KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/309
af 26. februar 2015
om indførelse af en endelig udligningstold og om endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse former for regnbueørred med oprindelse i Tyrkiet
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 15, og
ud fra følgende betragtninger:
A. SAGSFORLØB
1. Midlertidige foranstaltninger
(1)
Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) indførte en midlertidig udligningstold på importen af visse former for regnbueørred med oprindelse i Tyrkiet ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 1195/2014 (2) (»forordningen om midlertidig told«).
(2)
Kommissionen indledte undersøgelsen som følge af en klage, der blev indgivet den 3. januar 2014 af Dansk Akvakultur (»klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for mere end 25 % af den samlede EU-produktion af visse former for regnbueørred, ved offentliggørelse af en meddelelse (3) i Den Europæiske Unions Tidende (»indledningsmeddelelse«). Som nævnt i betragtning 1 i forordningen om midlertidig told blev der offentliggjort en berigtigelse (4) til indledningsmeddelelsen i Den Europæiske Unions Tidende den 4. september 2014 (»berigtigelsen«).
2. Undersøgelsesperioden og den betragtede periode
(3)
Som anført i betragtning 23 i forordningen om midlertidig told omfattede undersøgelsen af subsidiering og skade perioden fra 1. januar 2013 til 31. december 2013 (»undersøgelsesperioden«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 1. januar 2010 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
3. Efterfølgende procedure
(4)
Efter fremlæggelsen af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for beslutningen om at indføre en midlertidig udligningstold (»foreløbig fremlæggelse af oplysninger«), indgav adskillige interesserede parter skriftlige redegørelser vedrørende de foreløbige konklusioner. Parter, der anmodede herom, fik lejlighed til at blive hørt.
(5)
Aegean Exporters' Association (»AEA«) anmodede om at blive hørt af høringskonsulenten i handelsprocedurer (»høringskonsulent«). Høringen fandt sted den 26. november 2014. Den påståede ændring af varedækningen ved hjælp af en berigtigelse, medtagelsen af røget regnbueørred i varedækningen og beregningen af statusniveauet blev drøftet under høringen. Endnu et møde med høringskonsulenten fandt sted den 8. januar 2015. Ud over de spørgsmål, der var blevet drøftet under høringen den 26. november 2014, drøftedes den metode, der anvendes til skadesanalysen, og den foreslåede fremgangsmåde med hensyn til tilsagn.
(6)
Der blev taget stilling til de mundtlige og skriftlige bemærkninger fra parterne, og de foreløbige konklusioner blev, hvor det var relevant, ændret i overensstemmelse hermed.
(7)
Kommissionen informerede alle parter om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for, at den havde til hensigt at indføre en endelig udligningstold på importen af regnbueørred med oprindelse i Tyrkiet og foretage en endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told (»endelig fremlæggelse«). Parterne fik en frist til at fremsætte bemærkninger til den endelige fremlæggelse.
(8)
De indkomne bemærkninger fra de interesserede parter blev gennemgået og taget i betragtning, hvor dette var relevant.
4. Stikprøveudtagning
(9)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger henviste AEA til berigtigelsen til indledningsmeddelelsen som nævnt i betragtning 2 og hævdede, at Kommissionen med denne berigtigelse udvidede varedefinitionen. På grund af den påståede udvidelse kunne det ikke udelukkes, at nogle af de tyrkiske eksportører ikke gav sig til kende ved indledningen af undersøgelsen og ikke udfyldte stikprøveskemaet. Derfor er stikprøven af eksporterende producenter muligvis ikke længere repræsentativ. Efter den endelige fremlæggelse gentog samme part sin bemærkning uden nogen yderligere dokumentation eller forklaring.
(10)
18 grupper af eksporterende producenter i Tyrkiet indberettede de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. Den samlede oplyste mængde, som disse virksomheder i 2013 eksporterede til Unionen, udgjorde den samlede eksport fra Tyrkiet til Unionen, jf. betragtning 14 i forordningen om midlertidig told. Som nævnt i betragtning 15 i forordningen om midlertidig told udtog Kommissionen i overensstemmelse med artikel 27, stk. 1, i forordning (EF) nr. 597/2009 en stikprøve bestående af fire grupper af eksporterende producenter baseret på den største repræsentative eksportmængde til Unionen. Stikprøven repræsenterer 64 % af eksporten af den pågældende vare til Unionen. Derfor er stikprøven repræsentativ, og partens påstande i den henseende blev afvist.
(11)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger vedrørende stikprøveudtagning, bekræftes betragtning 9-17 i forordningen om midlertidig told.
