheds- og/eller interoperabilitetscertifikater.
6. For enhver type af køretøjsenheder, bevægelsessensorer, modeller af diagramark eller takografkort må denne ansøgning kun fremsættes over for én medlemsstat.
7. Kommissionen vedtager ved hjælp af gennemførelsesretsakter detaljerede bestemmelser for en ensartet gennemførelse af denne artikel. Disse gennemførelsesretsakter vedtages i overensstemmelse med undersøgelsesproceduren i artikel 42, stk. 3.
Artikel 13
Meddelelse af typegodkendelse
En medlemsstat meddeler typegodkendelse for alle typer af køretøjsenheder, bevægelsessensorer, modeller af diagramark eller takografkort, hvis disse overholder kravene i artikel 4 og 11, forudsat at medlemsstaten har mulighed for at kontrollere, at produktionen er i overensstemmelse med den godkendte type.
Ved ændringer af eller tilføjelser til en godkendt model skal der meddeles en supplerende typegodkendelse af den medlemsstat, som meddelte den oprindelige typegodkendelse.
Artikel 14
Typegodkendelsesmærke
Medlemsstaterne tildeler ansøgeren et typegodkendelsesmærke svarende til en forud fastsat model for hver type af køretøjsenheder, bevægelsessensorer, modeller af diagramark eller takografkort, de godkender i henhold til artikel 13 og bilag II. Sådanne modeller vedtages af Kommissionen ved gennemførelsesretsakter i overensstemmelse med undersøgelsesproceduren i artikel 42, stk. 3.
Artikel 15
Godkendelse eller afslag
De kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor ansøgningen om typegodkendelse er indgivet, sender for hver type af køretøjsenheder, bevægelsessensorer, modeller af diagramark eller takografkort, de godkender, inden en måned en kopi af godkendelsesattesten ledsaget af kopier af de relevante specifikationer, herunder vedrørende plomberingerne, til de andre medlemsstaters myndigheder. Godkender de kompetente myndigheder ikke ansøgningen om typegodkendelse, skal de underrette de øvrige medlemsstaters myndigheder om, at godkendelsen er afslået, og de skal meddele begrundelsen for deres afgørelse.
Artikel 16
Udstyrs overensstemmelse med typegodkendelsen
1. Konstaterer en medlemsstat, som har meddelt en typegodkendelse i henhold til artikel 13, at køretøjsenheder, bevægelsessensorer, diagramark eller takografkort med det tildelte typegodkendelsesmærke ikke svarer til den godkendte type, træffer den de nødvendige foranstaltninger til at sikre produktionens overensstemmelse med den godkendte type. Disse foranstaltninger kan i givet fald omfatte tilbagekaldelse af typegodkendelsen.
2. En medlemsstat, der har meddelt en typegodkendelse, skal tilbagekalde denne, såfremt de køretøjsenheder, bevægelsessensorer, diagramark eller takografkort, for hvilke der er meddelt typegodkendelse, må anses for ikke at være i overensstemmelse med denne forordning, eller hvis de ved anvendelsen udviser en fejl af generel karakter, der gør dem uegnet til deres formål.
3. Underrettes en medlemsstat, der har meddelt en typegodkendelse, af en anden medlemsstat om, at der foreligger et af de i stk. 1 eller 2 nævnte forhold, træffer den efter samråd med den underrettende stat de i disse stykker omhandlede foranstaltninger med forbehold af stk. 5.
4. Den medlemsstat, der har konstateret et af de i stk. 2 nævnte forhold, kan indtil videre forbyde, at de pågældende køretøjsenheder, bevægelsessensorer, diagramark eller takografkort forhandles eller tages i brug. Det samme gælder i de i stk. 1 omhandlede tilfælde for køretøjsenheder, bevægelsessensorer, diagramark eller takografkort, for hvilke der ikke kræves nogen EU-førstegangskontrol, når fabrikanten efter en påmindelse herom ikke har tilvejebragt overensstemmelse med den godkendte model eller med kravene i denne forordning.
Under alle omstændigheder underretter medlemsstaternes kompetente myndigheder inden for en måned hinanden og Kommissionen om tilbagekaldelse af en typegodkendelse eller om andre foranstaltninger, der er truffet i overensstemmelse med stk. 1, 2 eller 3, samt om de grunde, der berettiger til disse foranstaltninger.
5. Bestrider den medlemsstat, der har meddelt en typegodkendelse, at de i stk. 1 og 2 omhandlede forhold, hvorom den er blevet underrettet, er til stede, bestræber de berørte medlemsstater sig på at bilægge uoverensstemmelsen, og Kommissionen holdes underrettet.
Såfremt forhandlingerne mellem medlemsstaterne ikke har ført til enighed inden for en frist af fire måneder efter den i stk. 3 omhandlede underretning, vedtager Kommissionen efter høring af eksperter fra samtlige medlemsstater og efter at have behandlet alle relevante faktorer, f.eks. økonomiske og tekniske, inden for en frist på seks måneder efter udløbet af denne firemånedersperiode en afgørelse, som de berørte medlemsstater underrettes om, og som samtidig meddeles de øvrige medlemsstater. Kommissionen fastsætter i hvert enkelt tilfælde fristen for iværksættelse af afgørelsen.
Artikel 17
Godkendelse af diagramark
1. En ansøger om typegodkendelse af en model til diagramark skal i ansøgningsskemaet præcisere, i hvilken eller i hvilke typer analoge takografer dette diagramark er beregnet til at anvendes, og skal til afprøvning af diagramarket levere et egnet apparat af den eller de pågældende typer.
2. Hver medlemsstats kompetente myndigheder angiver på typegodkendelsesdokumentet for modellen af diagramarket, i hvilken eller i hvilke typer analoge takografer denne model af diagramark kan anvendes.
Artikel 18
Begrundelse af afgørelser om afslag
Enhver afgørelse i henhold til denne forordning, hvorved en typegodkendelse for en type af køretøjsenheder, bevægelsessensorer, modeller af diagramark eller takografkort afslås eller tilbagekaldes, skal nøje begrundes. Afgørelsen skal meddeles den berørte part med angivelse af de retsmidler, der består efter de relevante medlemsstaters lovgivninger, og af fristerne for anvendelse af disse retsmidler.
Artikel 19
Anerkendelse af typegodkendte takografer
Medlemsstaterne må ikke afslå indregistrering eller forbyde ibrugtagning eller anvendelse af køretøjer, der har en takograf monteret, med den begrundelse, at køretøjet har dette udstyr installeret, hvis udstyret er forsynet med det i artikel 14 nævnte typegodkendelsesmærke og med den i artikel 22, stk. 4, nævnte installationsplade.
Artikel 20
Sikkerhed
1. Fabrikanter skal konstruere, afprøve og løbende efterkontrollere køretøjsenheder, bevægelsessensorer og takografkort, som de producerer, for at afsløre svagheder, der opstår i alle faser af produktets levetid, og skal forhindre eller afbøde et muligt misbrug. Afprøvningshyppigheden fastlægges af den medlemsstat, der har udstedt godkendelsesattesten, inden for en frist på højst to år.
2. Til dette formål forelægger fabrikanterne den nødvendige dokumentation med henblik på en analyse af svagheder for det certificeringsorgan, der er nævnt i artikel 12, stk. 3.
3. Med henblik på stk. 1 skal det certificeringsorgan, der er omhandlet i artikel 12, stk. 3, foretage afprøvninger af køretøjsenheder, bevægelsessensorer og takografkort for at bekræfte, at kendte svagheder ikke kan misbruges af individer, som er i besiddelse af offentligt tilgængelig viden.
4. Hvis der under afprøvningerne som omhandlet i stk. 1 afsløres svagheder i systemets elementer (køretøjsenheder, bevægelsessensorer og takografkort), bringes disse elementer ikke på markedet. Hvis der afsløres svagheder under afprøvningerne omhandlet i stk. 3 ved elementer, der allerede er på markedet, underretter fabrikanten eller certificeringsorganet de kompetente myndigheder i den medlemsstat, der udstedte typegodkendelsen. Disse kompetente myndigheder træffer alle foranstaltninger, der er nødvendige til at sikre, at problemet afhjælpes, navnlig af fabrikanten, og underretter omgående Kommissionen om de afslørede svagheder og om de foranstaltninger, der påtænkes eller er truffet, herunder, når det er nødvendigt, tilbagekaldelse af typegodkendelsen i overensstemmelse med artikel 16, stk. 2.
Artikel 21
Praktisk afprøvning
1. Medlemsstaterne kan tillade praktisk afprøvning af takografer, som endnu ikke er typegodkendt. Medlemsstaterne skal gensidigt anerkende sådanne tilladelser til praktisk afprøvning.
2. Førere og transportvirksomheder, der deltager i en praktisk afprøvning, skal opfylde kravene i forordning (EF) nr. 561/2006. Førerne skal følge proceduren i denne forordnings artikel 35, stk. 2, med henblik på at dokumentere overholdelsen.
3. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter for at fastsætte procedurer for udførelsen af praktisk afprøvning og de formularer, der skal benyttes for at overvåge disse praktiske afprøvninger. Disse gennemførelsesretsakter vedtages i overensstemmelse med undersøgelsesproceduren i artikel 42, stk. 3.
KAPITEL IV
INSTALLERING OG KONTROL
Artikel 22
Installering og reparation
1. Installering og reparationer af takografer må kun foretages af installatører, værksteder eller køretøjsfabrikanter, som er autoriseret hertil af medlemsstaternes kompetente myndigheder i overensstemmelse med artikel 24.
2. Autoriserede installatører, værksteder eller køretøjsfabrikanter skal i overensstemmelse med de specifikationer, der indgår i den i artikel 15 nævnte typegodkendelsesattest, plombere takografen efter at have verificeret, at den fungerer korrekt, og navnlig på en måde, der sikrer, at ingen manipulerende anordninger kan forvanske eller ændre de registrerede data.
3. De autoriserede installatører, værksteder eller køretøjsfabrikanter forsyner de gennemførte plomberinger med et særligt mærke og indlæser desuden for digitale takografers vedkommende de elektroniske sikkerhedsdata, som gør det muligt at kontrollere deres rigtighed. Hver medlemsstats kompetente myndigheder sender Kommissionen en fortegnelse over de anvendte mærker og elektroniske sikkerhedsdata samt de nødvendige oplysninger vedrørende de anvendte elektroniske sikkerhedsdata. Kommissionen giver medlemsstaterne adgang til disse oplysninger efter anmodning.
4. Med henblik på at certificere, at installeringen af takografen er sket i overensstemmelse med denne forordnings forskrifter, skal en installationsplade påsættes på en måde, så den er klart synlig og let tilgængelig.
5. Takografens komponenter skal være plomberet som specificeret i typegodkendelsescertifikatet. Enhver forbindelse til takografen, der er potentielt sårbar over for angreb, herunder forbindelsen mellem bevægelsessensoren og gearkasse, og installationspladen, når det er relevant, skal være plomberet.
En plombering kan kun fjernes eller brydes:
-
af installatører eller værksteder, der er godkendt af de kompetente myndigheder i henhold til artikel 24 til reparation, vedligeholdelse eller rekalibrering af takografen, eller af kontrolmedarbejdere, der er behørigt uddannet og, hvor det er påkrævet, bemyndiget til kontrolformål
-
med henblik på reparation eller ændring af køretøjet, der påvirker plomberingen. I så tilfælde skal der om bord på køretøjet opbevares en skriftlig erklæring, der angiver den dato og det tidspunkt, hvor plomberingen blev brudt, og begrundelsen for, at plomberingen blev fjernet. Kommissionen udarbejder en standardformular til den skriftlige erklæring ved gennemførelsesretsakter.
I alle tilfælde skal plomberingerne erstattes af en autoriseret installatør eller et autoriseret værksted uden unødig forsinkelse og senest syv dage efter, at de blev fjernet.
Inden plomberingerne erstattes, foretager et autoriseret værksted kontrol og kalibrering af takografen.
Artikel 23
Kontrol af takografer
1. Takograferne underkastes regelmæssig kontrol af autoriserede værksteder. Regelmæssige kontroller gennemføres mindst hvert andet år.
2. Ved den i stk. 1 omhandlede kontrol kontrolleres mindst følgende:
-
at takografen er korrekt monteret og hensigtsmæssig for køretøjet
-
at takografen fungerer korrekt
-
at takografen er forsynet med typegodkendelsesmærke
-
at installationspladen er påsat
-
at alle plomberinger er intakte og effektive
-
at der ikke er nogen manipulerende anordninger eller spor af brug af sådanne
-
dækstørrelsen og den faktiske dækperiferi.
3. Værksteder udarbejder en kontrolrapport i de tilfælde, hvor uregelmæssigheder i takografens funktion måtte afhjælpes, uanset om dette sker ved en periodisk kontrol eller ved en kontrol gennemført på anmodning af den nationale kompetente myndighed. De fører en fortegnelse over alle udarbejdede kontrolrapporter.
4. Kontrolrapporterne opbevares i mindst to år fra det tidspunkt, hvor rapporten blev udfærdiget. Medlemsstaterne afgør, hvorvidt kontrolrapporterne skal opbevares eller sendes til den kompetente myndighed i løbet af den periode. I tilfælde, hvor kontrolrapporterne opbevares af værkstedet, stiller værkstedet efter anmodning fra den kompetente myndighed rapporter over udførte kontroller og kalibreringer i denne periode til rådighed.
Artikel 24
Autorisation af installatører, værksteder og køretøjsfabrikanter
1. Medlemsstaterne autoriserer, kontrollerer regelmæssigt og certificerer de installatører, værksteder og køretøjsfabrikanter, der kan udføre installering, eftersyn, kontrol og reparation af takografer.
2. Medlemsstaterne sikrer, at installatører, værksteder og køretøjsfabrikanter er kompetente og pålidelige. De fastsætter og offentliggør til dette formål et sæt klare nationale procedurer og sikrer, at følgende mindstekrav opfyldes:
a)
personalet er behørigt uddannet
b)
det udstyr, som er nødvendigt for at udføre de relevante afprøvninger og opgaver, forefindes
c)
installatørerne, værkstederne og køretøjsfabrikanterne opfylder vandelskravet.
3. Der føres tilsyn med autoriserede installatører eller værksteder på følgende måde:
a)
autoriserede installatørers og værksteders procedurer for håndtering af takografen tilses mindst hvert andet år. Tilsynet skal bl.a. målrettes mod de trufne sikkerhedsforholdsregler og håndteringen af værkstedskort. Medlemsstaterne kan foretage disse tilsyn uden at gennemføre et besøg på stedet
b)
der foretages også uanmeldte tekniske tilsyn hos autoriserede installatører og værksteder for at kontrollere de udførte kalibreringer, kontroller og installeringer. Disse tilsyn skal årligt omfatte mindst 10 % af de autoriserede installatører og værksteder.
4. Medlemsstaterne og deres kompetente myndigheder træffer egnede foranstaltninger for at forhindre interessekonflikter mellem installatører og værksteder og transportvirksomheder. Navnlig i tilfælde af alvorlig risiko for interessekonflikter træffes der yderligere specifikke foranstaltninger for at sikre, at installatøren eller værkstedet overholder denne forordning.
5. Medlemsstaternes kompetente myndigheder meddeler årligt Kommissionen, om muligt elektronisk, fortegnelsen over autoriserede installatører og værksteder samt de kort, der er udstedt til disse. Kommissionen offentliggør disse fortegnelser på sit websted.
6. Medlemsstaternes kompetente myndigheder kan midlertidigt eller definitivt tilbagekalde autorisationen fra installatører, værksteder og køretøjsfabrikanter, som ikke opfylder deres forpligtelser i medfør af denne forordning.
Artikel 25
Værkstedskort
1. Værkstedskorts gyldighed må ikke overstige ét år. Når værkstedskortet skal fornyes, sikrer den kompetente myndighed, at kriterierne i artikel 24, stk. 2, opfyldes af installatøren, værkstedet eller køretøjsfabrikanten.
2. Den kompetente myndighed fornyer et værkstedskort senest 15 arbejdsdage efter, at den har modtaget en gyldig anmodning om fornyelse og al nødvendig dokumentation. Hvis et værkstedskort er beskadiget, bliver uanvendeligt, eller bortkommer eller stjæles, udsteder den kompetente myndighed et erstatningskort senest fem arbejdsdage efter at have modtaget en udførligt begrundet anmodning herom. De kompetente myndigheder fører en fortegnelse over bortkomne, stjålne og defekte kort.
