EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 517/2014
af 16. april 2014
om fluorholdige drivhusgasser og om ophævelse af forordning (EF) nr. 842/2006
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 192, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ifølge den fjerde vurderingsrapport fra Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (»IPCC«) under FN's rammekonvention om klimaændringer (»klimakonventionen«), som Unionen er part i (3), vil de udviklede lande på grundlag af de eksisterende videnskabelige data skulle reducere drivhusgasemissionerne med 80 % til 95 % i forhold til 1990-niveauet frem til 2050 for at begrænse de globale klimaændringer til en temperaturstigning på 2 °C og dermed undgå uønskede klimakonsekvenser.
(2)
For at nå dette mål vedtog Kommissionen en køreplan for omstilling til en konkurrencedygtig lavemissionsøkonomi i 2050, som Rådet noterede sig i dets konklusioner af 17. maj 2011, og som blev støttet af Europa-Parlamentet i dets beslutning af 15. marts 2012. I køreplanen fastlagde Kommissionen en omkostningseffektiv metode til at opnå de fornødne samlede emissionsreduktioner i Unionen frem til 2050. Køreplanen fastlægger de nødvendige sektorbidrag på seks områder. Andre emissioner end CO2, herunder fluorholdige drivhusgasser, men undtagen andre emissioner end CO2 fra landbruget, bør i forhold til 1990-niveauet reduceres med 72 % til 73 % frem til 2030 og med 70 % til 78 % frem til 2050. Hvis 2005 benyttes som referenceår, er det nødvendigt at reducere andre emissioner end CO2, undtagen fra landbruget, med 60 % til 61 % frem til 2030. Emissionerne af fluorholdige drivhusgasser blev anslået til 90 mio. ton CO2-ækvivalenter i 2005. En reduktion på 60 % betyder, at emissionerne skal reduceres til tilnærmelsesvis 35 mio. ton CO2-ækvivalenter frem til 2030. Da emissionerne anslås til 104 mio. ton CO2-ækvivalenter i 2030 ved fuld anvendelse af den gældende EU-lovgivning, er det nødvendigt med en yderligere reduktion på tilnærmelsesvis 70 mio. ton CO2-ækvivalenter.
(3)
I Kommissionens beretning af 26. september 2011 om anvendelsen, virkningen og tilstrækkeligheden af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 842/2006 (4) konkluderes det, at de aktuelle indeslutningsforanstaltninger, hvis de anvendes fuldt ud, har potentiale til at reducere emissionerne af fluorholdige drivhusgasser. Disse foranstaltninger bør derfor opretholdes og præciseres på grundlag af de erfaringer, der er gjort ved gennemførelsen. Visse foranstaltninger bør også udvides til at omfatte andre apparater, hvor der anvendes betydelige mængder af fluorholdige drivhusgasser, f.eks. kølelastbiler og kølepåhængskøretøjer dertil. Forpligtelsen til at etablere og føre journaler over anlæg eller udstyr, der indeholder sådanne gasser, bør også omfatte elektriske koblingsanlæg. Da indeslutningsforanstaltninger ved bortskaffelse af produkter og anlæg eller udstyr indeholdende fluorholdige drivhusgasser har stor betydning, bør medlemsstaterne tage hensyn til værdien af producentansvarsordninger og opfordre til oprettelse heraf på baggrund af eksisterende bedste praksis.
(4)
I denne beretning konkluderes det også, at der kan gøres mere for at reducere emissionerne af fluorholdige drivhusgasser i Unionen, navnlig ved at undgå at anvende sådanne gasser, når der findes sikre og energieffektive alternative teknologier med ingen eller en mindre indvirkning på klimaet. En nedgang på op til to tredjedele i emissionerne i 2010 frem til 2030 er omkostningseffektiv, fordi der findes dokumenterede og afprøvede og virksomme alternativer i mange sektorer.
(5)
I Europa-Parlamentets beslutning af 14. september 2011 om en samlet tilgang til ikke-CO2-klimarelevante menneskeskabte udledninger glæder det sig over Unionens tilsagn om at støtte tiltag for hydrofluorcarboner under Montrealprotokollen om stoffer, der nedbryder ozonlaget (»Montrealprotokollen«) som et fremragende eksempel på en ikkemarkedsbaseret tilgang til at reducere drivhusgasemissionerne. I beslutningen opfordres der også indtrængende til at undersøge mulighederne for at fremme en øjeblikkelig nedtrapning af hydrofluorcarboner på internationalt plan ved hjælp af Montrealprotokollen.
(6)
For at fremme brugen af teknologier med ingen eller en mindre indvirkning på klimaet bør uddannelsen af fysiske personer, der udfører aktiviteter i forbindelse med fluorholdige drivhusgasser, omfatte oplysninger om teknologier, der kan erstatte og mindske anvendelsen af fluorholdige drivhusgasser. Da visse alternativer til fluorholdige drivhusgasser, der anvendes i produkter og anlæg eller udstyr for at erstatte og mindske anvendelsen af fluorholdige drivhusgasser, kan være giftige, letantændelige eller under højt tryk, bør Kommissionen undersøge eksisterende EU-lovgivning, der omfatter uddannelse af fysiske personer i sikker håndtering af alternative kølemidler og bør, hvis det er relevant, forelægge Europa-Parlamentet og Rådet et lovgivningsforslag om ændring af den relevante EU-lovgivning.
(7)
Autorisations- og uddannelsesprogrammer bør oprettes eller tilpasses under hensyntagen til de programmer, der er oprettet i henhold til forordning (EF) nr. 842/2006, og kan integreres i erhvervsuddannelsessystemerne.
(8)
For at sikre sammenhængen med overvågnings- og indberetningskravene i henhold til klimakonventionen og med beslutning 4/CMP.7 fra partskonferencen, der tjener som møde for parterne i Kyotoprotokollen til klimakonventionen, vedtaget på den syvende partskonference afholdt i Durban den 11. december 2011, bør de globale opvarmningspotentialer (»GWP'er«) beregnes på grundlag af det globale opvarmningspotentiale for et kilogram gas over en periode på 100 år set i forhold til et kilogram CO2. Beregningen bør så vidt muligt baseres på den fjerde vurderingsrapport vedtaget af IPPC.
(9)
Effektiv overvågning af emissioner af fluorholdige drivhusgasser er af afgørende betydning for at følge fremskridtene i retning af opfyldelse af emissionsreduktionsmålene og for at vurdere virkningerne af denne forordning. Anvendelsen af konsekvente data af høj kvalitet er af afgørende betydning for at sikre kvaliteten af indberetningen af emissioner af fluorholdige drivhusgasser. Medlemsstaternes indførelse af indberetningssystemer for emissioner af fluorholdige drivhusgasser vil sikre overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 525/2013 (5). Data om lækage af fluorholdige drivhusgasser fra udstyr, der indsamles af virksomheder i henhold til nærværende forordning, kan i væsentlig grad forbedre disse emissionsindberetningssystemer. På den måde bør det være muligt at tjekke, om de data, der anvendes til at aflede emissioner, er konsekvente, og at forbedre tilnærmelser baseret på beregninger og dermed danne grundlag for en bedre vurdering af emissioner af fluorholdige drivhusgasser i de nationale drivhusgasopgørelser.
(10)
I betragtning af, at der findes egnede alternativer, bør det aktuelle forbud mod anvendelse af svovlhexafluorid til magnesiumstøbning og genanvendelse af magnesiumstøbelegeringer udvides til at omfatte anlæg, der anvender mindre end 850 kg svovlhexafluorid pr. år. Tilsvarende bør det med en passende overgangsperiode forbydes at anvende kølemidler med et meget højt globalt opvarmningspotentiale på 2 500 eller derover til servicering eller vedligeholdelse af køleanlæg eller udstyr med en fyldningsstørrelse på 40 ton CO2-ækvivalenter eller derover.
(11)
Der bør indføres forbud mod markedsføring af nye anlæg eller nyt udstyr til køling, luftkonditionering og brandsikring, der indeholder, eller hvis funktion er afhængig af, specifikke fluorholdige drivhusgasser, når der findes egnede alternativer til anvendelsen af disse stoffer. Når der ikke findes alternativer, eller disse ikke kan anvendes af tekniske eller sikkerhedsmæssige grunde, eller brugen af disse alternativer ville medføre urimeligt store udgifter, bør Kommissionen kunne give tilladelse til en undtagelse, således at sådanne produkter og anlæg eller sådant udstyr kan markedsføres i en tidsbegrænset periode. På baggrund af fremtidig teknisk udvikling bør Kommissionen yderligere vurdere forbud mod markedsføring af nye anlæg eller nyt udstyr til sekundære mellemspændingskoblingsanlæg og nye små, todelte luftkonditioneringsanlæg (splitanlæg).
(12)
Anlæg eller udstyr, som indeholder fluorholdige drivhusgasser, bør tillades markedsført, hvis de samlede drivhusgasemissioner fra dette anlæg eller udstyr i hele livscyklussen under hensyntagen til lækage- og genvindingsrater er lavere end emissionerne fra ækvivalente anlæg eller ækvivalent udstyr uden fluorholdige drivhusgasser, for hvilke det maksimalt tilladte energiforbrug er fastsat i de relevante gennemførelsesforanstaltninger, der er vedtaget i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/125/EF (6). Regelmæssig og rettidig revision af disse gennemførelsesforanstaltninger i overensstemmelse med nævnte direktiv vil bidrage til at sikre, at disse gennemførelsesforanstaltninger fortsat er effektive og hensigtsmæssige.
(13)
En gradvis reduktion af mængden af hydrofluorcarboner, der kan markedsføres, er blevet identificeret som den mest effektive og omkostningseffektive måde at reducere emissionerne af disse stoffer på langt sigt.
(14)
Med henblik på gradvis at reducere mængden af hydrofluorcarboner, der kan markedsføres i Unionen, bør Kommissionen tildele markedsføringskvoter til individuelle producenter og importører på en sådan måde, at den samlede kvantitative begrænsning for markedsføringen af hydrofluorcarboner ikke overskrides. For at beskytte integriteten af den gradvise reduktion af mængden af hydrofluorcarboner, der kan markedsføres, bør der i Unionens kvotesystem tages hensyn til hydrofluorcarboner, der er indeholdt i anlæg eller udstyr. Såfremt hydrofluorcarbonerne i anlægget eller udstyret ikke er blevet markedsført forud for påfyldningen af anlægget eller udstyret, bør der kræves en overensstemmelseserklæring som dokumentation for, at der er taget hensyn til disse hydrofluorcarboner i Unionens kvotesystem.
(15)
Beregningen af referenceværdierne og tildelingen af kvoter til individuelle producenter og importører bør i starten baseres på de mængder hydrofluorcarboner, som de indberettede som markedsført i referenceperioden fra 2009 til 2012. For ikke at udelukke små virksomheder bør 11 procent af den samlede kvantitative begrænsning dog forbeholdes importører og producenter, der ikke har markedsført mere end ét ton fluorholdige drivhusgasser i referenceperioden.
(16)
Kommissionen bør gennem en regelmæssig genberegning af referenceværdierne og kvoterne sikre, at virksomheder kan fortsætte deres aktiviteter på grundlag af de gennemsnitlige mængder, de har markedsført i de seneste år.
(17)
Produktionsprocessen for visse fluorholdige gasser kan medføre betydelige emissioner af andre fluorholdige drivhusgasser produceret som biprodukter. Markedsføring af fluorholdige drivhusgasser bør ske på betingelse af, at sådanne biproduktemissioner destrueres eller genvindes med henblik på efterfølgende anvendelse.
(18)
Kommissionen bør sikre, at der findes et centralt elektronisk register til forvaltning af kvoterne for markedsføring af hydroflourcarboner, herunder indberetning af markedsførte anlæg eller markedsført udstyr, navnlig når anlægget eller udstyret på forhånd er påfyldt hydrofluorcarboner, som ikke var markedsført inden påfyldningen, og som derfor kræver kontrol, ved en overensstemmelseserklæring og efterfølgende tredjepartskontrol, af, at der i Unionens kvotesystem er taget hensyn til mængderne af hydroflourcarboner.
(19)
For at opretholde fleksibiliteten på markedet for hydrofluorcarboner i bulk bør det være muligt at overdrage kvoter tildelt på grundlag af referenceværdier til en anden producent eller importør i Unionen eller til en anden producent eller importør, som er repræsenteret i Unionen af en enerepræsentant.
(20)
For at gøre det muligt at overvåge denne forordnings effektivitet bør de nuværende indberetningsforpligtelser udvides til også at omfatte andre fluorholdige stoffer, der har et betydeligt GWP eller formentlig vil erstatte de fluorholdige drivhusgasser, der er opført i bilag I. Af samme årsag bør destruktion af fluorholdige drivhusgasser og import til Unionen af sådanne gasser i produkter og anlæg eller udstyr også indberettes. Der bør fastsættes bagatelgrænser for at undgå administrative byrder, som ikke står i rimeligt forhold til målet, navnlig for små og mellemstore virksomheder og mikrovirksomheder.
(21)
Kommissionen bør løbende overvåge virkningerne af reduktionen af mængden af hydrofluorcarboner, der kan markedsføres, herunder reduktionens virkning for udbuddet af udstyr, når anvendelsen af hydrofluorcarboner ville give lavere livscyklusemissioner, end hvis der blev anvendt en alternativ teknologi. Kommissionen bør senest ved udgangen af 2020 udarbejde en rapport om tilgængeligheden af hydrofluorcarboner på EU-markedet. Kommissionen bør foretage en omfattende revision senest ved udgangen af 2022 med henblik på en rettidig tilpasning af bestemmelserne i denne forordning på baggrund af dens gennemførelse og nye udviklinger samt internationale forpligtelser og med henblik på at foreslå yderligere reduktionsforanstaltninger, hvis det er relevant.
(22)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (7).
(23)
For at ændre visse ikkevæsentlige bestemmelser i denne forordning bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»TEUF«). Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(24)
Da denne forordning er vedtaget i henhold til artikel 192, stk. 1, i TEUF er den ikke til hinder for, at den enkelte medlemsstat opretholder eller indfører strengere beskyttelsesforanstaltninger, som er forenelige med TEUF. I henhold til artikel 193 i TEUF skal medlemsstaterne meddele Kommissionen alle sådanne foranstaltninger.
(25)
Denne forordning ændrer og supplerer genstanden for forordning (EF) nr. 842/2006, som derfor bør ophæves. For at sikre en problemfri overgang fra den gamle ordning til den nye ordning er det imidlertid hensigtsmæssigt, at Kommissionens forordning (EF) nr. 1493/2007 (8), (EF) nr. 1494/2007 (9), (EF) nr. 1497/2007 (10), (EF) nr. 1516/2007 (11), (EF) nr. 303/2008 (12), (EF) nr. 304/2008 (13), (EF) nr. 305/2008 (14), (EF) nr. 306/2008 (15), (EF) nr. 307/2008 (16) og (EF) nr. 308/2008 (17) fortsat gælder og finder anvendelse, medmindre og indtil de ophæves ved delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter, der vedtages af Kommissionen i henhold til denne forordning.
