KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 869/2014
af 11. august 2014
om nye jernbanepassagerruter
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/34/EU af 21. november 2012 om oprettelse af et fælles europæisk jernbaneområde (1), særlig artikel 10, stk. 4, og artikel 11, stk. 4, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I overensstemmelse med artikel 10 i direktiv 2012/34/EU har medlemsstaterne åbnet deres markeder for international passagertransport med jernbane, som leveres af en hvilken som helst jernbanevirksomhed, der har fået tildelt en licens i henhold til samme direktiv. På en international passagerrute har jernbanevirksomhederne ret til at medtage passagerer fra én station til en anden undervejs på den internationale rute, herunder på strækningen mellem to stationer i én og samme medlemsstat.
(2)
Indførelsen af nye frit tilgængelige internationale passagerruter med stop undervejs bør dog ikke bruges til at åbne markedet for indenlandsk passagertransport, men bør udelukkende fokusere på stop, der støtter den internationale rute. Hovedformålet med de nye ruter bør være international passagertransport. På anmodning fra de kompetente myndigheder eller berørte jernbanevirksomheder bør det tilsynsorgan, der er omhandlet i kapitel IV, afdeling 4, i direktiv 2012/34/EU, afgøre hovedformålet med en foreslået ny rute.
(3)
Åbningen af internationale passagerruter for konkurrence kan have betydning for organisationen og finansieringen af passagerrutetrafik, som leveres under en kontrakt om offentlig trafikbetjening i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1370/2007 (2). Ifølge artikel 11 i direktiv 2012/34/EU kan medlemsstaterne begrænse retten til markedsadgang, hvis udøvelsen af denne ret ville skabe en økonomisk uligevægt i de pågældende kontrakter om offentlig trafikbetjening. På anmodning af de kompetente myndigheder, infrastrukturforvalteren eller den jernbanevirksomhed, som opfylder kontrakten om offentlig trafikbetjening, bør tilsynsorganet afgøre, hvorvidt en foreslået ny international passagerrute ville skabe en økonomisk uligevægt i en kontrakt om offentlig trafikbetjening.
(4)
For at undgå afbrydelser af en ny passagerrute, som allerede er påbegyndt, og for at give den nye rute retlig sikkerhed for driften, bør den periode, hvori der kan anmodes om en prøvning af hovedformålet eller økonomisk uligevægt, begrænses og knyttes til tidspunktet for ansøgerens meddelelse om interesse i at drive en ny international passagerrute. Af samme årsag bør tilsynsorganets procedurer for sådanne prøvninger også være tidsbegrænset.
(5)
En anmodning om en prøvning af hovedformålet bør omfatte alle relevante informationer, der belægger, at hovedformålet med den foreslåede nye rute skulle være andet end at transportere passagerer mellem stationer i forskellige medlemsstater. For at kunne opfylde dette krav bør enheder, som anmoder om en sådan prøvning, kunne anvende standardformularer, som offentliggøres af tilsynsorganerne.
(6)
Tilsynsorganet bør udføre både en kvalitativ og kvantitativ analyse for at afgøre formålet med den foreslåede nye rute på mellemlangt sigt frem for at analysere dens karakteristika på et givet tidspunkt. Der bør fastsættes vurderingskriterier i den metodologi, der anvendes af tilsynsorganet ved prøvningen af hovedformålet, for så vidt angår de særlige forhold for jernbanetransport, der gør sig gældende i den berørte medlemsstat. En kvantificeret tærskelværdi bør hverken anvendes kategorisk eller isoleret.
(7)
En anmodning om en prøvning af økonomisk ligevægt bør omfatte alle relevante informationer, der belægger, at den foreslåede nye rute ville skabe en økonomisk uligevægt i kontrakten om offentlig trafikbetjening. En foreslået ny rute må anses for at forårsage en økonomisk uligevægt i en kontrakt om offentlig trafikbetjening, hvis der er en væsentlig ændring i værdien af kontrakten om offentlig trafikbetjening, som indebærer, at rutetrafik under den pågældende kontrakt ikke længere ville være bæredygtig eller kunne drives med en rimelig fortjenstmargen på et konkurrencebaseret marked.
(8)
Vurderingen af, om der vil opstå økonomisk uligevægt i en kontrakt om offentlig trafikbetjening, bør baseres på en objektiv metode og vurderingskriterier, som fastlægges i den metodologi, der anvendes af tilsynsorganet ved prøvningen af økonomisk ligevægt, for så vidt angår de særlige forhold for jernbanetransport i den berørte medlemsstat. Den økonomiske analyse bør fokusere på den økonomiske virkning af den foreslåede nye rute på kontrakten om offentlig trafikbetjening som helhed, herunder også de specifikt berørte ruter, i hele kontraktens løbetid. En på forhånd fastsat kvantificeret tærskelværdi bør hverken anvendes kategorisk eller isoleret. Ud over den økonomiske analyse af virkningen af den foreslåede nye rute på kontrakten om offentlig trafikbetjening bør tilsynsorganet også tage hensyn til fordelene for kunderne på kort og mellemlangt sigt.
(9)
Muligheden for fornyet behandling af en afgørelse, som tilsynsorganet træffer i forbindelse med en prøvning af økonomisk ligevægt, bør begrænses til tilfælde, hvor der er en væsentlig ændring i den nye rute i forhold til de oplysninger, der er analyseret af tilsynsorganet, eller hvis der er en betydelig forskel mellem de faktiske og de anslåede virkninger for rutetrafikken under kontrakten om offentlig trafikbetjening. For at sikre et mindstemål af retlig stabilitet for operatøren af den nye rute bør der være en vis periode, hvor der ikke kan anmodes om en fornyet behandling.
(10)
Uden at det berører princippet om tilsynsorganers uafhængighed i deres beslutningstagning, jf. artikel 55, stk. 1, i direktiv 2012/34/EU, bør tilsynsorganerne udveksle oplysninger, og hvor det er relevant i det enkelte tilfælde, samordne deres principper og aktioner for så vidt angår prøvning af hovedformål og økonomisk ligevægt, så der ikke opstår store forskelle i deres praksis, som medfører usikkerhed på markedet for internationale passagerruter.
(11)
I alle deres aktiviteter i forbindelse med prøvning af hovedformål og økonomisk ligevægt bør tilsynsorganerne respektere fortroligheden af kommercielt følsomme oplysninger, som de modtager af de parter, der er involveret i prøvningen.
(12)
Tilsynsorganer er ikke forpligtet til at opkræve et gebyr for prøvning af hovedformål, prøvning af økonomisk ligevægt eller fornyet behandling af en prøvning af økonomisk ligevægt. Medlemsstaterne kan dog beslutte at pålægge enheder, som fremsætter sådanne anmodninger, gebyrer for det arbejde, som udføres af tilsynsorganet, så nettoomkostningerne ved vurderingerne dækkes. I så fald bør gebyret være ikke-diskriminerende, rimeligt og bør effektivt pålægges alle de anmodende enheder på en gennemsigtig måde.
(13)
På baggrund af resultaterne af konsultationerne af interesseparterne og udvekslingen af oplysninger med andre tilsynsorganer bør tilsynsorganerne udvikle en konsekvent metode til prøvning af hovedformål, og hvis relevant, for prøvning af økonomisk ligevægt. Dette ansvarsområde bør ikke begrænses af andre enheder. Prøvningerne bør bygge på en analyse af den enkelte sag frem for bare at anvende forud fastlagte tærskelværdier. Der bør ikke fastsættes nogen tærskelværdier i nationale retsakter. Vurderingsmetoden bør fastlægges på en måde, som stemmer overens med markedsudviklingen, så den kan udvikles over tid, navnlig i lyset af tilsynsorganernes erfaringer.
(14)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 62, stk. 1, i direktiv 2012/34/EU -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
Denne forordning fastsætter de nærmere detaljer for proceduren og kriterierne, der skal anvendes ved bestemmelse af:
a)
hvorvidt hovedformålet med en jernbanepassagerrute er at befordre passagerer mellem to stationer i forskellige medlemsstater
b)
hvorvidt en international jernbanepassagerrute skaber økonomisk uligevægt i en kontrakt om offentlig trafikbetjening.