3. Hvis en medlemsstat tilbagekalder autorisationen fra installatører, værksteder eller køretøjsfabrikanter, jf. artikel 24, tilbagekalder den også de værkstedskort, der er udstedt til disse.
4. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at forhindre forfalskning af de værkstedskort, der udstedes til autoriserede installatører, værksteder og køretøjsfabrikanter.
KAPITEL V
FØRERKORT
Artikel 26
Udstedelse af førerkort
1. Førerkort udstedes på førerens anmodning af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor føreren har sin sædvanlige bopæl. De udstedes senest en måned efter, at den kompetente myndighed har modtaget anmodningen og al nødvendig dokumentation.
2. I denne artikel forstås ved »sædvanlig bopæl« det sted, hvor en person sædvanligvis bor, det vil sige mindst 185 dage pr. kalenderår, på grund af et privat og erhvervsmæssigt tilhørsforhold eller, hvis der er tale om en person uden erhvervsmæssigt tilhørsforhold, på grund af et privat tilhørsforhold med snævre bånd mellem personen og det sted, hvor vedkommende bor.
En person, som har erhvervsmæssigt tilhørsforhold på et sted, der er forskelligt fra det sted, hvor vedkommende har privat tilhørsforhold, og som derfor er nødsaget til skiftevis at tage ophold på forskellige steder i to eller flere medlemsstater, anses dog for at have sædvanlig bopæl på stedet for det private tilhørsforhold på betingelse af, at den pågældende regelmæssigt vender tilbage hertil. Denne betingelse kræves ikke opfyldt, når den pågældende opholder sig i en medlemsstat med henblik på at udføre en arbejdsopgave af bestemt varighed.
3. Førerne forelægger bevis for deres sædvanlige bopæl ved ethvert egnet middel, navnlig identitetskort eller ethvert andet gyldigt dokument. Såfremt de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor førerkortet er udstedt, nærer tvivl om gyldigheden af en erklæring om sædvanlig bopæl, eller hvis de ønsker visse specifikke kontrolforanstaltninger, kan de kræve yderligere oplysninger eller beviser.
4. I behørigt begrundede og ekstraordinære tilfælde kan medlemsstater udstede et midlertidigt førerkort, der ikke kan fornyes, og som er gyldigt i højst 185 dage for en fører, som ikke har sin sædvanlige bopæl i en medlemsstat eller i en stat, som er kontraherende part i AETR-overenskomsten, forudsat at en sådan fører er i et arbejdsmarkedsretligt forhold med en virksomhed, som er etableret i den udstedende medlemsstat, og, for så vidt som Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1072/2009 (16) finder anvendelse, præsenterer en førerattest som omhandlet i nævnte forordning.
Kommissionen overvåger på grundlag af data fra medlemsstaterne nøje anvendelsen af dette stykke. Den aflægger hvert andet år rapport om sine resultater til Europa-Parlamentet og Rådet og undersøger navnlig, hvorvidt midlertidige førerkort har nogen negative virkninger på arbejdsmarkedet, og hvorvidt midlertidige kort normalt udstedes til navngivne førere ved mere end en lejlighed. Kommissionen kan om nødvendigt forelægge et passende forslag til retsakt for at revidere dette stykke.
5. De kompetente myndigheder i den udstedende medlemsstat træffer egnede foranstaltninger for at sikre sig, at ansøgeren ikke i forvejen besidder et gyldigt førerkort, og de forsyner førerkortet med førerens personoplysninger og sørger for, at data er synlige og sikre.
6. Førerkortet må højst være gyldigt i fem år.
7. Et gyldigt førerkort må ikke tilbagekaldes eller inddrages, medmindre en medlemsstats kompetente myndighed konstaterer, at kortet er blevet forfalsket, at føreren anvender et kort, som han ikke er indehaver af, eller at kortet er udstedt på grundlag af urigtige oplysninger og/eller forfalskede dokumenter. Hvis en anden medlemsstat end den, der har udstedt kortet, tilbagekalder eller inddrager det, sender den pågældende medlemsstat hurtigst muligt kortet tilbage til myndighederne i den udstedende medlemsstat og meddeler grunden til tilbagekaldelsen eller inddragelsen. Hvis tilbagesendelsen af kortet ventes at tage længere tid end to uger, informerer den medlemsstat, der tilbagekalder eller inddrager det, den udstedende medlemsstat inden for disse to uger om grunden til tilbagekaldelsen eller inddragelsen.
8. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at forhindre forfalskning af førerkort.
9. Denne artikel er ikke til hinder for, at en medlemsstat kan udstede et førerkort til en fører, der har sin sædvanlige bopæl i en del af den pågældende medlemsstats område, hvor traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde ikke finder anvendelse, forudsat at de relevante bestemmelser i denne forordning finder anvendelse i sådanne tilfælde.
Artikel 27
Anvendelse af førerkort
1. Førerkortet er personligt.
2. En fører må ikke besidde mere end ét gyldigt førerkort og må kun bruge sit eget personlige førerkort. En fører må ikke benytte et førerkort, som er beskadiget eller udløbet.
Artikel 28
Fornyelse af førerkort
1. Når føreren ønsker at forny sit førerkort, indsender vedkommende en anmodning herom til de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor vedkommende har sin sædvanlige bopæl, senest 15 arbejdsdage, inden kortet udløber.
2. Såfremt, i tilfælde af fornyelser, medlemsstaten, hvor føreren har sin sædvanlige bopæl, er forskellig fra den medlemsstat, der udstedte vedkommendes nuværende førerkort, og såfremt førstnævnte medlemsstats myndigheder bliver anmodet om at forny førerkortet, underretter disse myndigheder de myndigheder, der udstedte det tidligere kort, om grunden til fornyelsen.
3. Hvis der indgives anmodning om fornyelse af et kort, der udløber inden for kort tid, udsteder den kompetente myndighed et nyt kort inden udløbsdatoen, såfremt anmodningen herom er blevet indsendt inden for den i stk. 1 fastsatte frist.
Artikel 29
Stjålne, bortkomne eller beskadigede førerkort
1. Udstedende myndigheder fører register over udstedte, stjålne, bortkomne eller beskadigede førerkort i en periode svarende til mindst deres gyldighed.
2. Hvis et førerkort beskadiges eller bliver uanvendeligt, sender føreren kortet tilbage til den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor vedkommende har sin sædvanlige bopæl. Tyveri af førerkort skal behørigt anmeldes til de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor tyveriet fandt sted.
3. Enhver bortkomst af et førerkort skal anmeldes behørigt til de kompetente myndigheder i den udstedende medlemsstat samt til de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor føreren har sin sædvanlige bopæl, medmindre det er den samme myndighed.
4. Hvis førerkortet beskadiges, bliver uanvendeligt, bortkommer eller stjæles, skal føreren inden for en frist på syv kalenderdage anmode de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor vedkommende har sin sædvanlige bopæl, om et nyt kort. Disse myndigheder udsteder et erstatningskort senest otte arbejdsdage efter at have modtaget en udførligt begrundet anmodning herom.
5. Under de i stk. 4 nævnte omstændigheder kan føreren køre uden førerkort i højst 15 kalenderdage, eller længere hvis det er nødvendigt for at føre køretøjet tilbage til det sted, hvor det har base, såfremt føreren kan godtgøre, at det er umuligt for ham at forevise eller anvende kortet i denne periode.
Artikel 30
Gensidig anerkendelse og udskiftning af førerkort
1. Medlemsstaterne anerkender gensidigt de førerkort, de udsteder.
2. Når indehaveren af et gyldigt førerkort, der er udstedt af en anden medlemsstat, flytter sin sædvanlige bopæl til en anden medlemsstat, kan den pågældende anmode om at få sit kort udskiftet med et tilsvarende førerkort. Den medlemsstat, der foretager udskiftningen, undersøger, om det forelagte kort fortsat er gyldigt.
3. De medlemsstater, der foretager udskiftningen, sender det gamle kort tilbage til myndighederne i den medlemsstat, der har udstedt det, og meddeler grunden til denne tilbagesendelse.
4. Når en medlemsstat erstatter eller udskifter et førerkort, registreres denne erstatning eller udskiftning samt alle efterfølgende erstatninger eller udskiftninger i denne medlemsstat.
Artikel 31
Elektronisk udveksling af oplysninger om førerkort
1. For at sikre, at en ansøger ikke allerede besidder et gyldigt førerkort som omhandlet i artikel 26, fører medlemsstaterne nationale elektroniske registre med følgende oplysninger om førerkort, herunder de i artikel 26, stk. 4, omhandlede førerkort, i en periode, som mindst svarer til disse korts gyldighedsperiode:
-
førerens efternavn og fornavn
-
førerens fødselsdato og eventuelt fødested
-
det gyldige kørekorts nummer og udstedelsesland (hvis dette er relevant)
-
førerkortets status
-
nummer på førerkort.
2. Kommissionen og medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de elektroniske registre er sammenkoblede og tilgængelige i hele Unionen ved hjælp af meddelelsessystemet TACHOnet, jf. henstilling 2010/19/EU, eller et kompatibelt system. Anvendes der et kompatibelt system, skal udveksling af elektroniske data med alle andre medlemsstater være mulig via meddelelsessystemet TACHOnet.
3. I forbindelse med udstedelse, erstatning og om nødvendigt fornyelse af et førerkort verificerer medlemsstaterne med elektronisk udveksling af data, at føreren ikke allerede besidder et andet gyldigt førerkort. Dataudvekslingen skal begrænses til de data, som er nødvendige til denne verifikation.
4. Kontrolmedarbejdere kan få adgang til det elektroniske register for at kontrollere et førerkorts status.
5. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter for at fastsætte fælles procedurer og specifikationer, som er nødvendige for udvekslingen, jf. stk. 2, herunder dataudvekslingsformatet, de tekniske procedurer for elektronisk søgning i de nationale elektroniske registre, adgangsprocedurer og sikkerhedsmekanismer. Disse gennemførelsesretsakter vedtages i overensstemmelse med undersøgelsesproceduren i artikel 42, stk. 3.
KAPITEL VI
BRUGSFORSKRIFTER
Artikel 32
Korrekt brug af takografer
1. Transportvirksomheder og førere sørger for, at de digitale takografer fungerer og anvendes korrekt, og det samme gælder for førerkort. Transportvirksomheder og førere, der anvender analoge takografer, sørger for, at de fungerer korrekt, og at diagramarkene anvendes korrekt.
2. Digitale takografer må ikke indstilles på en sådan måde, at de automatisk skifter til en bestemt aktivitetstype, når køretøjets motor eller tænding er slået fra, medmindre føreren fortsat manuelt kan vælge den korrekte aktivitetstype.
3. Det er forbudt at forfalske, skjule, fjerne eller ødelægge data, der er registreret på diagramarket eller lagret i takografen eller førerkortet, samt udskrifter fra takografen. Det er også forbudt at manipulere med takografen, diagramarket eller førerkortet, således at data og/eller udskrevne oplysninger forfalskes, fjernes eller ødelægges. Der må ikke i køretøjet findes indretninger, som kan anvendes til dette formål.
4. Køretøjer må ikke have mere end en takograf monteret, undtagen når der er tale om praktisk afprøvning som nævnt i artikel 21.
5. Medlemsstaterne skal forbyde fremstilling, distribution, annoncering og/eller salg af genstande, der er konstrueret og/eller beregnet til at manipulere takografer.
Artikel 33
Transportvirksomheders ansvar
1. Transportvirksomheder er ansvarlig for at sikre, at deres førere er behørigt uddannet og har modtaget de nødvendige instrukser for så vidt angår takografers korrekte funktion, det være sig digitale eller analoge takografer, foretager regelmæssig kontrol for at sikre, at deres førere anvender takograferne korrekt, og må ikke give deres førere nogen direkte eller indirekte incitamenter, der kan tilskynde til misbrug af takografer.
Transportvirksomheder udleverer til førerne af køretøjer, som er udstyret med analoge takografer, et tilstrækkeligt antal diagramark, idet der tages hensyn til diagramarkenes individuelle karakter, tjenestens varighed og det eventuelle behov for at erstatte eventuelt beskadigede diagramark eller diagramark, der er inddraget af en dertil bemyndiget kontrolmedarbejder. Transportvirksomheder må til førerne kun udlevere diagramark, som svarer til en godkendt model, og som kan anvendes i det apparat, der er installeret i køretøjet.
Hvis et køretøj er udstyret med en digital takograf, sørger transportvirksomheden og føreren under hensyn til tjenestens varighed for, at udskrift af data fra takografen på en kontrolmedarbejders anmodning kan foretages korrekt i tilfælde af kontrol.
2. Transportvirksomheder opbevarer diagramark og udskrifter, når der er lavet udskrifter for at efterkomme artikel 35, i kronologisk orden og i læselig form i mindst et år efter anvendelsen og skal give de berørte førere en kopi, såfremt de ønsker det. Transportvirksomheder giver også kopier af data, der er overført fra førerkortene, til de berørte førere, som anmoder herom, samt udskrifter af disse kopier. Diagramark, udskrifter og overførte data forevises på anmodning af eller udleveres til en dertil bemyndiget kontrolmedarbejder.
3. Transportvirksomheder holdes ansvarlig for overtrædelser af denne forordning begået af deres førere eller af førere, der er til deres rådighed. Medlemsstaterne kan imidlertid gøre et sådant ansvar betinget af transportvirksomhedens overtrædelse af stk. 1, første afsnit, i denne artikel og artikel 10, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 561/2006.
Artikel 34
Anvendelse af førerkort og diagramark
1. Førerne anvender diagramark eller førerkort hver dag, de kører, fra det øjeblik de overtager køretøjet. Diagramarket eller førerkortet udskiftes først ved afslutningen af den daglige arbejdsperiode, medmindre det er tilladt at udskifte det på andre tidspunkter. Intet diagramark eller førerkort må anvendes ud over det tidsrum, det gælder for.
2. Førerne beskytter på passende måde diagramark og førerkort og må ikke anvende tilsmudsede eller beskadigede diagramark eller førerkort.
3. Når en fører har forladt køretøjet og derfor er ude af stand til at betjene den på selve køretøjet monterede takograf, skal de i stk. 5, litra b), nr. ii), iii) og iv), nævnte tidsrum:
a)
hvis køretøjet har en analog takograf monteret, noteres på diagramarket ved hjælp af håndskrevne angivelser, automatiske optegnelser eller på anden vis, således at de er let læselige, og uden at diagramarket tilsmudses, eller
b)
hvis køretøjet har en digital takograf monteret, indlæses på førerkortet ved hjælp af takografens manuelle indlæsningsmulighed.
Medlemsstaterne må ikke pålægge førere et krav om at forelægge formularer, der bekræfter deres aktiviteter, når de har forladt køretøjet.
4. Når der er mere end en fører i et køretøj, der har en digital takograf monteret, sørger hver fører for, at dennes førerkort anbringes det rigtige sted i takografen.
Når der er mere end en fører i et køretøj, der har en analog takograf monteret, foretager førerne de nødvendige udskiftninger af diagramarkene, således at de relevante oplysninger optegnes på diagramarket for den fører, der til enhver tid fører køretøjet.
5. Førere skal:
a)
sørge for, at den tid, der registreres på diagramarket, stemmer overens med den officielle tid i det land, hvor køretøjet er registreret
b)
betjene takografens indstillingsanordning på en sådan måde, at følgende tider optegnes særskilt og klart:
i)
under tegnet
: køretid
ii)
under tegnet
: »andet arbejde«: anden aktivitet end kørsel, som defineret i artikel 3, litra a), i direktiv 2002/15/EF, herunder alt arbejde udført for den samme eller en anden arbejdsgiver inden for eller uden for transportsektoren
iii)
under tegnet
: »rådighedstid«: som defineret i artikel 3, litra b), i direktiv 2002/15/EF
iv)
under tegnet
: pauser eller hvileperiode.
6. Hver fører i et køretøj, der har en analog takograf monteret, skal anføre følgende oplysninger på sit diagramark:
a)
ved begyndelsen af diagramarkets benyttelse: førerens efternavn og fornavn
b)
ved begyndelsen og slutningen af diagramarkets benyttelse: tidspunkt og sted
c)
registreringsnummer på det køretøj, som er anvist føreren, til den første tur, der er noteret på diagramarket, og derefter i rækkefølge, såfremt der skiftes køretøj under benyttelsen af diagramarket
d)
kilometertællerens stand
i)
inden den første tur, der er noteret på diagramarket
ii)
ved slutningen af den sidste tur, der er noteret på diagramarket
iii)
hvis der skiftes køretøj i løbet af arbejdsdagen (det foregående køretøjs tæller og det nye køretøjs tæller)
e)
tidspunktet for ethvert skift af køretøj.