(26)
Målene for denne forordning kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af den grænseoverskridende karakter af de miljømæssige problemer, der behandles, og forordningens virkning på handel inden for Unionen og på ekstern handel bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
Formålet med denne forordning er at beskytte miljøet ved at reducere emissionerne af fluorholdige drivhusgasser. Ved denne forordning fastsættes således:
a)
bestemmelser for indeslutning, anvendelse, genvinding og destruktion af fluorholdige drivhusgasser samt for ledsageforanstaltninger i tilknytning hertil
b)
betingelser for markedsføring af specifikke produkter og anlæg eller specifikt udstyr, der indeholder, eller hvis funktion er afhængig af, fluorholdige drivhusgasser,
c)
betingelser for specifikke anvendelser af fluorholdige drivhusgasser og
d)
kvantitative begrænsninger for markedsføring af hydrofluorcarboner.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) »fluorholdige drivhusgasser«: hydrofluorcarboner, perfluorcarboner, svovlhexafluorid og andre drivhusgasser, der indeholder fluor, som opført i bilag I eller blandinger, der indeholder et af disse stoffer
2) »hydrofluorcarboner« eller »HFC'er«: stoffer, som er opført i del 1 i bilag I, eller blandinger, der indeholder et af disse stoffer
3) »perfluorcarboner« eller »PFC'er«: stoffer, som er opført i del 2 i bilag I, eller blandinger, der indeholder et af disse stoffer
4) »svovlhexafluorid« eller »SF6«: stof, som er opført i del 3 i bilag I, eller blandinger, der indeholder dette stof
5) »blanding«: en væske, der består af to eller flere stoffer, hvoraf mindst et er et stof opført i bilag I eller bilag II
6) »globalt opvarmningspotentiale« eller »GWP«: en drivhusgas' klimaopvarmningspotentiale set i forhold til kuldioxids (CO2) potentiale beregnet som opvarmningspotentialet af et kilogram drivhusgas over en periode på 100 år set i forhold til et kilogram CO2 som fastsat i bilag I, II og IV, eller for så vidt angår blandinger beregnet i overensstemmelse med bilag IV
7) »ton(s) CO2-ækvivalenter«: en mængde drivhusgasser udtrykt som produktet af drivhusgassernes vægt i ton og deres globale opvarmningspotentiale
8) »operatør«: den fysiske eller juridiske person, der har den faktiske kompetence til at træffe beslutninger om den tekniske funktion af de produkter og anlæg eller udstyr, der er omfattet af denne forordning; en medlemsstat kan i veldefinerede særlige situationer udpege ejeren som den, der er ansvarlig for operatørens forpligtelser
9) »anvendelse«: anvendelse af fluorholdige drivhusgasser i forbindelse med produktion, vedligeholdelse eller servicering, herunder genpåfyldning, af produkter og anlæg eller udstyr, eller i forbindelse med andre processer, der omhandles i denne forordning
10) »markedsføring«: første levering til eller tilrådighedsstillelse for tredjemand i Unionen mod eller uden betaling eller, hvis der er tale om en producent, anvendelse for egen regning; dette omfatter også toldmæssig overgang til fri omsætning i Unionen
11) »hermetisk lukkede anlæg eller hermetisk lukket udstyr«: anlæg eller udstyr, hvor alle dele, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, er gjort tætte ved svejsning, lodning eller en tilsvarende fast forbindelse, som kan omfatte blokerede ventiler eller blokerede adgangspunkter, der muliggør korrekt reparation eller bortskaffelse, og som har en testet lækagerate på mindre end tre gram pr. år under et tryk på mindst en fjerdedel af det maksimalt tilladte tryk
12) »beholder«: et produkt, der primært er udformet til at transportere eller opbevare fluorholdige drivhusgasser
13) »beholder, som ikke kan genpåfyldes«: en beholder, som ikke kan genpåfyldes uden at blive tilpasset til formålet, eller som markedsføres, uden at der er truffet forholdsregler for, at den skal returneres til genpåfyldning
14) »genvinding«: indsamling og opbevaring af fluorholdige drivhusgasser fra produkter, herunder beholdere, og anlæg eller udstyr i forbindelse med vedligeholdelse eller servicering eller inden bortskaffelse af produkter, anlæg eller udstyr
15) »genanvendelse«: fornyet anvendelse af genvundne fluorholdige drivhusgasser efter en grundlæggende rensningsproces
16) »regenerering«: fornyet forarbejdning af genvundne fluorholdige drivhusgasser med henblik på at overholde en specificeret standard for et ubrugt stof, under hensyntagen til stoffets påtænkte anvendelse
17) »destruktion«: den proces, hvorved det hele eller det meste af en fluorholdig drivhusgas permanent omdannes eller nedbrydes til et eller flere stabile stoffer, som ikke er fluorholdige drivhusgasser
18) »nedlukning«: den proces, hvorved et produkt, anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, standses endeligt og tages ud af drift eller anvendelse
19) »reparation«: retablering af produkter eller anlæg eller udstyr, som er beskadiget eller lækker, der indeholder, eller hvis funktion er afhængig af fluorholdige drivhusgasser, for så vidt angår en del, som indeholder eller er udformet til at indeholde sådanne gasser
20) »installering«: montering af to eller flere anlæg, udstyr eller kredsløb, der indeholder eller er udformet til at indeholde fluorholdige drivhusgasser, med det formål at montere et system på det sted, hvor det skal være i drift, som medfører samling af gasrør i et system for at slutte et kredsløb uanset behovet for at påfylde systemet efter montering
21) »vedligeholdelse eller servicering«: alle aktiviteter, undtagen genvinding, jf. artikel 8, og lækagekontrol, jf. artikel 4 og artikel 10, stk. 1, litra b), i denne forordning, som indebærer et brud i kredsløbene, der indeholder eller er udformet til at indeholde fluorholdige drivhusgasser, især forsyning af systemet med fluorholdige drivhusgasser, fjernelse af et eller flere kredsløb, anlæg eller udstyr, montering på ny af to eller flere kredsløb, anlæg eller udstyr og reparation af lækager
22) »ubrugt stof«: et stof, som ikke tidligere har været brugt
23) »stationær«: ikke normalt i bevægelse, når det er i anvendelse, herunder flytbare klimaanlæg til indendørs anvendelse
24) »mobil«: normalt i bevægelse, når det er i anvendelse
25) »enkomponentskum«: en skumsammensætning i en spraydåse i ureageret eller delvis reageret flydende form, som udvider sig og hærdes, når det forlader spraydåsen
26) »kølelastbil«: et motorkøretøj med en masse på over 3,5 ton, der først og fremmest er konstrueret og fremstillet til godstransport, og som er udstyret med en køleenhed
27) »kølepåhængskøretøj«: et køretøj, der er konstrueret og fremstillet til at blive trukket af en lastbil eller en traktor, som først og fremmest er beregnet til godstransport, og som er udstyret med en køleenhed
28) »teknisk spraydåse«: en spraydåse, der anvendes til vedligeholdelse, reparation, rengøring, prøvning, insektbekæmpelse og fremstilling af produkter og anlæg eller udstyr, installering af anlæg eller udstyr og til andre formål
29) »lækagedetektionssystem«: en kalibreret mekanisk, elektrisk eller elektronisk anordning til detektion af lækage af fluorholdige drivhusgasser, som ved detektion alarmerer operatøren
30) »virksomhed«: enhver fysisk eller juridisk person, som:
a)
producerer, anvender, genvinder, indsamler, genanvender, regenererer eller destruerer fluorholdige drivhusgasser
b)
importerer eller eksporterer fluorholdige drivhusgasser eller produkter og anlæg eller udstyr, der indeholder sådanne gasser
c)
markedsfører fluorholdige drivhusgasser eller produkter og anlæg eller udstyr, der indeholder, eller hvis funktion er afhængig af sådanne gasser
d)
installerer, servicerer, vedligeholder, reparerer eller nedlukker anlæg eller udstyr, der indeholder, eller hvis funktion er afhængig af fluorholdige drivhusgasser, eller kontrollerer sådanne anlæg eller sådant udstyr for lækage
e)
er operatør af anlæg eller udstyr, der indeholder eller hvis funktion er afhængig af fluorholdige drivhusgasser
f)
producerer, importerer, eksporterer, markedsfører eller destruerer gasser, som er opført i bilag II
g)
markedsfører produkter, anlæg eller udstyr, der indeholder gasser, som er opført i bilag II
31) »råvare«: alle fluorholdige drivhusgasser eller stoffer, der er opført i bilag II, og som omdannes kemisk i en proces, hvori dets oprindelige sammensætning ændres fuldstændig, og hvis emissioner er ubetydelige
32) »kommerciel brug«: anvendt til opbevaring, udstilling eller distribution af produkter til salg til slutbrugere i detailhandelen eller restaurationstjenester
33) »brandsikringsudstyr«: anlæg, udstyr og systemer, der bruges til brandforebyggelses- eller brandslukningsformål, herunder brandslukkere
34) »Rankinekredsproces med organisk medium(»organic Rankine cycle)«: en kredsproces, der indeholder kondenserbar fluorholdig drivhusgas og omdanner varme fra en varmekilde til energi til produktion af elektrisk eller mekanisk energi
35) »forsvarsmateriel«: våben, ammunition eller krigsmateriel, der er bestemt specielt til militære formål, og som er nødvendige til beskyttelse af medlemsstaternes væsentlige sikkerhedsinteresser
36) »elektriske koblingsanlæg«: afbrydere og kombinationer deraf med tilhørende kontrol-, måle-, beskyttelses- og reguleringsudstyr samt samlede enheder af sådanne anordninger og sådant udstyr med tilhørende sammenkoblinger, tilbehør, indkapslinger og understøtninger beregnet til anvendelse i forbindelse med produktion, transport, distribution og omdannelse af elektrisk energi
37) »centralkølesystemer med multikompressor (parallelanlæg)«: systemer med to eller flere kompressorer, der drives parallelt, og som er tilsluttet en eller flere almindelige kondensatorer og en række køleanordninger, såsom kølediske, kummefrysere, dybfrysere eller afkølede lagerrum
38) »primært kølemiddelkredsløb i kaskadesystemer«: det primære kredsløb i indirekte mellemtemperatursystemer, hvori en kombination af to eller flere separate kølekredsløb er forbundet i serier, således at det primære kredsløb absorberer kondensatorvarmen fra et sekundært kredsløb for mellemtemperaturen
39) »todelte luftkonditioneringsanlæg (splitanlæg)«: systemer til luftkonditionering, der består af én udendørs enhed og én indendørs enhed, der er forbundet med rør med kølemiddel, og som skal installeres på anvendelsesstedet.
KAPITEL II
INDESLUTNING
Artikel 3
Forebyggelse af emissioner af fluorholdige drivhusgasser
1. Forsætlig udledning af fluorholdige drivhusgasser i atmosfæren er forbudt, når udledningen ikke er teknisk nødvendig for den tilsigtede anvendelse.
2. Operatører af anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, træffer forholdsregler for at forebygge uforsætlig udledning heraf (»lækage«) af disse gasser. De træffer alle teknisk og økonomisk gennemførlige foranstaltninger for at minimere lækage af fluorholdige drivhusgasser.
3. Hvis der detekteres lækage af fluorholdige drivhusgasser, sikrer operatøren, at anlægget eller udstyret repareres hurtigst muligt.
Er anlæg eller udstyr underlagt kontrol for lækage i henhold til artikel 4, stk. 1, og er en lækage i anlægget eller udstyret blevet repareret, sikrer operatøren, at anlægget eller udstyret kontrolleres af en autoriseret fysisk person inden for en måned efter reparationen for at verificere, at reparationen har været effektiv.
4. Fysiske personer, der udfører de i artikel 10, stk. 1, litra a)-c), omhandlede opgaver, skal være autoriserede i overensstemmelse med artikel 10, stk. 4 og 7, og træffe forholdsregler for at forebygge lækage af fluorholdige drivhusgasser.
Virksomheder, der udfører installering, servicering, vedligeholdelse, reparation eller nedlukning af anlæg eller udstyr, der er anført i artikel 4, stk. 2, litra a)-d), skal være autoriserede i overensstemmelse med artikel 10, stk. 6 og 7, og træffe forholdsregler for at forebygge lækage af fluorholdige drivhusgasser.
Artikel 4
Lækagekontrol
1. Operatører af anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser i mængder på 5 ton CO2-ækvivalenter eller derover, som ikke er indeholdt i skummaterialer, sikrer, at anlægget eller udstyret kontrolleres for lækage.
Hermetisk lukkede anlæg eller hermetisk lukket udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser med et globalt opvarmningspotentiale i mængder på mindre end 10 ton CO2-ækvivalenter, er ikke underlagt lækagekontrol i medfør af denne artikel, såfremt anlægget eller udstyret er mærket som hermetisk lukket.
Elektriske koblingsanlæg er ikke underlagt lækagekontrol i medfør af denne artikel, forudsat at en af følgende betingelser er opfyldt:
a)
der har en testet lækagerate på mindre end 0,1 % pr. år, jf. producentens tekniske specifikation, og er mærket i overensstemmelse hermed
b)
de er udstyret med en anordning til overvågning af tryk eller massefylde, eller
c)
de indeholder mindre end 6 kg fluorholdige drivhusgasser.
2. Stk. 1 finder anvendelse på operatører af følgende anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser:
a)
stationære køleanlæg eller stationært køleudstyr
b)
stationære luftkonditioneringsanlæg eller stationært luftkonditioneringsudstyr
c)
stationære varmepumper
d)
stationært brandsikringsudstyr
e)
køleenheder til kølelastbiler og -påhængskøretøjer
f)
elektriske koblingsanlæg
g)
Rankinekredsprocesser med organisk medium (organic Rankine cycles).
For så vidt angår de anlæg og det udstyr, der er omhandlet første afsnit, litra a)-e), udføres kontrollen af fysiske personer, der er autoriseret i overensstemmelse med reglerne i artikel 10.
Som undtagelse fra stk. 1, første afsnit, er anlæg eller udstyr, der indeholder mindre end 3 kg fluorholdige drivhusgasser, eller hermetisk lukkede anlæg eller hermetisk lukket udstyr, der er mærket i overensstemmelse hermed, og indeholder mindre end 6 kg fluorholdige drivhusgasser, indtil den 31. december 2016 ikke underlagt lækagekontrol.
3. Lækagekontrollen i henhold til stk. 1 gennemføres med følgende hyppighed:
a)
for anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser i mængder på 5 ton CO2-ækvivalenter eller derover, men mindre end 50 ton CO2-ækvivalenter, mindst hver 12. måned, eller, såfremt der er installeret et lækagedetektionssystem, mindst hver 24. måned
b)
for anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser i mængder på 50 ton CO2-ækvivalenter eller derover, men mindre end 500 ton CO2-ækvivalenter, mindst hver sjette måned eller, såfremt der er installeret et lækagedetektionssystem, mindst hver 12. måned
c)
for anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser i mængder på 500 ton CO2-ækvivalenter eller derover, mindst hver tredje måned eller, såfremt der er installeret et lækagedetektionssystem, mindst hver sjette måned.
4. Forpligtelserne i stk. 1 vedrørende brandsikringsudstyr som omhandlet i stk. 2, litra d), anses for at være opfyldt, såfremt følgende to betingelser er opfyldt:
a)
den eksisterende kontrolordning opfylder ISO 14520- eller EN 15004-standarden, og
b)
brandsikringsudstyret kontrolleres lige så hyppigt, som det kræves i henhold til stk. 3.
5. Kommissionen kan ved hjælp af gennemførelsesbestemmelser præcisere kravene til de lækagekontroller, der i henhold til stk. 1 skal foretages for hver type anlæg eller udstyr som omhandlet i nævnte stykke, identificere de dele af anlægget eller udstyret, der indebærer størst risiko for lækage, og ophæve retsakter, der er vedtaget i henhold til artikel 3, stk. 7, i forordning (EF) nr. 842/2006. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
Artikel 5
Lækagedetektionssystemer
1. Operatører af anlæg eller udstyr, der er opført i artikel 4, stk. 2, litra a)-d), og som indeholder fluorholdige drivhusgasser i mængder på 500 ton CO2-ækvivalenter eller derover, sikrer, at anlægget eller udstyret er forsynet med et lækagedetektionssystem, som alarmerer operatøren eller en virksomhed med ansvar for servicering om alle lækager.
2. Operatører af anlæg eller udstyr, der er opført i artikel 4, stk. 2, litra f) og g), og som indeholder fluorholdige drivhusgasser i mængder på 500 ton CO2-ækvivalenter eller derover, og som er installeret den 1. januar 2017 eller derefter, sikrer, at anlægget eller udstyret er forsynet med et lækagedetektionssystem, som alarmerer operatøren eller en virksomhed med ansvar for servicering om alle lækager.
3. Operatører af anlæg eller udstyr, der er opført i artikel 4, stk. 2, litra a)-d) og g), og som er omfattet af stk. 1 eller 2 i nærværende artikel, sikrer, at lækagedetektionssystemerne kontrolleres mindst en gang hver 12. måned for at sikre, at de fungerer tilfredsstillende.
4. Operatører af anlæg eller udstyr, der er opført i artikel 4, stk. 2, litra f), og som er omfattet af stk. 2 i nærværende artikel, sikrer, at lækagedetektionssystemerne kontrolleres mindst en gang hvert 6. år for at sikre, at de fungerer tilfredsstillende.
Artikel 6
Journalføring
1. Operatører af anlæg eller udstyr, der skal kontrolleres for lækage i henhold til artikel 4, stk. 1, etablerer og fører for ethvert sådant anlæg eller udstyr journaler, som angiver følgende oplysninger:
a)
mængden og typen af installerede fluorholdige drivhusgasser
b)
de tilføjede mængder fluorholdige drivhusgasser under installering, vedligeholdelse eller servicering eller på grund af lækage
c)
hvorvidt mængderne af installerede fluorholdige drivhusgasser er blevet genanvendt eller regenereret, herunder navn og adresse på genanvendelses- eller regenereringsanlægget og i givet fald autorisationsnummer
d)
mængden af genvundne fluorholdige drivhusgasser
e)
identiteten af den virksomhed, der har installeret, serviceret, vedligeholdt og eventuelt repareret eller nedlukket anlægget eller udstyret, herunder i givet fald nummeret på dens autorisation
f)
datoer for og resultater af kontrollen i medfør af artikel 4, stk. 1-3
g)
for så vidt angår nedlukkede anlæg eller nedlukket udstyr, de foranstaltninger, der er truffet med henblik på genvinding og bortskaffelse af de fluorholdige drivhusgasser.
2. Medmindre de journaler, der er omhandlet i stk. 1, lagres i en database, som oprettes af medlemsstaternes kompetente myndigheder, gælder følgende regler:
a)
de i stk. 1 omhandlede operatører opbevarer de i nævnte stykke omhandlede journaler i mindst fem år
b)
de virksomheder, der udøver de i stk. 1, litra e), omhandlede aktiviteter for operatører, opbevarer kopier af journalerne i mindst fem år.
De i stk. 1 omhandlede journaler stilles på anmodning til rådighed for den pågældende medlemsstats kompetente myndighed eller Kommissionen. I det omfang, sådanne journaler indeholder miljøoplysninger, anvendes i givet fald Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF (18) eller Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1367/2006 (19).
3. Med henblik på artikel 11, stk. 4, etablerer virksomheder, der leverer fluorholdige drivhusgasser journaler over relevante oplysninger om køberne af fluorholdige drivhusgasser, herunder følgende:
a)
numrene på købernes autorisationer og
b)
de respektive købte mængder fluorholdige drivhusgasser.
Virksomheder, der leverer fluorholdige drivhusgasser, fører disse journaler i mindst fem år.
Virksomheder, der leverer fluorholdige drivhusgasser, stiller på anmodning sådanne journaler til rådighed for den pågældende medlemsstats kompetente myndighed eller Kommissionen. I det omfang, journalerne indeholder miljøoplysninger, anvendes i givet fald direktiv 2003/4/EF eller forordning (EF) nr. 1367/2006.
4. Kommissionen kan ved hjælp af en gennemførelsesretsakt fastlægge formatet for de journaler, der er omhandlet i stk. 1 og 3 i nærværende artikel, og præcisere, hvordan de bør etableres og føres. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
Artikel 7
Emissioner af fluorholdige drivhusgasser i forbindelse med produktion
1. Producenter af fluorholdige forbindelser træffer alle nødvendige forholdsregler for at begrænse emissioner af fluorholdige drivhusgasser mest muligt under
a)
produktion
b)
transport og
c)
opbevaring.
Denne artikel gælder også, når fluorholdige drivhusgasser produceres som biprodukter.
2. Med forbehold af artikel 11, stk. 1, er det forbudt at markedsføre fluorholdige drivhusgasser og gasser, som er anført i bilag II, medmindre producenter eller importører, når det er relevant, på tidspunktet for markedsføringen dokumenterer, at trifluormethan, der produceres som biprodukt under fremstillingsprocessen, herunder ved fremstilling af råstoffer til deres produktion, er blevet destrueret eller genvundet med henblik på efterfølgende anvendelse i overensstemmelse med de bedste tilgængelige teknikker.
Dette krav finder anvendelse fra den 11. juni 2015.
Artikel 8
Genvinding
1. Operatører af stationære anlæg eller af køleenheder på kølelastbiler og -påhængskøretøjer, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, som ikke er indeholdt i skummaterialer, sikrer, at genvindingen af disse gasser udføres af fysiske personer, der har de relevante autorisationer, jf. artikel 10, således at gasserne genanvendes, regenereres eller destrueres.
Dette krav gælder for operatører af følgende anlæg eller udstyr:
a)
kølekredsløb i stationære køle-, luftkonditionerings- og varmepumpeanlæg eller -udstyr
b)
kølekredsløb i køleenheder til kølelastbiler og -påhængskøretøjer
c)
stationære anlæg eller stationært udstyr, der indeholder opløsningsmidler, som er baseret på fluorholdige drivhusgasser
d)
stationært brandsikringsudstyr
e)
stationære elektriske koblingsanlæg.
2. Den virksomhed, som anvender en beholder til fluorholdig drivhusgas umiddelbart inden bortskaffelsen heraf, sørger for, at eventuelle restgasser genvindes for at sikre, at de genanvendes, regenereres eller destrueres.
3. Operatører af produkter og anlæg eller udstyr, der ikke er nævnt i stk. 1, herunder mobile anlæg eller mobilt udstyr, og som indeholder fluorholdige drivhusgasser, sørger for, at gasserne genvindes i det omfang, det er teknisk muligt og ikke medfører uforholdsmæssigt store omkostninger, af fysiske personer med de fornødne kvalifikationer, således at gasserne genanvendes, regenereres eller destrueres, eller sørger for, at gasserne destrueres uden forudgående genvinding.
Genvinding af fluorholdige drivhusgasser fra luftkonditioneringsanlæg i vejkøretøjer, der ikke er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/40/EF (20), udføres af fysiske personer med de fornødne kvalifikationer.
For så vidt angår genvinding af fluorholdige drivhusgasser fra luftkonditioneringsanlæg i motorkøretøjer, der er omfattet af direktiv 2006/40/EF, anses kun fysiske personer, der mindst har et uddannelsesbevis i overensstemmelse med artikel 10, stk. 2, for at have de fornødne kvalifikationer.
Artikel 9
Producentansvarsordninger
Med forbehold af eksisterende EU-lovgivning tilskynder medlemsstaterne til udvikling af producentansvarsordninger med henblik på genvinding af fluorholdige drivhusgasser og genanvendelse, regenerering eller destruktion heraf.
Medlemsstaterne stiller oplysninger til rådighed for Kommissionen om de tiltag, der er iværksat i henhold til stk. 1.
Artikel 10
Uddannelse og autorisation
1. Medlemsstaterne indfører eller tilpasser på grundlag af de i stk. 5 omhandlede mindstekrav autorisationsprogrammer, herunder evalueringsprocesser. Medlemsstaterne sikrer adgang til uddannelse for fysiske personer, der udfører følgende opgaver:
a)
installering, servicering, vedligeholdelse, reparation eller nedlukning af anlæg eller udstyr, der er opført i artikel 4, stk. 2, litra a)-f)
b)
lækagekontrol som fastsat i artikel 4, stk. 1, af udstyr som omhandlet i artikel 4, stk. 2, litra a)-e)
c)
genvinding af fluorholdige drivhusgasser som fastsat i artikel 8, stk. 1.