5. Individuel undersøgelse
(12)
11 virksomheder eller grupper af virksomheder anmodede om individuel undersøgelse, jf. grundforordningens artikel 27, stk. 3.
(13)
Kommissionen afviste disse anmodninger, da antallet af eksporterende producenter er så stort, at individuelle undersøgelser ville være urimeligt byrdefulde og ville forhindre en rettidig afslutning af undersøgelsen.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
(14)
Som anført i betragtning 24 i forordningen om midlertidig told er den pågældende vare regnbueørred (Oncorhynchus mykiss):
-
levende, af vægt pr. stk. højst 1,2 kg, eller
-
ferske, kølede, frosne og/eller røgede:
-
i form af hele fisk (med hoved), med eller uden gæller, rensede eller urensede, af vægt pr. stk. højst 1,2 kg, eller
-
uden hoved, med eller uden gæller, rensede eller urensede, af vægt pr. stk. højst 1 kg, eller
-
i form af fileter, af vægt pr. stk. højst 400 g,
med oprindelse i Tyrkiet og i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 og ex 0305 43 00 (»den pågældende vare«).
(15)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger, og som allerede nævnt i betragtning 9, hævdede en interesseret part, at Kommissionen havde udvidet undersøgelsens varedækning ved en berigtigelse, der angiveligt blev bekræftet i artikel 1, stk. 1, i forordningen om midlertidig told. Denne part fremførte, at en sådan udvidelse af varedækningen var ulovlig. Endvidere blev det hævdet, at de interesserede parter burde have været hørt om den påståede udvidelse af varedækningen. Efter den endelige fremlæggelse gentog samme part sin bemærkning uden nogen yderligere dokumentation eller forklaring.
(16)
Som nævnt i betragtning 25 i forordningen om midlertidig told var varedækningen ikke berørt af berigtigelsen, som var ren redaktionel. Varedækningen omfattede således fra starten alle forskellige fremstillinger af regnbueørred i portionsstørrelse. I løbet af undersøgelsen blev det klart, at beskrivelsen af de forskellige fremstillinger inden for varedækningen var tvetydig, og at der var visse uoverensstemmelser mellem forskellige sprogversioner offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, som krævede afklaring. For eksempel ville en ordlydsfortolkning af varedækningen have medført, at der ville blive renset levende fisk. Det viste sig imidlertid, at alle interesserede parter, som blev anmodet om at udfylde de relevante spørgeskemaer, indberettede om alle varetyper på trods af fejlen, og det blev derfor konkluderet, at der fra indledningen af den foreliggende procedure var en fælles opfattelse af, at alle typer var omfattet af varedækningen. De interesserede parter blev underrettet umiddelbart efter offentliggørelsen af berigtigelsen pr. e-mail, men ingen af dem fremsatte bemærkninger eller påberåbte sig en tilsidesættelse af deres ret til forsvar. I forbindelse med undersøgelsen var alle fremstillinger, der var omfattet af varedefinitionen, desuden blevet indberettet til Kommissionen af de eksporterende producenter. Den pågældende parts påstande i den henseende blev derfor afvist.
(17)
To interesserede parter gentog, at røget ørred bør udelukkes fra varedækningen. De gjorde indsigelse mod Kommissionens konklusion, som blev fremsat i betragtning 29 i forordningen om midlertidig told om, at de forskellige fremstillinger - »levende«, »kølede«, »frosne« eller »røgede« - der er omfattet af definitionen af den pågældende vare, havde samme grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber, og henviste igen til to tidligere antidumpingundersøgelser vedrørende andre fiskevarer (stor regnbueørred og laks), der blev gennemført i henholdsvis 2004 (5) og 2005 (6), hvor røgede varer ikke var omfattet af varedækningen. Parterne fremlagde oplysninger om virkningerne af røgningen, som angiveligt ændrede de ovennævnte egenskaber. De gentog desuden, at omkostningsstrukturen for røgede fileter og andre fremstillinger ville være væsentligt anderledes, og at produktionsprocessen for røgede fileter omfattede betydelige omkostninger i forbindelse med røgning.
(18)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede AEA, at Kommissionen ikke havde præciseret, hvilke grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber der blev anset for at være ens hos røget og ikke røget ørred. AEA hævdede endvidere, at de havde fremlagt bevis for, at røget ørred eksempelvis havde en anderledes kemisk struktur, forskellige sensoriske egenskaber og en anden ernæringsværdi end ikke røget ørred.