7. Føreren indlæser i den digitale takograf nationalitetsmærket for de lande, hvori den daglige arbejdsperiode begyndte og sluttede. En medlemsstat kan imidlertid pålægge førerne af køretøjer, der udfører indlandstransport på landets område, ud over landets nationalitetsmærke at tilføje mere detaljerede geografiske betegnelser, hvis medlemsstaten inden den 1. april 1998 har underrettet Kommissionen om disse detaljerede geografiske betegnelser.
Førerne pålægges ikke at indlæse de i første afsnit, første punktum, omhandlede oplysninger, hvis takografen automatisk registrerer positionsdata i overensstemmelse med artikel 8.
Artikel 35
Beskadigede førerkort og diagramark
1. Beskadiges et diagramark, som indeholder optegnelser, eller et førerkort, opbevarer førerne det beskadigede diagramark eller førerkort sammen med de reservediagramark, som erstatter det.
2. Hvis førerkortet beskadiges, bliver uanvendeligt, bortkommer eller stjæles, skal føreren:
a)
ved kørslens begyndelse udskrive oplysningerne om det køretøj, han fører, og på udskriften anføre:
i)
oplysninger, der gør det muligt at identificere ham (navn, nummer på førerkort eller kørekort), samt egen underskrift
ii)
perioderne, som omhandlet i artikel 34, stk. 5, litra b), nr. ii), iii) og iv)
b)
ved kørslens afslutning udskrive oplysningerne om de perioder, som takografen har registreret, anføre eventuelle perioder med andet arbejde, rådighedstid og hvil efter den udskrift lavet ved kørslens begyndelse, når disse ikke er registreret af takografen, og anføre oplysninger på dette dokument, som gør det muligt at identificere føreren (navn, nummer på førerkort eller kørekort), samt førerens underskrift.
Artikel 36
Registreringer, som føreren skal medbringe
1. Føreren af et køretøj, som har en analog takograf monteret, skal på en dertil bemyndiget kontrolmedarbejders anmodning kunne forevise:
i)
diagramarkene for den pågældende dag og de diagramark, føreren har brugt de forudgående 28 dage
ii)
førerkortet, hvis han er indehaver af et sådant, og
iii)
alle manuelle registreringer og udskrifter, der er foretaget den pågældende dag og de forudgående 28 dage, som krævet i medfør af denne forordning og forordning (EF) nr. 561/2006.
2. Føreren af et køretøj, som har en digital takograf monteret, skal på en dertil bemyndiget kontrolmedarbejders anmodning kunne forevise:
i)
sit førerkort
ii)
alle manuelle registreringer og udskrifter, der er foretaget den pågældende dag og de forudgående 28 dage, som krævet i medfør af denne forordning og forordning (EF) nr. 561/2006
iii)
diagramarkene for den samme periode som den, der er nævnt i nr. ii), hvis han i denne periode har ført et køretøj, som har en analog takograf monteret.
3. En dertil bemyndiget kontrolmedarbejder kan kontrollere overholdelsen af forordning (EF) nr. 561/2006 ved at analysere diagramarkene og de viste, udskrevne eller overførte data, som er registreret af takografen eller førerkortet, eller, hvis dette ikke er muligt, ethvert andet dokument, der begrunder manglende overholdelse af en bestemmelse, jf. nærværende forordnings artikel 29, stk. 2 og artikel 37, stk. 2.
Artikel 37
Procedure i tilfælde af funktionsfejl i apparatet
1. Opstår der driftsforstyrrelse, eller fungerer en takograf mangelfuldt, skal transportvirksomheden, så snart omstændighederne tillader det, lade det reparere af en autoriseret installatør eller et autoriseret værksted.
Kan tilbagekomst til transportvirksomhedens hjemsted først ske mere end en uge efter den dag, på hvilken driftsforstyrrelsen indtrådte, eller hvor den mangelfulde funktion blev konstateret, skal reparationen foretages undervejs.
Medlemsstaterne skal inden for rammerne af artikel 41 bestemme, at de kompetente myndigheder kan forbyde anvendelse af køretøjet, hvis en driftsforstyrrelse eller en mangelfuld funktion ikke er afhjulpet i henhold til dette stykkes første og andet afsnit, såfremt dette er i overensstemmelse med den pågældende medlemsstats nationale lovgivning.
2. Udviser takografen en driftsforstyrrelse eller en mangelfuld funktion, skal føreren nedfælde data, der gør det muligt at identificere den pågældende (navn, nummer på førerkort eller kørekort), herunder en underskrift, samt oplysninger om de forskellige tidsperioder, såfremt takografen ikke længere registrerer eller udskriver disse korrekt:
a)
på diagramarket eller diagramarkene, eller
b)
på et midlertidigt ark, der vedlægges diagramarket eller opbevares sammen med førerkortet.
KAPITEL VII
HÅNDHÆVELSE OG SANKTIONER
Artikel 38
Kontrolmedarbejdere
1. Med henblik på effektivt at kunne kontrollere, at denne forordning overholdes, skal alle dertil bemyndigede kontrolmedarbejdere disponere over tilstrækkeligt udstyr og passende lovmæssige beføjelser, således at de kan udføre deres opgaver i overensstemmelse med denne forordning. Dette udstyr omfatter navnlig:
a)
kontrolkort, der giver adgang til data, som er registreret i takografer og i takografkort og eventuelt i værkstedskort
b)
de nødvendige redskaber til at overføre datafiler fra køretøjsenheder og takografkort og til at kunne analysere sådanne datafiler og udskrifter fra digitale takografer kombineret med diagramark eller kort fra analoge takografer.
2. Hvis kontrolmedarbejdere efter at have foretaget en kontrol finder tilstrækkeligt belæg for en rimelig mistanke om svig, har de beføjelser til at dirigere køretøjet hen til et autoriseret værksted med henblik på at foretage yderligere afprøvninger, navnlig for at kontrollere, at takografen:
a)
fungerer korrekt
b)
registrerer og lagrer data korrekt, og at kalibreringsparametrene er korrekte.
3. Kontrolmedarbejdere skal have beføjelser til at anmode autoriserede værksteder om at foretage de i stk. 2 omhandlede afprøvninger og specifikke afprøvninger til afsløring af, om der findes manipulerende anordninger. Hvis der afsløres manipulerende anordninger, kan apparatet, herunder selve anordningen, køretøjsenheden eller dens komponenter samt førerkortet fjernes fra køretøjet og kan anvendes som bevismateriale i overensstemmelse med nationale procesreglementer vedrørende håndteringen af sådant bevismateriale.
4. Kontrolmedarbejdere gør, når det er relevant, brug af muligheden for at kontrollere takografer og førerkort, som befinder sig på stedet, under en kontrol hos virksomheder.
Artikel 39
Uddannelse af kontrolmedarbejdere
1. Medlemsstaterne sørger for, at kontrolmedarbejdere får en passende uddannelse i at analysere de registrerede data og kontrollere takografer for således at opnå effektiv og harmoniseret kontrol og håndhævelse.
2. Medlemsstaterne oplyser Kommissionen om kravene til deres kontrolmedarbejderes uddannelse senest den 2. september 2016.
3. Kommissionen vedtager ved hjælp af gennemførelsesretsakter foranstaltninger, der omfatter en nærmere beskrivelse af indholdet af kontrolmedarbejderes grundlæggende uddannelse og efter- og videreuddannelse, herunder uddannelse vedrørende teknikker med henblik på at målrette kontrol og afsløre manipulerende indretninger og svig. Disse foranstaltninger skal omfatte retningslinjer for at lette gennemførelsen af de relevante bestemmelser i denne forordning og i forordning (EF) nr. 561/2006. Disse gennemførelsesretsakter vedtages i overensstemmelse med undersøgelsesproceduren i artikel 42, stk. 3.
4. Medlemsstaterne medtager det af Kommissionen nærmere beskrevne indhold af den uddannelse, kontrolmedarbejderne har fået.
Artikel 40
Gensidig bistand
Medlemsstaterne yder hinanden bistand til forordningens gennemførelse og kontrollen dermed.
Inden for rammerne af denne gensidige bistand tilsender medlemsstaternes kompetente myndigheder navnlig regelmæssigt hinanden alle tilgængelige oplysninger om overtrædelser af denne forordning begået af installatører og værksteder, forskellige former for manipulation samt eventuelle sanktioner, som pålægges for disse overtrædelser.
Artikel 41
Sanktioner
1. Medlemsstaterne fastsætter i overensstemmelse med nationale forfatningsmæssige ordninger bestemmelser om sanktioner for overtrædelse af denne forordning og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de gennemføres. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen, have en afskrækkende virkning, ikke medføre forskelsbehandling og skal være i overensstemmelse med de overtrædelseskategorier, der er fastlagt i direktiv 2006/22/EF.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen disse foranstaltninger og sanktionsbestemmelser senest den 2. marts 2016. De skal oplyse Kommissionen om eventuelle efterfølgende ændringer af disse foranstaltninger.
KAPITEL VIII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 42
Udvalg
1. Kommissionens bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg i betydningen i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 i forordning (EU) nr. 182/2011.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendes.
Når udvalgets udtalelse skal indhentes ved en skriftlig procedure, afsluttes denne procedure uden resultat, når udvalgets formandskab inden for fristen for afgivelse af udtalelsen beslutter dette, eller hvis et simpelt flertal af udvalgets medlemmer anmoder herom.
Artikel 43
Takografforum
1. Der oprettes et takografforum for at fremme dialogen om tekniske spørgsmål vedrørende takografer blandt medlemsstaternes eksperter, medlemmer af det i artikel 42 omhandlede udvalg og eksperter fra tredjelande, som anvender takografer i medfør af AETR-overenskomsten.
2. Medlemsstaterne bør som eksperter til takografforummet udnævne de eksperter, der deltager i det udvalg, der er omhandlet i artikel 42.
3. Takografforummet skal være åbent for deltagelse af eksperter fra interesserede tredjelande, der er kontraherende parter i AETR-overenskomsten.
4. Interessenter, repræsentanter for køretøjsfabrikanter, takograffabrikanter, arbejdsmarkedets parter og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse opfordres til at deltage i takografforummet.
5. Takografforummet vedtager selv sin forretningsorden.
6. Takografforummet mødes mindst én gang om året.
Artikel 44
Meddelelse af nationale foranstaltninger
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale love og administrative bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af denne forordning, senest 30 dage efter vedtagelsen deraf og første gang senest den 2. marts 2015.
Artikel 45
Ændring af forordning (EF) nr. 561/2006
I forordning (EF) nr. 561/2006 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 3 indsættes følgende litra efter litra a):
»aa)
køretøjer eller kombinationer af køretøjer med en største tilladt totalvægt på ikke over 7,5 ton, der benyttes til transport af materiel, udstyr eller maskiner, som føreren benytter til udøvelsen af sit erhverv, og som kun benyttes inden for en radius af 100 km fra virksomhedens hjemsted, dog kun på den betingelse, at kørslen af køretøjet ikke er førerens hovedaktivitet«.
2)
I artikel 13, stk. 1, foretages følgende ændringer:
a)
I litra d), f) og p) erstattes ordene »50 kilometer« eller »50 km« af »100 km«.
b)
Litra d), første afsnit, affattes således:
»d)
køretøjer eller en kombination af køretøjer med en største tilladt totalvægt på ikke over 7,5 ton, som benyttes af befordringspligtige virksomheder, jf. definitionen i artikel 2, nr. 13), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/67/EF af 15. december 1997 om fælles regler for udvikling af Fællesskabets indre marked for posttjenester og forbedring af disse tjenesters kvalitet (17), til at omdele forsendelser som led i befordringspligten.
Artikel 46
Overgangsforanstaltninger
For så vidt gennemførelsesretsakterne, der er omhandlet i denne forordning, ikke er blevet vedtaget, så de kan finde anvendelse på tidspunktet for denne forordnings anvendelse, finder bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 3821/85, herunder i bilag I B, fortsat anvendelse som overgangsforanstaltning indtil datoen for anvendelsen af de i denne forordning omhandlede gennemførelsesretsakter.
Artikel 47
Ophævelse
Forordning (EØF) nr. 3821/85 ophæves. Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning.
Artikel 48
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes med forbehold af overgangsforanstaltningerne i artikel 46 med virkning fra den 2. marts 2016. Dog anvendes artikel 24, 34 og 45 med virkning fra den 2. marts 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 4. februar 2014.
UREDBA (EU) br. 165/2014 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 4. veljače 2014.
o tahografima u cestovnom prometu, stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 3821/85 o tahografu u cestovnom prometu i izmjeni Uredbe (EZ) br. 561/2006 Europskog parlamenta i Vijeća o usklađivanju određenog socijalnog zakonodavstva koje se odnosi na cestovni promet
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 91.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnoga akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora (1),
nakon savjetovanja s Odborom regija,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Uredba Vijeća (EEZ) br. 3821/85 (3) sadrži odredbe vezane uz izradu, ugradnju, korištenje i ispitivanje tahografa. Uredba je u nekoliko navrata značajno izmijenjena. Kako bi uredba bila jasnija, trebalo bi pojednostaviti i restrukturirati njezine glavne odredbe.
(2)
Iskustvo je pokazalo da je potrebno poboljšati određene tehničke elemente i postupke nadzora kako bi se osigurao uspješan i učinkovit rad sustava tahografa.
(3)
Određena vozila ne podliježu odredbama Uredbe (EZ) br. 561/2006 Europskog parlamenta i Vijeća (4) Radi održanja usklađenosti, trebalo bi biti moguće izuzeti takva vozila iz područja primjene ove Uredbe.
(4)
Tahografe bi trebalo ugraditi u vozila na koja se primjenjuje Uredba (EZ) 561/2006. Određena vozila trebala bi biti isključena iz područja primjene te Uredbe kako bi se uvela određena fleksibilnost, i to za vozila s najvećom dopuštenom masom koja ne prelazi 7,5 tona koja se koriste za prijevoz materijala, opreme ili strojeva koje vozač koristi tijekom svog rada i koja se koriste samo u rasponu od 100 km od baze poduzeća te pod uvjetom da vožnja takvog vozila ne sačinjava glavnu aktivnost vozača. Kako bi se osigurala usklađenost među relevantnim izuzećima određenima u Uredbi (EZ) br. 561/2006 te kako bi se smanjilo administrativno opterećenje prijevoznih poduzeća, a u isto vrijeme poštovali ciljevi te Uredbe, trebalo bi određene dopuštene udaljenosti navedene u njoj izmijeniti.
(5)
Komisija će razmotriti mogućnost produljenja roka valjanosti prilagodnika za vozila M1 i N1 do 2015. te dalje razmotriti mogućnost dugoročnih rješenja za vozila M1 i N1 do 2015.
(6)
Komisija bi trebala razmotriti ugradnju senzora težine u vozila za prijevoz teškog tereta i trebala bi ocijeniti potencijal da senzori težine doprinesu poboljšanoj usklađenosti sa zakonodavstvom o cestovnom prijevozu.
(7)
Korištenje tahografa povezanih s globalnim satelitskim navigacijskim sustavom prikladan je i povoljan način za automatsko bilježenje položaja vozila na određenim mjestima tijekom dnevnog radnog vremena kako bi se olakšao rad službenika za kontrolu i stoga bi se takvo korištenje trebalo biti omogućeno.
(8)
U svojoj presudi u predmetu C-394/92 Michielsen and Geybels Transport Service (5), Sud je definirao pojam „dnevno radno vrijeme” te bi nadzorna tijela trebala tumačiti odredbe ove Uredbe uzimajući u obzir tu definiciju. „Dnevno radno vrijeme” počinje u trenutku kada je vozač uključio tahograf nakon tjednog ili dnevnog razdoblja odmora ili, ako je dnevni odmor razdijeljen u nekoliko razdoblja, nakon razdoblja odmora koje je trajalo najmanje devet sati. To razdoblje završava početkom dnevnoga razdoblja odmora ili, ako je dnevni odmor razdijeljen u nekoliko razdoblja, početkom razdoblja odmora koje traje najmanje devet uzastopnih sati.
(9)
Direktivom 2006/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (6) od država članica zahtijeva se da provode minimalan broj provjera na cesti. Daljinska komunikacija između tahografa i nadzornih tijela za potrebe provjera na cesti olakšava provedbu ciljanih provjera na cesti te tako omogućuje smanjenje administrativnoga opterećenja prijevoznih poduzeća prouzročenog nasumičnim provjerama te bi je stoga trebalo uvesti.