2. Medlemsstaterne sikrer adgang til uddannelsesprogrammer for fysiske personer, som genvinder fluorholdige drivhusgasser fra luftkonditioneringsanlæg i motorkøretøjer, der er omfattet af direktiv 2006/40/EF, på grundlag af mindstekravene omhandlet i stk. 5.
3. De autorisationsprogrammer og den uddannelse, der er fastsat i stk. 1 og 2, omfatter følgende:
a)
gældende forskrifter og tekniske standarder
b)
emissionsforebyggelse
c)
genvinding af fluorholdige drivhusgasser
d)
sikker håndtering af anlæg eller udstyr af den type og størrelse, der er omfattet af autorisationen
e)
oplysninger om relevante teknologier, som erstatter eller mindsker anvendelsen af fluorholdige drivhusgasser, samt sikker håndtering heraf.
4. Autorisationer i medfør af de autorisationsprogrammer, der er omhandlet i stk. 1, udstedes på betingelse af, at ansøgeren på vellykket vis har fuldført en evalueringsproces, der er indført i medfør af stk. 1, 3 og 5.
5. Mindstekravene til autorisationsprogrammerne er fastsat i forordning (EF) nr. 303/2008 til (EF) nr. 306/2008 og i nærværende artikels stk. 12. Mindstekravene til uddannelsesbeviserne er fastsat i forordning (EF) nr. 307/2008 og i stk. 12. Disse mindstekrav præciserer for hver type anlæg eller udstyr i stk. 1 og 2 de nødvendige praktiske færdigheder og den nødvendige teoretiske viden og skelner, hvis det er hensigtsmæssigt, mellem de forskellige aktiviteter, der er omfattet heraf, samt betingelserne for gensidig anerkendelse af autorisationer og uddannelsesbeviser.
6. Medlemsstaterne indfører eller tilpasser på baggrund af mindstekravene omhandlet i stk. 5 autorisationsprogrammer for virksomheder, der udøver installering, servicering, vedligeholdelse, reparation eller nedlukning af anlæg eller udstyr, der er opført i artikel 4, stk. 2, litra a)-d), for andre parter.
7. Eksisterende autorisationer og uddannelsesbeviser, der er udstedt i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 842/2006, er fortsat gyldige, jf. de betingelser, som de oprindelig er udstedt på.
8. Medlemsstaterne sikrer, at alle fysiske personer, der har en autorisation i henhold til autorisationsprogrammer som fastsat i stk. 1 og 7, har adgang til oplysninger i forbindelse med hver af følgende:
a)
de i stk. 3, litra e), omhandlede teknologier og
b)
eksisterende reguleringskrav for håndtering af anlæg eller udstyr, der indeholder alternative kølemidler til fluorholdige drivhusgasser.
9. Medlemsstaterne sikrer adgang til uddannelse for de fysiske personer, der ønsker at ajourføre deres viden med hensyn til de spørgsmål, der er omhandlet i stk. 3.
10. Medlemsstaterne giver senest den 1. januar 2017 Kommissionen meddelelse om autorisations- og uddannelsesprogrammer.
Medlemsstaterne anerkender autorisationer og uddannelsesbeviser, der er udstedt i en anden medlemsstat i henhold til denne artikel. De må ikke begrænse den frie udveksling af tjenesteydelser eller etableringsfriheden, fordi en autorisation er udstedt i en anden medlemsstat.
11. En virksomhed, der overdrager en opgave omhandlet i stk. 1, til en anden virksomhed, tager rimelige skridt for at sikre sig, at sidstnævnte har de fornødne autorisationer til at udføre de krævede opgaver i henhold til denne artikel.
12. Hvis det med henblik på anvendelsen af denne artikel viser sig at være nødvendigt at fastsætte en mere harmoniseret tilgang til uddannelse, tilpasser og ajourfører Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter mindstekravene for så vidt angår de færdigheder og den viden, der skal omfattes heraf, præciserer bestemmelserne for autorisation eller bevis samt betingelserne for gensidig anerkendelse og ophæver retsakter, der er vedtaget i henhold til artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 842/2006. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24. Når Kommissionen udøver sine beføjelser i medfør af dette stykke, tager den hensyn til relevante eksisterende kvalifikations- eller autorisationsordninger.
13. Kommissionen kan ved hjælp af gennemførelsesretsakter fastlægge formatet for den meddelelse, der er omhandlet i denne artikels stk. 10, og kan ophæve retsakter, der er vedtaget i henhold til artikel 5, stk. 5, i forordning (EF) nr. 842/2006. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
14. Indebærer kravene i henhold til denne artikel i forbindelse med leveringen af autorisationer og uddannelse uforholdsmæssigt store byrder for en medlemsstat, fordi den har et lavt befolkningstal og derfor mangel på efterspørgsel efter den pågældende uddannelse og autorisation, kan kravene opfyldes gennem anerkendelse af autorisationer, der er udstedt i andre medlemsstater.
Medlemsstater, der anvender dette stykke, underretter Kommissionen, som underretter de øvrige medlemsstater.
15. Intet i denne artikel er til hinder for, at medlemsstaterne opretter yderligere autorisations- og uddannelsesprogrammer med hensyn til andre anlæg eller andet udstyr end de anlæg og det udstyr, der er omhandlet i stk. 1.
KAPITEL III
MARKEDSFØRING OG KONTROL AF ANVENDELSE
Artikel 11
Begrænsning af markedsføringen
1. Markedsføring af produkter og anlæg eller udstyr, der er anført i bilag III, med undtagelse af forsvarsmateriel, er forbudt fra den dato, der er anført i det pågældende bilag, og som i givet fald er differentieret efter type eller globalt opvarmningspotentiale for den indeholdte fluorholdige drivhusgas.
2. Forbuddet i stk. 1 gælder ikke for anlæg eller udstyr, for hvilket det fastslået i de krav til miljøvenligt design, der er vedtaget i henhold til direktiv 2009/125/EF, at anlægget eller udstyret på grund af en højere energieffektivitet, når det er i drift, vil have lavere CO2-ækvivalente emissioner i hele livscyklussen, end det er tilfældet for ækvivalente anlæg eller ækvivalent udstyr, der opfylder de relevante krav til miljøvenligt design og ikke indeholder hydrofluorcarboner.
3. Kommissionen kan undtagelsesvis ved hjælp af gennemførelsesretsakter, efter en begrundet anmodning fra en kompetent myndighed i en medlemsstat og under hensyntagen til målene for denne forordning, give tilladelse til en undtagelse på op til fire år, der giver mulighed for, at produkter og anlæg eller udstyr, der er anført i bilag III, og som indeholder eller kun fungerer ved hjælp af fluorholdige drivhusgasser, kan markedsføres, når det godtgøres, at:
a)
der for et bestemt produkt, anlæg eller udstyr eller for en bestemt kategori af produkter, anlæg eller udstyr ikke findes alternativer hertil, eller at disse ikke kan anvendes af tekniske eller sikkerhedsmæssige grunde, eller
b)
anvendelsen af teknisk mulige og sikre alternativer ville medføre uforholdsmæssigt store omkostninger.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
4. Med henblik på udførelsen af installering, servicering, vedligeholdelse eller reparation af anlæg eller udstyr, der indeholder, eller hvis funktion afhænger af, fluorholdige drivhusgasser, og for hvilket der kræves autorisation eller uddannelsesbevis i henhold til artikel 10, må fluorholdige drivhusgasser kun sælges til og købes af virksomheder, som har de relevante autorisationer eller uddannelsesbeviser i henhold til artikel 10, eller virksomheder, der beskæftiger personer, der har en autorisation eller et uddannelsesbevis i henhold til artikel 10, stk. 2 og 5. Dette stykke er ikke til hinder for, at uautoriserede virksomheder, som ikke udfører de i nærværende stykkes første punktum omhandlede aktiviteter, indsamler, transporterer eller leverer fluorholdige drivhusgasser.
5. Anlæg eller udstyr, der ikke er hermetisk lukket, og som er påfyldt fluorholdige drivhusgasser, må kun sælges til slutbrugeren, hvis det ledsages af dokumentation for, at installeringen vil blive foretaget af en virksomhed, der er autoriseret i overensstemmelse med artikel 10.
6. Kommissionen indsamler på grundlag af foreliggende data fra medlemsstaterne oplysninger om medlemsstaternes nationale koder, standarder eller lovgivning med hensyn til erstatningsteknologier, hvori der anvendes alternativer til fluorholdige drivhusgasser i køle-, luftkonditionerings- og varmepumpeanlæg eller -udstyr samt i skummaterialer.
Kommissionen offentliggør senest den 1. januar 2017 en sammenfattende rapport om oplysningerne indsamlet i henhold til første afsnit.
Artikel 12
Mærkning og produkt-, anlægs- og udstyrsoplysninger
1. Produkter og anlæg eller udstyr, der indeholder, eller hvis funktion er afhængig af fluorholdige drivhusgasser, må ikke markedsføres, medmindre de er mærket. Dette gælder alene for:
a)
køleanlæg eller -udstyr
b)
luftkonditioneringsanlæg eller -udstyr
c)
varmepumper
d)
brandsikringsudstyr
e)
elektriske koblingsanlæg
f)
spraydåser, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, med undtagelse af dosisinhalatorer til administration af lægemiddelbestanddele
g)
alle beholdere med fluorholdige drivhusgasser
h)
opløsningsmidler, som er baseret på fluorholdige drivhusgasser
i)
Rankinekredsproces med organisk medium (organic Rankine cycles).
2. Produkter eller anlæg eller udstyr omfattet af en undtagelse i henhold til artikel 11, stk. 3, skal mærkes i overensstemmelse hermed og indeholde en henvisning til, at de pågældende produkter eller anlæg eller det pågældende udstyr kun må anvendes til det formål, der er omfattet af en undtagelse efter nævnte artikel.
3. Den i henhold til stk. 1 krævede mærkning skal omfatte følgende oplysninger:
a)
en henvisning til, at produktet, anlægget eller udstyret indeholder fluorholdige drivhusgasser, eller at det kun fungerer ved hjælp af sådanne gasser
b)
det almindeligt anvendte handelsnavn for den pågældende fluorholdige drivhusgas eller, hvis et sådant ikke findes, den kemiske betegnelse
c)
fra den 1. januar 2017 mængden, udtrykt i vægt og i CO2-ækvivalenter, af fluorholdige drivhusgasser i produktet, anlægget eller udstyret, eller den mængde fluorholdige drivhusgasser, som anlægget eller udstyret er udformet til at indeholde, samt gassernes globale opvarmningspotentiale.
Den i henhold til stk. 1 krævede mærkning skal omfatte følgende oplysninger, hvor det er relevant:
a)
en henvisning til, at de fluorholdige drivhusgasser befinder sig i et hermetisk lukket anlæg eller udstyr
b)
en henvisning til, at de elektriske koblingsanlæg har en testet lækagerate på mindre end 0,1 % pr. år, jf. producentens tekniske specifikation.
4. Mærket skal være let læseligt, må ikke kunne slettes og skal anbringes enten:
a)
tæt på serviceåbninger til påfyldning eller genvinding af fluorholdige drivhusgasser eller
b)
på den del af produktet, anlægget eller udstyret, der indeholder de fluorholdige drivhusgasser.
Mærket skal udfærdiges på det eller de officielle sprog i den medlemsstat, hvor det skal markedsføres.
5. Skummaterialer og polyolblandinger, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, må ikke markedsføres, medmindre de fluorholdige drivhusgasser identificeres med et mærke, som angiver det almindeligt anvendte handelsnavn, eller, hvis et sådant ikke findes, den kemiske betegnelse. Mærket skal klart angive, at skummaterialet eller polyolblandingerne indeholder fluorholdige drivhusgasser. Hvis der er tale om skumplader, skal disse oplysninger klart og uudsletteligt være anført på pladerne.
6. Regenererede eller genanvendte fluorholdige drivhusgasser mærkes med oplysning om, at stoffet er regenereret eller genanvendt, om partiets referencenummer (batchnummer) og regenererings- eller genanvendelsesanlæggets navn og adresse.
7. Fluorholdige drivhusgasser, der markedsføres med henblik på destruktion, mærkes med oplysning om, at indholdet af beholderen kun må destrueres.
8. Fluorholdige drivhusgasser, der markedsføres med henblik på direkte eksport, mærkes med oplysning om, at indholdet af beholderen kun må eksporteres direkte.
9. Fluorholdige drivhusgasser, der markedsføres med henblik på anvendelse i forsvarsmateriel, mærkes med oplysning om, at indholdet af beholderen kun må anvendes til dette formål.
10. Fluorholdige drivhusgasser, der markedsføres med henblik på ætsning af halvledermaterialer eller rensning af kamre til kemisk pådampning (Chemical Vapour Deposition) i halvlederindustrien, mærkes med oplysning om, at indholdet af beholderen kun må anvendes til dette formål.
11. Fluorholdige drivhusgasser, der markedsføres med henblik på anvendelse som råvare, mærkes med oplysning om, at indholdet af beholderen kun må anvendes som råvare.
12. Fluorholdige drivhusgasser, der markedsføres med henblik på fremstilling af dosisinhalatorer til administration af lægemiddelbestanddele, mærkes med oplysning om, at indholdet af beholderen kun må anvendes til dette formål.
13. De oplysninger, der er omhandlet i stk. 3 og 5, skal indgå i brugsanvisninger for de pågældende produkter og anlæg eller det pågældende udstyr.
Når der er tale om produkter og anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser med et globalt opvarmningspotentiale på 150 eller derover, skal disse oplysninger også medtages i varebeskrivelser, der anvendes til reklame.
14. Kommissionen kan ved hjælp af gennemførelsesretsakter fastlægge formatet for den mærkning, der er omhandlet i stk. 1 og stk. 4-12 og kan ophæve retsakter, der er vedtaget i henhold til artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 842/2006. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
15. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 22 vedrørende ændring af mærkningskravene i stk. 4-12, hvis det er hensigtsmæssigt i betragtning af den kommercielle eller teknologiske udvikling.
Artikel 13
Begrænsning af anvendelse
1. Det er forbudt at anvende svovlhexafluorid til magnesiumstøbning og i forbindelse med genanvendelse af magnesiumstøbelegeringer.
For anlæg, der anvender en mængde af svovlhexafluorid, som er mindre end 850 kg pr. år, i forbindelse med magnesiumstøbning og genanvendelse af magnesiumstøbelegeringer, finder dette forbud først anvendelse fra den 1. januar 2018.
2. Det er forbudt at anvende svovlhexafluorid til oppumpning af bildæk.
3. Fra den 1. januar 2020 er det forbudt at anvende fluorholdige drivhusgasser med et globalt opvarmningspotentiale på 2 500 eller derover til at servicere eller vedligeholde køleanlæg eller udstyr med en fyldningsstørrelse på 40 ton CO2-ækvivalenter eller derover.
Dette stykke finder ikke anvendelse på forsvarsmateriel eller anlæg eller udstyr beregnet til at blive brugt til at afkøle produkter til temperaturer under - 50 °C.
Det i første afsnit omhandlede forbud finder ikke anvendelse på følgende kategorier af fluorholdige drivhusgasser:
a)
regenererede fluorholdige drivhusgasser med et globalt opvarmningspotentiale på 2 500 eller derover, som anvendes til vedligeholdelse eller servicering af eksisterende køleanlæg eller udstyr, forudsat at de er mærket i overensstemmelse med artikel 12, stk. 6,
b)
genanvendte fluorholdige drivhusgasser med et globalt opvarmningspotentiale på 2 500 eller derover, som anvendes til vedligeholdelse eller servicering af eksisterende køleanlæg eller udstyr, forudsat at de er genvundet fra sådanne anlæg eller sådant udstyr. Sådanne genanvendte gasser må kun anvendes af den virksomhed, som har udført genvindingen som led i vedligeholdelse eller servicering, eller den virksomhed, for hvem genvindingen blev udført som led i vedligeholdelse eller servicering.
Det i første afsnit omhandlede forbud finder ikke anvendelse på køleanlæg eller udstyr, der er omfattet af en undtagelse i henhold til artikel 11, stk. 3.
Artikel 14
Forudgående påfyldning af anlæg eller udstyr med hydroflourcarboner
1. Fra den 1. januar 2017 må køle-, luftkonditionerings- og varmepumpeanlæg eller -udstyr, der er påfyldt hydrofluorcarboner, ikke markedsføres, medmindre der i kvotesystemet i kapitel IV er taget hensyn til de hydrofluorcarboner, som udstyret eller anlægget er påfyldt.
2. Ved markedsføring af anlæg eller udstyr, der på forhånd er påfyldt, jf. stk. 1, sikrer producenterne og importørerne af anlægget eller udstyret, at overholdelsen af stk. 1 er fuldt ud dokumenteret, og udsteder i den henseende en overensstemmelseserklæring.
Hvis hydrofluorcarbonerne i anlægget eller udstyret ikke har været markedsført forud for påfyldningen af anlægget eller udstyret, sikrer importørerne af dette anlæg eller dette udstyr fra den 1. januar 2018, at dokumentationens nøjagtighed og overensstemmelseserklæringen senest den 31. marts hvert år kontrolleres for det foregående kalenderår af en uafhængig revisor. Revisoren skal enten være:
a)
godkendt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (21) eller
b)
akkrediteret til at kontrollere regnskaber efter den pågældende medlemsstats lovgivning.
Producenter og importører af anlæg eller udstyr omhandlet i stk. 1 opbevarer dokumentationen og overensstemmelseserklæringen i en periode på mindst fem år efter anlæggets eller udstyrets markedsføring. Importører af anlæg eller udstyr, der markedsfører anlæg eller udstyr, som på forhånd er påfyldt, sikrer, såfremt hydrofluorcarbonerne i dette anlæg eller udstyr ikke har været markedsført forud for påfyldningen af anlægget eller udstyret, at de er registreret i henhold til artikel 17, stk. 1, litra e).
3. Ved udstedelsen af overensstemmelseserklæringen påtager producenterne og importørerne af anlæg eller udstyr omhandlet i stk. 1 sig ansvaret for overholdelsen af stk. 1 og 2.
4. Kommissionen fastsætter ved hjælp af gennemførelsesretsakter de nærmere ordninger vedrørende overensstemmelseserklæringen og kontrollen, der forestås af en uafhængig revisor som omhandlet i denne artikels stk. 2, andet afsnit. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
KAPITEL IV
REDUKTION AF MÆNGDEN AF HYDROFLUORCARBONER, DER MARKEDSFØRES
Artikel 15
Reduktion af mængden af hydrofluorcarboner, der markedsføres
1. Kommissionen sikrer, at mængden af hydrofluorcarboner, som producenter og importører har ret til at markedsføre i EU hvert år, ikke overstiger den maksimale mængde for det pågældende år, beregnet i overensstemmelse med bilag V.
Producenter og importører sikrer, at den mængde hydrofluorcarboner, beregnet i henhold til bilag V, som hver af dem markedsfører, ikke overstiger deres respektive kvoter, som er tildelt i henhold til artikel 16, stk. 5, eller, som er overdraget i henhold til artikel 18.
2. Denne artikel finder ikke anvendelse på producenter eller importører af mindre end 100 ton CO2-ækvivalenter af hydrofluorcarboner pr. år.
Denne artikel finder desuden ikke anvendelse på følgende:
a)
hydrofluorcarboner, der importeres til Unionen med henblik på destruktion
b)
hydrofluorcarboner anvendt af en producent i råvareanvendelser, eller der af en producent eller importør leveres direkte til virksomheder med henblik på anvendelse i råvareanvendelser
c)
hydrofluorcarboner, der af en producent eller importør leveres direkte til virksomheder med henblik på eksport fra Unionen, når disse hydrofluorcarboner ikke efterfølgende stilles til rådighed for nogen anden part i Unionen forud for eksporten
d)
hydrofluorcarboner, der af en producent eller importør leveres direkte med henblik på anvendelse i forsvarsmateriel
e)
hydrofluorcarboner, der af en producent eller importør leveres direkte til en virksomhed, som anvender dem til ætsning af halvledermaterialer eller rensning af kamre til kemisk pådampning (Chemical Vapour Deposition) i halvlederindustrien
f)
fra den 1. januar 2018 og fremover hydrofluorcarboner, der af en producent eller en importør leveres direkte til en virksomhed, som fremstiller dosisinhalatorer til administration af lægemiddelbestanddele.