Artikel 1a
Undtagelser fra anvendelsesområdet
Denne forordning finder ikke anvendelse på ruter, som tilrettelægges af en virksomhed med henblik på at transportere sine egne ansatte til og fra arbejde, og heller ikke på ruter, hvortil der ikke sælges billetter til offentligheden.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) »ny international passagerrute«: en international passagerrute, som foreslås introduceret på markedet, eller indebærer en væsentlig ændring for så vidt angår en øget togfrekvens eller et øget antal stop på en bestående international passagerrute
2) »prøvning af hovedformål«: den vurdering, der udføres af et tilsynsorgan på anmodning af en enhed omhandlet i artikel 5, med henblik på at fastslå, hvorvidt hovedformålet med en foreslået ny jernbanerute er at befordre passagerer mellem stationer i forskellige medlemsstater eller at befordre passagerer mellem stationer i én og samme medlemsstat
3) »prøvning af økonomisk ligevægt«: den vurdering, der udføres af et tilsynsorgan på anmodning af en de enheder, der er omhandlet i artikel 10, og som kun finder anvendelse i medlemsstater, som i henhold til artikel 11 i direktiv 2012/34/EU har besluttet at begrænse retten til adgang til jernbaneinfrastruktur for internationale passagerruter mellem et afgangs- og et bestemmelsessted, der er omfattet af en eller flere kontrakter om offentlig trafikbetjening, med henblik på at afgøre hvorvidt en foreslået ny international passagerrute skaber økonomisk uligevægt i en kontrakt om offentlig trafikbetjening
4) »kontrakt om offentlig trafikbetjening«: en kontrakt om offentlig trafikbetjening som defineret i artikel 2, litra i), i forordning (EF) nr. 1370/2007, som vedrører jernbanetransport
5) »kompetent myndighed«: en kompetent myndighed som defineret i artikel 2, litra b), i forordning (EF) nr. 1370/2007
6) »økonomisk nettovirkning«: virkningen af en kontrakt om offentlig trafikbetjening på omkostningerne og indtægterne ved opfyldelsen af en public service-forpligtelse, under hensyntagen til de dermed forbundne indtægter, som beholdes af den jernbanevirksomhed, der opfylder kontrakten om offentlig trafikbetjening, og en rimelig fortjeneste, beregnet i overensstemmelse med pkt. 2 i bilaget til forordning (EF) nr. 1370/2007.
Artikel 3
Anmeldelse af en planlagt ny international passagerrute
1. Ansøgeren meddeler de berørte tilsynsorganer sin hensigt om at drive en ny international passagerrute, inden der anmodes om infrastrukturkapacitet hos infrastrukturforvalteren.
2. Tilsynsorganerne udvikler og offentliggør på deres websted en standardformular, som ansøgere skal benytte til anmeldelsen, og som skal omfatte følgende oplysninger:
a)
ansøgerens navn, adresse, retlige enhed og registreringsnummer (hvis relevant)
b)
kontaktoplysninger for den person, der besvarer henvendelser
c)
oplysningerne på ansøgerens licens og sikkerhedscertifikat eller angivelse af, hvor langt ansøgeren er i proceduren for at opnå dem
d)
detaljerede oplysninger om ruten med angivelse af afgangssted og bestemmelsessted samt alle mellemliggende stop og afstanden mellem dem
e)
planlagt startdato for driften af den foreslåede nye internationale passagerrute
f)
den foreslåede nye rutes tider, frekvens og kapacitet, herunder de foreslåede afgangstider, mellemliggende stop, ankomsttider og forbindelser samt alle afvigelser fra frekvenser eller stop i forhold til standardkøreplanen, i begge retninger
g)
belæg for, at hovedformålet med den foreslåede passagerrute er at befordre passagerer mellem to stationer i forskellige medlemsstater.
3. Oplysningerne om den planlagte drift af den foreslåede nye internationale passagerrute skal dække mindst de første tre driftsår og, hvis det er muligt, de første fem driftsår.
4. Tilsynsorganet offentliggør på sit websted hurtigst muligt ansøgerens anmeldelse, bortset fra eventuelle kommercielt følsomme oplysninger, og underretter de enheder, der er omhandlet i artikel 5 eller artikel 10, alt efter, hvad der er relevant.
5. Ansøgeren skal begrunde en eventuel fritagelse af kommercielt følsomme oplysninger fra offentliggørelse. Hvis tilsynsorganet finder denne begrundelse acceptabel, behandles oplysningerne fortroligt. Findes begrundelsen ikke acceptabel, underretter tilsynsorganet ansøgeren, som ønsker, at oplysningerne behandles fortroligt, om sit afslag. Denne procedure berører ikke en eventuel anke af afgørelsen i henhold til national lovgivning.
6. Alle oplysninger, som ansøgeren indgiver på standardformularen, og eventuelle støttedokumenter indsendes til tilsynsorganet i elektronisk format.
Artikel 4
Tidsramme for at anmode om en prøvning af hovedformål eller økonomisk ligevægt
1. Anmodninger fra de enheder, der er omhandlet i artikel 5 eller artikel 10, alt efter, hvad der er relevant, om en prøvning af hovedformål eller en prøvning af økonomisk ligevægt skal indgives inden fire uger fra offentliggørelsen af ansøgerens anmeldelse på tilsynsorganets websted. Enheder, som har ret til at indgive anmodninger om begge prøvninger, kan gøre dette på én og samme tid.
2. Hvis der både anmodes om en prøvning af hovedformål og af økonomisk ligevægt, kan prøvningerne udføres på samme tid. Hvis en prøvning af hovedformål viser, at hovedformålet med den foreslåede rute ikke er at befordre passager mellem stationer i forskellige medlemsstater, og der træffes en negativ afgørelse, standses prøvningen af økonomisk ligevægt med en afgørelse, som henviser til den negative afgørelse vedrørende hovedformålet med den foreslåede rute.
Artikel 5
Enheder, som har ret til at anmode om en prøvning af hovedformål
Følgende enheder kan anmode om en prøvning af hovedformål:
a)
kompetente myndigheder, som har indgået en kontrakt om offentlig trafikbetjening for jernbanetransport i et geografisk område, som berøres af den foreslåede nye rute
b)
alle jernbanevirksomheder, som driver internationale eller indenlandske passagerruter på den eller de strækninger, der skal betjenes af den foreslåede nye rute, uanset om det sker på kommerciel basis eller på basis af en kontrakt om offentlig trafikbetjening.
Artikel 6
Oplysninger, som skal gives i en anmodning om prøvning af hovedformål
1. I anmodningen skal den anmodende enhed give følgende oplysninger:
a)
den anmodende enheds navn, adresse, retlige enhed og registreringsnummer (hvis relevant)
b)
kontaktoplysninger for den person, der besvarer henvendelser
c)
en forklaring på den anmodende enheds interesse i en afgørelse om den foreslåede nye rutes hovedformål
d)
en forklaring på, hvorfor den anmodende enhed mener, at hovedformålet med den foreslåede nye rute ikke er at befordre passagerer mellem to stationer i forskellige medlemsstater
e)
oplysninger og dokumentation, som støtter forklaringerne i litra c) og d).
2. Den anmodende enhed skal begrunde en eventuel fritagelse af kommercielt følsomme oplysninger fra offentliggørelse. Hvis tilsynsorganet finder denne begrundelse acceptabel, behandles oplysningerne fortroligt. Findes begrundelsen ikke acceptabel, underretter tilsynsorganet den part, der har anmodet om fortrolighed, om sit afslag. Denne procedure berører ikke en eventuel anke af afgørelsen i henhold til national lovgivning.
3. Tilsynsorganerne offentliggør på deres websteder en standardformular til brug for enheder, der ønsker at anmode om en prøvning af hovedformål.
4. Alle oplysninger, som angives på standardformularen, og eventuelle støttedokumenter indsendes til tilsynsorganet i elektronisk format.
Artikel 7
Procedure for prøvning af hovedformål
1. Tilsynsorganet gennemgår anmodningen, som den anmodende enhed har indgivet.
2. Hvis tilsynsorganet finder, at den anmodende enhed ikke har afgivet fuldstændige oplysninger sammen med sin anmodning, kan den anmode om yderligere oplysninger inden for tre uger fra modtagelsen af anmodningen. Hvis den anmodende enhed besvarer denne anmodning, og dette svar stadig er ufuldstændigt, kan tilsynsorganet fremsende endnu en anmodning om yderligere oplysninger inden for tre uger fra modtagelsen af svaret på den første anmodning om yderligere oplysninger. Den anmodende enhed afgiver oplysninger som svar på anmodninger om yderligere oplysninger inden for en rimelig frist, som fastsættes af tilsynsorganet i overensstemmelse med artikel 56, stk. 8, i direktiv 2012/34/EU. Hvis den anmodende enhed ikke afgiver oplysningerne inden for den tidsramme, der er fastsat af tilsynsorganet, afvises anmodningen.
3. Tilsynsorganet kan anmode ansøgeren om at afgive yderligere oplysninger. Det kan fastsætte en yderligere frist for afklaring, hvis de forelagte oplysninger er uklare.