(10)
Inteligentni prijevozni sustavi (ITS) učinkoviti su po pitanju izazova s kojima je suočena europska prometna politika, poput povećanja cestovnog prometa i zagušenosti prometa ili povećanja potrošnje energije. Stoga bi tahografi trebali imati standardizirana sučelja kako bi se osigurala njihova interoperabilnost s aplikacijama ITS-a.
(11)
Potrebno je dati prednost razvoju aplikacija koje pomažu vozačima u tumačenju podataka zabilježenih tahografom kako bi mogli biti usklađeni sa socijalnim zakonodavstvom.
(12)
Sigurnost tahografa i njegovog sustava od ključne je važnosti kako bi se osiguralo generiranje pouzdanih podataka. Stoga bi proizvođači trebali osmišljavati, ispitivati i neprestano pregledavati tahograf tijekom njegova životna ciklusa u svrhu sprječavanja, otkrivanja i ublažavanja sigurnosnih ranjivosti.
(13)
Terenska ispitivanja tahografa koji još nije homologiran omogućuju testiranje uređaja u stvarnim situacijama prije negoli se započne s njegovim korištenjem. Time se omogućuju brža poboljšanja uređaja. Stoga bi trebalo dozvoliti provođenje terenskih ispitivanja, pod uvjetom da se sudjelovanje u takvim ispitivanjima te usklađenost s Uredbom (EZ) br. 561/2006 učinkovito prati i nadzire.
(14)
Uzimajući u obzir važnost održavanja najveće moguće razine sigurnosti, sigurnosne potvrde treba izdati certifikacijsko tijelo koje je odobrio Upravljački odbor u okviru „Sporazuma o uzajamnom priznavanju potvrda o evaluaciji sigurnosti informacijske tehnologije” Skupine viših dužnosnika za sigurnost informacijskih sustava (SOG-IS, eng. European Senior Official Group on Information Security).
U kontekstu međunarodnih odnosa s trećim zemljama, Komisija ne bi trebala odobriti certifikacijsko tijelo za potrebe ove uredbe osim ako to tijelo pruži uvjete za evaluaciju sigurnosti istovjetne onima koji su predviđeni Sporazumom o uzajamnom priznavanju. U tom smislu trebalo bi se osloniti na savjet upravljačkog odbora.
(15)
Pitanje instalatera i radionica od velike je važnosti za sigurnost tahografa. Stoga je potrebno propisati određene minimalne zahtjeve za njihovu pouzdanost, odobravanje, i provjere. Nadalje, države članice trebaju poduzeti odgovarajuće mjere kako bi se spriječio sukob interesa između instalatera ili radionica i prijevoznih poduzeća. Ova Uredba ne sprječava države članice u osiguravanju njihova odobravanja, nadziranja i certificiranja kako je određeno u ovoj Uredbi korištenjem postupaka propisanih u Uredbi (EZ) br. 765/2008 Europskog parlamenta i Vijeća (7), pod uvjetom da su ispunjeni minimalni uvjeti određeni u ovoj Uredbi.
(16)
Kako bi se osigurali učinkovitiji pregled i provjera kartica vozača te kako bi se olakšali zadaci službenika za kontrolu, trebalo bi uspostaviti nacionalne elektroničke evidencije te omogućiti međusobno povezivanje tih evidencija.
(17)
Pri provjeri autentičnosti kartica vozača države članice trebale bi koristiti postupke navedene u Preporuci Komisije 2010/19/EU (8).
(18)
Trebalo bi razmotriti posebne slučajeve u kojima bi država članica trebala biti u mogućnosti izdati privremenu, neobnovljivu karticu vozača vozačima koji nemaju uobičajeno boravište u državi članici ili zemlji koja je stranka Europskog sporazuma koji se odnosi na rad posada vozila koje sudjeluju u međunarodnom cestovnom prometu od 1. srpnja 1970. (Sporazum AETR). U tim slučajevima države članice trebaju u potpunosti primjenjivati relevantne odredbe ove Uredbe.
(19)
Dodatno, trebalo bi omogućiti državi članici izdavanje kartica vozača vozačima s boravištem na području te države članice čak ako se Ugovori ne primjenjuju u nekim dijelovima te države članice. U tim slučajevima države članice trebaju u potpunosti primjenjivati relevantne odredbe ove Uredbe.
(20)
Službenici za kontrolu neprestano su izloženi novim izazovima zbog uvođenja izmjena na tahografu i novih manipulativnih tehnika. Kako bi se osigurala učinkovitija provjera te unaprijedilo usklađivanje pristupa provjere diljem Unije, trebalo bi usvojiti zajedničku metodologiju za početno i trajno osposobljavanje službenika za kontrolu.
(21)
Bilježenje podataka putem tahografa, kao i tehnologije u razvoju za bilježenje podataka o položaju, daljinska komunikacija i povezanost s inteligentnim prijevoznim sustavima obuhvaćaju obradu osobnih podataka. Stoga bi se trebala primjenjivati relevantna pravila Unije, osobito ona utvrđena u Direktivi 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (9) te Uredba 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (10).
(22)
Kako bi se omogućilo pošteno tržišno natjecanje u razvoju aplikacija povezanih s tahografom, prava intelektualnog vlasništva i patenti povezani s prijenosom podataka u tahograf ili iz njega trebali bi biti besplatno dostupni svima.
(23)
Gdje je primjenjivo, podaci razmijenjeni tijekom komunikacije s nadzornim tijelima u državama članicama trebali bi biti u skladu je s relevantnim međunarodnim normama, poput skupa normi vezanih uz komunikacijski sustav kratkog dometa putem satelita koje je uspostavio Europski odbor za normizaciju.
(24)
Kako bi se osiguralo pošteno tržišno natjecanje na tržištu međunarodnog cestovnog prometa te poslao jasan signal vozačima i prijevoznim poduzećima, države članice trebale bi odrediti, u skladu s kategorijama kršenja određenima u Direktivi 2006/22/EZ, učinkovite, proporcionalne, odvraćajuće i nediskriminirajuće kazne, ne dovodeći u pitanje načelo supsidijarnosti.
(25)
Države članice trebale bi osigurati da se odabir vozila za pregled provodi bez diskriminacije na temelju nacionalnosti vozača ili države registracije ili stavljanja u pogon komercijalnog vozila.
(26)
U interesu jasne, učinkovite, razmjerne i jedinstvene provedbe socijalnih pravila u cestovnom prometu, nadležna tijela država članica trebala bi pravila primjenjivati na jedinstven način.
(27)
Svaka država članica trebala bi obavijestiti Komisiju o svim otkrićima do kojih dođe u pogledu dostupnosti prijevarnih uređaja ili instalacija za manipuliranje tahografom, uključujući i one koje su ponuđene putem interneta, a Komisija bi trebala o tim otkrićima obavijestiti sve ostale države članice.
(28)
Komisija bi trebala nastaviti pružanjem usluge pomoći putem interneta koja omogućuje vozačima, prijevoznim poduzećima, nadzornim tijelima i ovlaštenim instalaterima, radionicama ili proizvođačima vozila da postave pitanja u vezi s digitalnim tahografom, uključujući nove vrste manipuliranja i prevara.
(29)
Prilagodbom Sporazuma AETR, korištenje digitalnog tahografa postalo je obvezno u slučaju vozila registriranih u trećim zemljama koje su potpisnice Sporazuma AETR. Budući da izmjene tahografa uvedene ovom Uredbom izravno utječu na te zemlje, one bi trebale sudjelovati u dijalogu o tehničkim pitanjima, uključujući pitanja u vezi sa sustavom za razmjenu informacija o karticama vozača i karticama radionice. Stoga je potrebno uspostaviti Forum o tahografu.
(30)
Kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti za provedbu ove Uredbe, Komisija bi trebala imati provedbene ovlasti u pogledu zahtjeva, funkcija prikaza i upozorenja i homologacije tahografâ, kao i detaljnih odredaba za pametne tahografe; postupaka koje je potrebno slijediti pri provođenju terenskih ispitivanja te obrazaca koje je potrebno koristiti za praćenje tih terenskih ispitivanja; standardnog obrasca za pisanu izjavu o razlozima za uklanjanje pečata; zajedničkih postupaka i specifikacija potrebnih za međupovezanost elektroničkih evidencija; i metodologije koja navodi sadržaj početnog i trajnog osposobljavanja službenika za kontrolu. Te bi ovlasti trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (11).
(31)
Provedbeni akti doneseni u svrhu ove uredbe, koji će zamijeniti odredbe u Prilogu I.B Uredbi (EEZ) br. 3821/85 i druge provedbene mjere trebale bi biti uspostavljene do 2. ožujka 2016. Međutim, ako iz nekog razloga ti provedbeni akti ne budu pravovremeno doneseni, prijelazne mjere trebale bi osigurati potreban kontinuitet.
(32)
Provedbene akte iz ove Uredbe Komisija ne bi smjela donijeti ako odbor iz ove Uredbe ne dostavi mišljenje o nacrtu provedbenog akta koji je predložila Komisija.
(33)
U okviru primjene Sporazuma AETR, upućivanja na Uredbu 3821/85 trebaju se tumačiti kao upućivanja na ovu Uredbu. Unija očekuje da će u Ekonomskoj komisiji za Europu Ujedinjenih Naroda biti poduzeti odgovarajući koraci kako bi se osigurala potrebna usklađenost između ove Uredbe i Sporazuma AETR.
(34)
Europski nadzornik za zaštitu podataka je savjetovan u skladu s člankom 28. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (12) te je donio mišljenje 5. listopada 2011. (13).
(35)
Uredbu (EEZ) br 3821/85 trebalo bi stoga staviti izvan snage,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
NAČELA, PODRUČJE PRIMJENE I ZAHTJEVI
Članak 1.
Predmet i načela
1. Ovom se Uredbom utvrđuju obveze i zahtjevi vezani uz izradu, ugradnju, uporabu, ispitivanje i provjeru tahografa koji se koriste u cestovnom prometu radi provjere usklađenosti s Uredbom (EZ) br. 561/2006, Uredbom 2002/15/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (14) i Uredbom Vijeća 92/6/EEZ (15).
Tahografi moraju po pitanju svoje izrade, ugradnje, uporabe i ispitivanja biti u skladu sa zahtjevima ove Uredbe.
2. Ova Uredba određuje uvjete i zahtjeve prema kojima se informacije i podaci, osim osobnih podataka, koje zabilježe i pohrane tahografi mogu koristiti za druge svrhe osim provjere usklađenosti s aktima iz stavka 1.
Članak 2.
Definicije
1. Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se definicije iz članka 4. Uredbe (EZ) br. 561/2006.
2. Uz definicije iz stavka 1., za potrebe ove Uredbe primjenjuju se slijedeće definicije:
(a)
„tahograf” ili „uređaj za bilježenje podataka” znači uređaj koji se ugrađuje u cestovna vozila u svrhu prikaza, bilježenja, ispisa, pohrane i automatskog ili poluautomatskog generiranja detalja o kretanju tih vozila, uključujući brzinu tih vozila, u skladu s člankom 4. stavkom 3. kao i detalje o određenim razdobljima aktivnosti njihovih vozača;
(b)
„jedinica u vozilu” znači tahograf bez senzora kretanja i kablova za spajanje senzora kretanja. Jedinica u vozilu može biti jedna jedinica ili više jedinica raspoređenih u vozilu, pod uvjetom da je zajamčena usklađenost sa sigurnosnim zahtjevima iz ove Uredbe; jedinica u vozilu uključuje, između ostalog, jedinicu za obradu, memoriju podataka, funkciju mjerenja vremena, dva uređaja sa sučeljem za pametne kartice za vozača i suvozača, pisač, zaslon, priključne uređaje i mogućnosti unošenja podataka korisnika;
(c)
„senzor kretanja” znači dio tahografa na kojem se prikazuje signalna oznaka brzine vozila i/ili duljine prijeđenoga puta vozila;
(d)
„tahografska kartica” znači pametna kartica koja se koristi u kombinaciji s tahografom, a pomoću koje tahograf prepoznaje ulogu držatelja kartice te koja omogućuje prijenos i pohranu podataka;
(e)
„tahografski listić” znači listić za zapisivanje i pohranjivanje zabilježenih podataka koji se umeće u analogni tahograf i na koji pisaljka analognog tahografa neprekidno zapisuje podatke koje treba zabilježiti;
(f)
„kartica vozača” znači tahografska kartica koju ovlaštena tijela u državi članici izdaju pojedinom vozaču, a koja služi za identifikaciju vozača te omogućuje pohranu podataka o aktivnosti vozača;
(g)
„analogni tahograf” znači tahograf koji se koristi u kombinaciji s tahografskim listićem u skladu s ovom Uredbom;
(h)
„digitalni tahograf” znači tahograf koji se koristi u kombinaciji s tahografskom karticom u skladu s ovom Uredbom;
(i)
„kontrolna kartica” znači tahografska kartica koju ovlaštena tijela u državi članici izdaju nacionalnom nadležnom nadzornom tijelu, a koja služi za identifikaciju nadzornoga tijela i moguće službenika za kontrolu te koja omogućuje pristup podacima pohranjenima u memoriji podataka, kartici vozača ili prema potrebi karticama radionice, u svrhu njihova čitanja, ispisivanja i/ili preuzimanja;
(j)
„kartica poduzeća” znači tahografska kartica koju ovlaštena tijela u državi članici izdaju prijevoznome poduzeću koje upravlja vozilima u koja je ugrađen tahograf, a koja služi za identifikaciju prijevoznoga poduzeća te omogućuje prikazivanje, preuzimanje i ispisivanje podataka pohranjenih u tahografu koje je prijevozno poduzeće zaključalo;
(k)
„kartica radionice” znači tahografska kartica koju su ovlaštena tijela u državi članici izdala ovlaštenom osoblju proizvođača tahografa, instalatera, proizvođača vozila ili radionice koje je država članica odobrila, a koja služi za identifikaciju posjednika kartice te omogućuje ispitivanje, kalibraciju i aktiviranje tahografa i/ili preuzimanje iz njih;
(l)
„aktiviranje” znači faza u kojoj je tahograf u potpunosti operativan i provodi sve funkcije, uključujući sigurnosne funkcije kroz upotrebu kartice radionice;
(m)
„kalibracija” digitalnog tahografa znači ažuriranje ili potvrdu parametara vozila, uključujući identifikaciju i karakteristike vozila, koji se trebaju sačuvati u memoriji podataka korištenjem kartice radionice;
(n)
„preuzimanje” iz digitalnog tahografa znači kopiranje, zajedno s digitalnim potpisom, dijela ili čitavog skupa datoteka podataka zabilježenih u memoriji podataka jedinice u vozilu ili u memoriji tahografske kartice pod uvjetom da taj proces ne mijenja niti briše pohranjene podatke;
(o)
„događaj” znači neuobičajeno djelovanje koje otkrije digitalni tahograf, a koje može biti rezultat pokušaja prijevare;
(p)
„kvar” znači neuobičajeno djelovanje koje otkrije digitalni tahograf, a koje može biti rezultat nepravilnosti ili greške na uređaju;
(q)
„ugradnja” znači postavljanje tahografa u vozilo;
(r)
„nevažeća kartica” znači kartica za koju se otkrije da je neispravna ili čija početna provjera autentičnosti nije uspjela ili čiji datum početka važenja još nije dosegnut ili čiji je datum isteka prošao;
(s)
„periodični pregled” znači skup operacija koje se vrše za provjeru radi li tahograf pravilno, odgovaraju li njegove postavke parametrima vozila i jesu li uređaji za manipulaciju spojeni na tahograf;
(t)
„popravak” znači bilo kakav popravak senzora za kretanje ili jedinice u vozilu koji zahtijeva isključivanje s napajanja ili isključivanje s drugih sastavnih dijelova tahografa ili otvaranje senzora za kretanje ili jedinice u vozilu;
(u)
„homologacija” znači proces certificiranja, od strane države članice, u skladu s člankom 13., da tahograf, njegovi relevantni sastavni dijelovi ili tahografska kartica koji će se staviti na tržište ispunjavaju zahtjeve ove Uredbe;
(v)
„interoperabilnost” znači kapacitet sustava i temeljnih poslovnih procesa za razmjenu podataka i dijeljenje informacija;
(w)
„sučelje” znači mogućnost među sustavima koja pruža medije kroz koje mogu kontaktirati i biti međusobno povezani;
(x)
„izmjereno vrijeme” znači trajni digitalni zapis koordiniranog univerzalnog datuma i vremena (UTC);
(y)
„prilagodba vremena” znači automatska prilagodba aktualnog vremena u redovnim intervalima i s maksimalnim odstupanjem od jedne minute ili prilagodba koja se provodi tijekom kalibracije;
(z)
„otvorena norma” znači norma određena u dokumentu o specifikaciji normi koji je dostupan besplatno ili uz nominalnu naplatu, a koji se može kopirati, dijeliti ili koristiti bez naknade ili uz nominalnu naknadu.