3. Denne artikel og artikel 16, 18, 19 og 25 gælder også for hydrofluorcarboner, der er indeholdt i polyolblandinger.
4. Kommissionen kan undtagelsesvis ved hjælp af gennemførelsesretsakter, efter en begrundet anmodning fra en kompetent myndighed i en medlemsstat og under hensyntagen til målene for denne forordning, give tilladelse til en tidsbegrænset undtagelse på op til fire år, der giver mulighed for at udelukke hydrofluorcarboner til anvendelse i specifikke anvendelser eller specifikke kategorier af produkter og anlæg eller udstyr fra kvotekravet i stk. 1, når det godtgøres, at:
a)
der til disse bestemte anvendelser, produkter, anlæg eller udstyr ikke findes alternativer, eller at disse ikke kan anvendes af tekniske eller sikkerhedsmæssige grunde, og
b)
der ikke kan sikres en tilstrækkelig forsyning af hydrofluorcarboner, uden at det ville medføre uforholdsmæssigt store omkostninger.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
Artikel 16
Tildeling af kvoter til markedsføring af hydrofluorcarboner
1. Senest den 31. oktober 2014 fastsætter Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter for hver producent eller importør, som har indberettet data i henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 842/2006, en referenceværdi baseret på det årlige gennemsnit af de mængder hydrofluorcarboner, som producenten eller importøren har indberettet som markedsført fra 2009 til 2012. Referenceværdierne beregnes i overensstemmelse med bilag V til nærværende forordning.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
2. Producenter og importører, der ikke har indberettet markedsføringen af hydroflourcarboner i henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 842/2006 for den referenceperiode, der er omhandlet i stk. 1, kan afgive en erklæring om, at de agter at markedsføre hydrofluorcarboner det følgende år.
Erklæringen sendes til Kommissionen med angivelse af, hvilke typer og mængder hydrofluorcarboner der påtænkes markedsført.
Kommissionen udsender en meddelelse om fristen for indgivelse af sådanne erklæringer. Inden der indgives en erklæring i henhold til denne artikels stk. 2 og 4, registreres virksomheder i det register, der er omhandlet i artikel 17.
3. Senest den 31. oktober 2017 og derefter hvert tredje år foretager Kommissionen en genberegning af referenceværdierne for de i nærværende artikels stk. 1 og 2 omhandlede producenter og importører på grundlag af det årlige gennemsnit af de mængder hydrofluorcarboner, der på lovlig vis er markedsført fra den 1. januar 2015, som indberettet i henhold til artikel 19 for de tilgængelige år. Kommissionen fastsætter disse referenceværdier ved hjælp af gennemførelsesretsakter.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
4. De producenter og importører, som der er fastsat referenceværdier for, kan efter proceduren i stk. 2 afgive en erklæring om yderligere forventede mængder.
5. Kommissionen tildeler kvoter for markedsføring af hydrofluorcarboner til hver producent og importør for hvert år fra og med år 2015 under anvendelse af den kvotetildelingsordning, der er fastsat i bilag VI.
Der tildeles kun kvoter til producenter eller importører, som er etableret i Unionen, eller som har bemyndiget en enerepræsentant, der er etableret i Unionen, med henblik på overholdelse af kravene i denne forordning. Enerepræsentanten kan være den samme som den, der er blevet bemyndiget i henhold til artikel 8 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 (22).
Enerepræsentanten opfylder alle de forpligtelser, der er pålagt producenter og importører i henhold til denne forordning.
Artikel 17
Register
1. Kommissionen opretter og sikrer senest den 1. januar 2015 driften af et elektronisk kvoteregister for markedsføring af hydrofluorcarboner (»registeret«).
Registrering i registeret er obligatorisk for følgende:
a)
producenter og importører, som har fået tildelt en markedsføringskvote for hydrofluorcarboner i henhold til artikel 16, stk. 5
b)
virksomheder, som har fået overdraget en kvote i henhold til artikel 18
c)
producenter og importører, som erklærer, at de agter at indgive en erklæring i henhold til artikel 16, stk. 2
d)
producenter og importører, der leverer, eller virksomheder, der modtager hydrofluorcarboner med henblik på de formål, der er anført i artikel 15, stk. 2, andet afsnit, litra a)-g)
e)
importører af anlæg eller udstyr, der markedsfører anlæg eller udstyr, som på forhånd er påfyldt, såfremt hydrofluorcarbonerne i dette anlæg eller udstyr ikke har været markedsført forud for påfyldningen af anlægget eller udstyret i henhold til artikel 14.
Registrering foretages ved hjælp af en ansøgning til Kommissionen i overensstemmelse med procedurer, som Kommissionen skal fastsætte.
2. Kommissionen kan, i det omfang det er nødvendigt, ved hjælp af gennemførelsesretsakter sikre, at registret fungerer problemfrit. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
3. Kommissionen sikrer, at registrerede producenter og importører via registeret underrettes om den tildelte kvote og om eventuelle ændringer heraf i løbet af tildelingsperioden.
4. De kompetente myndigheder, herunder toldmyndighederne, i medlemsstaterne har adgang til registret til orientering.
Artikel 18
Overdragelse af kvoter og tilladelse til at anvende kvoter til markedsføring af hydrofluorcarboner i importerede anlæg eller importeret udstyr
1. Enhver producent eller importør, som der er fastsat en referenceværdi for i henhold til artikel 16, stk. 1 eller 3, og som har fået tildelt en kvote i henhold til artikel 16, stk. 5, kan i det register, der er omhandlet i artikel 17, stk. 1, overdrage kvotemængden helt eller delvis til en anden producent eller importør i Unionen eller til en anden producent eller importør, som er repræsenteret i Unionen af en enerepræsentant som omhandlet i artikel 16, stk. 5, andet og tredje afsnit.
2. Enhver producent eller importør, der har fået sin kvote i henhold til artikel 16, stk. 1 og 3, eller som har fået overdraget en kvote i henhold til denne artikels stk. 1, kan give en anden virksomhed tilladelse til at anvende sin kvote med henblik på anvendelsen af artikel 14.
Enhver producent eller importør, der har fået sin kvote udelukkende på grundlag af en erklæring i henhold til artikel 16, stk. 2, kan kun give en anden virksomhed tilladelse til at anvende sin kvote med henblik på anvendelsen af artikel 14, forudsat at de tilsvarende mængder af hydrofluorcarboner leveres fysisk af den producent eller importør, der har givet tilladelsen.
Med henblik på anvendelsen af artikel 15, 16 og artikel 19, stk. 1 og 6, anses de respektive mængder af hydrofluorcarboner for at være markedsført af den producent eller importør, der har givet tilladelsen, på det tidspunkt, hvor tilladelsen blev givet. Kommissionen kan kræve, at den producent eller importør, der har givet tilladelsen, fremlægger dokumentation for, at denne er aktiv inden for levering af hydrofluorcarboner.
KAPITEL V
INDBERETNING
Artikel 19
Indberetning af produktion, import, eksport, anvendelse som råvare og destruktion af stofferne anført i bilag I eller II
1. Senest den 31. marts 2015 og derefter hvert år indberetter hver producent, importør og eksportør, som i det foregående kalenderår har produceret, importeret eller eksporteret mere end ét ton eller 100 ton CO2-ækvivalenter eller derover af fluorholdige drivhusgasser og gasser, der er anført i bilag II, de oplysninger, der er anført i bilag VII, til Kommissionen for hvert af disse stoffer for det pågældende kalenderår. Nærværende afsnit finder også anvendelse på virksomheder, der får kvoter i henhold til artikel 18, stk. 1.
2. Inden den 31. marts 2015 og derefter hvert år indberetter hver virksomhed, som i det foregående kalenderår har destrueret mere end ét ton fluorholdige drivhusgasser eller 1 000 ton CO2-ækvivalenter eller derover af fluorholdige drivhusgasser og gasser, der er anført i bilag II, de oplysninger til Kommissionen, der er anført i bilag VII, for hvert af disse stoffer for det pågældende kalenderår.
3. Senest den 31. marts 2015 og derefter hvert år indberetter hver virksomhed, som i det foregående kalenderår har anvendt 1 000 ton CO2-ækvivalenter eller derover af fluorholdige drivhusgasser og gasser som råvare, de oplysninger, der er anført i bilag VII, til Kommissionen for hvert af disse stoffer for det pågældende kalenderår.
4. Senest den 31. marts 2015 og derefter hvert år indberetter hver virksomhed, som i det foregående kalenderår har markedsført 500 ton CO2-ækvivalenter eller derover af fluorholdige drivhusgasser og gasser, der er anført i bilag II, indeholdt i produkter og anlæg eller udstyr, de oplysninger, der er anført i bilag VII, til Kommissionen for hvert af disse stoffer for det pågældende kalenderår.
5. Hver importør af anlæg eller udstyr, som markedsfører anlæg eller udstyr, der på forhånd er påfyldt, forelægger, såfremt hydrofluorcarbonerne i anlægget eller udstyret ikke har været markedsført i Unionen forud for påfyldningen af anlægget eller udstyret, Kommissionen et verifikationsdokument, der er udstedt i henhold til artikel 14, stk. 2.
6. Hver virksomhed, der i henhold til stk. 1, indberetter markedsføring af 10 000 ton CO2-ækvivalenter eller derover af hydrofluorcarboner i det foregående kalenderår, sikrer derudover senest den 30. juni 2015 og derefter hvert år, at en uafhængig revisor verificerer, at disse data er korrekte. revisoren skal enten være,
a)
akkrediteret i henhold til direktiv 2003/87/EF eller
b)
akkrediteret til at verificere regnskaber efter den pågældende medlemsstats lovgivning.
Virksomheden opbevarer verifikationsrapporten i mindst fem år. Verifikationsrapporten stilles på anmodning til rådighed for den pågældende medlemsstats kompetente myndighed og Kommissionen.
7. Kommissionen kan ved hjælp af gennemførelsesretsakter fastlægge formatet og metoden for den indberetning, der er omhandlet i denne artikel.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
8. Kommissionen træffer passende foranstaltninger for at beskytte fortroligheden af de oplysninger, den modtager i medfør af denne artikel.
Artikel 20
Indsamling af emissionsdata
Medlemsstaterne indfører indberetningsordninger for de relevante sektorer, der er omhandlet i denne forordning, med henblik på at opnå emissionsdata i det omfang, det er muligt.
KAPITEL VI
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 21
Revision
1. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 22 vedrørende ajourføring af bilag I, II og IV på grundlag af nye vurderingsrapporter vedtaget af Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer eller nye rapporter fra Montrealprotokollens videnskabelige panel vedrørende det globale opvarmningspotentiale af stofferne på listen.
2. Kommissionen overvåger anvendelsen og virkningerne af denne forordning på grundlag af de oplysninger om markedsføring af gasser anført i bilag I og II, der er indberettet i henhold til artikel 19, og om emissionerne af fluorholdige drivhusgasser, der er stillet til rådighed i henhold til artikel 20 og på grundlag af alle relevante oplysninger fra medlemsstaterne.
Senest den 31. december 2020 offentliggør Kommissionen en rapport om tilgængeligheden af hydrofluorcarboner på Unionens marked.
Senest den 31. december 2022 offentliggør Kommissionen en omfattende rapport om virkningerne af denne forordning, herunder navnlig:
a)
en prognose for den fortsatte efterspørgsel efter hydrofluorcarboner frem til 2030 og derefter
b)
en vurdering af behovet for yderligere skridt fra Unionen eller dets medlemsstaters side på baggrund af eksisterende og nye internationale forpligtelser vedrørende reduktion af emissioner af fluorholdige drivhusgasser.
c)
en oversigt over europæiske og internationale standarder, national sikkerhedslovgivning og bygningsbestemmelser i medlemsstaterne med hensyn til overgangen til alternative kølemidler
d)
en gennemgang af tilgængeligheden af teknisk gennemførlige og omkostningseffektive alternativer til produkter og anlæg eller udstyr, som indeholder fluorholdige drivhusgasser, for så vidt angår produkter og udstyr, der ikke er anført i bilag III, under hensyntagen til energieffektiviteten.
3. Senest den 1. juli 2017 offentliggør Kommissionen en rapport med en vurdering af forbuddet i henhold til bilag III, afsnit 13, under henvisning til navnlig tilgængeligheden af omkostningseffektive, teknisk gennemførlige, energieffektive og pålidelige alternativer til centralkølesystemer med multikompressor (parallelanlæg) som omhandlet i denne bestemmelse. På baggrund af denne rapport forelægger Kommissionen, hvis det er hensigtsmæssigt, Europa-Parlamentet og Rådet et lovgivningsforslag med henblik på at ændre bestemmelsen i henhold til bilag III, afsnit 13.
4. Senest den 1. juli 2020 offentliggør Kommissionen en rapport med en vurdering af, om der eksisterer omkostningseffektive, teknisk gennemførlige, energieffektive og pålidelige alternativer, som gør det muligt at erstatte fluorholdige drivhusgasser i nye sekundære mellemspændingskoblingsanlæg og nye små, todelte luftkonditioneringsanlæg (splitanlæg), og forelægger, hvis det er hensigtsmæssigt, Europa-Parlamentet og Rådet et lovgivningsforlag for at ændre listen i bilag III.
5. Senest den 1. juli 2017 offentliggør Kommissionen en rapport med en vurdering af fremgangsmåden for tildeling af kvoter, herunder konsekvenserne af at tildele kvoter uden vederlag, og omkostningerne i forbindelse med at gennemføre denne forordning i medlemsstaterne og i givet fald i forbindelse med en eventuel international aftale om hydrofluorcarboner. På baggrund af denne rapport forelægger Kommissionen, hvis det er hensigtsmæssigt, Europa-Parlamentet og Rådet et lovgivningsforslag med henblik på:
a)
at ændre fremgangsmåden for tildeling af kvoter
b)
at fastlægge en passende fremgangsmåde for fordeling af eventuelle indtægter.
6. Senest den 1. januar 2017 offentliggør Kommissionen en rapport med en undersøgelse af EU-lovgivningen med hensyn til uddannelse af fysiske personer i sikker håndtering af alternative kølemidler, der skal erstatte eller mindske anvendelsen af fluorholdige drivhusgasser, og forelægger, hvis det er hensigtsmæssigt, et lovgivningsforslag for Europa-Parlamentet og Rådet for at ændre den relevante EU-lovgivning.
Artikel 22
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 12, stk. 15, og artikel 21, stk. 1, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 10. juni 2014 Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.
3. Den i artikel 12, stk. 15, og artikel 21, stk. 1, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 12, stk. 15, og artikel 21, stk. 1, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 23
Konsultationsforum
Ved gennemførelsen af denne forordning sikrer Kommissionen en afbalanceret deltagelse af medlemsstaternes repræsentanter og repræsentanter for civilsamfundet, herunder miljøorganisationer, repræsentanter for producenter, operatører og autoriserede personer. Med henblik herpå opretter den et konsultationsforum, hvor disse parter kan mødes og yde rådgivning og ekspertise til Kommissionen i forbindelse med gennemførelsen af denne forordning, navnlig med hensyn til tilgængeligheden af alternativer til fluorholdige drivhusgasser, herunder de miljømæssige, tekniske, økonomiske og sikkerhedsmæssige aspekter ved anvendelsen heraf. Forummets forretningsorden fastsættes af Kommissionen og gøres offentligt tilgængelig.
Artikel 24
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011. Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendes.
Artikel 25
Sanktioner
1. Medlemsstaterne fastsætter regler for, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af denne forordning, og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de iværksættes. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om disse bestemmelser senest den 1. januar 2017 og underretter den omgående om efterfølgende ændringer.
2. Ud over de i stk. 1 omhandlede sanktioner kan virksomheder, der overskrider deres kvoter for markedsføring af hydrofluorcarboner, som de har fået tildelt i henhold til artikel 16, stk. 5, eller overdraget i henhold til artikel 18, kun få tildelt en nedsat kvote for tildelingsperioden efter konstateringen af overskridelsen.
Nedsættelsen beregnes som 200 % af den mængde, kvoten blev overskredet med. Hvis nedsættelsen er større end den mængde, der skal tildeles i henhold til artikel 16, stk. 5, som kvote for tildelingsperioden efter konstateringen af overskridelsen, tildeles der ingen kvote for den pågældende tildelingsperiode, og kvoten for de efterfølgende tildelingsperioder reduceres tilsvarende, indtil den samlede mængde er fratrukket.
Artikel 26
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 842/2006 ophæves med virkning fra den 1. januar 2015, uden at dette berører opfyldelsen af kravene i den pågældende forordning efter den deri foreskrevne tidsplan.
Forordning (EF) nr. 1493/2007, (EF) nr. 1494/2007, (EF) nr. 1497/2007, (EF) nr. 1516/2007, (EF) nr. 303/2008, (EF) nr. 304/2008, (EF) nr. 305/2008, (EF) nr. 306/2008, (EF) nr. 307/2008 og (EF) nr. 308/2008 gælder dog fortsat og skal fortsat anvendes, medmindre og indtil de ophæves ved delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget af Kommissionen i henhold til nærværende forordning.
Henvisninger til forordning (EF) nr. 842/2006 gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag VIII.
Artikel 27
Ikrafttræden og anvendelsesdato
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 16. april 2014.
UREDBA (EU) br. 517/2014 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 16. travnja 2014.
o fluoriranim stakleničkim plinovima i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 842/2006
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 192. stavak 1.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
nakon savjetovanja s Odborom regija,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
U četvrtom izvješću o procjeni Međuvladina tijela za klimatske promjene („IPCC”) Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o promjeni klime („UNFCCC”), čija je stranka Unija (3), navodi se da bi, na temelju postojećih znanstvenih podataka, razvijene zemlje do 2050. godine trebale smanjiti emisije stakleničkih plinova za 80 % do 95 % ispod razina iz 1990. kako bi ograničile globalne klimatske promjene na rast temperature od 2 °C te time spriječile nepoželjne klimatske učinke.
(2)
Za ostvarenje tog cilja Komisija je usvojila Plan za prijelaz na konkurentno gospodarstvo s niskom razinom emisija ugljika do 2050. godine, koji je Vijeće navelo u svojim zaključcima od 17. svibnja 2011., a Europski parlament ga je potvrdio u svojoj Rezoluciji od 15. ožujka 2012. U tom planu Komisija je utvrdila ekonomičan način postizanja potrebnih ukupnih smanjenja emisija u Uniji do 2050. godine. Tim planom uspostavljaju se sektorski doprinosi koji su potrebni u šest područja. Emisije koje ne sadrže CO2 (uključujući fluorirane stakleničke plinove, ali isključujući emisije iz sektora poljoprivrede koje ne sadrže CO2) trebalo bi smanjiti za 72 % do 73 % do 2030. te za 70 % do 78 % do 2050. u odnosu na razine iz 1990. Ako se promatra na temelju referentne 2005. godine, potrebno je smanjiti emisije koje ne sadrže CO2, osim onih iz sektora poljoprivrede, za 60 % do 61 % do 2030. Emisije fluoriranih stakleničkih plinova bile su procijenjene na 90 milijuna tona (Mt) ekvivalenta CO2 u 2005. Smanjenje od 60 % znači da bi se emisije trebale smanjiti na približno 35 Mt ekvivalenta CO2 do 2030. S obzirom na procijenjene emisije od 104 Mt ekvivalenta CO2 u 2030. na temelju potpune primjene postojećeg zakonodavstva Unije, potrebno je daljnje smanjenje od približno 70 Mt ekvivalenta CO2.