4. Hvis en anmodning ikke kan begrundes, jf. artikel 6, stk. 1, litra d), afvises den.
5. Tilsynsorganet træffer en afgørelse senest seks uger fra modtagelsen af alle relevante oplysninger.
Artikel 8
Vurderingskriterier ved prøvning af hovedformål
1. Tilsynsorganet efterprøver hovedformålet med den foreslåede nye rute. Det foretager både en kvantitativ og kvalitativ analyse, som tager højde for den forventelige udvikling af ruten og de forventelige ændringer i markedet i den periode, der er omfattet af ansøgerens meddelelse.
2. Ved vurderingen tager tilsynsorganet ud over de oplysninger, der er indgivet på standardanmeldelsesformularen, bl.a. også hensyn til følgende kriterier:
a)
andel af omsætning og af passagervolumen, som ansøgeren forventer sig af transporten af passagerer på den internationale rute, i forhold til den indenlandske passagertransport i den medlemsstat, hvor tilsynsorganet er etableret
b)
distancen, som dækkes af den foreslåede nye rute i forskellige medlemsstater, og beliggenheden af stoppesteder
c)
passagerefterspørgsel efter den nye rute
d)
ansøgerens markedsføringsstrategi
e)
arten af rullende materiel, der anvendes på den nye rute.
3. Tilsynsorganet kan fastsætte og anvende tærskelværdier udtrykt som en andel af omsætning eller passagervolumen hidrørende fra transporten af internationale passagerer. Tærskelværdierne må ikke overstige 50 % af omsætning eller volumen af den samlede passagertransport, anslået for hele den periode, der er omfattet af tilsynsorganets afgørelse, for at ruten kan karakteriseres som en international rute, og de anvendes ikke isoleret.
Artikel 9
Resultat af prøvning af hovedformål
1. Efter vurderingen af den foreslåede nye rute fastslår tilsynsorganet, hvorvidt hovedformålet med den foreslåede nye rute er:
a)
at befordre passagerer mellem stationer i forskellige medlemsstater eller
b)
at befordre passagerer mellem stationer beliggende i den medlemsstat, hvor tilsynsorganet er etableret.
2. Hvis tilsynsorganet træffer en afgørelse, der er i overensstemmelse med stk. 1, litra a), skal der gives adgang til jernbaneinfrastrukturen for den foreslåede nye internationale passagerrute.
3. Hvis tilsynsorganet træffer en afgørelse, der er i overensstemmelse med stk. 1, litra b), skal tilsynsorganet omkvalificere ansøgningen til en ansøgning om en indenlandsk passagerrute og underrette ansøgeren herom. Ansøgeren skal herefter følge de relevante nationale bestemmelser for at ansøge om adgang til jernbaneinfrastruktur.
4. Tilsynsorganet underretter ansøgeren om den afgørelse, der er truffet.
5. Tilsynsorganets afgørelse skal være behørigt begrundet og offentliggøres hurtigst muligt på tilsynsorganets websted, og kommercielt følsomme oplysninger behandles fortroligt.
Artikel 10
Enheder, som har ret til at anmode om en prøvning af økonomisk ligevægt
Hvis en medlemsstat, som berøres af den nye internationale passagerrute, har besluttet at begrænse adgangen til jernbaneinfrastruktur for internationale passagerruter mellem et afgangssted og et bestemmelsessted, der er omfattet af én eller flere kontrakter om offentlig trafikbetjening, kan følgende enheder anmode om en prøvning af økonomisk ligevægt:
a)
en eller flere kompetente myndigheder, som har indgået kontrakter om offentlig trafikbetjening, der dækker et afgangs- eller bestemmelsessted på den foreslåede nye rute
b)
enhver anden berørt kompetent myndighed, som har ret til at begrænse adgangen i medfør af artikel 11 i direktiv 2012/34/EU
c)
infrastrukturforvalteren i det geografiske område, der dækkes af den foreslåede nye internationale passagerrute
d)
enhver jernbanevirksomhed, som opfylder den kontrakt om offentlig trafikbetjening, der er tildelt af den i litra a) omhandlede myndighed.
Artikel 11
Informationskrav i forbindelse med prøvning af økonomisk ligevægt
1. Den anmodende enhed skal afgive følgende oplysninger:
a)
den anmodende enheds navn, adresse, retlige enhed og registreringsnummer (hvis relevant)
b)
kontaktoplysninger for den person, der besvarer henvendelser
c)
en forklaring på den anmodende enheds interesse i en afgørelse om prøvning af økonomisk ligevægt
d)
dokumentation for, at den nye rute skaber økonomisk uligevægt
e)
oplysninger og dokumentation, som støtter forklaringerne i litra c) og d).
2. Tilsynsorganet kan anmode de enheder, der er involveret i prøvningen, om oplysninger, herunder, men ikke begrænset til:
a)
Fra den kompetente myndighed:
i)
en kopi af kontrakten om offentlig trafikbetjening
ii)
de nationale regler for tildeling og ændring af kontrakter om offentlig trafikbetjening
iii)
relevante rejse- og indtægtsprognoser, herunder også prognosemetoder
b)
Fra den jernbanevirksomhed, der opfylder kontrakten om offentlig trafikbetjening:
i)
en kopi af kontrakten om offentlig trafikbetjening
ii)
den pågældende virksomheds forretningsplan
iii)
oplysninger om den pågældende virksomheds indtægter
iv)
køreplanen for ruterne, herunder afgangstider, mellemliggende stop, ankomsttider og forbindelser
v)
ruternes skønnede elasticitet (f.eks. priselasticitet, elasticitet med hensyn til ruternes kvalitetsegenskaber) og planer for konkurrencedygtige reaktioner på den nye rute samt mulige omkostningsbesparelser som følge af den nye rute
c)
Fra ansøgeren:
i)
forretningsplan
ii)
forventede indtægter og rejser fra indenlandske passagerer, herunder også prognosemetoder
iii)
prissætningsstrategier
iv)
billetordninger
v)
specifikationer for rullende materiel (f.eks. lastfaktor, antal sæder, vognkonfiguration)
vi)
markedsføringsstrategi
vii)
ruternes skønnede elasticitet (f.eks. priselasticitet, elasticitet med hensyn til ruternes kvalitetsegenskaber)
d)
Fra infrastrukturforvalteren:
oplysninger om de relevante linjer eller strækninger med henblik på at sikre, at den nye internationale passagerrute kan drives på den pågældende infrastruktur. Infrastrukturforvalterens oplysningspligt i denne sammenhæng berører ikke infrastrukturforvalterens forpligtelser i medfør af den tildelingsprocedure, der er omhandlet i kapitel IV, afdeling 3, i direktiv 2012/34/EU.
3. De enheder, der er involveret i prøvningen, skal begrunde en eventuel fritagelse af kommercielt følsomme oplysninger fra offentliggørelse. Hvis tilsynsorganet finder denne begrundelse acceptabel, behandles oplysningerne fortroligt. Findes begrundelsen ikke acceptabel, underretter tilsynsorganet den part, der har anmodet om fortrolighed, om sit afslag. Denne procedure berører ikke en eventuel anke af afgørelsen i henhold til national lovgivning.
Artikel 12
Procedure for prøvning af økonomisk ligevægt
1. Tilsynsorganet gennemgår anmodningen, som den anmodende enhed har indgivet.
2. Hvis tilsynsorganet finder, at den anmodende enhed ikke har afgivet fuldstændige oplysninger sammen med anmodningen, kan den anmode om yderligere oplysninger inden for tre uger fra modtagelsen af anmodningen. Hvis den anmodende enhed besvarer denne anmodning, og dette svar stadig er ufuldstændigt, kan tilsynsorganet fremsende endnu en anmodning om yderligere oplysninger inden for tre uger fra modtagelsen af svaret på den første anmodning om yderligere oplysninger. Den anmodende enhed afgiver oplysninger som svar på anmodninger om yderligere oplysninger inden for en rimelig frist, som fastsættes af tilsynsorganet i overensstemmelse med artikel 56, stk. 8, i direktiv 2012/34/EU. Hvis den anmodende enhed ikke afgiver oplysningerne inden for den tidsramme, der er fastsat af tilsynsorganet, afvises anmodningen.
3. Inden en måned fra modtagelsen af anmodningen anmoder tilsynsorganet om de oplysninger, der er omhandlet i artikel 11, fra de andre relevante parter, herunder navnlig den jernbanevirksomhed, som ønsker adgang til jernbaneinfrastrukturen for at drive en ny international passagerrute. Det kan fastsætte en yderligere frist for afklaring, hvis de forelagte oplysninger er uklare.