Članak 3.
Područje primjene
1. Tahografi se ugrađuju i koriste u vozilima registriranima u državi članici koja služe za cestovni prijevoz putnika ili dobara i na koje se primjenjuje Uredba (EZ) br. 561/2006.
2. Države članice mogu izuzeti od primjene ove Uredbe vozila navedena u članku 13. stavcima 1. i 3. Uredbe (EZ) br. 561/2006.
3. Države članice mogu izuzeti od primjene ove Uredbe vozila koja se koriste za djelatnosti prijevoza za koje je odobreno izuzeće u skladu s člankom 14. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 561/2006.
Države članice mogu izuzeti od primjene ove Uredbe vozila koja se koriste za djelatnosti prijevoza za koje je odobreno izuzeće u skladu s člankom 14. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 561/2006. Države članice moraju o tome odmah obavijestiti Komisiju.
4. Petnaest godina nakon što su novoregistrirana vozila dužna imati tahograf kako je određeno člancima 8., 9. i 10. ove Uredbe, vozilima koja prometuju u državi članici koja nije država članica njihove registracije mora se ugraditi takav tahograf.
5. U slučaju nacionalnoga prijevoza države članice mogu zahtijevati ugradnju i uporabu tahografa u skladu s ovom Uredbom u svakom vozilu za koje se njihova ugradnja i uporaba tahografa ne zahtijeva u stavku 1.
Članak 4.
Zahtjevi i podaci koji treba bilježiti
1. Tahografi, isključujući vanjske sastavne dijelove, tahografske kartice i tahografski listići moraju ispunjavati stroge tehničke i ostale zahtjeve kako bi se omogućila ispravna provedba ove Uredbe.
2. Tahografi i tahografske kartice moraju ispunjavati sljedeće zahtjeve.
Oni moraju:
-
bilježiti podatke povezane s vozačem, aktivnosti vozača i vozilom koji moraju biti točni i pouzdani,
-
biti sigurni, posebice jamčiti integritet i porijeklo izvora podataka koje su zabilježile jedinice u vozilu i senzori kretanja ili koji su iz njih preuzeti,
-
biti interoperabilni, između različitih generacija jedinica u vozilu i tahografskih kartica,
-
omogućavati učinkovitu provjeru usklađenosti s ovom Uredbom i drugim primjenjivim pravnim aktima,
-
biti jednostavni za korištenje.
3. Digitalni tahografi bilježe sljedeće podatke:
(a)
prijeđeni put i brzinu vozila;
(b)
izmjereno vrijeme;
(c)
položaje kako je navedeno u članku 8. stavku 1.;
(d)
identitet vozača;
(e)
aktivnost vozača;
(f)
podatke o kontroli, kalibraciji i popravku tahografa, uključujući identifikaciju radionice;
(g)
događaje i kvarove.
4. Analogni tahografi bilježe barem podatke iz stavka 3. točaka (a), (b) i (e).
5. Pristup podacima pohranjenima u tahografu i tahografskoj kartici može se odobrit u bilo kojem trenutku:
(a)
nadležnim nadzornim tijelima;
(b)
relevantnom prijevoznom poduzeću tako da može biti usklađeno s pravnim obvezama, posebice kako je navedeno u člancima 32. i 33.
6. Preuzimanje podataka vrši se uz minimalnu odgodu za prijevozna poduzeća ili vozače.
7. Podaci koje zabilježi tahograf koji se mogu prenositi u i iz tahografa bežično ili elektroničkim putem, moraju biti u obliku javno dostupnih protokola kako je definirano u otvorenim normama.
8. Kako bi se osiguralo da su tahograf i tahografske kartice usklađeni s načelima i uvjetima ove Uredbe, a naročito u ovog članka, Komisija provedbenim aktima donosi detaljne odredbe potrebne za jedinstvenu provedbu ovog članka, posebice odredbe koje osiguravaju tehnički način ispunjenja tih zahtjeva. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 42. stavka 3.
9. Detaljne odredbe iz stavka 8., prema potrebi, temelje se na normama i jamče interoperabilnost i kompatibilnost između raznih generacija jedinica u vozilu i svih tahografskih kartica.
Članak 5.
Funkcije digitalnog tahografa
Digitalni tahograf osigurava sljedeće funkcije:
-
mjerenje brzine i prijeđenog puta,
-
praćenje aktivnosti vozača i statusa vožnje,
-
praćenje umetanja i uklanjanja tahografskih kartica,
-
bilježenje ručnih unosa vozača,
-
kalibraciju,
-
automatsko bilježenje položaja kako je navedeno u članku 8. stavku 1.,
-
praćenje aktivnosti nadzora,
-
otkrivanje i bilježenje događaja i kvarova,
-
čitanje iz memorije podataka, bilježenje i pohrana u memoriji podataka,
-
čitanje s tahografskih kartica te bilježenje i pohrana na tahografske kartice,
-
prikaz, upozoravanje, ispis i preuzimanje podataka na vanjske uređaje,
-
prilagodbu i mjerenje vremena,
-
daljinsku komunikaciju,
-
upravljanje zaključavanjem poduzeća,
-
ugrađena ispitivanja i samoispitivanja.
Članak 6.
Prikaz i upozoravanje
1. Informacije sadržane u digitalnom tahografu i tahografskoj kartici povezane s aktivnostima vozila te s vozačem i suvozačem prikazuju se na jasan, nedvosmislen i ergonomski način.
2. Prikazuju se sljedeće informacije:
(a)
vrijeme;
(b)
način rada;
(c)
aktivnost vozača:
-
ako je trenutačna aktivnost vožnja, vozačevo trenutačno neprekidno vrijeme vožnje i kumulativno vrijeme stanki,
-
ako je trenutačna aktivnost dostupnost/drugi posao/odmor ili stanka, trenutačno trajanje te aktivnosti (od kad je odabrana) i trenutačno kumulativno vrijeme stanki;
(d)
podaci povezani s upozorenjima;
(e)
podaci povezani s pristupom izborniku.
Mogu se prikazati dodatne informacije pod uvjetom da se jasno mogu razlikovati od informacija zatraženih u ovom stavku.
3. Digitalni tahograf upozorava vozače kad otkrije neki događaj i/ili kvar te prije i u vrijeme prekoračenja maksimalnog dopuštenog neprekidnog vremena vožnje kako bi se poboljšala usklađenost s relevantnim zakonodavstvom.
4. Upozorenja su vizualna, a mogu biti i zvučna. Upozorenja traju najmanje 30 sekundi, osim ako ih korisnik potvrdi na način da pritisne bilo koju tipku na tahografu. Razlog upozorenja prikazuje se i ostaje vidljiv sve dok ga korisnik potvrdi na način da upotrijebi posebnu tipku ili naredbu na tahografu.
5. Kako bi se osiguralo da su tahografi usklađeni sa zahtjevima ovog članka u odnosu na prikaz i upozorenja, Komisija provedbenim aktima donosi detaljne odredbe potrebne za jedinstvenu provedbu ovog članka. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 42. stavka 3.
Članak 7.
Zaštita podataka
1. Države članice dužne su osigurati da se obrada osobnih podataka u kontekstu ove Uredbe vrši isključivo za potrebe provjere usklađenosti s ovom Uredbom i Uredbom (EZ) br. 561/2006, u skladu s direktivama 95/46/EZ i 2002/58/EZ te pod nadzorom nadzornog tijela države članice iz članka 28. Direktive 95/46/EZ.
2. Države članice posebice moraju osigurati da su osobni podaci zaštićeni od korištenja koja nisu povezana s praćenjem ove Uredbe i Uredbe (EZ) br. 561/2006, u skladu sa stavkom 1. u pogledu:
-
korištenja globalnog navigacijskog satelitskog sustava (GNSS) za bilježenje podataka o položaju iz članka 8.,
-
korištenja daljinske komunikacije za potrebe vršenja provjere iz članka 9.,
-
korištenja tahografa sa sučeljem iz članka 10.,
-
elektroničke razmjene podataka na karticama vozača kako je navedeno u članku 31., a posebno prekogranične razmjene takvih podataka s trećim zemljama,
-
evidencije koju provode prijevozna poduzeća u skladu s člankom 33.
3. Digitalni tahografi osmišljeni su na način da osiguravaju zaštitu privatnosti. Obrađuju se isključivo oni podaci potrebni za ispunjenje svrha ove Uredbe.
4. Vlasnici vozila, prijevozna poduzeća i sva druga tijela dužni su poštovati, ako je to potrebno, relevantne odredbe o zaštiti osobnih podataka.
POGLAVLJE II.
PAMETNI TAHOGRAF
Članak 8.
Bilježenje položaja vozila na određenim mjestima tijekom dnevnog radnog vremena
1. Kako bi se olakšala potvrda usklađenosti s relevantnim zakonodavstvom, položaj vozila bilježi se automatski na sljedećim mjestima ili u točki koja je najbliža takvim mjestima gdje je dostupan satelitski signal:
-
početno mjesto dnevnog radnog vremena,
-
svaka tri sata akumuliranog vremena vožnje,
-
završno mjesto dnevnog radnog vremena.
Radi toga se u vozila koja su prvi put registrirana 36 mjeseci nakon stupanja na snagu detaljnih odredbi iz članka 11. ugrađuje tahograf koji je povezan s uslugom pozicioniranja na temelju satelitskog navigacijskog sustava.
2. U pogledu povezivanja tahografa s uslugom pozicioniranja na temelju satelitskog navigacijskog sustava iz stavka 1. koriste se samo veze usluge koje koriste uslugu pozicioniranja bez naknade. U tahograf se trajno ne pohranjuju nikakvi podaci o položaju osim onih izraženih u, ako je to moguće, zemljopisnim koordinatama kojima se određuju položaji iz stavka 1. Podaci o položaju koji se moraju privremeno pohraniti kako bi se omogućilo automatsko bilježenje točaka navedenih u stavku 1. ili kako bi se potkrijepio senzor kretanja ne smiju biti dostupni korisnicima i automatski se brišu nakon što više nisu potrebni u te svrhe.
Članak 9.
Daljinsko rano otkrivanje moguće manipulacije ili zloupotrebe
1. Kako bi se olakšale ciljane provjere na cesti koje provode nadležna nadzorna tijela, moguća je komunikacija između tahografa instaliranih u vozilima koja su prvi put registrirana 36 mjeseci nakon stupanja na snagu detaljnih odredaba iz članka 11. i tih nadležnih tijela dok je vozilo u pokretu.
2. Petnaest godina nakon što novoregistrirana vozila moraju imati tahograf kako je određeno u ovom članku i člancima 8. i 10., države članice moraju u odgovarajućoj mjeri opremiti svoja nadzorna tijela opremom za daljinsko rano otkrivanje potrebnom kako bi se omogućila komunikacija podataka navedena u ovom članku, uzimajući u obzir njihove posebne zahtjeve i strategije za provedbu. Do tada države članice mogu odlučiti hoće li opremiti svoja nadzorna tijela opremom za takvo daljinsko rano otkrivanje.
3. Komunikacija s tahografom iz stavka 1. uspostavlja se samo ako je za to primljen zahtjev s uređaja nadzornih tijela. Komunikacija je zaštićena kako bi se osigurala nepovredivost podataka i autentifikacija uređaja za bilježenje podataka i provjeru. Pristup razmijenjenim podacima omogućen je isključivo nadzornim tijelima ovlaštenima za provjeru kršenja Uredbe (EZ) br. 561/2006 i ove Uredbe te radionicama u mjeri potrebnoj da bi se utvrdio ispravan rad tahografa.
4. Podaci razmijenjeni komunikacijom ograničeni su isključivo na podatke potrebne za ciljanu provjeru vozila na cesti za koje se sumnja da sadrže tahografe kojima se manipuliralo ili koji su zloupotrebljeni. Ti podaci vezani su uz sljedeće događaje ili podatke koje je tahograf zabilježio:
-
najnoviji pokušaj povrede sigurnosti,
-
najdulji prekid u napajanju,
-
kvar senzora,
-
greška u podacima o kretanju,
-
konflikt u kretanju vozila,
-
vožnja bez valjane kartice,
-
umetanje kartice tijekom vožnje,
-
podaci o prilagodbi vremena,
-
podaci o kalibraciji, uključujući datume dvije posljednje kalibracije,
-
registarski broj vozila,
-
brzina koju je tahograf zabilježio.
5. Razmijenjeni podaci koriste se isključivo za provjeru usklađenosti s ovom Uredbom. Podaci se ne prenose drugim tijelima osim tijelima koja provjeravaju razdoblja vožnje i razdoblja odmora i pravosudnim tijelima u okviru sudskog postupka koji je u tijeku.
6. Nadzorna tijela mogu pohranjivati podatke samo dok traju provjere na cesti. Podaci se brišu najkasnije tri sata nakon njihove razmjene osim ako podaci upućuju na moguću manipulaciju ili zloupotrebu tahografa. Proslijeđeni se podaci brišu ako, tijekom provjere na cesti koja neposredno slijedi, manipulacija ili zloupotreba nisu potvrđene.
7. Prijevozna poduzeća koja upravljaju vozilima dužna su obavijestiti vozače o mogućnosti daljinske komunikacije u svrhu ranog otkrivanja mogućeg manipuliranja ili zloupotrebe tahografa.
8. Ni u kojem slučaju daljinska komunikacija ranog otkrivanja kako je opisana u ovom članku ne vodi do automatskih globa ili kazni za vozača ili prijevozno poduzeće. Nadležno nadzorno tijelo, na temelju razmijenjenih podataka, može izvršiti provjeru vozila i tahografa. Rezultat daljinske komunikacije ne sprječava nadzorna tijela da vrše nasumične provjere na cesti na temelju sustava klasifikacije rizika iz članka 9. Direktive 2006/22/EZ.
Članak 10.
Povezanost s inteligentnim prijevoznim sustavima
Tahografi u vozilima koja su prvi put registrirana 36 mjeseci nakon stupanja na snagu detaljnih odredaba iz članka 11. mogu biti opremljeni standardiziranim sučeljima putem kojih podatke koje je tahograf zabilježio ili generirao može na operativan način koristiti vanjski uređaj, ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
sučelje ne utječe na ispravnost i nepovredivost podataka koje je tahograf zabilježio;
(b)
sučelje je usklađeno s detaljnim odredbama iz članka 11.;
(c)
vanjski uređaj povezan sa sučeljem ima pristup osobnim podacima, uključujući podatke o zemljopisnom položaju, samo nakon prethodnog odobrenja vozača na kojeg se podaci odnose.
Članak 11.
Detaljne odredbe za pametni tahograf
Kako bi se osiguralo da je pametni tahograf usklađen s načelima i zahtjevima određenima u ovoj Uredbi, Komisija provedbenim aktima donosi detaljne odredbe potrebne za jedinstvenu provedbu članaka 8., 9. i 10., isključujući one odredbe kojima bi se omogućilo da tahograf bilježi dodatne podatke. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 42. stavka 3.
Detaljne odredbe navedene u prvom stavku:
(a)
u odnosu na izvođenje funkcija pametnog tahografa kako su navedene u ovom poglavlju uključuju potrebne zahtjeve kako bi se zajamčila sigurnost, točnost i pouzdanost podataka kako u tahograf dolaze putem usluge satelitskog pozicioniranja i tehnologije za daljinsku komunikaciju iz članaka 8. i 9.;
(b)
navode razne uvjete i zahtjeve za uslugu satelitskog pozicioniranja i tehnologiju za daljinsku komunikaciju iz članaka 8. i 9. da budu izvan tahografa ili ugrađeni u njega, te, ako su izvan njega, navode uvjete za korištenje signala satelitskog pozicioniranja kao drugog senzora kretanja;
(c)
navode potrebne norme za sučelje iz članka 10. Takve norme mogu uključivati odredbu o distribuciji prava pristupa za vozače, radionice i prijevozna poduzeća te kontrolne uloge za podatke koje bilježi tahograf, a koje se kontrolne uloge temelje na mehanizmu provjere autentičnosti/ovlaštenja definiranom za sučelja, poput certifikata za svaku razinu pristupa, podložno tehničkoj izvedivosti.