(19)
Trods virkningerne af røgningen fandt Kommissionen, at de væsentligste grundlæggende egenskaber, som forklaret i betragtning 29 i forordningen om midlertidig told, forbliver ensartede og ikke kunne berettige, at de røgede varer blev udelukket fra varedækningen. I modsætning til AEA's påstand bevarer varen, dvs. forskellige fremstillinger af ørred bestemt til konsum, sine egenskaber og grundlæggende kemiske og ernæringsmæssige kvaliteter, også ved røgning. Oplysningerne om virkningerne af røgeprocessen, som parterne havde fremlagt, gav ikke nogen dokumentation for, at ovennævnte grundlæggende egenskaber ville blive væsentligt ændret under røgningen. Spørgsmålet blev også drøftet under høringen med høringskonsulenten som nævnt i betragtning 5. Desuden er alle kategorier af den pågældende vare, herunder røget ørred, omfattet af kapitel 3 i den kombinerede nomenklatur (7), og er klart adskilt fra fremstillinger af fisk, der er omfattet af kapitel 16 i samme nomenklatur. For så vidt angår forskellige omkostningsstrukturer underbyggede de berørte parter ikke deres påstand yderligere. Endvidere viste undersøgelsen, som allerede nævnt i betragtning 30 i forordningen om midlertidig told, at omkostningsstrukturen for røgede fileter og andre fremstillinger faktisk var ens. Den væsentligste omkostningsfaktor, som udgjorde over 50 % af de samlede omkostninger for hver enkel fremstilling, var opdrætsomkostningerne, der hovedsageligt omfatter foder (fiskemel og fiskeolie), og energiomkostningerne og udgifterne til æg og yngel. Under alle omstændigheder er der gennemført en underbudsberegning, som forklaret i betragtning 112 og 113 i forordningen om midlertidig told, ved at sammenligne priserne pr. varetype. Endelig blev det i forbindelse med tidligere undersøgelser ikke fundet eller specifikt konkluderet, at røgede produkter burde udelukkes fra varedækningen, jf. betragtning 31 i forordningen om midlertidig told. Påstandene i den forbindelse blev derfor afvist.
(20)
Efter den endelige fremlæggelse gentog AEA og den tyrkiske regering, at det ville være i modstrid med tidligere praksis at lade røget ørred falde ind under varedækningen i den igangværende undersøgelse, og at Kommissionen ikke i tilstrækkelig grad forklarede den påståede afvigelse fra tidligere praksis.
(21)
Som allerede forklaret i betragtning 31 i forordningen om midlertidig told blev det i forbindelse med tidligere undersøgelser ikke fundet eller specifikt konkluderet, at røgede varer burde udelukkes fra varedækningen. Da de røgede varer ikke var omfattet af klagerne i forbindelse med disse tidligere undersøgelser, havde Kommissionen ikke undersøgt, om de kunne have været omfattet af undersøgelserne i den hypotetiske situation, hvor de ville have været nævnt i klagen. Således er påstanden om, at den nuværende undersøgelse afviger fra tidligere praksis, ukorrekt og afvises derfor.
(22)
Da der ikke er fremsat yderligere bemærkninger vedrørende den pågældende vare eller samme vare, bekræftes betragtning 24-32 i forordningen om midlertidig told.
C. SUBSIDIER
1. Statsstøtte til investeringer inden for akvakultursektoren
(23)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende statsstøtte til investeringer inden for akvakultursektoren, bekræftes betragtning 38-49 i forordningen om midlertidig told.
2. Direkte og indirekte subsidier til ørredproducenter
(24)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger satte en eksporterende producent, der indgik i stikprøven, og den tyrkiske regering spørgsmålstegn ved Kommissionens metode til beregning af det gennemsnitlige indirekte subsidiebeløb, hvor der kun tages hensyn til den ørredproduktion, der modtager direkte betalinger. De anmodede om, at Kommissionen anvender dataene om den samlede ferskvandsørredproduktion, som blev offentliggjort af det tyrkiske statistiske institut (8) i september 2014. Efter den endelige fremlæggelse gentog begge parter deres påstand. Kommissionen finder de fremlagte data om den samlede ferskvandsørredproduktion i Tyrkiet i undersøgelsesperioden pålidelige, selv om de er indgivet efter kontrolbesøgene, og godkendte derfor denne påstand.