4. Hvis en anmodning ikke kan begrundes, jf. artikel 11, stk. 1, litra d), afvises den.
5. Hvis de oplysninger, der forelægges af den anmodende enhed, begrunder, at der foretages en prøvning af økonomisk ligevægt, og oplysningerne fra ansøgeren, der ønsker adgang, ikke er tilstrækkelige til at afkræfte anmodningen om en sådan prøvning, gives der ikke adgang.
6. Tilsynsorganet fastlægger en tidsramme for vedtagelsen af sine afgørelser, som ikke overskrider seks uger fra modtagelsen af alle relevante oplysninger.
7. Alle oplysninger sendes til tilsynsorganet i elektronisk format.
Artikel 13
Indhold af en prøvning af økonomisk ligevægt
1. Det antages, at der skabes økonomisk uligevægt i en kontrakt om offentlig trafikbetjening, hvis den foreslåede nye rute har en betydelig negativ indflydelse på:
i)
rentabiliteten af ruter, som drives under kontrakten om offentlig trafikbetjening, og/eller
ii)
nettoomkostningerne for den kompetente myndighed, der tildeler kontrakten om offentlig trafikbetjening.
2. Tilsynsorganet vurderer, hvorvidt den foreslåede nye rute skaber økonomisk uligevægt i en kontrakt om offentlig trafikbetjening. Den analyse, som foretages af tilsynsorganet, skal fokusere på den foreslåede nye rutes økonomiske virkning på kontrakten om offentlig trafikbetjening som helhed, og ikke på enkelte ruter, som drives under kontrakten, og se på hele kontraktens løbetid. Forud fastsatte tærskelværdier for specifikke kriterier kan anvendes, men må ikke anvendes isoleret fra andre kriterier.
3. Tilsynsorganet skal også tage hensyn til fordelene for kunderne på grund af den nye rute, både på kort og mellemlangt sigt.
Artikel 14
Vurderingskriterier ved prøvning af økonomisk ligevægt
Ved vurderingen tager tilsynsorganet navnlig hensyn til følgende kriterier:
a)
indflydelsen på den økonomiske nettovirkning af ruter under kontrakten om offentlig trafikbetjening over hele kontraktens løbetid
b)
eventuelle konkurrencemæssige reaktioner fra den jernbanevirksomhed, der opfylder kontrakten om offentlig trafikbetjening
c)
eventuelle omkostningsbesparelser for den jernbanevirksomhed, som opfylder kontrakten om offentlig trafikbetjening (f.eks. i form af ikke-udskiftning af udtjent rullende materiel eller personale, hvis ansættelseskontrakt udløber) og eventuelle fordele for den pågældende jernbanevirksomhed som følge af den foreslåede nye rute (f.eks. tilbringning af passagerer fra en international rute, som kan være interesseret i en regional forbindelse, som er omfattet af kontrakten om offentlig trafikbetjening)
d)
muligheden for at begrænse omfanget af kontrakten om offentlig trafikbetjening, navnlig hvis den er tæt på udløbet på vurderingstidspunktet
e)
virkningen på jernbanetrafikkens præstationer og kvalitet
f)
virkning på køreplansplanlægning for jernbanetrafikken
g)
virkning på jernbanevirksomhedernes eller de kompetente myndigheders investeringer i rullende materiel, hvis relevant.
Artikel 15
Resultat af en prøvning af økonomisk ligevægt
1. På grundlag af resultatet af en prøvning af økonomisk ligevægt træffer tilsynsorganet en afgørelse i henhold til artikel 11, stk. 1, i direktiv 2012/34/EU, hvorefter retten til adgang til jernbaneinfrastruktur tildeles, ændres, tildeles på visse betingelser eller nægtes.
2. Inden der træffes en afgørelse, som ville føre til, at der nægtes adgang til jernbaneinfrastruktur for den foreslåede nye internationale passagerrute, skal tilsynsorganet give ansøgeren mulighed for at tilpasse planen, så den ikke skaber økonomisk uligevægt i kontrakten om offentlig trafikbetjening.
3. Tilsynsorganets afgørelse offentliggøres sammen med begrundelsen på tilsynsorganets websted, og kommercielt følsomme oplysninger behandles fortroligt.
Artikel 16
Fornyet behandling af en afgørelse i forbindelse med en prøvning af økonomisk ligevægt
1. De enheder, der er opført i artikel 11, stk. 3, i direktiv 2012/34/EU, kan anmode om en fornyet behandling af en afgørelse, som er truffet i forbindelse med en prøvning af økonomisk ligevægt, på de betingelser, der er fastsat af tilsynsorganet. Disse betingelser kan bl.a. være:
a)
at der er en væsentlig ændring i den nye internationale passagerrute i forhold til de oplysninger, der er analyseret af tilsynsorganet, eller
b)
at der er en væsentlig forskel mellem de faktiske og de skønnede virkninger på ruterne omfattet af kontrakten om offentlig trafikbetjening, eller
c)
hvis kontrakten om offentlig trafikbetjening er ophørt før den oprindeligt fastsatte løbetid.
2. Medmindre tilsynsorganet fastsætter noget andet i sin afgørelse, kan der ikke anmodes om en fornyet behandling af en afgørelse inden tre år efter offentliggørelsen af afgørelsen, undtagen i det tilfælde, der er beskrevet i stk. 1, litra a).
Artikel 17
Tilsynsorganets samarbejde med andre tilsynsorganer, som er kompetente for dele af den foreslåede nye rute
1. Efter modtagelse af ansøgerens meddelelse om dennes hensigt om at påbegynde en ny international passagerrute underretter tilsynsorganet andre tilsynsorganer, som er kompetente for dele af den foreslåede nye rute. De pågældende tilsynsorganer kontrollerer, hvorvidt oplysningerne i anmeldelsesformularen på tilsynsorganets websted stemmer overens med de oplysninger, som de har modtaget af ansøgeren. De underretter tilsynsorganet om eventuelle uoverensstemmelser.
2. Efter modtagelse af en anmodning fra de enheder, der er omhandlet i artikel 5 eller artikel 10, for enten en prøvning af hovedformål eller en prøvning af økonomisk ligevægt, underretter tilsynsorganet andre tilsynsorganer, som er kompetente for dele af den foreslåede nye rute.
3. Tilsynsorganer meddeler prøvningers resultater til andre tilsynsorganer, som er kompetente for dele af den foreslåede nye rute. De foretager denne underretning i så god tid før den endelige vedtagelse af deres afgørelse, at andre tilsynsorganer har mulighed for at fremsætte bemærkninger til resultaterne af prøvningerne.
4. Ved enhver udveksling af oplysninger om prøvninger behandler tilsynsorganerne kommercielt følsomme oplysninger, som de modtager fra parterne, der er involveret i prøvningerne, fortroligt. De må kun anvende oplysningerne i forbindelse med den aktuelle sag.
Artikel 18
Gebyrer
Medlemsstaterne eller i givet fald tilsynsorganerne kan opkræve et gebyr for prøvning af hovedformål, prøvning af økonomisk ligevægt eller fornyet behandling af en prøvning af økonomisk ligevægt fra den enhed, der anmoder om prøvning eller fornyet behandling. I så fald skal gebyret være ikke-diskriminerende, rimeligt og effektivt pålagt alle anmodende enheder på en gennemsigtig måde, og det må ikke overstige omkostningerne for det af personalet udførte arbejde og udgifterne i forbindelse med ansøgningen.
Artikel 19
Metodologi
1. Tilsynsorganerne udvikler en metodologi for prøvning af hovedformål og, hvis relevant, for prøvning af økonomisk ligevægt i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning. Metodologien skal være klar, gennemskuelig og ikke-diskriminerende, og den skal offentliggøres på tilsynsorganets websted.
2. Metodologien bør fastlægges på en måde, som stemmer overens med markedsudviklingen, så den kan udvikles over tid, navnlig i lyset af tilsynsorganernes erfaringer.
Artikel 20
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 16. juni 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 11. august 2014.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 869/2014
оd 11. kolovoza 2014.
o novim uslugama željezničkog prijevoza putnika
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2012/34/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 21. studenoga 2012. o uspostavi jedinstvenoga Europskog željezničkog prostora (1), a posebno njezin članak 10. stavak 4. i članak 11. stavak 4.,
budući da:
(1)
U skladu s člankom 10. Direktive 2012/34/EU države članice otvorile su svoja tržišta uslugama međunarodnog prijevoza putnika koje pruža svaki željeznički prijevoznik kojem je na temelju te Direktive izdana dozvola. Za vrijeme pružanja usluga međunarodnog prijevoza putnika željeznički prijevoznici imaju pravo ukrcavati putnike na bilo kojem kolodvoru koji se nalazi na međunarodnoj trasi i iskrcavati ih na bilo kojem drugom kolodvoru, uključujući kolodvore koji se nalaze u istoj državi članici.