POGLAVLJE III.
HOMOLOGACIJA
Članak 12.
Primjene
1. Proizvođači ili njihovi zastupnici podnose zahtjev za homologacijom jedinice u vozilu, senzora kretanja, uzorka tahografskog listića ili tahografske kartice tijelima za homologaciju koja je za to ovlastila svaka država članica.
2. Države članice obavješćuju Komisiju do 2. ožujka 2015. o nazivu i kontaktnim podacima ovlaštenih tijela iz stavka 1. i prema potrebi nakon toga osiguravaju ažuriranja prema potrebi. Komisija na svojoj internetskoj stranici objavljuje popis ovlaštenih tijela za homologaciju i održava taj popis ažuriranim.
3. Zahtjevu za homologacijom potrebno je priložiti odgovarajuće specifikacije, uključujući potrebne podatke vezane uz pečate te certifikate o sigurnosti, ispravnosti i interoperabilnosti. Certifikat o sigurnosti izdaje ovlašteno certifikacijsko tijelo koje je odredila Komisija.
Certifikate o ispravnosti izdaje proizvođaču tijelo za homologaciju.
Certifikat o interoperabilnosti izdaje jedinstveni laboratorij pod ovlašću i odgovornosti Komisije.
4. U pogledu tahografa, njegovih relevantnih sastavnih dijelova i tahografskih kartica:
(a)
potvrda o sigurnosti potvrđuje sljedeće za jedinicu u vozilu, tahografske kartice, senzor za kretanje i vezu s GNSS prijemnikom kad GNSS nije ugrađen u jedinice u vozilu:
i.
usklađenost sa sigurnosnim ciljevima;
ii.
ispunjenje sljedećih sigurnosnih funkcija: identifikacije i provjere autentičnosti, ovlaštenja, povjerljivosti, odgovornosti, integriteta, revizije, točnosti i pouzdanosti usluge;
(b)
funkcionalni certifikat potvrđuje da ispitana stavka ispunjava odgovarajuće zahtjeve u smislu obavljanja funkcija, ekoloških karakteristika, karakteristika elektromagnetske kompatibilnosti, usklađenosti s fizičkim zahtjevima i usklađenosti s drugim normama koje se primjenjuju;
(c)
certifikat o interoperabilnosti potvrđuje da je ispitana stavka u potpunosti interoperabilna s potrebnim modelima tahografa ili tahografskih kartica.
5. O svakoj izmjeni u softveru ili hardveru tahografa ili u naravi materijala upotrijebljenih u njegovoj proizvodnji mora se, prije nego što se primijeni, obavijestiti nadležno tijelo koje je odobrilo homologaciju za uređaj. To tijelo proizvođaču potvrđuje produljenje homologacije ili može zahtijevati ažuriranje ili potvrdu o relevantnim certifikatima - funkcionalnim, sigurnosnim i/ili certifikatima o interoperabilnosti.
6. Za svaki tip jedinice u vozilu, senzora kretanja, uzorka tahografskog listića ili tahografske kartice može se podnijeti zahtjev samo jednoj državi članici.
7. Komisija provedbenim aktima donosi detaljne odredbe potrebne za jedinstvenu provedbu ovog članka. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 42. stavka 3.
Članak 13.
Odobravanje homologacije
Država članica izdaje homologaciju za bilo koji tip jedinice u vozilu, senzora kretanja, uzorka tahografskog listića ili tahografske kartice usklađen sa zahtjevima propisanima u člancima 4. i 11., pod uvjetom da država članica može provjeriti jesu li proizvedeni modeli usklađeni s homologiranim tipom.
Za sve preinake ili dodatke homologiranom uzorku potrebno je pribaviti dodatnu homologaciju od države članice koja je odobrila prvotnu homologaciju.
Članak 14.
Oznaka homologacije
Države članice izdaju podnositelju zahtjeva oznaku EU homologacije, koja je u skladu s prethodno ustanovljenim modelom, za svaki tip jedinice u vozilu, senzora kretanja, uzorka tahografskog listića ili tahografske kartice koji su države članice odobrile u skladu s člankom 13. i Prilogom II. Takve modele donosi Komisija provedbenim aktima u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 42. stavka 3.
Članak 15.
Odobrenje ili odbijanje
Nadležna tijela u državama članicama kojima su podneseni zahtjevi za homologacijom moraju za svaki tip jedinice u vozilu, senzora kretanja, uzorka tahografskog listića ili tahografske kartice koji su odobrila u roku od mjesec dana poslati tijelima u ostalim državama članicama kopiju potvrde o homologaciji i kopije relevantnih specifikacija, uključujući one koje se odnose na pečate. Ako nadležna tijela ne odobre zahtjev za homologacijom, dužna su obavijestiti tijela u drugim državama članicama da je zahtjev odbijen te navesti razloge za svoju odluku.
Članak 16.
Usklađenost uređaja s homologacijom
1. Ako država članica koja je izdala homologaciju u skladu s člankom 13. ustanovi da određene jedinice u vozilu, senzori kretanja, tahografski listići ili tahografske kartice imaju oznaku homologacije koju je ta država članica izdala, a nisu u skladu s tipom koji je homologiran, ona poduzima potrebne mjere kako bi osigurala da su proizvedeni modeli usklađeni s homologiranim tipom. Ako je potrebno, poduzete mjere mogu uključivati i poništavanje homologacije.
2. Država članica koja je izdala homologaciju poništava to odobrenje ako homologirana jedinica u vozilu, senzor kretanja, tahografski listić ili tahografska kartica nisu u skladu s ovom Uredbom ili ako se tijekom njihova korištenja ustanovi neispravan rad koji ih čini neprikladnima za uporabu kojoj su namijenjeni.
3. Ako država članica koja je izdala homologaciju primi od druge države članice obavijest o jednom od slučajeva iz stavaka 1. ili 2., ona nakon savjetovanja s državom članicom koja je poslala obavijest poduzima korake utvrđene u tim stavcima, u skladu sa stavkom 5.
4. Država članica koja utvrdi da je došlo do jednog od slučajeva iz stavka 2. može do daljnjeg zabraniti prodaju i korištenje dotične jedinice u vozilu, senzora kretanja, tahografskog listića ili tahografske kartice. Isto vrijedi i za slučajeve iz stavka 1. vezane uz jedinice u vozilu, senzore kretanja, tahografske listiće ili tahografske kartice koji su bili izuzeti iz prvotne ovjere EU-a ako proizvođač, nakon pravovremena upozorenja, ne uskladi uređaj s homologiranim modelom ili zahtjevima iz ove Uredbe.
U svakom slučaju, nadležna tijela država članica u roku od mjesec dana obavješćuju jedna druge te obavješćuju Komisiju o poništavanju homologacije ili o svakoj drugoj mjeri poduzetoj u skladu sa stavcima 1., 2. ili 3. te navode razloge za takav postupak.
5. Ako država članica koja je izdala homologaciju osporava postojanje bilo kojeg od slučajeva opisanih u stavcima 1. ili 2. o kojem je obaviještena, države članice nastoje riješiti taj spor te redovito o tome obavješćuju Komisiju.
Ako se u razgovorima među državama članicama ne postigne sporazum u roku od četiri mjeseca od datuma slanja obavijesti iz stavka 3., Komisija, nakon savjetovanja sa stručnjacima iz svih država članica te nakon što je razmotrila sve relevantne čimbenike, poput gospodarskih i tehničkih čimbenika, u roku od šest mjeseci nakon isteka spomenutog razdoblja od četiri mjeseca donosi odluku o kojoj obavješćuje države članice kojih se to tiče te istodobno i ostale države članice. Komisija za svaki pojedini slučaj određuje vremenski rok za provođenje svoje odluke.
Članak 17.
Homologacija tahografskih listića
1. Podnositelj zahtjeva za homologacijom za uzorak tahografskoga listića u svojem zahtjevu navodi tip ili tipove analognih tahografa s kojima se taj tahografski listić upotrebljava te stavlja na raspolaganje odgovarajući uređaj tog tipa ili tipova u svrhu ispitivanja tahografskog listića.
2. Nadležna tijela svake države članice na potvrdi o homologaciji uzorka tahografskog listića navode tip ili tipove analognih tahografa u kojima se taj uzorak tahografskog listića može koristiti.
Članak 18.
Obrazloženje odluka o odbijanju
U svim odlukama donesenima u skladu s ovom Uredbom kojima se odbija ili poništava homologacija jedinice u vozilu, senzora kretanja, uzorka tahografskog listića ili tahografske kartice detaljno se navode razlozi na kojima se takve odluke temelje. Stranka o kojoj je riječ mora biti obaviještena o takvoj odluci, kao i o pravnim lijekovima dostupnima u skladu s pravom u dotične države članice te o rokovima za primjenu tih pravnih lijekova.
Članak 19.
Priznavanje homologiranih tahografa
Države članice ne smiju odbiti registrirati vozila opremljena tahografom ili zabraniti stavljanje u pogon ili korištenje takvog vozila na temelju činjenice da je vozilo opremljeno takvim uređajem ako uređaj nosi oznaku homologacije iz članka 14. i tipsku pločicu iz članka 22. stavka 4.
Članak 20.
Sigurnost
1. Proizvođači izrađuju, ispituju i izvršavaju pregled jedinica u vozilu, senzora kretanja i tahografskih kartica koji se proizvode kako bi otkrili nedostatke u svim fazama životnoga ciklusa proizvoda te sprječavaju ili smanjuju mogućnost njihove zloupotrebe. Učestalost ispitivanja utvrđuje država članica koja je izdala potvrdu o homologaciji, uz ograničenje koje ne prelazi dvije godine.
2. Radi toga proizvođači podnose dokumentaciju potrebnu za provođenje analize ranjivosti certifikacijskom tijelu iz članka 12. stavka 3.
3. Za potrebe stavka 1. certifikacijsko tijelo iz članka 12. stavka 3. provodi ispitivanja jedinica u vozilu, senzora kretanja i tahografskih kartica kako bi utvrdilo da pojedinci upoznati s javno dostupnim saznanjima ne mogu zloupotrijebiti poznate ranjivosti uređaja.
4. Ako se tijekom ispitivanja iz stavaka 1. otkriju ranjivosti u elementima sustava (jedinicama u vozilu, senzorima kretanja i tahografskim karticama), ti elementi ne stavljaju se na tržište. Ako se tijekom ispitivanja otkriju ranjivosti u skladu sa stavkom 3. kod elemenata koji su već na tržištu, proizvođač ili certifikacijsko tijelo obavještava nadležna tijela države članice koja je odobrila homologaciju. Nadležna tijela poduzimaju sve potrebne mjere za rješavanje tog problema, posebice od strane proizvođača, te bez odgađanja obavještavaju Komisiju o otkrivenim ranjivostima i predviđenim ili poduzetim mjerama, uključujući, prema potrebi, povlačenje homologacije u skladu s člankom 16. stavkom 2.
Članak 21.
Terenska ispitivanja
1. Države članice mogu odobriti provođenje terenskih ispitivanja tahografa koji još nisu homologirani. Države članice uzajamno priznaju takva odobrenja za terenska ispitivanja.
2. Vozači i prijevozna poduzeća koja sudjeluju u terenskome ispitivanju moraju poštovati zahtjeve iz Uredbe (EZ) br. 561/2006. Radi dokazivanja te usklađenosti, vozači slijede postupak određen u članku 35. stavku 2. ove Uredbe.
3. Komisija može donijeti provedbene akte o postupcima koje treba slijediti pri provođenju terenskih ispitivanja te obrascima koje je potrebno koristiti za praćenje tih terenskih ispitivanja. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 42. stavka 3.
POGLAVLJE IV.
UGRADNJA I PREGLED
Članak 22.
Ugradnja i popravak
1. Ugradnju i popravak tahografa vrše isključivo instalateri, radionice ili proizvođači vozila koje su za to ovlastila nadležna tijela u državama članicama u skladu s člankom 24.
2. Nakon što su utvrdili da je tahograf funkcionira ispravno te, posebno, na takav način da osigurava da nijedan uređaj za manipulaciju ne može utjecati zabilježene podatke ili ih izmijeniti, ovlašteni instalateri, radionice ili proizvođači vozila pečate tahograf, u skladu sa specifikacijama navedenima u potvrdi o homologaciji iz članka 15.
3. Ovlašteni instalateri, radionice ili proizvođači vozila stavljaju posebnu oznaku na te pečate. Uz to, u slučaju digitalnih tahografa ovlašteni instalateri, radionice ili proizvođači unose elektroničke sigurnosne podatke potrebne za provođenje provjera autentičnosti. Nadležna tijela u svakoj državi članici šalju Komisiji evidenciju korištenih oznaka i elektroničkih sigurnosnih podataka te potrebne informacije vezane uz korištene elektroničke sigurnosne podatke. Komisija državama članicama omogućuje pristup tim informacijama na zahtjev.
4. U svrhu potvrde da je ugradnja tahografa obavljena u skladu sa zahtjevima iz ove Uredbe, pričvršćuje se tipska pločica na način da bude jasno vidljiva i lako dostupna.
5. Sastavni dijelovi tahografa zapečaćeni su kako je navedeno u certifikatu o homologaciji. Svi spojevi s tahografom kojima se može neovlašteno rukovati, uključujući spoj između senzora za kretanje i mjenjačke kutije te prema potrebi tipska pločica moraju biti zapečaćeni.
Pečat se uklanja ili uništava isključivo:
-
od strane instalatera ili radionica koje su odobrila nadležna tijela iz članka 24. u svrhe popravka, održavanja ili ponovne kalibracije tahografa ili od strane službenika za kontrolu koji su pravilno osposobljeni i, prema potrebi ovlašteni, za svrhe provjere,
-
u svrhu popravka vozila ili izmjene koja utječe na pečat. U takvim slučajevima u vozilu se mora nalaziti pisana izjava s datumom i vremenom uništavanja pečata i s razlozima za uklanjanje pečata. Komisija putem provedbenih akata razvija standardni obrazac za pisanu izjavu.
U svim slučajevima, pečate zamjenjuje ovlašteni instalater ili radionica bez neopravdanog odgađanja, a najkasnije sedam dana od njegovog uklanjanja.
Prije zamjene pečata, ovlaštena radionica izvršava provjeru i kalibraciju tahografa.
Članak 23.
Pregledi tahografa
1. Ovlaštene radionice provode redovite preglede tahografa. Redoviti pregledi provode se najmanje svake dvije godine.
2. Pregledi navedeni u stavku 1. provjeravaju barem sljedeće:
-
je li tahograf pravilno ugrađen i prikladan za vozilo,
-
radi li tahograf pravilno,
-
ima li tahograf oznaku homologacije,
-
je li tipska pločica pričvršćena,
-
jesu li svi pečati netaknuti i važeći,
-
ima li uređaja za manipulaciju spojenih na tahograf ili tragova korištenja takvih uređaja,
-
kolika je veličina gume i stvarni opseg gume.
3. Radionice sastavljaju izvješće o pregledu ako su nepravilnosti u radu tahografa morale biti popravljene, bilo kao rezultat periodičnog pregleda ili pregleda izvršenog na poseban zahtjev nacionalnog nadležnog tijela. Oni vode popis svih sastavljenih izvješća o pregledu.
4. Izvješća o pregledu čuvaju se najmanje dvije godine od dana sastavljanja izvješća. Države članice odlučuju hoće li zadržati izvješća o pregledu ili ih poslati nadležnom tijelu tijekom tog razdoblja. Ako se izvješća o pregledu čuvaju u radionici, na zahtjev nadležnog tijela radionica omogućuje pristup izvješćima o pregledu i kalibracijama provedenima u tom razdoblju.
Članak 24.
Odobravanje instalatera, radionica i proizvođača vozila
1. Države članice odobravaju, redovito provjeravaju i ovlašćuju instalatere, radionice i proizvođače vozila za ugradnju, ispitivanje, preglede i popravak tahografa.
2. Države članice dužne su osigurati da su instalateri, radionice i proizvođači vozila stručni i pouzdani. Radi toga države članice određuju i objavljuju niz jasnih postupaka na nacionalnoj razini te osiguravanju da su ispunjeni sljedeći minimalni kriteriji:
(a)
osoblje mora biti odgovarajuće osposobljeno;
(b)
oprema nužna za obavljanje relevantnih ispitivanja i zadataka mora biti dostupna;
(c)
instalateri, radionice i proizvođači vozila moraju imati dobar ugled.