(3)
Prema zaključcima iz izvješća Komisije od 26. rujna 2011. o primjeni, učincima i prikladnosti Uredbe (EZ) br. 842/2006 Europskog parlamenta i Vijeća (4), trenutačne mjere ograničavanja emisija, ako se u potpunosti primijene, imaju potencijal za smanjenje emisija fluoriranih stakleničkih plinova. Te bi mjere stoga trebalo zadržati i pojasniti na temelju iskustva stečenog njihovom provedbom. Određene mjere trebalo bi proširiti i na druge uređaje u kojima se upotrebljava znatna količina fluoriranih stakleničkih plinova, poput kamiona hladnjača i prikolica hladnjača. Obveza uspostave i vođenja evidencije o opremi koja sadrži tu vrstu plinova trebala bi se odnositi i na električne rasklopne uređaje. S obzirom na važnost mjera ograničavanja emisija na kraju životnog vijeka proizvoda i opreme koji sadrže fluorirane stakleničke plinove, države članice trebale bi uzeti u obzir vrijednost sustava odgovornosti proizvođača i potaknuti njihovo uspostavljanje na osnovi postojećih najboljih praksi.
(4)
U tom je izvješću također zaključeno da se može više učiniti kako bi se smanjile emisije fluoriranih stakleničkih plinova u Uniji, posebno izbjegavanjem uporabe takvih plinova kada postoje sigurne i energetski učinkovite zamjenske tehnologije koje nemaju nikakav utjecaj ili imaju manji utjecaj na klimu. Smanjenje od najviše dvije trećine emisija iz 2010. do 2030. ekonomično je jer su dokazana i ispitana zamjenska rješenja dostupna u mnogim sektorima.
(5)
U Rezoluciji Europskog parlamenta od 14. rujna 2011. o sveobuhvatnom pristupu klimatski štetnim antropogenim emisijama koje ne sadrže CO2 pozdravljeno je nastojanje Unije u pružanju potpore djelovanju u vezi s fluorougljikovodicima u okviru Montrealskog protokola o tvarima koje oštećuju ozonski omotač („Montrealski protokol”) kao izvrstan primjer netržišnog pristupa smanjenju emisija stakleničkih plinova. U toj se rezoluciji također poziva na istraživanje načina promicanja hitnog postupnog smanjivanja fluorougljikovodika na međunarodnoj razini putem Montrealskog protokola.
(6)
Kako bi se podupirala uporaba tehnologija koje nemaju nikakav utjecaj ili imaju manji utjecaj na klimu, osposobljavanje fizičkih osoba koje obavljaju aktivnosti povezane s fluoriranim stakleničkim plinovima trebalo bi obuhvaćati informacije o tehnologijama koje se upotrebljavaju za zamjenu i smanjenje korištenja fluoriranih stakleničkih plinova. Budući da neka zamjenska rješenja za fluorirane stakleničke plinove koja se upotrebljavaju u proizvodima i opremi za zamjenu i smanjenje korištenja fluoriranih stakleničkih plinova mogu biti otrovna, zapaljiva ili pod visokim tlakom, Komisija bi trebala ispitati postojeće zakonodavstvo Unije o osposobljavanju fizičkih osoba za sigurno postupanje sa zamjenskim rashladnim sredstvima te bi trebala, prema potrebi, Europskom parlamentu i Vijeću podnijeti zakonodavni prijedlog o izmjeni relevantnog zakonodavstva Unije.
(7)
Programe certifikacije i osposobljavanja trebalo bi uspostaviti ili prilagoditi uzimajući u obzir programe uspostavljene na temelju Uredbe (EZ) br. 842/2006 i moguće ih je integrirati u sustave strukovnog osposobljavanja.
(8)
Kako bi se osigurala koherentnost sa zahtjevima praćenja i izvješćivanja u skladu s UNFCCC-om te u skladu s Odlukom 4/CMP.7 Konferencije stranaka koja služi kao sastanak stranaka Kyotskog protokola uz UNFCCC, usvojenom na sedmoj Konferenciji stranaka UNFCCC-a koje su se sastale u Durbanu 11. prosinca 2011., potencijale globalnog zatopljenja trebalo bi izračunavati kao potencijale globalnog zatopljenja jednog kilograma plina u razdoblju od 100 godina u odnosu na odgovarajući potencijal jednog kilograma CO2. Kad je to moguće, izračuni bi se trebali temeljiti na četvrtom izvješću o procjeni koje je donio IPCC.
(9)
Učinkovito praćenje emisija fluoriranih stakleničkih plinova presudno je za praćenje napretka u ostvarivanju ciljeva smanjenja emisija i za procjenu učinaka ove Uredbe. Korištenje dosljednih, visokokvalitetnih podataka za izvješćivanje o emisijama fluoriranih stakleničkih plinova ključno je za osiguravanje kvalitete izvješćivanja o emisijama. Uspostavljanje sustavâ izvješćivanja o emisijama fluoriranih stakleničkih plinova u državama članicama osiguralo bi koherentnost s Uredbom (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (5). Podaci o propuštanju fluoriranih stakleničkih plinova iz opreme koje su prikupila poduzeća u skladu s ovom Uredbom mogli bi značajno poboljšati te sustave izvješćivanja o emisijama. Na taj bi način trebalo biti moguće provjeriti dosljednost podataka na temelju kojih su izračunane emisije te poboljšati približne vrijednosti dobivene na osnovi izračuna, što bi dovelo do bolje procjene emisija fluoriranih stakleničkih plinova u nacionalnim inventarima stakleničkih plinova.
(10)
S obzirom na to da su dostupna odgovarajuća zamjenska rješenja, postojeću zabranu uporabe sumporova heksafluorida u tlačnom lijevu magnezija i obnavljanja legura tlačnog lijeva magnezija trebalo bi proširiti na postrojenja koja koriste manje od 850 kg sumporova heksafluorida godišnje. Slično tome, uz odgovarajuće prijelazno razdoblje trebalo bi zabraniti uporabu rashladnih sredstava s vrlo visokim potencijalom globalnog zatopljenja od 2 500 ili više za servisiranje ili održavanje rashladne opreme s punjenjem od 40 tona ekvivalenta CO2 ili više.
(11)
Kada su dostupna odgovarajuća zamjenska rješenja za uporabu određenih fluoriranih stakleničkih plinova, trebalo bi uvesti zabrane stavljanja na tržište nove opreme za hlađenje, klimatizaciju i zaštitu od požara koja sadrži te tvari ili čije funkcioniranje o njima ovisi. Kada zamjenska rješenja nisu dostupna ili se ne mogu upotrijebiti iz tehničkih ili sigurnosnih razloga, ili kada bi uporaba takvih zamjenskih rješenja iziskivala nerazmjerno visoke troškove, Komisija bi trebala moći odobriti izuzeće kako bi se omogućilo stavljanje takvih proizvoda i opreme na tržište na ograničeno razdoblje. S obzirom na buduće tehničke trendove, Komisija bi trebala dodatno procijeniti zabrane stavljanja na tržište nove opreme za srednjonaponske sekundarne rasklopne uređaje i novih malih jednostrukih razdvojenih klimatizacijskih sustava.
(12)
Oprema koja sadrži fluorirane stakleničke plinove trebala bi imati dopuštenje za stavljanje na tržište ako su ukupne emisije stakleničkih plinova te opreme, uzimajući u obzir realistične razine propuštanja i prikupljanja, tijekom njezina životnog ciklusa manje od onih koje bi nastale iz istovjetne opreme bez fluoriranih stakleničkih plinova čija je najveća dopuštena potrošnja energije utvrđena odgovarajućim provedbenim mjerama donesenima na temelju Direktive 2009/125/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (6). Redovito i pravovremeno preispitivanje tih provedbenih mjera u skladu s tom Direktivom pomoglo bi osigurati nastavak učinkovitosti i prikladnosti tih provedbenih mjera.
(13)
Utvrđeno je da je postupno smanjenje količina fluorougljikovodika koje se mogu stavljati na tržište najučinkovitiji i najekonomičniji način dugoročnog smanjenja emisija tih tvari.
(14)
Radi provedbe postupnog smanjenja količina fluorougljikovodika koje se mogu stavljati na tržište Unije, Komisija bi trebala pojedinačnim proizvođačima i uvoznicima dodijeliti kvote za stavljanje fluorougljikovodika na tržište kako se ne bi premašio ukupni količinski prag za stavljanje fluorougljikovodika na tržište. Kako bi se zaštitila cjelovitost postupnog smanjenja količina fluorougljikovodika koje se stavljaju na tržište, fluorougljikovodici koji se nalaze u opremi trebali bi biti uključeni u sustav kvota Unije. Kada fluorougljikovodici koji se nalaze u opremi nisu stavljeni na tržište prije punjenja opreme, trebala bi biti obvezna izjava o sukladnosti koja dokazuje da su ti fluorougljikovodici uključeni u sustav kvota Unije.
(15)
Izračun referentnih vrijednosti i raspodjela kvota pojedinačnim proizvođačima i uvoznicima na početku bi se trebali temeljiti na prijavljenim količinama fluorougljikovodika koje su oni stavili na tržište tijekom referentnog razdoblja od 2009. do 2012. Međutim, kako mala poduzeća ne bi bila isključena, jedanaest posto ukupnog količinskog praga trebalo bi se namijeniti uvoznicima i proizvođačima koji tijekom referentnog razdoblja nisu na tržište stavili jednu tonu ili više fluoriranih stakleničkih plinova.
(16)
Komisija bi redovitim ponovnim izračunima referentnih vrijednosti i kvota trebala osigurati da se poduzećima dopusti nastavak aktivnosti na temelju prosječnih količina koje su posljednjih godina stavili na tržište.
(17)
Postupak proizvodnje nekih fluoriranih plinova može rezultirati značajnim emisijama drugih fluoriranih stakleničkih plinova koji nastaju kao nusproizvod. Takve emisije nusproizvoda trebalo bi uništiti ili ih prikupiti za kasniju uporabu kao uvjet za stavljanje fluoriranih stakleničkih plinova na tržište.
(18)
Komisija bi trebala osigurati uspostavu središnjeg elektroničkog registra za upravljanje kvotama, za stavljanje fluorougljikovodika na tržište i za izvješćivanje, uključujući izvješćivanje o opremi koja je stavljena na tržište, posebno kada je oprema prethodno napunjena fluorougljikovodicima koji nisu stavljeni na tržište prije punjenja, što zahtijeva provjeru, putem izjave o sukladnosti i naknadne provjere od strane treće strane, da su količine fluorougljikovodika uključene u sustav kvota Unije.
(19)
Kako bi se zadržala fleksibilnost tržišta velikih količina fluorougljikovodika, kvote koje su dodijeljene na temelju referentnih vrijednosti trebalo bi biti moguće prenijeti na drugog proizvođača ili uvoznika u Uniji ili na drugog proizvođača ili uvoznika kojeg u Uniji predstavlja jedini predstavnik.
(20)
Kako bi se omogućilo praćenje učinkovitosti ove Uredbe, opseg postojećih obveza izvješćivanja trebalo bi proširiti na druge fluorirane tvari koje imaju znatan potencijal globalnog zatopljenja ili koje će vjerojatno zamijeniti fluorirane stakleničke plinove navedene u Prilogu I. Iz istog bi razloga trebalo prijaviti i uništavanje fluoriranih stakleničkih plinova i uvoz tih plinova u Uniju kada se nalaze u proizvodima i opremi. Trebalo bi utvrditi pragove de minimis kako bi se izbjeglo nerazmjerno administrativno opterećenje, posebno za mala i srednja poduzeća te mikropoduzeća.
(21)
Komisija bi trebala neprestano pratiti učinke smanjenja količina fluorougljikovodika stavljenih na tržište, uključujući njegove učinke na opskrbu kada se radi o opremi kod koje bi uporaba fluorougljikovodika rezultirala manjim emisijama tijekom životnog ciklusa nego uz uporabu zamjenske tehnologije. Komisija bi do kraja 2020. godine trebala izraditi izvješće o dostupnosti fluorougljikovodika na tržištu Unije. Komisija bi do kraja 2022. godine trebala provesti sveobuhvatno preispitivanje kako bi pravodobno prilagodila odredbe ove Uredbe, s obzirom na njezinu provedbu, nova kretanja i međunarodne obveze te kako bi, prema potrebi, predložila dodatne mjere smanjenja.
(22)
Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Uredbe, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji. Te bi se ovlasti trebale izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (7).
(23)
Radi izmjene određenih elemenata ove Uredbe koji nisu ključni, Komisiji bi trebalo delegirati ovlasti za donošenje akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije („UFEU”). Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući i ona na razini stručnjaka. Prilikom pripreme i izrade delegiranih akata, Komisija bi trebala osigurati da se relevantni dokumenti Europskom parlamentu i Vijeću šalju istodobno, na vrijeme i na primjeren način.
(24)
S obzirom na to da je donesena u skladu s člankom 192. stavkom 1. UFEU-a, ova Uredba ne sprečava države članice u održavanju ni u uvođenju strožih zaštitnih mjera koje su u skladu s UFEU-om. U skladu s člankom 193. UFEU-a, države članice trebaju obavijestiti Komisiju o tim mjerama.
(25)
Ovom Uredbom mijenja se i dopunjuje predmet Uredbe (EZ) br. 842/2006, koju bi stoga trebalo staviti izvan snage. Međutim, kako bi se osigurao nesmetan prijelaz sa starog na novi sustav, prikladno je predvidjeti da bi uredbe Komisije (EZ) br. 1493/2007 (8), (EZ) br. 1494/2007 (9), (EZ) br. 1497/2007 (10), (EZ) br. 1516/2007 (11), (EZ) br. 303/2008 (12), (EZ) br. 304/2008 (13), (EZ) br. 305/2008 (14), (EZ) br. 306/2008 (15), (EZ) br. 307/2008 (16) i (EZ) br. 308/2008 (17) trebale ostati na snazi i nastaviti se primjenjivati ako i dok ne budu stavljene izvan snage delegiranim ili provedbenim aktima koje Komisija donese u skladu s ovom Uredbom.
(26)
S obzirom na to da ciljeve ove Uredbe ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog prekogranične prirode okolišnih problema koji se rješavaju te učinaka ove Uredbe na trgovinu unutar Unije i vanjsku trgovinu oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet
Cilj je ove Uredbe zaštititi okoliš smanjenjem emisija fluoriranih stakleničkih plinova. U skladu s tim, ovom Uredbom:
(a)
utvrđuju se pravila o ograničavanju emisija, korištenju, prikupljanju i uništavanju fluoriranih stakleničkih plinova te o odgovarajućim popratnim mjerama;
(b)
određuju se uvjeti stavljanja na tržište određenih proizvoda i opreme koji sadrže fluorirane stakleničke plinove ili čije funkcioniranje o njima ovisi;
(c)
određuju se uvjeti za određene uporabe fluoriranih stakleničkih plinova; i
(d)
uspostavljaju se količinski pragovi za stavljanje fluorougljikovodika na tržište.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
„fluorirani staklenički plinovi” znači fluorougljikovodici, perfluorougljici, sumporov heksafluorid i ostali staklenički plinovi koji sadrže fluor, navedeni u Prilogu I., ili mješavine koje sadrže bilo koju od tih tvari;
2.
„fluorougljikovodici” ili „HFC” znači tvari navedene u Prilogu I. odjeljku 1. ili mješavine koje sadrže bilo koju od tih tvari;
3.
„perfluorougljici” ili „PFC” znači tvari navedene u Prilogu I. odjeljku 2. ili mješavine koje sadrže bilo koju od tih tvari;
4.
„sumporov heksafluorid” ili „SF6” znači tvar navedena u Prilogu I. odjeljku 3. ili mješavine koje sadrže tu tvar;
5.
„mješavina” znači tekućina koja se sastoji od dviju ili više tvari, od kojih je najmanje jedna tvar navedena u Prilogu I. ili u Prilogu II.;
6.
„potencijal globalnog zatopljenja” ili „GWP” znači potencijal klimatskog zagrijavanja stakleničkog plina u odnosu na odgovarajući potencijal ugljikova dioksida („CO2”), koji se izračunava kao potencijal klimatskog zagrijavanja jednog kilograma stakleničkog plina u razdoblju od 100 godina u odnosu na odgovarajući potencijal jednog kilograma CO2, kako je navedeno u prilozima I., II. i IV. ili, u slučaju mješavina, izračunano u skladu s Prilogom IV.;
7.
„tona(-e) ekvivalenta CO2” znači količina stakleničkih plinova izražena kao umnožak mase stakleničkih plinova u metričkim tonama i njihova potencijala globalnog zatopljenja;
8.
„operater” znači fizička ili pravna osoba koja ima stvarni nadzor nad tehničkim radom proizvoda i opreme obuhvaćenih ovom Uredbom; država članica može, u posebno definiranim slučajevima, odrediti da za obveze operatera odgovara vlasnik;
9.
„uporaba” znači korištenje fluoriranih stakleničkih plinova u proizvodnji, održavanju ili servisiranju, uključujući ponovno punjenje proizvoda ili opreme, ili u drugim postupcima navedenima u ovoj Uredbi;
10.
„stavljanje na tržište” znači prva isporuka ili prvo stavljanje na raspolaganje drugoj strani unutar Unije, bilo uz naknadu, bilo besplatno, ili uporaba za vlastiti račun u slučaju proizvođača, te uključuje carinsku izjavu za puštanje u slobodan promet u Uniji;
11.
„hermetički zatvorena oprema” znači oprema u kojoj su svi dijelovi koji sadrže fluorirane stakleničke plinove spojeni lemljenjem, zavarivanjem ili sličnim stalnim spajanjem, koja može sadržavati ventile s poklopcem ili servisne otvore s poklopcem koji omogućuju odgovarajući popravak ili zbrinjavanje, i čija ispitana razina propusnosti iznosi manje od tri grama godišnje pod tlakom od najmanje jedne četvrtine najvećeg dopuštenog tlaka;
12.
„spremnik” znači proizvod koji je osmišljen ponajprije za prijevoz ili skladištenje fluoriranih stakleničkih plinova;
13.
„spremnik za jednokratnu uporabu” znači spremnik koji nije moguće ponovno napuniti ako nije prilagođen za tu svrhu ili koji je stavljen na tržište, a nije predviđeno njegovo vraćanje radi ponovnog punjenja;
14.
„prikupljanje” znači sakupljanje i skladištenje fluoriranih stakleničkih plinova iz proizvoda, uključujući spremnike, i opreme tijekom održavanja ili servisiranja ili prije zbrinjavanja proizvoda ili opreme;
15.
„obnavljanje” znači ponovno korištenje prikupljenog fluoriranog stakleničkog plina nakon osnovnog postupka pročišćavanja;
16.
„oporaba” znači ponovna prerada prikupljenog fluoriranog stakleničkog plina radi postizanja jednakog učinka nerabljene tvari, uzimajući u obzir njegovu namjenu;
17.
„uništavanje” znači postupak kojim se sav fluorirani staklenički plin ili njegov veći dio trajno pretvara ili razlaže u jednu ili više stabilnih tvari koje nisu fluorirani staklenički plinovi;
18.
„stavljanje izvan pogona” znači konačno isključenje i uklanjanje iz pogona ili uporabe proizvoda ili dijela opreme koji sadrži fluorirane stakleničke plinove;
19.
„popravak” znači obnova oštećenih proizvoda ili opreme, ili proizvoda ili opreme koji propuštaju, a koji sadrže fluorirane stakleničke plinove ili čije funkcioniranje o njima ovisi, uključujući dio koji sadrži takve plinove ili je osmišljen za sadržavanje takvih plinova;
20.