(2)
Međutim, uvođenje novih, otvorenih usluga međunarodnog željezničkog prijevoza putnika s međustajanjima na usputnim kolodvorima i stajalištama ne bi se smjelo upotrebljavati za otvaranje domaćeg tržišta usluga prijevoza putnika, nego bi se ono trebalo usredotočiti jedino na međustajanja na usputnim kolodvorima i stajalištama koja su popratna međunarodnoj usluzi. Glavna svrha novih usluga trebala bi biti prijevoz putnika na međunarodnim putovanjima. Na zahtjev nadležnih tijela ili zainteresiranih željezničkih prijevoznika, regulatorno tijelo iz odjeljka 4. poglavlja IV. Direktive 2012/34/EU treba utvrditi glavnu svrhu predložene nove usluge.
(3)
Otvaranje usluga međunarodnoga željezničkog prijevoza putnika tržišnom natjecanju može imati neizravne posljedice na organizaciju i financiranje usluga željezničkog prijevoza putnika koje se pružaju na temelju ugovora o obavljanju javnih usluga u skladu s Uredbom (EZ) br. 1370/2007 Europskog parlamenta i Vijeća. (2) U skladu s člankom 11. Direktive 2012/34/EU države članice mogu ograničiti pravo pristupa na tržište u slučaju kad bi to pravo ugrozilo ekonomsku ravnotežu ugovora o obavljanju javnih usluga. Na zahtjev nadležnih tijela, upravitelja infrastrukture ili željezničkog prijevoznika koji izvršava ugovor o obavljanju javnih usluga regulatorno tijelo treba utvrditi hoće li predložena nova usluga međunarodnog prijevoza putnika ugroziti ekonomsku ravnotežu ugovora o obavljanju javnih usluga.
(4)
Kako bi se spriječilo prekidanje nove usluge željezničkog prijevoza putnika nakon njezina početka rada i kako bi se toj novoj usluzi osigurala pravna sigurnost, rok za traženje testa glavne svrhe ili testa ekonomske ravnoteže treba biti ograničeno i povezano s vremenom podnositeljeve obavijesti o namjeri da pokrene novu uslugu međunarodnog željezničkog prijevoza putnika. Iz istog razloga postupci kojima regulatorno tijelo izvršava testove trebaju također biti vremenski ograničeni.
(5)
Zahtjev za test glavne svrhe treba sadržavati sve relevantne informacije kako bi se pokazalo da glavna svrha predložene nove usluge nije prijevoz putnika između kolodvora u različitim državama članicama. Kako bi se to postiglo, subjekti koji traže takav test trebali bi imati mogućnost korištenja standardnih obrazaca za zahtjev koje objavljuju regulatorna tijela.
(6)
Regulatorno tijelo trebalo bi izvršiti i kvalitativnu i kvantitativnu analizu radi utvrđivanja srednjoročnog smisla predložene nove usluge, umjesto utvrđivanja njezinih svojstava u danom trenutku. Kriteriji za procjenu trebaju se utvrditi u metodologiji koju regulatorno tijelo usvoji za test glavne svrhe u pogledu specifičnosti željezničkog prijevoza u predmetnoj državi članici. Nijedan se kvantificirani prag ne smije primjenjivati strogo ili izdvojeno.
(7)
Zahtjev za test ekonomske ravnoteže treba sadržavati sve relevantne informacije kako bi se pokazalo da nova usluga neće ugroziti ekonomsku ravnotežu ugovora o obavljanju javnih usluga. Treba se smatrati da se predloženom novom uslugom ugrožava ekonomska ravnoteža ugovora o obavljanju javnih usluga ako dolazi do znatne promjene u vrijednosti ugovora o obavljanju javnih usluga kojom bi se impliciralo da usluge koje se pružaju na temelju ugovora više ne bi bile održive na tržištu strukturiranom za tržišno natjecanje te da na tom tržištu ne bi mogle poslovati uz razumnu razinu dobiti.
(8)
Procjena učinka predložene nove usluge na ekonomsku ravnotežu ugovora o obavljanju javnih usluga treba se temeljiti na objektivnoj metodi i objektivnim kriterijima za procjenu koje treba utvrditi u metodologiji koju regulatorno tijelo usvoji za test ekonomske ravnoteže, imajući u vidu specifičnosti željezničkog prijevoza u predmetnoj državi članici. Ekonomska analiza treba se fokusirati na ekonomski utjecaj predložene nove usluge na ugovor o obavljanju javnih usluga u njegovoj cjelini, uključujući usluge na koje se specifično utječe, u cjelini njegova trajanja. Nijedan se prethodno definirani kvantificirani prag ne smije primjenjivati strogo ili izdvojeno. Osim ekonomske analize učinka predložene nove usluge na ekonomsku ravnotežu ugovora o obavljanju javnih usluga, regulatorno tijelo također treba uzeti u obzir kratkoročne i srednjoročne koristi za potrošače.
(9)
Mogućnost da se preispita odluka regulatornog tijela donesena na temelju testa ekonomske ravnoteže treba biti ograničena na predmete u kojima je došlo do značajne promjene u novoj usluzi u odnosu na podatke koje je regulatorno tijelo analiziralo ili u kojima postoji materijalna razlika između stvarnog i procijenjenog učinka na usluge koje se pružaju na temelju ugovora o obavljanju javnih usluga. Kako bi se operateru nove usluge zajamčila minimalna pravna stabilnost, trebalo bi odrediti vremensko razdoblje u kojem se ne može podnijeti nikakav zahtjev za preispitivanje.
(10)
Ne dovodeći u pitanje načelo neovisnosti regulatornih tijela navedeno u članku 55. stavku 1. Direktive 2012/34/EU, regulatorna tijela trebaju razmjenjivati informacije te, kad je to važno u pojedinačnim predmetima, koordinirati svoja načela i radnje povezane s testovima glavne svrhe i ekonomske ravnoteže kako bi se izbjegle velike razlike u praksi koje bi mogle uzrokovati nesigurnost na tržištu usluga međunarodnog željezničkog prijevoza putnika.
(11)
U svim radnjama povezanim s testovima glavne svrhe i ekonomske ravnoteže regulatorna tijela trebaju poštovati povjerljivost komercijalno osjetljivih informacija koje prime od strana uključenih u test.
(12)
Regulatorna tijela nisu dužna tražiti pristojbu za test glavne svrhe, test ekonomske ravnoteže ili preispitivanje testa ekonomske ravnoteže. Međutim, države članice mogu se odlučiti za uvođenje pristojbe za subjekte koji podnose takve zahtjeve za rad koji obavljaju regulatorna tijela, čime bi se pokrio neto trošak procjena. U takvom slučaju pristojba treba biti nediskriminirajuća, razumna i efektivno se naplaćivati na transparentan način od svih subjekata tražitelja.
(13)
Uzimajući u obzir ishode savjetovanja s dionicima i razmjene informacija s drugim regulatornim tijelima, regulatorna tijela trebaju razraditi konzistentnu metodologiju za test glavne svrhe i, prema potrebi, za test ekonomske ravnoteže. Drugi subjekti ne smiju ograničavati tu odgovornost. Testovi se trebaju oslanjati na analizu svakog pojedinačnog slučaja, a ne na jednostavnu primjenu unaprijed određenih pragova. Nijedan prag ne smije biti utvrđen aktima nacionalnog zakonodavstva. Metoda procjene treba se uspostaviti tako da bude konzistentna s tržišnim kretanjima, čime se omogućuje da se s vremenom razvija, imajući posebno na umu iskustva regulatornih tijela.
(14)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora osnovanog člankom 62. stavkom 1. Direktive 2012/34/EU,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet
Ovom se uredbom utvrđuju detalji postupka i kriterija koje treba primjenjivati prilikom utvrđivanja:
(a)
je li glavna svrha željezničke usluge prijevoz putnika između kolodvora u različitim državama članicama;
(b)
hoće li usluga međunarodnog prijevoza putnika ugroziti ekonomsku ravnotežu ugovora o obavljanju javnih usluga za željeznički prijevoz.
Članak 1.a
Isključenja iz područja primjene
Ova se Uredba ne primjenjuje na usluge koje prijevoznik organizira radi prijevoza vlastitih zaposlenika na posao i s posla, kao ni na one usluge za koje se karte ne prodaju javnosti.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe, primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
„nova usluga međunarodnog prijevoza putnika” znači usluga međunarodnog prijevoza putnika koja se planira uvesti na tržište ili postojeća usluga međunarodnog prijevoza putnika koja se znatno mijenja povećavanjem učestalosti ili povećavanjem broja međustajanja na usputnim kolodvorima i stajalištama;
2.