3. Provjere odobrenih instalatera ili radionica provode se na sljedeći način:
(a)
odobreni instalateri ili radionice podliježu najmanje svake dvije godine provjerama postupaka koje primjenjuju pri rukovanju tahografima. Provjera je posebice usmjerena na poduzete sigurnosne mjere i rukovanje karticama radionice. Države članice mogu provoditi te provjere bez obavljanja posjeta na terenu;
(b)
također se provode nenajavljene tehničke provjere odobrenih instalatera ili radionica kako bi se provjerile izvršene kalibracije, pregledi i ugradnje. Te provjere moraju obuhvatiti najmanje 10 % ovlaštenih instalatera i radionica godišnje.
4. Države članice i njihova nadležna tijela poduzimaju odgovarajuće mjere za sprječavanje sukoba interesa između instalatera ili radionica i prijevoznih poduzeća. U slučaju ozbiljnog rizika sukoba interesa, poduzimaju se dodatne posebne mjere kako bi se osiguralo da instalater ili radionica poštuju ovu Uredbu.
5. Nadležna tijela država članica jednom godišnje prosljeđuju Komisiji, ako je moguće u elektroničkom obliku, popise ovlaštenih instalatera i radionica te kartica koje su im izdane. Komisija na svojoj internetskoj stranici objavljuje te popise.
6. Nadležna tijela u državama članicama povlače, privremeno ili trajno, odobrenja za instalatere, radionice i proizvođače vozila koji ne ispunjavaju obveze navedene u ovoj Uredbi.
Članak 25.
Kartice radionice
1. Valjanost kartica radionice ne smije prelaziti jednu godinu. Pri obnavljanju kartica radionice nadležno tijelo mora se pobrinuti da instalater, radionica ili proizvođač vozila ispunjava kriterije navedene u članku 24. stavku 2.
2. Nadležno tijelo dužno je obnoviti karticu radionice u roku od 15 radnih dana nakon primitka važećeg zahtjeva za obnovu i nakon primitka sve potrebne dokumentacije. Ako je kartica radionice oštećena, neispravna, ili je izgubljena ili ukradena, nadležno tijelo izdaje zamjensku karticu u roku od pet radnih dana nakon primanja detaljnog zahtjeva za zamjenom. Nadležna tijela koja izdaju karticu vode evidenciju o izgubljenim, ukradenim ili neispravnim karticama.
3. Ako država članica poništi odobrenje instalatera, radionice ili proizvođača vozila kako je određeno u članku 24., ona također poništava njemu izdane kartice radionice.
4. Države članice poduzimaju sve potrebne mjere kako bi se spriječilo krivotvorenje kartica radionice izdanih ovlaštenim instalaterima, radionicama i proizvođačima vozila.
POGLAVLJE V.
KARTICE VOZAČA
Članak 26.
Izdavanje kartica vozača
1. Kartice vozača, na zahtjev vozača, izdaje nadležno tijelo u državi članici u kojoj vozač ima uobičajeno boravište. Kartice se izdaju u roku od mjesec dana nakon što je nadležno tijelo primilo zahtjev i svu potrebnu dokumentaciju.
2. Za potrebe ovog članka „uobičajeno boravište” znači mjesto gdje osoba obično živi, to jest najmanje 185 dana u svakoj kalendarskoj godini zbog osobnih ili poslovnih veza ili, u slučaju osobe bez poslovnih veza, zbog osobnih veza koje pokazuju čvrstu povezanost između te osobe i mjesta gdje živi.
Međutim, uobičajenim boravištem osobe čije se poslovne veze nalaze u mjestu različitom od njezinih njegovih osobnih veza i koja stoga naizmjence živi u različitim mjestima u dvije ili više država članica smatra se mjesto njezinih osobnih veza, pod uvjetom da se ta osoba ondje redovito vraća. Ovaj zadnji navedeni uvjet ne mora biti zadovoljen ako osoba živi u državi članici radi izvršenja zadatka određenog trajanja.
3. Vozači moraju predočiti dokaz o svojem uobičajenom boravištu na prikladan način, poput predočenja osobne iskaznice ili drugoga valjanog dokumenta. Ako nadležna tijela države članice koja izdaju karticu vozača sumnjaju u valjanost izjave o uobičajenom boravištu ili ako postoji potreba za određenim posebnim provjerama, ta tijela mogu zatražiti bilo koje dodatne informacije ili dokaze.
4. U propisno opravdanim i iznimnim slučajevima države članice mogu izdati privremenu i neobnovljivu karticu vozača koja vrijedi najviše 185 dana vozaču čije uobičajeno boravište nije u državi članici ili državi koja je potpisnica Sporazuma AETR, pod uvjetom da je taj vozač u radnopravnom odnosu s poduzećem osnovanim u državi članici izdavanja te, ako se primjenjuje Uredba (EZ) br. 1072/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (16), predoči potvrdu za vozače navedenu u toj Uredbi.
Na temelju podataka koje dostavljaju države članice, Komisija pomno nadzire provedbu ovog stavka. Svake dvije godine izvješćuje Europski parlament i Vijeće o svojim nalazima i osobito ispituje proizvode li privremene kartice vozača bilo kakve negativne učinke na tržište rada i izdaju li se uobičajeno privremene kartice na ime vozača više od jednom. Komisija može predložiti odgovarajuće zakonodavne prijedloge radi revidiranja ovog stavka.
5. Nadležna tijela države članice koja izdaje karticu dužna su poduzeti odgovarajuće mjere kako bi se osiguralo da podnositelj zahtjeva već ne posjeduje valjanu karticu vozača te moraju personalizirati karticu vozača kako bi podaci na njoj bili vidljivi i zaštićeni.
6. Valjanost kartice vozača ne prelazi pet godina.
7. Valjana kartica vozača ne poništava se niti se povlači osim ako su nadležna tijela države članice otkrila da je kartica krivotvorena ili da vozač koristi karticu koja nije njegova ili u slučaju da je kartica pribavljena na temelju lažnih potvrda i/ili krivotvorenih dokumenata. Ako mjere poništavanja ili povlačenja kartice poduzme država članica koja nije izdala određenu karticu, ta država članica bez odgode vraća karticu tijelima u države članice koja je izdala karticu te navodi razloge za poništavanje ili povlačenje. Ako se pretpostavi da će vraćanje kartice potrajati duže od dva tjedna, država članica koja poništava ili povlači karticu unutar ta dva tjedna obavještava državu članicu koja je izdala karticu o razlozima za povlačenje ili poništavanje.
8. Države članice dužne su poduzeti sve potrebne mjere kako bi spriječile krivotvorenje kartica vozača.
9. Ovim se člankom države članice ne sprječava u izdavanju kartice vozača vozaču čije je uobičajeno boravište na području države članice na koje se ne primjenjuju Ugovor o Europskoj uniji ili Ugovor o funkcioniranju Europske unije, pod uvjetom da se u takvim slučajevima primjenjuju relevantne odredbe ove Uredbe.
Članak 27.
Korištenje kartica vozača
1. Kartica vozača osobnog je karaktera.
2. Vozač može posjedovati samo jednu valjanu karticu vozača te je ovlašten koristiti isključivo svoju personaliziranu karticu vozača. Vozač ne smije koristiti karticu vozača koja je neispravna ili je istekla.
Article 28.
Obnova kartice vozača
1. Ako vozač želi obnoviti svoju karticu vozača, on mora podnijeti zahtjev nadležnim tijelima u državi članici u kojoj se nalazi njegovo uobičajeno boravište najkasnije 15 radnih dana prije isteka valjanosti kartice.
2. Ako, u slučaju obnove, država članica vozačeva uobičajenog boravišta nije ona koja je izdala njegovu trenutnu karticu te ako je tijelima bivše države članice predan zahtjev za obnavljanjem kartice vozača, ona su dužna su obavijestiti tijela koja su izdala prijašnju karticu o razlozima obnavljanja kartice.
3. Ako je nadležno tijelo primilo zahtjev za produženjem kartice čiji se datum isteka približava, to tijelo izdaje novu karticu prije isteka valjanosti, pod uvjetom da je zahtjev poslan u vremenskom roku navedenom u stavku 1.
Članak 29.
Ukradene, izgubljene ili neispravne kartice vozača
1. Tijelo zaduženo za izdavanje kartica vodi evidenciju o izdanim, ukradenim, izgubljenim ili neispravnim karticama vozača najmanje u vremenskom razdoblju trajanja valjanosti kartice.
2. Ako je kartica vozača oštećena ili neispravna, vozač je vraća nadležnom tijelu države članice u kojoj se nalazi njegovo uobičajeno boravište. Krađa kartice vozača službeno se prijavljuje nadležnim tijelima države članice u kojoj je kartica ukradena.
3. Sveki gubitak kartice vozača prijavljuje se u obliku službene izjave nadležnim tijelima države članice u kojoj je kartica izdana te nadležnim tijelima države članice u kojoj se nalazi uobičajeno boravište vozača ako boravište nije u državi članici koja je izdala karticu.
4. Ako je kartica vozača oštećena, neispravna, izgubljena ili ukradena, vozač u roku od sedam kalendarskih dana podnosi zahtjev za zamjenom kartice nadležnim tijelima države članice u kojoj se nalazi njegovo uobičajeno boravište. Ta tijela izdaju zamjensku karticu u roku od osam radnih dana nakon primitka detaljnoga zahtjeva za zamjenom kartice.
5. U slučajevima navedenima u stavku 4. vozač može nastaviti s vožnjom bez kartice vozača najviše 15 kalendarskih dana ili dulje ako je to nužno za vraćanje vozila u prostor u kojem mu je baza, pod uvjetom da vozač može dokazati da tijekom tog razdoblja nije mogao pokazati ili koristiti karticu.
Članak 30.
Uzajamno priznavanje i zamjena kartica vozača
1. Kartice vozača koje izdaju države članice uzajamno se priznaju.
2. Ako vlasnik valjane kartice vozača izdane u jednoj državi članici ima uobičajeno boravište u drugoj državi članici, on može zahtijevati zamjenu svoje kartice istovjetnom karticom druge države članice. Država članica koja provodi zamjenu dužna je provjeriti je li izdana kartica još uvijek valjana.
3. Države članice koje provode zamjenu vraćaju staru karticu tijelima države članice koja je karticu izdala te navode razloge za zamjenu.
4. Ako država članica nadomješta ili zamjenjuje karticu vozača, nadomještanje ili zamjena te bilo kakvo naknadno nadomještanje ili zamjena moraju biti evidentirane u toj državi članici.
Članak 31.
Elektronička razmjena podataka o karticama vozača
1. Kako bi se osiguralo da podnositelj zahtjeva već ne posjeduje valjanu karticu vozača iz članka 26., države članice vode nacionalne elektroničke evidencije koje sadržavaju sljedeće podatke o karticama vozača, uključujući podatke iz članka 26. stavka 4, tijekom razdoblja koje odgovara barem razdoblju trajanja valjanosti kartica:
-
prezime i ime vozača,
-
datum rođenja i, ako je taj podatak dostupan, mjesto rođenja vozača,
-
broj valjane vozačke dozvole i zemlju izdavanja vozačke dozvole (ako je to potrebno),
-
status kartice vozača,
-
broj kartice vozača.
2. Komisija i države članice poduzimaju sve nužne mjere kako bi se osiguralo da su elektroničke evidencije povezane i dostupne u cijeloj Uniji putem sustava za razmjenu poruka TACHOnet navedenog u Preporuci 2010/19/EU ili kompatibilnog sustava. Ako se upotrebljava kompatibilan sustav, razmjena elektroničkih podataka s ostalim državama članicama moguća je preko sustava za razmjenu poruka TACHOnet.
3. Pri izdavanju, zamjeni i, kada je to potrebno, obnavljanju kartice vozača, države članice putem razmjene elektroničkih podataka provjeravaju posjeduje li već vozač valjanu karticu vozača. Razmijenjeni podaci ograničeni su na podatke potrebne za navedenu provjeru.
4. Službenici za kontrolu mogu imati pristup elektroničkoj evidenciji radi provjere statusa kartice vozača.
5. Komisija donosi provedbene akte kako bi utvrdila zajedničke postupke i specifikacije potrebne za međusobnu povezanost iz stavka 2., uključujući format razmijenjenih podataka, tehničke postupke za elektroničko korištenje nacionalnih elektroničkih evidencija, postupke za pristup podacima te sigurnosne mehanizme. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 42. stavka 3.
POGLAVLJE VI.
UPOTREBA OPREME
Članak 32.
Ispravna uporaba tahografâ
1. Prijevozna poduzeća i vozači moraju osigurati ispravan rad i pravilnu uporabu digitalnih tahografa i kartica vozača. Prijevozna poduzeća i vozači koji koriste analogne tahografe osiguravaju njihov ispravan rad te pravilno korištenje tahografskih listića.
2. Digitalni tahografi ne smiju biti podešeni tako da se automatski prebacuju na određenu kategoriju aktivnosti kada su motor ili sklopka za paljenje vozila isključeni, osim ako vozaču ostaje mogućnost manualnog biranja odgovarajuće kategorije aktivnosti.
3. Zabranjeno je krivotvorenje, prikrivanje, tajenje ili uništavanje podataka zabilježenih na tahografskom listiću ili podataka pohranjenih u tahografu ili kartici vozača ili podataka ispisanih s tahografa. Zabranjeno je svako rukovanje tahografom, tahografskim listićem ili karticom vozača koje može dovesti do krivotvorenja, tajenja ili uništavanja podataka i/ili ispisanih informacija. Nijedan uređaj koji bi se mogao koristiti u te svrhe ne smije biti prisutan u vozilu.
4. U vozilu se ne smije nalaziti više od jednoga tahografa osim u slučaju terenskih ispitivanja iz članka 21.
5. Države članice moraju zabraniti proizvodnju, distribuciju, promoviranje i/ili prodaju uređaja osmišljenih i/ili namijenjenih manipulaciji tahografima.
Članak 33.
Odgovornost prijevoznih poduzeća
1. Prijevozna poduzeća odgovorna su za osiguravanje da su njihovi vozači odgovarajuće osposobljeni i upućeni u pogledu ispravnog funkcioniranja tahografa, digitalnog ili analognog, te su dužna provoditi redovite provjere kako bi osigurala da njihovi vozači na ispravan način upotrebljavaju tahografe te svojim vozačima ne smiju davati izravne ni neizravne poticaje koji bi mogli potaknuti zlouporabu tahografa.
Prijevozna poduzeća moraju izdati dovoljan broj tahografskih listića vozačima vozila opremljenih analognim tahografima, imajući u vidu činjenicu da su tahografski listići osobne prirode te uzimajući u obzir trajanje usluge i moguću potrebu za zamjenom tahografskih listića koji su oštećeni ili koje je oduzeo ovlašteni službenik koji obavlja kontrolu. Prijevozna poduzeća izdaju vozačima isključivo tahografske listiće koji odgovaraju odobrenom uzorku i mogu se koristiti s uređajem ugrađenim u vozilu.
Ako je vozilo opremljeno digitalnim tahografom, prijevozno poduzeće i vozač moraju se pobrinuti da se, uzimajući u obzir trajanje usluge, ispisivanje podataka s tahografa na zahtjev službenika za kontrolu može ispravno provesti u slučaju pregleda.
2. Prijevozna poduzeća čuvaju tahografske listiće i ispise kada god su ispisi generirani u skladu s člankom 35., kronološkim redom i u čitkom obliku najmanje godinu dana nakon njihove uporabe te daje njihove kopije vozačima koji ih zatraže. Prijevozna poduzeća također vozaču koji to zahtijeva izdaju kopije podataka preuzetih s kartica vozača zajedno s ispisanim papirnatim verzijama tih kopija. Tahografski listići, ispisi i preuzeti podaci predočuju se ili predaju na zahtjev bilo kojeg ovlaštenog službenika koji obavlja kontrolu.
3. Prijevozna poduzeća odgovorno je za kršenja ove Uredbe koja počine njihovi vozači ili osobe koje poduzećima stoje na raspolaganju. Međutim, države članice mogu tu odgovornost uvjetovati kršenjem stavka 1. prvog podstavka ovoga članka te članka 10. stavaka 1. i 2. Uredbe (EZ) br. 561/2006 od strane prijevoznog poduzeća.
Članak 34.