„ugradnja” znači spajanje dvaju ili više dijelova opreme ili cjevovoda koji sadrže fluorirane stakleničke plinove ili su osmišljeni za sadržavanje takvih plinova s ciljem sastavljanja sustava na mjestu njegova rada, što podrazumijeva međusobno spajanje plinovoda sustava kako bi zatvorili cjevovod neovisno o potrebi za punjenjem sustava nakon sastavljanja;
21.
„održavanje ili servisiranje” znači sve aktivnosti, isključujući prikupljanje u skladu s člankom 8. i provjere propuštanja u skladu s člankom 4. i člankom 10. stavkom 1. točkom (b) ove Uredbe, koje podrazumijevaju otvaranje cjevovoda koji sadrže fluorirane stakleničke plinove ili su osmišljeni za sadržavanje takvih plinova, a posebno opskrbu sustava fluoriranim stakleničkim plinovima, uklanjanje jednog ili više dijelova cjevovoda ili opreme, ponovno sastavljanje dvaju ili više dijelova cjevovoda ili opreme, kao i otklanjanje propuštanja;
22.
„nerabljena tvar” znači tvar koja nije prethodno upotrijebljena;
23.
„nepokretan” znači koji tijekom rada obično nije u pokretu i uključuje pokretne sobne klimatizacijske uređaje;
24.
„pokretan” znači koji je tijekom rada obično u pokretu;
25.
„jednokomponentna pjena” znači sastav pjene koja se nalazi u jednom raspršivaču aerosola u nereaktivnom ili djelomično reaktivnom tekućem stanju te koja se širi i stvrdne kada se izvadi iz raspršivača;
26.
„kamion hladnjača” znači motorno vozilo mase veće od 3,5 tona koje je osmišljeno i izrađeno ponajprije za prijevoz robe i opremljeno rashladnom jedinicom;
27.
„prikolica hladnjača” znači vozilo koje je osmišljeno i izrađeno tako da ga vuče kamion ili traktor, ponajprije za prijevoz robe, te koje je opremljeno rashladnom jedinicom;
28.
„tehnički aerosol” znači raspršivač aerosola koji se koristi u održavanju, popravljanju, čišćenju, ispitivanju, dezinsekciji i proizvodnji proizvoda i opreme, ugrađivanju opreme i drugim primjenama;
29.
„sustav za otkrivanje propuštanja” znači kalibrirani mehanički, električni ili elektronički uređaj za otkrivanje propuštanja fluoriranih stakleničkih plinova, koji u slučaju otkrivanja propuštanja uzbunjuje operatera;
30.
„poduzeće” znači svaka fizička ili pravna osoba koja:
(a)
proizvodi, koristi, prikuplja, sakuplja, obnavlja, oporabljuje ili uništava fluorirane stakleničke plinove;
(b)
uvozi ili izvozi fluorirane stakleničke plinove ili proizvode i opremu koji sadržavaju takve plinove;
(c)
stavlja na tržište fluorirane stakleničke plinove ili proizvode i opremu koji sadržavaju takve plinove ili čije funkcioniranje o njima ovisi;
(d)
ugrađuje, servisira, održava, popravlja, provjerava propuštanja ili stavlja izvan pogona opremu koja sadrži fluorirane stakleničke plinove ili čije funkcioniranje o njima ovisi;
(e)
je operater opreme koja sadrži fluorirane stakleničke plinove ili čije funkcioniranje o njima ovisi;
(f)
proizvodi, uvozi, izvozi, stavlja na tržište ili uništava plinove navedene u Prilogu II.;
(g)
stavlja na tržište proizvode ili opremu koji sadrže plinove navedene u Prilogu II.;
31.
„sirovina” znači svaki fluorirani staklenički plin ili tvar navedena u Prilogu II. koji su podvrgnuti kemijskoj pretvorbi u procesu u kojem je njihov izvorni sastav potpuno promijenjen, a njihove su emisije neznatne;
32.
„komercijalna uporaba” znači uporaba za skladištenje, prikazivanje ili distribuciju proizvoda, za prodaju krajnjim korisnicima, u maloprodaji i prehrambenim uslugama;
33.
„protupožarna oprema” znači oprema i sustavi koji se upotrebljavaju u primjenama sprečavanja ili suzbijanja požara i uključuje aparate za gašenje požara;
34.
„organski Rankineov ciklus” znači ciklus koji sadrži kondenzabilne fluorirane stakleničke plinove koji pretvaraju toplinu iz izvora topline u energiju za proizvodnju električne ili mehaničke energije;
35.
„vojna oprema” znači oružje, streljivo i ratni materijal namijenjeni izričito u vojne svrhe koji su neophodni za zaštitu osnovnih interesa sigurnosti država članica;
36.
„električni rasklopni uređaji” znači rasklopni uređaji i njihove kombinacije s pripadajućom opremom za kontrolu, mjerenje, zaštitu i reguliranje te sastavljanje takvih uređaja i opreme s pripadajućim vezama, priborom, kućištima i pratećim strukturama, namijenjeni za uporabu povezanu s proizvodnjom, prijenosom, distribucijom i pretvorbom električne energije;
37.
„višeskupni centralizirani rashladni sustavi” znači sustavi s dva ili više kompresora koji rade paralelno, a spojeni su s jednim ili više zajedničkih kondenzatora i s više uređaja za hlađenje, kao što su izložbene vitrine, ormarići i zamrzivači, ili s rashlađenim skladišnim prostorijama;
38.
„primarni krug rashladnog sredstva kaskadnih sustava” znači primarni krug u indirektnim sustavima srednje temperature u kojima je kombinacija dvaju ili više odvojenih rashladnih krugova povezana u seriju tako da primarni krug apsorbira toplinu kondenzatora iz sekundarnog kruga za srednju temperaturu;
39.
„jednostruki razdvojeni klimatizacijski sustavi” znači sustavi za sobnu klimatizaciju koji se sastoje od jedne vanjske i jedne unutarnje jedinice povezane cjevovodom rashladnog sredstva, koji zahtijevaju ugradnju na mjestu korištenja.
POGLAVLJE II.
OGRANIČAVANJE EMISIJA
Članak 3.
Sprečavanje emisija fluoriranih stakleničkih plinova
1. Namjerno ispuštanje fluoriranih stakleničkih plinova u atmosferu zabranjuje se kada ispuštanje nije tehnički neophodno za predviđenu namjenu.
2. Operateri opreme koja sadrži fluorirane stakleničke plinove poduzimaju mjere opreza kako bi spriječili nenamjerno ispuštanje („propuštanje”) tih plinova. Oni poduzimaju sve tehnički i ekonomski izvedive mjere kako bi se propuštanje fluoriranih stakleničkih plinova svelo na najmanju moguću mjeru.
3. Ako se otkrije propuštanje fluoriranih stakleničkih plinova, operateri osiguravaju popravak opreme bez nepotrebne odgode.
Kada oprema podliježe provjerama propuštanja u skladu s člankom 4. stavkom 1., a propuštanje na opremi je popravljeno, operateri osiguravaju da opremu provjeri certificirana fizička osoba u roku od mjesec dana od popravka kako bi potvrdila uspješnost popravka.
4. Fizičke osobe koje obavljaju zadaće iz članka 10. stavka 1. točaka od (a) do (c) certificirane su u skladu s člankom 10. stavcima 4. i 7. i poduzimaju mjere opreza kako bi se spriječilo propuštanje fluoriranih stakleničkih plinova.
Poduzeća koja obavljaju ugradnju, servisiranje, održavanje, popravak ili stavljanje izvan pogona opreme navedene u članku 4. stavku 2. točkama od (a) do (d) certificirana su u skladu s člankom 10. stavcima 6. i 7. i poduzimaju mjere opreza kako bi se spriječilo propuštanje fluoriranih stakleničkih plinova.
Članak 4.
Provjere propuštanja
1. Operateri opreme koja sadrži fluorirane stakleničke plinove u količinama od 5 tona ekvivalenta CO2 ili više koji se ne nalaze u pjenama osiguravaju provođenje provjere propuštanja opreme.
Hermetički zatvorena oprema koja sadrži fluorirane stakleničke plinove u količinama manjima od 10 tona ekvivalenta CO2 ne podliježe provjerama propuštanja na temelju ovog članka, pod uvjetom da je oprema označena kao hermetički zatvorena.
Električni rasklopni uređaji ne podliježu provjerama propuštanja na temelju ovog članka ako zadovoljavaju jedan od sljedećih uvjeta:
(a)
njihova ispitana razina propusnosti iznosi manje od 0,1 % godišnje, kako je utvrđeno u tehničkoj specifikaciji proizvođača, i na odgovarajući su način označeni;
(b)
opremljeni su uređajem za praćenje tlaka ili gustoće; ili
(c)
sadrže manje od 6 kg fluoriranih stakleničkih plinova.
2. Stavak 1. primjenjuje se na operatere sljedeće opreme koja sadrži fluorirane stakleničke plinove:
(a)
nepokretne rashladne opreme;
(b)
nepokretne klimatizacijske opreme;
(c)
nepokretnih dizalica topline;
(d)
nepokretne protupožarne opreme;
(e)
rashladnih jedinica kamiona hladnjača i prikolica hladnjača;
(f)
električnih rasklopnih uređaja;
(g)
organskih Rankineovih ciklusa.
Što se tiče opreme iz prvog podstavka točaka od (a) do (e), provjere obavljaju fizičke osobe certificirane u skladu s pravilima predviđenima u članku 10.
Odstupajući od stavka 1. prvog podstavka, do 31. prosinca 2016., oprema koja sadrži manje od 3 kg fluoriranih stakleničkih plinova ili hermetički zatvorena oprema, koja je označena na odgovarajući način i sadrži manje od 6 kg fluoriranih stakleničkih plinova, ne podliježe provjerama propuštanja.
3. Provjere propuštanja u skladu sa stavkom 1. obavljaju se sljedećom učestalošću:
(a)
na opremi koja sadrži fluorirane stakleničke plinove u količinama od 5 tona ekvivalenta CO2 ili više, ali manje od 50 tona ekvivalenta CO2: najmanje svakih 12 mjeseci ili, kada je ugrađen sustav za otkrivanje propuštanja, najmanje svaka 24 mjeseca;
(b)
na opremi koja sadrži fluorirane stakleničke plinove u količinama od 50 tona ekvivalenta CO2 ili više, ali manje od 500 tona ekvivalenta CO2: najmanje svakih šest mjeseci ili, kada je ugrađen sustav za otkrivanje propuštanja, najmanje svakih 12 mjeseci;
(c)
na opremi koja sadrži fluorirane stakleničke plinove u količinama od 500 tona ekvivalenta CO2 ili više: najmanje svaka tri mjeseca ili, kada je ugrađen sustav za otkrivanje propuštanja, najmanje svakih šest mjeseci.
4. Za obveze iz stavka 1. u odnosu na protupožarnu opremu, kako je navedeno u stavku 2. točki (d), smatra se da su ispunjene ako su zadovoljena sljedeća dva uvjeta:
(a)
postojeći sustav kontrole zadovoljava norme ISO 14520 ili EN 15004; i
(b)
kontrole protupožarne opreme provode se onoliko često koliko je potrebno u skladu sa stavkom 3.
5. Komisija može, putem provedbenih akata, odrediti zahtjeve za provjere propuštanja koje se trebaju obavljati u skladu sa stavkom 1. ovog članka za sve vrste opreme navedene u tom stavku, utvrditi one dijelove opreme za koje je vjerojatnost propuštanja najveća i staviti izvan snage akte donesene u skladu s člankom 3. stavkom 7. Uredbe (EZ) br. 842/2006. Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 24.
Članak 5.
Sustavi za otkrivanje propuštanja
1. Operateri opreme navedene u članku 4. stavku 2. točkama od (a) do (d) koja sadrži fluorirane stakleničke plinove u količinama od 500 tona ekvivalenta CO2 ili više osiguravaju da oprema sadrži sustav za otkrivanje propuštanja koji uzbunjuje operatera ili servisno poduzeće o bilo kakvom propuštanju.
2. Operateri opreme navedene u članku 4. stavku 2. točkama (f) i (g) koja sadrži fluorirane stakleničke plinove u količinama od 500 tona ekvivalenta CO2 ili više i ugrađena je od 1. siječnja 2017. osiguravaju da ta oprema sadrži sustav za otkrivanje propuštanja koji uzbunjuje operatera ili servisno poduzeće o bilo kakvom propuštanju.
3. Operateri opreme navedene u članku 4. stavku 2. točkama od (a) do (d) i točki (g) koja podliježe stavku 1. ili 2. ovog članka osiguravaju da se sustavi za otkrivanje propuštanja provjeravaju najmanje jednom svakih 12 mjeseci kako bi se osiguralo njihovo ispravno funkcioniranje.
4. Operateri opreme navedene u članku 4. stavku 2. točki (f) koja podliježe stavku 2. ovog članka osiguravaju da se sustavi za otkrivanje propuštanja provjeravaju najmanje jednom svakih 6 godina kako bi se osiguralo njihovo ispravno funkcioniranje.
Članak 6.
Vođenje evidencije
1. Operateri opreme na kojoj je potrebno obavljati provjere propuštanja u skladu s člankom 4. stavkom 1. za svaki dio takve opreme uspostavljaju i vode evidenciju u kojoj navode sljedeće podatke:
(a)
količinu i vrstu ugrađenih fluoriranih stakleničkih plinova;
(b)
količine fluoriranih stakleničkih plinova dodane tijekom ugradnje, održavanja ili servisiranja, ili zbog propuštanja;
(c)
jesu li količine ugrađenih fluoriranih stakleničkih plinova obnovljene ili oporabljene, uključujući naziv i adresu postrojenja za obnavljanje ili oporabu te, kada je primjenjivo, broj certifikata;
(d)
količinu prikupljenih fluoriranih stakleničkih plinova;
(e)
podatke o poduzeću koje je ugradilo, servisiralo, održavalo te, kada je primjenjivo, popravilo opremu ili je stavilo izvan pogona, uključujući, kada je primjenjivo, broj njegovog certifikata;
(f)
datume i rezultate provjera obavljenih na temelju članka 4. stavaka od 1. do 3.;
(g)
ako je oprema stavljena izvan pogona, mjere poduzete za prikupljanje i zbrinjavanje fluoriranih stakleničkih plinova.
2. Ako evidencija iz stavka 1. nije pohranjena u bazi podataka koju uspostavljaju nadležna tijela država članica, primjenjuju se sljedeća pravila:
(a)
operateri iz stavka 1. čuvaju evidenciju iz tog stavka najmanje pet godina;
(b)
poduzeća koja obavljaju aktivnosti iz stavka 1. točke (e) za operatere čuvaju primjerke evidencije iz stavka 1. najmanje pet godina.
Evidencija iz stavka 1. se na zahtjev stavlja na raspolaganje nadležnom tijelu dotične države članice ili Komisiji. U mjeri u kojoj takva evidencija sadrži informacije o okolišu, prema potrebi se primjenjuje Direktiva 2003/4/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (18) ili Uredba (EZ) br. 1367/2006 Europskog parlamenta i Vijeća (19).
3. Za potrebe članka 11. stavka 4., poduzeća koja isporučuju fluorirane stakleničke plinove uspostavljaju evidenciju relevantnih podataka koji se odnose na kupce fluoriranih stakleničkih plinova, uključujući sljedeće pojedinosti:
(a)
brojeve certifikata kupaca; i
(b)
pripadajuće količine kupljenih fluoriranih stakleničkih plinova.
Poduzeća koja isporučuju fluorirane stakleničke plinove vode tu evidenciju najmanje pet godina.
Poduzeća koja isporučuju fluorirane stakleničke plinove na zahtjev stavljaju takvu evidenciju na raspolaganje nadležnom tijelu dotične države članice ili Komisiji. U mjeri u kojoj evidencija sadrži informacije o okolišu, prema potrebi se primjenjuje Direktiva 2003/4/EZ ili Uredba (EZ) br. 1367/2006.
4. Komisija može putem provedbenih akata odrediti oblik evidencije iz stavaka 1. i 3. ovog članka te utvrditi na koji se način ona treba uspostaviti i voditi. Taj provedbeni akt donosi se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 24.
Članak 7.
Emisije fluoriranih stakleničkih plinova povezane s proizvodnjom
1. Proizvođači fluoriranih spojeva dužni su poduzeti sve potrebne mjere opreza kako bi u najvećoj mogućoj mjeri ograničili emisije fluoriranih stakleničkih plinova tijekom:
(a)
proizvodnje;
(b)
prijevoza; i
(c)
skladištenja.
Ovaj se članak primjenjuje i kada se fluorirani staklenički plinovi proizvode kao nusproizvodi.
2. Ne dovodeći u pitanje članak 11. stavak 1., stavljanje na tržište fluoriranih stakleničkih plinova i plinova navedenih u Prilogu II. zabranjuje se, osim ako, ovisno o slučaju, proizvođači ili uvoznici, u trenutku takvog stavljanja na tržište, dostave dokaze da je trifluorometan, koji je proizveden kao nusproizvod tijekom postupka proizvodnje, uključujući tijekom proizvodnje sirovina za njihovu proizvodnju, uništen ili prikupljen za kasniju uporabu, u skladu s najboljim dostupnim tehnikama.
Ovaj se zahtjev primjenjuje od 11. lipnja 2015.
Članak 8.
Prikupljanje
1. Operateri nepokretne opreme ili rashladnih jedinica kamiona hladnjača i prikolica hladnjača koji sadrže fluorirane stakleničke plinove koji se ne nalaze u pjenama osiguravaju da prikupljanje tih plinova obavljaju fizičke osobe koje posjeduju odgovarajuće certifikate predviđene u članku 10., kako bi se osiguralo obnavljanje, oporaba ili uništavanje tih plinova.
Ova se obveza primjenjuje na operatere sljedeće opreme:
(a)
rashladnih krugova nepokretne rashladne i nepokretne klimatizacijske opreme te nepokretne opreme za dizalice topline;
(b)
rashladnih krugova rashladnih jedinica kamiona hladnjača i prikolica hladnjača;
(c)
nepokretne opreme koja sadrži otapala na bazi fluoriranih stakleničkih plinova;
(d)
nepokretne protupožarne opreme;
(e)
nepokretnih električnih rasklopnih uređaja.
2. Poduzeće koje upotrebljava spremnik za fluorirane stakleničke plinove neposredno prije njihova odlaganja organizira prikupljanje eventualnih ostataka plinova kako bi se osiguralo njihovo obnavljanje, oporaba ili uništavanje.
3. Operateri proizvoda i opreme koji nisu navedeni u stavku 1., uključujući pokretnu opremu, i koji sadrže fluorirane stakleničke plinove organiziraju prikupljanje plinova koje obavljaju odgovarajuće osposobljene fizičke osobe, u mjeri u kojoj je to tehnički izvedivo i ne iziskuje nerazmjerne troškove, kako bi se obavilo njihovo obnavljanje, oporaba ili uništavanje, ili organiziraju njihovo uništavanje bez prethodnog prikupljanja.
Prikupljanje fluoriranih stakleničkih plinova iz klimatizacijske opreme u cestovnim vozilima koja su izvan područja primjene Direktive 2006/40/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (20) obavljaju odgovarajuće osposobljene fizičke osobe.
Samo fizičke osobe koje posjeduju barem potvrdu o osposobljavanju u skladu s člankom 10. stavkom 2. smatraju se odgovarajuće osposobljenima za prikupljanje fluoriranih stakleničkih plinova iz klimatizacijske opreme u motornim vozilima koja su obuhvaćena područjem primjene Direktive 2006/40/EZ.
Članak 9.
Sustavi odgovornosti proizvođača
Ne dovodeći u pitanje postojeće zakonodavstvo Unije, države članice potiču razvitak sustava odgovornosti proizvođača za prikupljanje fluoriranih stakleničkih plinova i njihovo obnavljanje, oporabu ili uništavanje.