„test glavne svrhe” znači postupak procjene koji regulatorno tijelo provodi na zahtjev subjekata iz članka 5. kako bi se utvrdilo je li glavna svrha predložene nove željezničke usluge prijevoz putnika između kolodvora u različitim državama članicama ili prijevoz putnika između kolodvora u istoj državi članici;
3.
„test ekonomske ravnoteže” znači postupak procjene koji regulatorno tijelo provodi na zahtjev subjekta iz članka 10., primjenjiv jedino u državama članicama koje su odlučile, u skladu s člankom 11. Direktive 2012/34/EU, uslugama međunarodnog željezničkog prijevoza putnika ograničiti pravo pristupa željezničkoj infrastrukturi između polazišta i odredišta pokrivenih najmanje jednim ugovorom o obavljanju javnih usluga u svrhu utvrđivanja hoće li nova usluga međunarodnog željezničkog prijevoza putnika ugroziti ekonomsku ravnotežu ugovora o obavljanju javnih usluga;
4.
„ugovor o obavljanju javnih usluga” znači ugovor o obavljanju javnih usluga u smislu članka 2. točke (i) Uredbe (EZ) br. 1370/2007 koji se odnosi na željeznički prijevoz;
5.
„nadležno tijelo” znači nadležno tijelo u smislu članka 2. točke (b) Uredbe (EZ) br. 1370/2007;
6.
„neto financijski učinak” znači učinak ugovora o obavljanju javnih usluga na stvorene troškove i prihode u ispunjavanju obveza obavljanja javnih usluga, pri čemu se uzimaju u obzir prihod koji zadržava željeznički prijevoznik koji ispunjava ugovor o obavljanju javnih usluga i razumna dobit, izračunati u skladu s točkom 2. Priloga Uredbi (EZ) br. 1370/2007.
Članak 3.
Obavijest o planiranoj novoj usluzi međunarodnoga željezničkog prijevoza putnika
1. Podnositelj zahtjeva obavješćuje nadležna regulatorna tijela o svojoj namjeri da pruža novu uslugu međunarodnog prijevoza putnika prije nego što upravitelju infrastrukture podnese zahtjev za dodjelu kapaciteta.
2. Regulatorna tijela sastavljaju standardni obrazac za obavješćivanje koji podnositelji zahtjeva trebaju upotrebljavati te ga objavljuju na svojim internetskim stranicama. Taj obrazac mora sadržavati sljedeće informacije:
(a)
ime, adresu, pravnu osobnost, registracijski broj podnositelja zahtjeva (prema potrebi);
(b)
kontaktne informacije osobe odgovorne za upite;
(c)
podatke o dozvoli i rješenje o sigurnosti podnositelja zahtjeva ili izjavu o fazi postupka za njihovo izdavanje;
(d)
detaljne podatke o trasi koji sadrže lokaciju polazišnog i odredišnog kolodvora, kao i svih kolodvora između njih i njihovu međusobnu udaljenost;
(e)
planirani datum početka rada predložene nove međunarodne željezničke usluge prijevoza putnika;
(f)
vremena, učestalost i kapacitet predložene nove usluge, uključujući predložena vremena polaska, međustajanja na usputnim kolodvorima i stajalištama, vremena dolaska i presjedanja, kao i svako odstupanje od učestalosti ili međustajanja na usputnim kolodvorima i stajalištama u odnosu na standardni vozni red, za svaki smjer;
(g)
obrazloženje u prilog tome da je glavna svrha predložene usluge prijevoza putnika prijevoz između kolodvora u različitim državama članicama.
3. Informacije o planiranom radu predložene nove međunarodne željezničke usluge prijevoza putnika obuhvaćaju barem prve tri godine rada i, koliko to bude moguće, prvih pet godina rada.
4. Regulatorno tijelo bez odgađanja na svojim internetskim stranicama objavljuje obavijest koju mu je podnositelj zahtjeva dostavio, uz izuzetak svih poslovno osjetljivih informacija, i obavješćuje o njoj subjekte iz članka 5. ili 10., prema potrebi.
5. Podnositelj zahtjeva obrazlaže svako izuzimanje komercijalno osjetljivih informacija od objavljivanja. Ako regulatorno tijelo odluči da je obrazloženje prihvatljivo, informacije ostaju povjerljive. Ako odluči da nije, obavješćuje o tome podnositelja zahtjeva koji je zatražio da informacije ostanu povjerljive. Postupkom se ne dovodi u pitanje žalbeni postupak protiv odluke u skladu s odredbama nacionalnog zakonodavstva.
6. Podnositelj zahtjeva regulatornom tijelu šalje u elektroničkom obliku sve informacije unesene u standardni obrazac i sve popratne dokumente.
Članak 4.
Rok za podnošenje zahtjeva za test glavne svrhe ili test ekonomske ravnoteže
1. Zahtjevi subjekata iz članka 5. ili 10., prema potrebi, za test glavne svrhe ili test ekonomske ravnoteže podnose se unutar četiri tjedna od objave obavijesti podnositelja zahtjeva na internetskim stranicama regulatornog tijela. Subjekti koji imaju pravo zatražiti oba testa mogu to učiniti istodobno.
2. Ako su zatraženi i test glavne svrhe i test ekonomske ravnoteže, oni se mogu napraviti istodobno. Ako se testom glavne svrhe utvrdi da glavna svrha predložene usluge nije prijevoz putnika između kolodvora u različitim državama članicama pa se donese negativna odluka, test ekonomske ravnoteže okončava se odlukom u kojoj se poziva na negativnu odluku o glavnoj svrsi predložene usluge.
Članak 5.
Subjekti koji imaju pravo podnijeti zahtjev za test glavne svrhe
Test glavne svrhe mogu zatražiti sljedeći subjekti tražitelji:
(a)
nadležna tijela koja su sklopila ugovore o obavljanju javnih usluga za željeznički prijevoz u geografskom području na koje bi utjecala predložena nova usluga;
(b)
svaki željeznički prijevoznik koji pruža međunarodne ili domaće željezničke usluge prijevoza putnika na trasi ili trasama koje bi pokrivala predložena nova usluga, bez obzira na to jesu li te usluge komercijalne prirode ili se pružaju na temelju ugovora o obavljanju javnih usluga.
Članak 6.
Informacije koje se moraju dostaviti u zahtjevu za test glavne svrhe
1. Subjekt tražitelj mora u svom zahtjevu dostaviti sljedeće informacije:
(a)
ime, adresu, pravnu osobnost, registracijski broj (ako je primjenjivo) subjekta tražitelja;
(b)
kontaktne informacije osobe odgovorne za upite;
(c)
objašnjenje koji je interes subjekta tražitelja u odluci o glavnoj svrsi predložene nove usluge;
(d)
objašnjenje zašto, prema mišljenju subjekta tražitelja, glavna svrha predložene usluge prijevoza putnika nije prijevoz između kolodvora u različitim državama članicama;
(e)
informacije i dokumentaciju u prilog objašnjenjima u točkama (c) i (d).
2. Subjekt tražitelj obrazlaže svako izuzimanje komercijalno osjetljivih informacija od objavljivanja. Ako regulatorno tijelo odluči da je obrazloženje prihvatljivo, informacije ostaju povjerljive. Ako odluči da nije, obavješćuje o odbijanju stranu koja je zatražila da informacije ostanu povjerljive. Postupak ne dovodi u pitanje žalbeni postupak protiv odluke u skladu s odredbama nacionalnog zakonodavstva.
3. Regulatorna tijela na svojim internetskim stranicama objavljuju standardni obrazac za podnošenje zahtjeva za test glavne svrhe namijenjen subjektima tražiteljima.
4. Sve informacije unesene u standardni obrazac i svi popratni dokumenti šalju se regulatornom tijelu u elektroničkom obliku.
Članak 7.
Postupak za test glavne svrhe
1. Regulatorno tijelo ispituje zahtjev za test koji subjekt tražitelj podnese.
2. Ako regulatorno tijelo smatra da subjekt tražitelj nije u svom zahtjevu dostavio sve informacije, ono može od subjekta tražitelja zatražiti dodatne infromacije u roku od tri tjedna od primitka zahtjeva za test. Ako subjekt tražitelj odgovori na taj zahtjev za dodatne informacije, ali je njegov odgovor i dalje nepotpun, regulatorno tijelo može drugi put zatražiti dodatne informacije u roku od tri tjedna od primitka odgovora na prvi zahtjev za dodatne informacije. Subjekt tražitelj dostavlja informacije u odgovorima na zahtjeve za dodatne informacije u razumnom roku u skladu s člankom 56. stavkom 8. Direktive 2012/34/EU. Ako subjekt tražitelj ne dostavi te informacije u rokovima koje zada regulatorno tijelo, zahtjev se odbija.