Korištenje kartica vozača i tahografskih listića
1. Vozači moraju koristiti tahografske listiće ili kartice vozača svaki dan tijekom vožnje, počevši od trenutka kada preuzmu vozilo. Tahografski listić ili kartica vozača ne vade se prije kraja dnevnog radnog vremena, osim ako je to odobreno. Tahografski listić ili kartica vozača ne smiju se koristiti dulje od razdoblja za koje su namijenjeni.
2. Vozači moraju na odgovarajući način zaštititi tahografske listiće ili kartice vozača te ne smiju koristiti prljave ili oštećene tahografske listiće ili kartice vozača.
3. Ako se zbog udaljenosti od vozila vozač ne može koristiti tahografom ugrađenim u vozilo, vremenska razdoblja iz stavka 5. točke (b) podtočaka ii., iii. i iv.:
(a)
ako je vozilo opremljeno analognim tahografom, unose se na tahografski listić ručno, automatskim bilježenjem ili na druge načine, čitko i bez prljanja tahografskog listića; ili
(b)
ako je vozilo opremljeno digitalnim tahografom, unose se na karticu vozača upotrebom sustava ručnog bilježenja koji se nalazi na tahografu.
Države članice ne zahtijevaju od vozača zahtjev za predočenje obrazaca za potvrđivanje njihovih aktivnosti u vrijeme dok nisu bili u vozilu.
4. Ako se u vozilu opremljenom digitalnim tahografom nalazi više od jednog vozača, svaki vozač mora se pobrinuti da je njegova kartica vozača umetnuta u odgovarajući utor na tahografu.
Ako se u vozilu opremljenom analognim tahografom nalazi više od jednog vozača, vozači prema potrebi mijenjaju tahografske listiće kako bi se relevantni podaci zabilježili na tahografskom listiću onog vozača koji vozi.
5. Vozači moraju:
(a)
osigurati da vrijeme zabilježeno na thografskom listiću bude usklađeno sa službenim vremenom u državi u kojoj je vozilo registrirano;
(b)
koristiti prekidače koji omogućuju da se sljedeća vremenska razdoblja zapisuju zasebno i različito:
i.
pod znakom
: vrijeme vožnje;
ii.
pod znakom
: „drugi rad”, što znači sve aktivnosti koje nisu vožnja, kako je određeno u članku 3. točki (a) Direktive 2002/15/EZ, uključujući bilo kakav rad za istog poslodavca ili druge poslodavce u prometnom sektoru ili izvan njega;
iii.
pod znakom
: „raspoloživost” kako je određeno u članku 3. točki (b) Direktive 2002/15/EZ;
iv.
pod znakom
: stanke ili odmor.
6. Svaki vozač vozila opremljenog analognim tahografom unosi sljedeće podatke na svoj tahografski listić:
(a)
kada započne s korištenjem tahografskog listića - svoje prezime i ime;
(b)
datum i mjesto početka te datum i mjesto završetka korištenja tahografskog listića;
(c)
registarski broj svakog vozila koje mu je dodijeljeno, za prvu vožnju zabilježenu na tahografskom listiću te, u slučaju promjene vozila, tijekom korištenja listića;
(d)
stanje brojača kilometara:
i.
na početku prve vožnje zabilježene na tahografskom listiću;
ii.
na kraju posljednje vožnje zabilježene na tahografskom listiću;
iii.
u slučaju promjene vozila tijekom radnoga dana, stanje brojača kilometara u prvom vozilu dodijeljenom vozaču te stanje u sljedećem dodijeljenom vozilu;
(e)
vrijeme svake promjene vozila.
7. Vozač unosi u digitalni tahograf simbole zemalja u kojima je započeto i završeno dnevno radno vrijeme. Međutim, država članica može od vozača vozila zaduženih za prijevoz unutar njezinoga područja zahtijevati unošenje detaljnijih zemljopisnih specifikacija uz simbol zemlje, pod uvjetom da je država članica te detaljnije zemljopisne specifikacije priopćila Komisiji prije 1. travnja 1998.
Vozači nisu obvezni unositi podatke iz prve rečenice prvog podstavka ako tahograf automatski bilježi podatke o položaju u skladu s člankom 8.
Članak 35.
Oštećene kartice vozača i oštećeni tahografski listići
1. Ako su tahografski listić s podacima ili kartica vozača oštećeni, vozač mora čuvati oštećeni tahografski listić ili karticu vozača zajedno sa svakim tahografskim listićem koji je koristio u njegovu zamjenu.
2. Ako je kartica vozača oštećena, neispravna, izgubljena ili ukradena, vozač mora:
(a)
na početku vožnje ispisati detalje o vozilu kojim upravlja te na taj ispis unijeti sljedeće:
i.
detalje koji omogućuju identifikaciju vozača (ime, broj kartice vozača ili broj vozačke dozvole), uključujući njegov potpis;
ii.
razdoblja navedena u članku 34. stavku 5. točki (b) podtočkama ii., iii. i iv.;
(b)
po završetku vožnje, ispisati podatke o vremenskim razdobljima koja je tahograf zabilježio, zabilježiti sva razdoblja u kojima je obavljao ostale aktivnosti, zabilježiti dostupnost i odmor uzet od vremena ispisivanja izvršenog na početku vožnje ako to nije zabilježio tahograf te navesti na tom dokumentu detalje koji omogućavaju identifikaciju vozača (ime, broj kartice vozača ili broj vozačke dozvole), uključujući vozačev potpis.
Članak 36.
Isprave koje vozač mora posjedovati
1. Ako vozač upravlja vozilom opremljenim analognim tahografom, on mora predočiti, uvijek kada to zatraži ovlašteni službenik koji obavlja kontrolu:
i.
tahografske listiće za tekući dan te listiće koje je vozač koristio prethodnih 28 dana;
ii.
karticu vozača, ako je posjeduje; i
iii.
svu ručnu evidenciju i ispise izvršene tijekom tekućeg dana i u prethodnih 28 dana u skladu s ovom Uredbom i Uredbom (EZ) br. 561/2006.
2. Ako vozač upravlja vozilom opremljenim digitalnim tahografom, on mora predočiti, uvijek kada to zatraži ovlašteni službenik koji obavlja kontrolu:
i.
svoju karticu vozača;
ii.
svu ručnu evidenciju i ispise izvršene tijekom tekućeg dana i u prethodnih 28 dana u skladu s ovom Uredbom i Uredbom (EZ) br. 561/2006;
iii.
tahografske listiće za razdoblje navedeno u točki ii. tijekom kojeg je upravljao vozilom opremljenim analognim tahografom.
3. Ovlašteni službenik koji obavlja kontrolu može provjeriti sukladnost s Uredbom (EZ) br. 561/2006 analizom tahografskih listića, analizom prikazanih, ispisanih ili preuzetih podataka zabilježenih u tahografu ili kartici vozača ili, ako to nije moguće, bilo kojeg drugog popratnog dokumenta kojim se dokazuje nepridržavanje odredaba, poput članka 29. stavka 2. i članka 37. stavka 2. ove Uredbe.
Članak 37.
Postupci u slučaju neispravnog uređaja
1. U slučaju kvara ili neispravnoga rada tahografa prijevozno poduzeće mora dati uređaj na popravak ovlaštenome instalateru ili radionici čim to okolnosti dopuste.
Ako se vozilo ne može vratiti u prostore prijevoznog poduzeća u roku od tjedan dana od dana nastanka kvara ili dana otkrića nepravilnosti u radu, popravak se obavlja na putu.
Mjere koje države članice poduzimaju na temelju članka 41. nadležnim tijelima daju ovlasti da zabrane upotrebu vozila ako kvar ili neispravan rad nisu uklonjeni, kako je određeno u prvom i drugom podstavku ovog stavka, u mjeri u kojoj je to u skladu s nacionalnim zakonodavstvom dotične države članice.
2. Za vrijeme dok tahograf ne radi ili radi neispravno, vozač mora zabilježiti podatke koji omogućuju njegovu identifikaciju (ime, broj kartice vozača ili broj vozačke dozvole), potpisati te zabilježiti podatke za razna vremenska razdoblja koja tahograf nije ispravno zabilježio ili ispisao:
(a)
na tahografski listić ili listiće; ili
(b)
na privremeni listić koji se prilaže tahografskom listiću ili čuva zajedno s karticom vozača.
POGLAVLJE VII.
PRIMJENA I SANKCIJE
Članak 38.
Službenici za kontrolu
1. Kako bi se na učinkovit način nadzirala usklađenost s ovom Uredbom, ovlašteni službenici za kontrolu na raspolaganju imaju dostatnu opremu i prikladne zakonske ovlasti koje im omogućuju izvršavanje njihovih dužnosti u skladu s ovom Uredbom. Ta oprema osobito uključuje:
(a)
kontrolne kartice uz pomoć kojih je moguće pristupiti podacima zabilježenima u tahografima i tahografskim karticama, a opcionalno i na karticama radionice;
(b)
alate potrebne za preuzimanje datoteka s podacima iz jedinica u vozilu i tahografskih kartica te mogućnost analiziranja takvih datoteka s podacima i podataka ispisanih s digitalnih tahografa u kombinaciji s tahografskim listićima ili grafovima s analognih tahografa.
2. Ako službenici za kontrolu nakon provođenja provjere pronađu dovoljno dokaza koji upućuju na osnovanu sumnju ili prijevaru, dodjeljuju im se ovlasti da vozilo usmjere prema ovlaštenoj radionici u kojem će se provesti daljnja ispitivanja radi provjeravanja da tahograf:
(a)
ispravno funkcionira;
(b)
bilježi i pohranjuje podatke na ispravan način te da su parametri kalibracije ispravni.
3. Službenicima za kontrolu dodjeljuju se ovlasti da od ovlaštenih radionica zahtijevaju provođenje ispitivanja iz stavka 2. i posebnih ispitivanja osmišljenih za otkrivanje prisutnosti uređajâ za manipulaciju. Ako se otkriju uređaji za manipulaciju, oprema, uključujući i sam uređaj, jedinica u vozilu ili njegove sastavnice i kartica vozača mogu se ukloniti iz vozila i mogu se upotrijebiti kao dokaz u skladu s nacionalnim postupovnim pravilima koji se odnose na postupanje s takvim dokazima.
4. Službenici za kontrolu koriste se, kad je to primjereno, mogućnošću provjere tahografa i kartica vozača koji su na mjestu događaja prilikom provjere prostora poduzećâ.
Članak 39.
Osposobljavanje službenika za kontrolu
1. Države članice moraju se pobrinuti da su službenici za kontrolu na odgovarajući način osposobljeni za analizu zabilježenih podataka i provjeru tahografâ kako bi se uspostavile učinkovite i usklađene aktivnosti provjere i osigurala provedba.
2. Države članice moraju obavijestiti Komisiju o zahtjevima za osposobljavanjem službenika za kontrolu do 2. rujna 2016.
3. Komisija provedbenim aktima donosi mjere u kojima je određen sadržaj početnog i trajnog osposobljavanja službenika za kontrolu, uključujući osposobljavanje u odnosu na tehnike provođenja ciljanih provjera i otkrivanja uređaja za manipulaciju te razotkrivanja prijevare. Te mjere uključuju smjerniceza olakšavanje provedbe relevantnih odredaba ove Uredbe i Uredbe (EZ) br. 561/2006. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 42. stavka 3.
4. Države članice uključuju sadržaj koji određuje Komisija u osposobljavanje za službenike za kontrolu.
Članak 40.
Uzajamna pomoć
Države članice jedna drugoj pomažu u primjeni ove Uredbe i provjeri sukladnosti s ovom Uredbom.
U okviru te uzajamne pomoći, nadležna tijela država članica, posebno, jedna drugima redovito šalju sve dostupne informacije koje se tiču kršenja ove Uredbe od strane instalatera i radionica, oblike manipulacije te kazne za takva kršenja.
Članak 41.
Sankcije
1. Države članice, u skladu s nacionalnim ustavnim odredbama, utvrđuju pravila o sankcijama u slučaju kršenja ove Uredbe te poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale provedbu tih pravila. Te sankcije moraju biti učinkovite, razmjerne, odvraćajuće, i nediskriminirajuće te moraju biti u skladu s kategorijama kršenja određenima u Direktivi 2006/22/EZ.
2. Države članice obavješćuju Komisiju o tim mjerama i pravilima o sankcijama do 2. ožujka 2016. One obavješćuju Komisiju o svim naknadnim izmjenama tih mjera.
POGLAVLJE VIII.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 42.
Odbor
1. Komisiji pomaže odbor. Taj odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Prilikom upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 4. Uredbe (EU) br. 182/2011.
3. Prilikom upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
Ako odbor ne ponudi svoje mišljenje, Komisija ne donosi nacrt provedbenoga akta te se primjenjuje članak 5. stavak 4. treći podstavak Uredbe (EU) br. 182/2011.
Ako se mišljenje odbora pribavlja pisanim postupkom, taj se postupak obustavlja bez rezultata ako unutar roka za davanje mišljenja predsjednik odbora tako odluči ili ako tako zatraži obična većina članova odbora.
Članak 43.
Forum o tahografu
1. Forum o tahografu uspostavlja se kako bi se pružila potpora dijalogu o tehničkim aspektima vezanima uz tahografe među stručnjacima u državama članicama, članovima Odbora iz članka 42. i stručnjacima iz trećih zemalja u kojima se upotrebljava tahograf u skladu sa Sporazumom AETR.
2. Države članice trebale bi za potrebe Foruma o tahografu odrediti stručnjake koji se odabiru među stručnjacima koji sudjeluju u radu Odbora iz članka 42.
3. Forumu o tahografu mogu prisustvovati i stručnjaci iz zainteresiranih trećih zemalja izvan koje su potpisnice Sporazuma AETR.
4. Pozivaju se zainteresirane strane, predstavnici proizvođača vozila, proizvođači tahografa, socijalni partneri i Europski nadzornik za zaštitu podataka da prisustvuju Forumu o tahografu.
5. Forum o tahografu donosi svoja postupovna pravila.
6. Forum o tahografu sastaje se najmanje jednom godišnje.
Članak 44.
Obavješćivanje o nacionalnim mjerama
Države članice dužne su obavijestiti Komisiju o sadržaju zakona, uredbi i administrativnih odredaba koje su usvojile u području primjene ove Uredbe najkasnije 30 dana nakon što su ih donijele te prvi put do 2. ožujka 2015.
Članak 45.
Izmjena Uredbe (EZ) br. 561/2006
Uredba (EZ) br. 561/2006 mijenja se kako slijedi:
1.
U članku 3. slijedeća točka umeće se nakon točke (a):
„(aa)
vozila ili kombinacije vozila s najvećom dopuštenom masom koja ne prelazi 7,5 tona koja se upotrebljavaju za prijevoz materijala, opreme ili strojeva i koje vozač upotrebljava prilikom izvođenja posla te koji se upotrebljavaju isključivo unutar radijusa od 100 km od poduzeća i pod uvjetom da vožnja vozila nije glavna djelatnost vozača.”
2.
Članak 13. stavak 1. mijenja se kako slijedi:
(a)
u točkama (d), (f) i (p), riječi „50 kilometara” i „50 km” zamjenjuju se riječima „100 km”;
(b)
točka (d) prvi podstavak zamjenjuje se sljedećim:
„(d)
vozila ili skupovi vozila najveće dopuštene mase koja ne prelazi 7,5 tona te ih koriste univerzalni pružatelji usluga definirani u članku 2. stavku 13. Direktive 97/67/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. prosinca 1997. o zajedničkim pravilima za razvoj unutarnjeg tržišta poštanskih usluga Zajednice i poboljšanje kvalitete usluge (17) radi dostave pošiljaka u sklopu univerzalne usluge.
Članak 46.
Prijelazne mjere
Ako provedbeni akti iz ove Uredbe još ne budu doneseni, kako bi se mogli primjenjivati u trenutku primjene ove Uredbe, odredbe Uredbe (EEZ) br. 3821/85, uključujući Prilog I.B toj Uredbi, nastavljaju se primjenjivati u prijelaznom razdoblju do datuma početka primjene provedbenih akata iz ove Uredbe.
Članak 47.
Stavljanje izvan snage
Uredba (EEZ) br. 3821/85 stavlja se izvan snage. Upućivanja na Uredbu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu.
Članak 48.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Podložno prijelaznim mjerama iz članka 46., ova Uredba primjenjuje se s učinkom od 2. ožujka 2016.. Međutim, članci 24., 34. i 45. primjenjuju s učinkom od 2. ožujka 2015.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 4. veljače 2014.