Države članice Komisiji dostavljaju informacije o djelovanjima poduzetima u skladu s prvim stavkom.
Članak 10.
Osposobljavanje i certifikacija
1. Države članice na osnovi minimalnih zahtjeva iz stavka 5. uspostavljaju ili prilagođavaju programe certifikacije, uključujući procese evaluacije. Države članice osiguravaju dostupnost osposobljavanja fizičkim osobama koje obavljaju sljedeće zadaće:
(a)
ugradnju, servisiranje, održavanje, popravak ili stavljanje izvan pogona opreme navedene u članku 4. stavku 2. točkama od (a) do (f);
(b)
provjere propuštanja opreme iz članka 4. stavka 2. točaka od (a) do (e), kako je predviđeno u članku 4. stavku 1.;
(c)
prikupljanje fluoriranih stakleničkih plinova kako je predviđeno u članku 8. stavku 1.
2. Države članice osiguravaju dostupnost programa osposobljavanja fizičkim osobama koje obavljaju prikupljanje fluoriranih stakleničkih plinova iz klimatizacijske opreme u motornim vozilima koja su obuhvaćena područjem primjene Direktive 2006/40/EZ, na osnovi minimalnih zahtjeva iz stavka 5.
3. Programi certifikacije i osposobljavanja iz stavaka 1. i 2. obuhvaćaju sljedeće:
(a)
primjenjive propise i tehničke norme;
(b)
sprečavanje emisija;
(c)
prikupljanje fluoriranih stakleničkih plinova;
(d)
sigurno rukovanje opremom čije su vrsta i veličina obuhvaćene certifikatom;
(e)
podatke o relevantnim tehnologijama za zamjenu ili smanjenje korištenja fluoriranih stakleničkih plinova i sigurno rukovanje njima.
4. Certifikati na temelju programa certifikacije predviđenih u stavku 1. podliježu uvjetu da je podnositelj zahtjeva uspješno završio proces evaluacije uspostavljen u skladu sa stavcima 1., 3. i 5.
5. Minimalni zahtjevi za programe certifikacije jesu oni utvrđeni u uredbama od (EZ) br. 303/2008 do (EZ) br. 306/2008 te u skladu sa stavkom 12. Minimalni zahtjevi za potvrde o osposobljavanju jesu oni utvrđeni u Uredbi (EZ) br. 307/2008 te u skladu sa stavkom 12. Tim minimalnim zahtjevima za svaku se vrstu opreme iz stavaka 1. i 2. utvrđuju potrebne praktične vještine i teorijsko znanje, prema potrebi razlučujući različite aktivnosti koje treba obuhvatiti, kao i uvjeti za uzajamno priznavanje certifikata i potvrda o osposobljavanju.
6. Države članice na osnovi minimalnih zahtjeva iz stavka 5. uspostavljaju ili prilagođavaju programe certifikacije za poduzeća koja obavljaju ugradnju, servisiranje, održavanje, popravak ili stavljanje izvan pogona opreme navedene u članku 4. stavku 2. točkama od (a) do (d) za druge stranke.
7. Postojeći certifikati i potvrde o osposobljavanju izdani u skladu s Uredbom (EZ) br. 842/2006 i dalje ostaju valjani u skladu s uvjetima na temelju kojih su prvotno izdani.
8. Države članice osiguravaju da sve fizičke osobe koje posjeduju certifikate na temelju programa certifikacije predviđenih u stavcima 1. i 7. imaju pristup podacima o sljedećem:
(a)
tehnologijama iz stavka 3. točke (e); i
(b)
postojećim regulatornim zahtjevima za rad s opremom koja sadrži zamjenska rashladna sredstva za fluorirane stakleničke plinove.
9. Države članice osiguravaju dostupnost osposobljavanja fizičkim osobama koje žele dopuniti svoje znanje o pitanjima iz stavka 3.
10. Države članice do 1. siječnja 2017. obavješćuju Komisiju o programima certifikacije i osposobljavanja.
Države članice priznaju certifikate i potvrde o osposobljavanju izdane u drugoj državi članici u skladu s ovim člankom. Države članice ne ograničavaju slobodu pružanja usluga ni slobodu poslovnog nastana zbog činjenice da je certifikat izdan u drugoj državi članici.
11. Svako poduzeće koje zadaću iz stavka 1. dodjeljuje drugom poduzeću poduzima razumne mjere kako bi se utvrdilo da potonje poduzeće posjeduje potrebne certifikate za tražene zadaće u skladu s ovim člankom.
12. U slučaju da se za potrebe primjene ovog članka pokaže potrebnim predvidjeti usklađeniji pristup osposobljavanju i certifikaciji, Komisija putem provedbenih akata prilagođuje i ažurira minimalne zahtjeve u pogledu vještina i znanja koja treba obuhvatiti, utvrđuje modalitete certifikacije ili izdavanja potvrda i uvjete uzajamnog priznavanja te stavlja izvan snage akte donesene u skladu s člankom 5. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 842/2006. Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 24. Pri izvršavanju ovlasti koje su joj dodijeljene ovim stavkom Komisija uzima u obzir odgovarajuće postojeće sustave kvalifikacije ili certifikacije.
13. Komisija može provedbenim aktima odrediti oblik obavijesti iz stavka 10. ovog članka i može staviti izvan snage akte donesene u skladu s člankom 5. stavkom 5. Uredbe (EZ) br. 842/2006. Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 24.
14. Ako bi obveze iz ovog članka koje se odnose na pružanje certifikacije i osposobljavanja državama članicama nametnule nerazmjerna opterećenja zbog malog broja stanovnika, a time i manjka potražnje za takvim osposobljavanjem i certifikacijom, moguće je postići usklađenost priznavanjem certifikata izdanih u drugim državama članicama.
Države članice koje primjenjuju ovaj stavak o tome obavješćuju Komisiju, koja obavješćuje druge države članice.
15. Ništa u ovom članku ne sprečava države članice da uspostave dodatne programe certifikacije i osposobljavanja s obzirom na opremu koja nije navedena u stavku 1.
POGLAVLJE III.
STAVLJANJE NA TRŽIŠTE I KONTROLA UPORABE
Članak 11.
Ograničenja stavljanja na tržište
1. Stavljanje na tržište proizvoda i opreme navedenih u Prilogu III., uz izuzeće vojne opreme, zabranjuje se od datuma utvrđenog u tom Prilogu, pri čemu se pravi razlika, prema potrebi, s obzirom na vrstu ili potencijal globalnog zatopljenja fluoriranih stakleničkih plinova koje sadrže.
2. Zabrana navedena u stavku 1. ne primjenjuje se na opremu za koju je u zahtjevima za ekološki dizajn donesenima na temelju Direktive 2009/125/EZ utvrđeno da bi, zbog veće energetske učinkovitosti tijekom rada, njezine emisije ekvivalenta CO2 tijekom životnog ciklusa bile niže od emisija ekvivalentne opreme koja ispunjava odgovarajuće zahtjeve za ekološki dizajn i ne sadrži fluorougljikovodike.
3. Na obrazloženi zahtjev nadležnog tijela države članice i uzimajući u obzir ciljeve ove Uredbe, kako bi se omogućilo stavljanja na tržište proizvoda i opreme navedenih u Prilogu III. koji sadrže fluorirane stakleničke plinove ili čije funkcioniranje o njima ovisi, Komisija iznimno može putem provedbenih akata odobriti izuzeće u trajanju od najviše četiri godine kada se dokaže:
(a)
da za određeni proizvod ili opremu ili za određenu kategoriju proizvoda ili opreme zamjenska rješenja nisu dostupna ili se ne mogu upotrijebiti zbog tehničkih ili sigurnosnih razloga; ili
(b)
da bi uporaba tehnički izvedivih i sigurnih zamjenskih rješenja iziskivala nerazmjerno visoke troškove.
Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 24.
4. Za potrebe obavljanja ugradnje, servisiranja, održavanja ili popravka opreme koja sadrži fluorirane stakleničke plinove ili čije funkcioniranje ovisi o tim plinovima, za što se zahtijeva certifikacija ili izdavanje potvrde na temelju članka 10., fluorirani staklenički plinovi prodaju se isključivo poduzećima i kupuju ih isključivo poduzeća koja posjeduju odgovarajuće certifikate ili potvrde u skladu s člankom 10. ili poduzećima koja zapošljavaju osobe koje posjeduju certifikat ili potvrdu o osposobljavanju u skladu s člankom 10. stavcima 2. i 5. Ovaj stavak ne sprečava necertificirana poduzeća koja ne obavljaju aktivnosti iz prve rečenice ovog stavka da sakupljaju, prevoze ili dostavljaju fluorirane stakleničke plinove.
5. Oprema koja nije hermetički zatvorena, a napunjena je fluoriranim stakleničkim plinovima prodaje se krajnjem korisniku samo kada postoji dokaz da će ugradnju obaviti poduzeće certificirano u skladu s člankom 10.
6. Komisija na osnovi podataka dostupnih iz država članica prikuplja informacije o nacionalnim kodeksima, normama ili zakonodavstvu država članica u pogledu zamjenskih tehnologija koje upotrebljavaju zamjenska rješenja za fluorirane stakleničke plinove u rashladnoj i klimatizacijskoj opremi, opremi za dizalice topline te pjenama.
Komisija objavljuje sažeto izvješće o informacijama prikupljenima u skladu s prvim podstavkom do 1. siječnja 2017.
Članak 12.
Označivanje te podaci o proizvodima i opremi
1. Proizvodi i oprema koji sadrže fluorirane stakleničke plinove ili čije funkcioniranje o njima ovisi ne smiju se stavljati na tržište ako nisu označeni. To se odnosi samo na:
(a)
rashladnu opremu;
(b)
klimatizacijsku opremu;
(c)
dizalice topline;
(d)
protupožarnu opremu;
(e)
električne rasklopne uređaje;
(f)
raspršivače aerosola koji sadrže fluorirane stakleničke plinove, osim dozirnih inhalatora za primjenu farmaceutskih sastojaka;
(g)
sve spremnike za fluorirane stakleničke plinove;
(h)
otapala na bazi fluoriranih stakleničkih plinova;
(i)
organske Rankineove cikluse.
2. Proizvodi ili oprema koji podliježu izuzeću na temelju članka 11. stavka 3. označuju se na odgovarajući način s naznakom da se ti proizvodi ili oprema mogu upotrebljavati samo u svrhu za koju je izuzeće odobreno na temelju tog članka.
3. Na oznaci koja se zahtijeva u skladu sa stavkom 1. navode se sljedeći podaci:
(a)
naznaka da proizvod ili oprema sadrži fluorirane stakleničke plinove ili da njihovo funkcioniranje o njima ovisi;
(b)
prihvaćena industrijska oznaka za dotične fluorirane stakleničke plinove ili, ako takva oznaka nije dostupna, kemijski naziv;
(c)
od 1. siječnja 2017., količina izražena masom i ekvivalentom CO2 fluoriranih stakleničkih plinova koji se nalaze u proizvodu ili opremi ili količina fluoriranih stakleničkih plinova za koju je oprema osmišljena te potencijal globalnog zatopljenja tih plinova.
Na oznaci koja se zahtijeva u skladu sa stavkom 1. prema potrebi se navode sljedeći podaci:
(a)
naznaka da se fluorirani staklenički plinovi nalaze u hermetički zatvorenoj opremi;
(b)
naznaka da ispitana razina propusnosti električnih rasklopnih uređaja iznosi manje od 0,1 % godišnje, kako je utvrđeno u tehničkoj specifikaciji proizvođača.
4. Oznaka mora biti čitka i neizbrisiva, a postavlja se:
(a)
uz servisne otvore za punjenje ili prikupljanje fluoriranog stakleničkog plina; ili
(b)
na onom dijelu proizvoda ili opreme koji sadrži fluorirani staklenički plin.
Oznaka mora biti na službenim jezicima države članice u kojoj se stavlja na tržište.
5. Pjene i unaprijed pomiješani polioli koji sadrže fluorirane stakleničke plinove ne smiju se staviti na tržište ako fluorirani staklenički plinovi nisu utvrđeni oznakom s prihvaćenom industrijskom oznakom ili, ako takva oznaka nije dostupna, kemijskim nazivom. Oznaka mora jasno naznačiti da pjena ili unaprijed pomiješani poliol sadrži fluorirane stakleničke plinove. U slučaju pjenastih ploča ovaj podatak mora biti jasno i neizbrisivo naveden na pločama.
6. Oporabljeni ili obnovljeni fluorirani staklenički plinovi imaju oznaku koja naznačuje da je tvar oporabljena ili obnovljena i koja navodi serijski broj te naziv i adresu postrojenja za oporabu ili obnavljanje.
7. Fluorirani staklenički plinovi stavljeni na tržište radi uništavanja imaju oznaku koja naznačuje da se sadržaj spremnika može samo uništiti.
8. Fluorirani staklenički plinovi stavljeni na tržište radi izravnog izvoza imaju oznaku koja naznačuje da se sadržaj spremnika može samo izravno izvoziti.
9. Fluorirani staklenički plinovi stavljeni na tržište za korištenje u vojnoj opremi imaju oznaku koja naznačuje da se sadržaj spremnika može upotrijebiti samo u tu svrhu.
10. Fluorirani staklenički plinovi stavljeni na tržište radi proizvodnje poluvodičkog materijala ili čišćenja komora za kemijsku depoziciju iz parne faze unutar sektora proizvodnje poluvodiča imaju oznaku koja naznačuje da se sadržaj spremnika može upotrijebiti samo u tu svrhu.
11. Fluorirani staklenički plinovi stavljeni na tržište da ih se koristi kao sirovine imaju oznaku koja naznačuje da se sadržaj spremnika može upotrijebiti samo kao sirovina.
12. Fluorirani staklenički plinovi stavljeni na tržište radi proizvodnje dozirnih inhalatora za primjenu farmaceutskih sastojaka imaju oznaku koja naznačuje da se sadržaj spremnika može upotrijebiti samo u tu svrhu.
13. Podaci iz stavaka 3. i 5. nalaze se u priručnicima za uporabu dotičnih proizvoda i opreme.
U slučaju proizvoda i opreme koji sadrže fluorirane stakleničke plinove s potencijalom globalnog zatopljenja od 150 ili više, ti se podaci nalaze i u opisima koji se upotrebljavaju za oglašavanje.
14. Komisija može, putem provedbenih akata, odrediti oblik oznaka iz stavka 1. te iz stavaka od 4. do 12. i može staviti izvan snage akte donesene u skladu s člankom 7. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 842/2006. Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 24.
15. Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 22. o izmjeni zahtjeva za označivanje utvrđenih u stavcima od 4. do 12., prema potrebi s obzirom na komercijalni ili tehnološki razvoj.
Članak 13.
Kontrola uporabe
1. Zabranjuje se korištenje sumporovog heksafluorida u tlačnom lijevu magnezija te pri obnavljanju tlačno odlivenih slitina magnezija.
U pogledu postrojenja u kojima se godišnje koristi manje od 850 kg sumporovog heksafluorida za tlačno lijevanje magnezija i obnavljanje tlačno odlivenih slitina magnezija, ta se zabrana primjenjuje tek od 1. siječnja 2018.
2. Zabranjuje se korištenje sumporovog heksafluorida za punjenje guma za vozila.
3. Od 1. siječnja 2020., zabranjuje se korištenje fluoriranih stakleničkih plinova s potencijalom globalnog zatopljenja od 2 500 ili više za servisiranje ili održavanje rashladne opreme s punjenjem od 40 tona ekvivalenta CO2 ili više.
Ovaj se stavak ne primjenjuje na vojnu opremu ili opremu namijenjenu za hlađenje proizvoda na temperaturama nižim od - 50 °C.
Zabrana iz prvog podstavka ne primjenjuje se na sljedeće kategorije fluoriranih stakleničkih plinova do 1. siječnja 2030.:
(a)
oporabljene fluorirane stakleničke plinove s potencijalom globalnog zatopljenja od 2 500 ili više koji se koriste za održavanje ili servisiranje postojeće rashladne opreme, pod uvjetom da su označeni u skladu s člankom 12. stavkom 6.;
(b)
obnovljene fluorirane stakleničke plinove s potencijalom globalnog zatopljenja od 2 500 ili više koji se koriste za održavanje ili servisiranje postojeće rashladne opreme, pod uvjetom da su prikupljeni iz takve opreme. Takve obnovljene plinove može koristiti samo poduzeće koje je provelo njihovo prikupljanje u okviru održavanja ili servisiranja ili poduzeće za koje je prikupljanje provedeno u okviru održavanja ili servisiranja.
Zabrana iz prvog podstavka ne primjenjuje se na rashladnu opremu za koju je odobreno izuzeće u skladu s člankom 11. stavkom 3.
Članak 14.
Prethodno punjenje opreme fluorougljikovodicima
1. Od 1. siječnja 2017. rashladna i klimatizacijska oprema te oprema za dizalice topline punjena fluorougljikovodicima stavlja se na tržište samo ako su fluorougljikovodici kojima se puni oprema uključeni u sustav kvote iz poglavlja IV.
2. Pri stavljanju prethodno napunjene opreme kako je navedeno u stavku 1. na tržište proizvođači i uvoznici opreme osiguravaju da je usklađenost sa stavkom 1. u potpunosti dokumentirana te s tim u vezi sastavljaju izjavu o sukladnosti.
Od 1. siječnja 2018., kada fluorougljikovodici sadržani u opremi nisu stavljeni na tržište prije punjenja opreme, uvoznici te opreme osiguravaju da točnost dokumentacije i izjave o sukladnosti do 31. ožujka svake godine, za prethodnu kalendarsku godinu, verificira neovisni revizor. Revizor mora biti:
(a)
ovlašten u skladu s Direktivom 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (21); ili
(b)
ovlašten za verifikaciju financijskih izjava u skladu sa zakonodavstvom dotične države članice.
Proizvođači i uvoznici opreme iz stavka 1. čuvaju dokumentaciju i izjavu o sukladnosti u razdoblju od najmanje pet godina nakon stavljanja te opreme na tržište. Uvoznici opreme koji na tržište stavljaju prethodno napunjenu opremu, kada fluorougljikovodici koje sadrži ta oprema nisu stavljeni na tržište prije punjenja opreme, osiguravaju da su prijavljeni u skladu s člankom 17. stavkom 1. točkom (e).
3. Sastavljanjem izjave o sukladnosti, proizvođači i uvoznici opreme iz stavka 1. preuzimaju odgovornost za usklađenost sa stavcima 1. i 2.
4. Komisija putem provedbenih akata određuje detaljne načine postupanja koji se odnose na izjavu o sukladnosti te verifikaciju od strane neovisnoga revizora iz stavka 2. drugog podstavka ovog članka. Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 24.
POGLAVLJE IV.
SMANJENJE KOLIČINE FLUOROUGLJIKOVODIKA STAVLJENE NA TRŽIŠTE
Članak 15.
Smanjenje količine fluorougljikovodika stavljene na tržište
1. Komisija osigurava da količina fluorougljikovodika koju proizvođači i uvoznici imaju pravo staviti na tržište u Uniji svake godine ne prelazi maksimalnu količinu za godinu u pitanju izračunanu u skladu s Prilogom V.
Proizvođači i uvoznici osiguravaju da količina fluorougljikovodika izračunana u skladu s Prilogom V. koju svaki od njih stavlja na tržište ne premašuje kvotu koja je svakom od njih dodijeljena u skladu s člankom 16. stavkom 5. ili prenesena u skladu s člankom 18.
2. Ovaj se članak ne primjenjuje na proizvođače ili uvoznike količina manjih od 100 tona ekvivalenta CO2 fluorougljikovodika godišnje.