3. Regulatorno tijelo može zatražiti od podnositelja zahtjeva da dostavi dodatne informacije. Regulatorno tijelo može odrediti jedan dodatni rok za objašnjenje ako dostavljene informacije budu nejasne.
4. Ako se zahtjev ne može obrazložiti u skladu s člankom 6. stavkom 1. točkom (d), zahtjev se odbija.
5. Regulatorno tijelo donosi odluku najkasnije šest tjedana nakon što primi sve relevantne informacije.
Članak 8.
Kriteriji za procjenu u testu glavne svrhe
1. Regulatorno tijelo provjerava glavnu svrhu predložene nove usluge. Regulatorno tijelo provodi kvalitativnu i kvantitativnu analizu kojom se u obzir uzima predvidivi razvoj usluge, kao i predvidive promjene tržišnih okolnosti u razdoblju obuhvaćenom obaviješću podnositelja zahtjeva.
2. U postupku procjene i dodatno uz informacije unesene u standardni obrazac za obavješćivanje, regulatorno tijelo posebno uzima u obzir sljedeće kriterije:
(a)
udjel prihoda i putnika koji podnositelj zahtjeva očekuje od prijevoza međunarodnih putnika u odnosu na domaće putnike iz države članice regulatornog tijela;
(b)
udaljenost koju predložena nova usluga pokriva u različitim državama članicama i mjesta međustajanja na usputnim kolodvorima i stajalištama;
(c)
putničku potražnju za novom uslugom;
(d)
marketinšku strategiju podnositelja zahtjeva;
(e)
vrstu željezničkih vozila koju se namjerava upotrebljavati za novu uslugu.
3. Regulatorno tijelo može odrediti i primjenjivati pragove iskazane udjelom prihoda ili broja međunarodnih putnika. Ti pragovi za kvalificiranje usluge kao međunarodne ne smiju premašivati 50 % prihoda ili 50 % broja svih putnika, procijenjenih za cijelo razdoblje obuhvaćeno odlukom regulatornog tijela, te se oni ne smiju primjenjivati izdvojeno.
Članak 9.
Rezultat testa glavne svrhe
1. Na temelju procjene predložene nove usluge regulatorno tijelo utvrđuje je li glavna svrha predložene nove usluge:
(a)
prijevoz putnika između kolodvora u različitim državama članicama; ili
(b)
prijevoz putnika između kolodvora u državi članici regulatornog tijela.
2. Ako regulatorno tijelo donese odluku iz točke (a) stavka 1., predloženoj novoj usluzi međunarodnog prijevoza putnika odobrava se pristup željezničkoj infrastrukturi.
3. Ako regulatorno tijelo donese odluku iz točke (b) stavka 1., regulatorno tijelo mijenja zahtjev u zahtjev za uslugu unutarnjeg prijevoza putnika i o tome obavješćuje podnositelja zahtjeva. Podnositelj zahtjeva tada postupa u skladu s odgovarajućim nacionalnim pravilima za podnošenje zahtjeva za pristup željezničkoj infrastrukturi.
4. Regulatorno tijelo obavješćuje podnositelja zahtjeva o odluci.
5. Odluka regulatornog tijela se obrazlaže i bez odgađanja objavljuje na njegovim internetskim stranicama, uz istodobno poštovanje povjerljivosti poslovno osjetljivih informacija.
Članak 10.
Subjekti koji imaju pravo podnijeti zahtjev za test ekonomske ravnoteže
U slučaju kad se nova međunarodna željeznička usluga predlaže u državi članici koja je odlučila pristup željezničkoj infrastrukturi ograničiti za usluge međunarodnog željezničkog prijevoza putnika između polazišta i odredišta koje pokriva najmanje jedan ugovor o obavljanju javnih usluga, sljedeći subjekti mogu podnijeti zahtjev za test ekonomske ravnoteže:
(a)
nadležno tijelo ili nadležna tijela koja su sklopila ugovor o obavljanju javnih usluga koji pokriva polazište i odredište predložene nove usluge;
(b)
svako drugo zainteresirano nadležno tijelo koje ima pravo ograničiti pravo pristupa na temelju članka 11. Direktive 2012/34/EU;
(c)
upravitelj infrastrukture u geografskom području obuhvaćenom predloženom novom međunarodnom uslugom prijevoza putnika;
(d)
svaki željeznički prijevoznik koji izvršava ugovor o obavljanju javnih usluga koje je dodijelilo nadležno tijelo iz točke (a).
Članak 11.
Informacije koje se moraju dostaviti u zahtjevu za test ekonomske ravnoteže
1. Subjekt tražitelj mora dostaviti sljedeće informacije:
(a)
ime, adresu, pravnu osobnost, registracijski broj (ako je primjenjivo) subjekta tražitelja;
(b)
kontaktne informacije osobe odgovorne za upite;
(c)
objašnjenje koji je interes subjekta tražitelja u odluci na temelju testa ekonomske ravnoteže;
(d)
dokaz da se novom uslugom ugrožava ekonomska ravnoteža;
(e)
informacije i dokumentaciju u prilog objašnjenjima u točkama (c) i (d).
2. Regulatorno tijelo može od subjekata povezanih s testom zatražiti informacije, uključujući i ne ograničavajući se na sljedeće:
(a)
od nadležnog tijela:
i.
presliku ugovora o obavljanju javnih usluga;
ii.
nacionalna pravila za dodjelu i izmjenu ugovora o obavljanju javnih usluga;
iii.
relevantna predviđanja putovanja i prihoda, uključujući metodologiju predviđanja;
(b)
od željezničkog prijevoznika koji izvršava ugovor o obavljanju javnih usluga:
i.
presliku ugovora o obavljanju javnih usluga;
ii.
poslovni plan prijevoznika;
iii.
informacije o prihodima prijevoznika;
iv.
vozni red njegovih usluga, uključujući vremena polaska, međustajanja na usputnim kolodvorima i stajalištama, vremena dolaska i presjedanja;
v.
procjenu elastičnosti vlastitih usluga (npr. elastičnost cijena, elastičnost u pogledu osobina kvalitete usluga) i planove za svoje tržišne odgovore na novu uslugu, kao i moguće uštede nastale zbog nove usluge;
(c)
od podnositelja zahtjeva:
i.
poslovni plan;
ii.
predviđanja putovanja i prihoda od domaćih putnika, uključujući metodologiju predviđanja;
iii.
strategije za određivanje cijena;
iv.
organizaciju prodaje karata;
v.
specifikacije željezničkih vozila (npr. faktor popunjenosti, broj sjedala, konfiguracija vagona);
vi.
marketinšku strategiju;
vii.
procjenu elastičnosti vlastitih usluga (npr. elastičnost cijena, elastičnost u pogledu osobina kvalitete usluga);
(d)
od upravitelja infrastrukture:
informacije povezane s relevantnim prugama ili njihovim dijelovima kako bi se potvrdilo da se nova međunarodna usluga prijevoza putnika može pružati na toj infrastrukturi. Tom se obvezom upravitelja infrastrukture da dostavlja informacije ne dovode u pitanje njegove obveze dodjele infrastrukturnog kapaciteta iz poglavlja IV. odjeljka 3. Direktive 2012/34/EU.
3. Subjekti povezani s testom ekonomske ravnoteže obrazlažu svako izuzimanje komercijalno osjetljivih informacija od objavljivanja. Ako regulatorno tijelo odluči da je obrazloženje prihvatljivo, informacije ostaju povjerljive. Ako odluči da nije, obavješćuje o tome stranu koja je zatražila da informacije ostanu povjerljive. Postupak ne dovodi u pitanje žalbeni postupak protiv odluke u skladu s odredbama nacionalnog zakonodavstva.
Članak 12.
Postupak za test ekonomske ravnoteže
1. Regulatorno tijelo ispituje zahtjev koji podnese subjekt tražitelj.
2. Ako regulatorno tijelo smatra da subjekt tražitelj nije u svom zahtjevu dostavio sve informacije, ono može od subjekta tražitelja zatražiti dodatne infromacije u roku od tri tjedna od primitka zahtjeva za test. Ako subjekt tražitelj odgovori na taj zahtjev za dodatne informacije, ali je njegov odgovor i dalje nepotpun, regulatorno tijelo može drugi put zatražiti dodatne informacije u roku od tri tjedna od primitka odgovora na prvi zahtjev za dodatne informacije. Subjekt tražitelj dostavlja informacije u odgovorima na zahtjeve za dodatne informacije u razumnom roku u skladu s člankom 56. stavkom 8. Direktive 2012/34/EU. Ako subjekt tražitelj ne dostavi te informacije u rokovima koje zada regulatorno tijelo, zahtjev se odbija.