Ovaj se članak ne primjenjuje ni na sljedeće kategorije fluorougljikovodika:
(a)
fluorougljikovodike uvezene u Uniju radi uništavanja;
(b)
fluorougljikovodike koje proizvođač koristi kao sirovine ili koje proizvođač ili uvoznik izravno isporučuje poduzećima za korištenje kao sirovine;
(c)
fluorougljikovodike koje proizvođač ili uvoznik izravno isporučuje poduzećima za izvoz iz Unije, kada ti fluorougljikovodici nisu naknadno prije izvoza stavljeni na raspolaganje nijednoj drugoj strani unutar Unije;
(d)
fluorougljikovodike koje proizvođač ili uvoznik izravno isporučuje za korištenje u vojnoj opremi;
(e)
fluorougljikovodike koje proizvođač ili uvoznik izravno isporučuje poduzeću koje ih koristi za proizvodnju poluvodičkog materijala ili čišćenje komora za kemijsku depoziciju iz parne faze unutar sektora proizvodnje poluvodiča;
(f)
od 1. siječnja 2018. godine nadalje, fluorougljikovodike koje proizvođač ili uvoznik izravno isporučuje poduzeću koje proizvodi dozirne inhalatore za primjenu farmaceutskih sastojaka.
3. Ovaj članak i članci 16., 18., 19. i 25. također se primjenjuju na fluorougljikovodike sadržane u unaprijed pomiješanim poliolima.
4. Na obrazloženi zahtjev nadležnog tijela države članice i uzimajući u obzir ciljeve ove Uredbe, Komisija iznimno može putem provedbenih akata odobriti izuzeće u trajanju od najviše četiri godine kojim se iz zahtjeva za kvotu utvrđenog u stavku 1. isključuju fluorougljikovodici za korištenje u određenim primjenama ili određenim kategorijama proizvoda ili opreme, kada je dokazano:
(a)
da za te posebne primjene, proizvode ili opremu nisu raspoloživa zamjenska rješenja ili se ona ne mogu koristiti zbog tehničkih ili sigurnosnih razloga; i
(b)
da se dostatna količina fluorougljikovodika ne može osigurati bez iziskivanja nerazmjernih troškova.
Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 24.
Članak 16.
Raspodjela kvota za stavljanje fluorougljikovodika na tržište
1. Komisija do 31. listopada 2014. određuje, putem provedbenih akata, za svakog proizvođača ili uvoznika, koji je prijavio podatke u skladu s člankom 6. Uredbe (EZ) br. 842/2006, referentnu vrijednost koja se temelji na godišnjem prosjeku prijavljenih količina fluorougljikovodika koje je proizvođač ili uvoznik stavio na tržište od 2009. do 2012. Referentne vrijednosti izračunavaju se u skladu s Prilogom V. ovoj Uredbi.
Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 24.
2. Proizvođači i uvoznici koji za referentno razdoblje iz članka 1. nisu prijavili stavljanje fluorougljikovodika na tržište u skladu s člankom 6. Uredbe (EZ) br. 842/2006, mogu izjaviti imaju li namjeru staviti fluorougljikovodike na tržište u sljedećoj godini.
Izjava se upućuje Komisiji, navodeći vrste fluorougljikovodika te količine za koje se očekuje da će se staviti na tržište.
Komisija izdaje obavijest o vremenskom ograničenju za podnošenje tih izjava. Prije podnošenja izjave u skladu sa stavcima 2. i 4. ovog članka poduzeća se prijavljuju u registar predviđen u članku 17.
3. Komisija do 31. listopada 2017. i svake tri godine nakon toga ponovno izračunava referentne vrijednosti za proizvođače i uvoznike iz stavaka 1. i 2. ovog članka na temelju godišnjeg prosjeka količina fluorougljikovodika zakonito stavljenih na tržište od 1. siječnja 2015., kako su prijavljene u skladu s člankom 19. za dostupne godine. Komisija određuje te referentne vrijednosti putem provedbenih akata.
Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 24.
4. Proizvođači i uvoznici za koje su referentne vrijednosti određene mogu prijaviti dodatne očekivane količine u skladu s postupkom određenim u stavku 2.
5. Komisija dodjeljuje kvote za stavljanje fluorougljikovodika na tržište za svakog proizvođača i uvoznika za svaku godinu, s početkom od 2015., primjenjujući mehanizam raspodjele utvrđen u Prilogu VI.
Kvote se dodjeljuju samo proizvođačima ili uvoznicima s poslovnim nastanom unutar Unije ili koji su za potrebe usklađivanja sa zahtjevima ove Uredbe ovlastili jedinog predstavnika s poslovnim nastanom unutar Unije. Jedini predstavnik može biti isti kao i onaj ovlašten u skladu s člankom 8. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća (22).
Jedini predstavnik ispunjava sve obveze proizvođača i uvoznika prema ovoj Uredbi.
Članak 17.
Registar
1. Komisija do 1. siječnja 2015. uspostavlja elektronički registar za kvote za stavljanje fluorougljikovodika na tržište („registar”) i osigurava njegov rad.
Upis u registar obvezan je za sljedeće:
(a)
proizvođače i uvoznike kojima je kvota za stavljanje fluorougljikovodika na tržište dodijeljena u skladu s člankom 16. stavkom 5.;
(b)
poduzeća kojima je kvota prenesena u skladu s člankom 18.;
(c)
proizvođače i uvoznike koji navedu da imaju namjeru podnijeti izjavu u skladu s člankom 16. stavkom 2.;
(d)
proizvođače i uvoznike koji isporučuju ili poduzeća koja zaprimaju fluorougljikovodike u svrhe navedene u članku 15. stavku 2. drugom podstavku točkama od (a) do (f).
(e)
uvoznike opreme koji stavljaju na tržište prethodno napunjenu opremu kada fluorougljikovodici koje sadrži ta oprema nisu stavljeni na tržište prije punjenja te opreme u skladu s člankom 14.
Upis se izvršava putem zahtjeva upućenog Komisiji u skladu s postupcima koje treba utvrditi Komisija.
2. Komisija može, u mjeri u kojoj je to potrebno, putem provedbenih akata osigurati neometano funkcioniranje registra. Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 24.
3. Komisija osigurava da registrirani proizvođači i uvoznici budu obaviješteni putem registra o dodijeljenoj kvoti te o svim promjenama kvote tijekom razdoblja raspodjele.
4. Nadležna tijela, uključujući carinska tijela, država članica imaju pristup registru u informativne svrhe.
Članak 18.
Prijenos kvota i odobrenje korištenja kvota za stavljanje na tržište fluorougljikovodika u uvezenoj opremi
1. Svaki proizvođač ili uvoznik za kojeg je referentna vrijednost određena u skladu s člankom 16. stavkom 1. ili stavkom 3. i kojem je kvota dodijeljena u skladu s člankom 16. stavkom 5., može u registru iz članka 17. stavka 1. prenijeti tu kvotu za sve ili bilo koje količine drugom proizvođaču ili uvozniku u Uniji ili drugom proizvođaču ili uvozniku kojeg u Uniji predstavlja jedini predstavnik iz članka 16. stavka 5. drugog i trećeg podstavka.
2. Svaki proizvođač ili uvoznik koji je dobio svoju kvotu u skladu s člankom 16. stavcima 1. i 3. ili kojem je kvota prenesena u skladu sa stavkom 1. ovog članka može odobriti drugom poduzeću korištenje svoje kvote za potrebe članka 14.
Svaki proizvođač ili uvoznik koji je dobio svoju kvotu isključivo na temelju izjave u skladu s člankom 16. stavkom 2. može odobriti drugom poduzeću korištenje svoje kvote za potrebe članka 14. samo pod uvjetom da proizvođač ili uvoznik koji daje odobrenje fizički isporučuje odgovarajuće količine fluorougljikovodika.
Za potrebe članaka 15. i 16. te članka 19. stavaka 1. i 6. smatra se da proizvođač ili uvoznik koji daje odobrenje odgovarajuće količine fluorougljikovodika stavlja na tržište u trenutku odobrenja. Komisija može od proizvođača ili uvoznika koji daje odobrenje zahtijevati dokaze da je aktivan u isporuci fluorougljikovodika.
POGLAVLJE V.
IZVJEŠĆIVANJE
Članak 19.
Izvješćivanje o proizvodnji, uvozu, izvozu, korištenju kao sirovine te uništavanju tvari navedenih u prilozima I. i II.
1. Do 31. ožujka 2015. te svake godine nakon toga svaki proizvođač, uvoznik i izvoznik koji je tijekom prethodne kalendarske godine proizveo, uvezao ili izvezao jednu metričku tonu ili 100 tona ekvivalenta CO2 ili više fluoriranih stakleničkih plinova i plinova navedenih u Prilogu II. Komisiji dostavlja izvješće s podacima utvrđenima u Prilogu VII. o svakoj od tih tvari za tu kalendarsku godinu. Ovaj stavak također se primjenjuje na poduzeća koja kvote dobivaju u skladu s člankom 18. stavkom 1.
2. Do 31. ožujka 2015. te svake godine nakon toga svako poduzeće koje je tijekom prethodne kalendarske godine uništilo jednu metričku tonu ili 1 000 tona ekvivalenta CO2 ili više fluoriranih stakleničkih plinova i plinova navedenih u Prilogu II. Komisiji dostavlja izvješće s podacima utvrđenima u Prilogu VII. o svakoj od tih tvari za tu kalendarsku godinu.
3. Do 31. ožujka 2015. te svake godine nakon toga svako poduzeće koje je tijekom prethodne kalendarske godine kao sirovinu upotrijebilo 1 000 tona ekvivalenta CO2 ili više fluoriranih stakleničkih plinova Komisiji dostavlja izvješće s podacima utvrđenima u Prilogu VII. o svakoj od tih tvari za tu kalendarsku godinu.
4. Do 31. ožujka 2015. te svake godine nakon toga svako poduzeće koje je tijekom prethodne kalendarske godine stavilo na tržište 500 tona ekvivalenta CO2 ili više fluoriranih stakleničkih plinova i plinova navedenih u Prilogu II. sadržanih u proizvodima ili opremi Komisiji dostavlja izvješće s podacima utvrđenima u Prilogu VII. o svakoj od tih tvari za tu kalendarsku godinu.
5. Svaki uvoznik opreme koji na tržište stavlja prethodno napunjenu opremu, kada fluorougljikovodici koje sadrži ova oprema nisu stavljeni na tržište prije punjenja opreme, podnosi Komisiji potvrdu o verifikaciji izdanu u skladu s člankom 14. stavkom 2.
6. Do 30. lipnja 2015. te svake godine nakon toga, svako poduzeće koje u skladu sa stavkom 1. izvješćuje o stavljanju na tržište 10 000 tona ekvivalenta CO2 ili više fluorougljikovodika tijekom prethodne kalendarske godine ujedno osigurava da točnost podataka verificira neovisni revizor. Revizor mora biti:
(a)
ovlašten u skladu s Direktivom 2003/87/EZ; ili
(b)
ovlašten za verifikaciju financijskih izjava u skladu sa zakonodavstvom dotične države članice.
Poduzeće čuva izvješće o verifikaciji najmanje pet godina. Izvješće o verifikaciji na zahtjev se stavlja na raspolaganje nadležnom tijelu dotične države članice i Komisiji.
7. Komisija može putem provedbenih akata odrediti oblik i način podnošenja izvješćâ iz ovoga članka.
Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 24.
8. Komisija poduzima odgovarajuće mjere radi zaštite povjerljivosti podataka koji su joj dostavljeni u skladu s ovim člankom.
Članak 20.
Prikupljanje podataka o emisijama
Države članice uspostavljaju sustave izvješćivanja za relevantne sektore iz ove Uredbe radi dobivanja podataka o emisijama u mjeri u kojoj je to moguće.
POGLAVLJE VI.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 21.
Preispitivanje
1. Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 22. o ažuriranju priloga I., II. i IV. na temelju novih izvješća o procjeni koje usvoji Međuvladino tijelo za klimatske promjene ili novih izvješća Tijela za znanstvene procjene (SAP) Montrealskog protokola o potencijalu globalnog zatopljenja popisanih tvari.
2. Na temelju informacija o stavljanju na tržište plinova navedenih u prilozima I. i II., koje su dostavljene u izvješćima u skladu s člankom 19., i informacija o emisijama fluoriranih stakleničkih plinova koje su stavljene na raspolaganje u skladu s člankom 20. te na temelju svih relevantnih informacija koje primi od država članica, Komisija prati primjenu i učinke ove Uredbe.
Komisija najkasnije 31. prosinca 2020. objavljuje izvješće o dostupnosti fluorougljikovodika na tržištu Unije.
Komisija najkasnije 31. prosinca 2022. objavljuje opsežno izvješće o učincima ove Uredbe, uključujući posebno:
(a)
predviđanje nastavka potražnje za fluorougljikovodicima do 2030. i nakon toga;
(b)
procjenu potrebe za daljnjim djelovanjem Unije i njezinih država članica u svjetlu postojećih i novih međunarodnih obveza u pogledu smanjenja emisija fluoriranih stakleničkih plinova;
(c)
opći pregled europskih i međunarodnih normi, nacionalnog zakonodavstva o sigurnosti i građevinskih propisa u državama članicama u vezi s prijelazom na zamjenska rashladna sredstva;
(d)
pregled raspoloživosti tehnički izvedivih i isplativih rješenja za zamjenu proizvoda i opreme koji sadrže fluorirane stakleničke plinove proizvodima i opremom koji nisu navedeni u Prilogu III., uzimajući u obzir energetsku učinkovitost.
3. Komisija najkasnije 1. srpnja 2017. objavljuje izvješće o procjeni zabrane u skladu s Prilogom III. točkom 13., posebno uzimajući u obzir dostupnost isplativih, tehnički izvedivih, energetski učinkovitih i pouzdanih zamjenskih rješenja za višeskupne centralizirane rashladne sustave iz te odredbe. U svjetlu tog izvješća Komisija Europskom parlamentu i Vijeću prema potrebi podnosi zakonodavni prijedlog s ciljem izmjene odredbe u skladu s Prilogom III. točkom 13.
4. Komisija najkasnije 1. srpnja 2020. objavljuje izvješće u kojem se procjenjuje postoje li isplativa, tehnički izvediva, energetski učinkovita i pouzdana zamjenska rješenja kojima se omogućuje zamjena fluoriranih stakleničkih plinova u novim srednjonaponskim sekundarnim rasklopnim uređajima i novim malim jednostrukim razdvojenim klimatizacijskim sustavima te Europskom parlamentu i Vijeću prema potrebi podnosi zakonodavni prijedlog za izmjenu popisa navedenog u Prilogu III.
5. Komisija najkasnije 1. srpnja 2017. objavljuje izvješće o procjeni načina dodjele kvota, uključujući i učinak besplatne dodjele kvota te troškove provedbe ove Uredbe u državama članicama, kao i mogućeg međunarodnog sporazuma o fluorougljikovodicima, ako je primjenjivo. U svjetlu tog izvješća Komisija Europskom parlamentu i Vijeću prema potrebi podnosi zakonodavni prijedlog s ciljem:
(a)
izmjene načina dodjele kvota;
(b)
uspostave odgovarajućeg načina raspodjele svih mogućih oblika prihoda.
6. Komisija najkasnije 1. siječnja 2017. objavljuje izvješće o pregledu zakonodavstva Unije s obzirom na osposobljavanje fizičkih osoba za sigurno rukovanje zamjenskim rashladnim sredstvima kojima bi se zamijenila ili smanjila uporaba fluoriranih stakleničkih plinova te Europskom parlamentu i Vijeću prema potrebi podnosi zakonodavni prijedlog za izmjenu relevantnog zakonodavstva Unije.
Članak 22.
Izvršavanje ovlasti
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.
2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 12. stavka 15. i članka 21. stavka 1. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od pet godina počevši od 10. lipnja 2014. Komisija izrađuje izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije devet mjeseci prije kraja razdoblja od pet godina. Delegiranje ovlasti automatski se produljuje za daljnja razdoblja od pet godina, osim ako se Europski parlament ili Vijeće tom produljenju usprotive najkasnije tri mjeseca prije kraja svakog razdoblja.
3. Europski parlament ili Vijeće mogu u svakom trenutku opozvati delegiranje ovlasti iz članka 12. stavka 15. i članka 21. stavka 1. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv proizvodi učinke dan nakon objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
5. Delegirani akt donesen na temelju članka 12. stavka 15. i članka 21. stavka 1. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne ulože nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore. Taj se rok produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
Članak 23.
Savjetodavni forum
Komisija pri provedbi ove Uredbe osigurava ravnomjerno sudjelovanje predstavnika država članica i predstavnika civilnog društva, uključujući organizacije u području okoliša te predstavnike proizvođača, operatera i certificiranih osoba. S tim ciljem Komisija osniva Savjetodavni forum kako bi se navedene strane sastajale i Komisiji pružale savjete i stručna znanja u vezi s provedbom ove Uredbe, posebno u pogledu raspoloživosti zamjenskih rješenja za fluorirane stakleničke plinove, uključujući okolišne, tehničke, ekonomske i sigurnosne aspekte njihove uporabe. Poslovnik Savjetodavnog foruma uspostavlja Komisija te se objavljuje.
Članak 24.
Postupak odbora
1. Komisiji pomaže odbor. Navedeni odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Kod upućivanja na ovaj stavak, primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011. Ako odbor ne da nikakvo mišljenje, Komisija ne donosi nacrt provedbenog akta i primjenjuje se članak 5. stavak 4. treći podstavak Uredbe (EU) br. 182/2011.
Članak 25.
Sankcije
1. Države članice utvrđuju pravila o sankcijama koja se primjenjuju u slučaju povreda ove Uredbe i poduzimaju sve potrebne mjere da osiguraju njihovu provedbu. Te sankcije moraju biti učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.
Države članice obavješćuju Komisiju o tim odredbama najkasnije 1. siječnja 2017. te je bez odlaganja obavješćuju o svim njihovim naknadnim izmjenama.
2. Uz sankcije iz stavka 1., poduzećima koja su premašila svoje kvote za stavljanje fluorougljikovodika na tržište, koje su im dodijeljene u skladu s člankom 16. stavkom 5. ili prenesene u skladu s člankom 18., može se dodijeliti samo smanjena kvota za razdoblje dodjele nakon otkrivanja viška.
Iznos smanjenja izračunava se kao 200 % iznosa za koji je kvota premašena. Ako je iznos smanjenja viši od iznosa koji se treba dodijeliti u skladu s člankom 16. stavkom 5. kao kvota za razdoblje dodjele nakon otkrivanja viška, za to razdoblje dodjele ne dodjeljuje se kvota, a kvota za sljedeća razdoblja dodjele također se smanjuje dok se ne oduzme puni iznos.
Članak 26.
Stavljanje izvan snage
Uredba (EZ) br. 842/2006 stavlja se izvan snage s učinkom od 1. siječnja 2015., ne dovodeći u pitanje ispunjavanje zahtjeva iz te Uredbe u skladu s vremenskim rasporedom koji je u njoj utvrđen.
Međutim, uredbe (EZ) br. 1493/2007, (EZ) br. 1494/2007, (EZ) br. 1497/2007, (EZ) br. 1516/2007, (EZ) br. 303/2008, (EZ) br. 304/2008, (EZ) br. 305/2008, (EZ) br. 306/2008, (EZ) br. 307/2008 i (EZ) br. 308/2008 ostaju na snazi i nastavljaju se primjenjivati ako i dok ne budu stavljene izvan snage delegiranim ili provedbenim aktima koje Komisija donese u skladu s ovom Uredbom.
Upućivanja na Uredbu (EZ) br. 842/2006 smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom iz Priloga VIII.
Članak 27.
Stupanje na snagu i datum početka primjene
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2015.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u , 16. travnja 2014.