3. Unutar mjesec dana od zaprimanja zahtjeva za test, regulatorno tijelo traži informacije iz članka 11. od ostalih relevantnih strana, a posebno od željezničkog prijevoznika koji traži pristup željezničkoj infrastrukturi radi pružanja nove usluge međunarodnog željezničkog prijevoza putnika. Regulatorno tijelo može odrediti jedan dodatni rok za objašnjenje ako dostavljene informacije budu nejasne.
4. Ako se zahtjev ne može dovoljno obrazložiti u skladu s člankom 11. stavkom 1. točkom (d), zahtjev se odbija.
5. Ako se na temelju informacija subjekta tražitelja smatra da je zahtjev za obavljanje testa ekonomske ravnoteže opravdan i ako se iz informacija koje je dostavio podnositelj zahtjeva koji traži pristup taj zahtjev za test ne može proglasiti neutemeljenim, pristup se ne odobrava.
6. Regulatorno tijelo određuje rok za donošenje svojih odluka koji će biti najkasnije šest tjedana nakon primanja svih relevantnih informacija
7. Sve se informacije regulatornom tijelu šalju u elektroničkom obliku.
Članak 13.
Sadržaj testa ekonomske ravnoteže
1. Ekonomska ravnoteža ugovora o obavljanju javnih usluga smatra se ugroženom kad predložena nova usluga ima znatan negativni utjecaj na:
i.
profitabilnost usluge koja se pruža na temelju ugovora o obavljanju javnih usluga; i/ili
ii.
neto trošak za nadležno tijelo koje je dodijelilo ugovor o obavljanju javnih usluga.
2. Regulatorno tijelo procjenjuje je li ekonomska ravnoteža ugovora o obavljanju javnih usluga ugrožena predloženom novom uslugom. Analiza regulatornog tijela usredotočuje se na ekonomski utjecaj predložene nove usluge na ugovor o obavljanju javnih usluga u cjelini u njegovu cijelom trajanju, a ne na pojedine usluge koje se pružaju u sklopu ugovora. Smiju se primjenjivati unaprijed određeni pragovi za specifične kriterije primjenjivati, ali ne izdvojeno od ostalih kriterija.
3. Regulatorno tijelo uzima u obzir kratkoročne i srednjoročne koristi za potrošače.
Članak 14.
Kriteriji za procjenu u testu ekonomske ravnoteže
U postupku procjene regulatorno tijelo posebno uzima u obzir sljedeće kriterije:
(a)
utjecaj na neto financijski učinak razmatranih usluga na temelju ugovora o obavljanju javnih usluga tijekom trajanja tog ugovora;
(b)
moguće tržišne odgovore željezničkog prijevoznika koji izvršava ugovor o obavljanju javnih usluga;
(c)
moguće uštede željezničkog prijevoznika koji izvršava ugovor o obavljanju javnih usluga (u obliku nezamjenjivanja željezničkih vozila kojima istječe životni vijek ili osoblja čiji ugovori istječu), kao i potencijalne pogodnosti za željezničkog prijevoznika koje proizlaze iz predložene nove usluge (poput dovođenja međunarodnih putnika koje bi moglo zanimati presjedanje na regionalnu uslugu u okviru ugovora o obavljanju javnih usluga);
(d)
mogućnost sužavanja područja primjene ugovora o obavljanju javnih usluga, posebno ako je u vrijeme procjene ugovor blizu isteka;
(e)
utjecaj na učinkovitost i kvalitetu željezničkih usluga;
(f)
utjecaj na planiranje voznog reda željezničkih usluga;
(g)
utjecaj na investicije željezničkih prijevoznika ili nadležnih tijela u željeznička vozila, ako je to prikladno.
Članak 15.
Rezultat testa ekonomske ravnoteže
1. Na temelju testa ekonomske ravnoteže regulatorno tijelo donosi odluku na temelju članka 11. stavka 1. Direktive 2012/34/EU. Na temelju te odluke pristup željezničkoj infrastrukturi se odobrava, mijenja, odobrava samo pod određenim uvjetima ili odbija.
2. Prije donošenja odluke koja bi dovela do toga da se novoj međunarodnoj usluzi prijevoza putnika odbije pristup željezničkoj infrastrukturi, regulatorno tijelo podnositelju zahtjeva pruža priliku da prilagodi plan tako da se njime ne ugrožava ekonomska ravnoteža ugovora o obavljanju javnih usluga.
3. Odluka regulatornog tijela objavljuje se zajedno s obrazloženjem na internetskim stranicama regulatornog tijela, uz istodobno poštovanje povjerljivosti poslovno osjetljivih informacija.
Članak 16.
Preispitivanje odluke donesene na temelju testa ekonomske ravnoteže
1. Subjekti navedeni u članku 11. stavku 3. Direktive 2012/34/EU mogu zatražiti preispitivanje odluke donesene na temelju testa ekonomske ravnoteže pod uvjetima koje utvrdi regulatorno tijelo. Među tim se uvjetima može nalaziti sljedeće:
(a)
ako je došlo do značajne promjene u novoj usluzi međunarodnog prijevoza putnika u odnosu na podatke koje je regulatorno tijelo analiziralo; ili
(b)
ako postoji znatna razlika između stvarnog i procijenjenog utjecaja na usluge koje se pružaju na temelju ugovora o obavljanju javnih usluga; ili
(c)
ako je ugovor o obavljanju javnih usluga istekao prije početnog razdoblja trajanja.
2. Osim ako regulatorno tijelo ne propiše drugačije u svojoj odluci, nikakvo se preispitivanje odluke ne može zatražiti unutar tri godina od njezine objave, osim u slučaju opisanom u stavku 1. točki (a).
Članak 17.
Suradnja regulatornog tijela s ostalim regulatornim tijelima nadležnima za predloženu novu uslugu
1. Nakon što regulatorno tijelo od podnositelja zahtjeva primi obavijest o njegovoj namjeri da započne pružati novu uslugu međunarodnog prijevoza putnika, ono obavješćuje ostala regulatorna tijela nadležna za trasu predložene nove usluge. Ta regulatorna tijela provjeravaju jesu li informacije iz obrasca za obavješćivanje objavljene na internetskim stranicama regulatornog tijela u skladu s informacijama koje su ona primila od podnositelja zahtjeva. Ona obavješćuju regulatorno tijelo o svim nedosljednostima.
2. Nakon primanja zahtjeva od subjekata iz članka 5. ili 10. za test glavne svrhe ili za test ekonomske ravnoteže, regulatorno tijelo obavješćuje ostala regulatorna tijela nadležna za dijelove trase predložene nove usluge.
3. Regulatorna tijela obavješćuju o rezultatima testova ostala regulatorna tijela nadležna za dijelove trase predložene nove usluge. Ona to čine dovoljno rano prije konačnog donošenja odluke tako da ostalim regulatornim tijelima pruže priliku da komentiraju rezultate testa.
4. Tijekom svake razmjene informacija povezanih s testovima, regulatorna tijela moraju poštovati povjerljivost komercijalno osjetljivih informacija koje prime od strana povezanih s testovima. Ona te informacije smiju upotrebljavati samo u tom predmetu.
Članak 18.
Pristojbe
Države članice ili, prema potrebi, regulatorna tijela mogu od subjekta koji je zatražio test ili preispitivanje tražiti pristojbu za test glavne svrhe, test ekonomske ravnoteže ili preispitivanje testa ekonomske ravnoteže. U takvom slučaju pristojba mora biti nediskriminirajuća, razumna i efektivno se naplaćivati na transparentan način od svih subjekata tražitelja te ne smije prijeći trošak rada osoblja i rashode vezane uz taj zahtjev.
Članak 19.
Metodologija
1. Regulatorna tijela moraju razviti metodologiju za test glavne svrhe i, prema potrebi, za test ekonomske ravnoteže, u skladu s odredbama ove Uredbe. Metodologija mora biti jasna, transparentna, nediskriminirajuća te se mora objaviti na internetskim stranicama regulatornog tijela.
2. Metodologija se uspostavlja konzistentno s tržišnim kretanjima, čime se omogućuje da se s vremenom razvija, imajući posebno na umu iskustva regulatornih tijela.
Članak 20.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 16. lipnja 2015.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 11. kolovoza 2014.