(25)
Følgelig ændredes det gennemsnitlige indirekte subsidiebeløb, som er beregnet med hensyn til indkøb fortaget af to stikprøveudvalgte eksporterende producenter fra ikke forretningsmæssigt forbundne leverandører, fra 0,60 TRY til 0,51 TRY pr. kg beregnet ud fra hele fiskeækvivalenter, baseret på følgende beregning:
-
Det samlede landsdækkende subsidiebeløb, som er ydet i henhold til oplysningerne i den tyrkiske regerings spørgeskemabesvarelse
-
minus det direkte subsidiebeløb, der er modtaget af de eksporterende producenter, som indgik i stikprøven (Özpekler, Kilic, GMS)
-
minus det gebyr på 0,2 %, som blev overført til fagforeningerne, som en retlig forudsætning for modtagelse af direkte subsidier.
Dette beløb blev derefter divideret med den samlede ferskvandsørredproduktion minus de stikprøveudvalgte eksporterende producenters ørredproduktion (Özpekler Kilic, GMS) som oplyst i den tyrkiske regerings spørgeskemabesvarelse.
(26)
Derfor blev det gennemsnitlige subsidiebeløb pr. kg, beregnet ud fra hele fiskeækvivalenter, for de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, baseret på det direkte subsidiebeløb, der blev modtaget til opdrætsvirksomhed, og det gennemsnitlige subsidiebeløb, som den tyrkiske regering ydede, dvs. 0,51 TRY pr. kg beregnet ud fra hele fiskeækvivalenter for eventuelle varekøb fra ikke forretningsmæssigt forbundne leverandører. Den samlede fordel blev derefter udtrykt som en procentdel af cif-værdien.
(27)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger foreslog en af de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, en let ændret beregningsmetode for så vidt angår subsidiebeløbet for råmaterialer indkøbt fra en anden eksporterende producent i stikprøven. Kommissionen accepterede dette forslag og opdaterede tabellen i betragtning 33 i overensstemmelse hermed.
(28)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger og derefter af de endelige konklusioner hævdede to eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, at Kommissionen havde udlignet det direkte subsidiebeløb, som de havde fået udbetalt, men ikke den faktiske fordel. De modtagne beløb ville imidlertid udgøre skattepligtig indkomst. Den gældende selskabsskat på 20 % i Tyrkiet bør derfor fratrækkes det samlede direkte subsidiebeløb, som er modtaget. Ifølge grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a), antages det, at »ethvert ansøgningsgebyr eller andre omkostninger, der nødvendigvis påløber for at blive subsidieberettiget eller opnå subsidier«, burde fratrækkes ydelsesbeløbet. De eksporterende producenter var af den opfattelse, at betaling af gældende selskabsskat er en forudsætning for modtagelsen af de midler, de får udbetalt, og derfor bør betragtes som en »anden omkostning«, der påløber for at blive subsidieberettiget eller opnå subsidier.
(29)
Kommissionen afviste denne påstand. Grundforordningen indeholder ikke noget retsgrundlag for at støtte den foreslåede metode. Skatter kan ikke betragtes som omkostninger, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a). Betaling af selskabsskat er en forpligtelse i henhold til tyrkisk skattelovgivning, som gælder for alle virksomheder, uanset om de modtager subsidier eller ej. I modsætning til, hvad de eksporterende producenter mener, er betalingen af selskabsskat ikke en forudsætning for modtagelsen af midler, men snarere den faktiske produktion af den pågældende vare.
(30)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger og derefter af de endelige konklusioner hævdede to eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, at der på grund af den lange ventetid, inden subsidierne udbetales, i mellemtiden påløber betydelige finansielle udgifter. De forventer derfor, at Kommissionen foretager en nedjustering af det modtagne beløb for at afspejle sådanne finansieringsudgifter. I den forbindelse henviser de stikprøveudvalgte eksporterende producenter til betragtning 42 i forordningen om midlertidig told, hvori Kommissionen fandt, at der kunne nydes fordel af momsfritagelsen i forbindelse med køb af maskiner, og kvantificerede denne fordel som »den rente, der betales til en forretningsbank i den periode, indtil momsen refunderes«.
(31)
Denne påstand er ubegrundet. Faktisk er de ansvarlige administrative organer nødt til at etablere de nødvendige procedurer og overvågningsmekanismer for at forvalte en så omfattende subsidieordning. Det er derfor normalt, at det under en sådan ordning, som et stort antal opdrættere i akvakultursektoren i Tyrkiet er omfattet af, kan vare et stykke tid, inden subsidierne tildeles. Det er vildledende at drage en parallel til betragtning 42 i forordningen om midlertidig told. Fordelen af momsfritagelsen, som er beskrevet heri, er en ordning med subsidier ydet af den tyrkiske regering, hvorimod eventuelle finansieringsudgifter er typisk påløbne ekstraomkostninger, som den tyrkiske regering ikke har til hensigt at godtgøre.
(32)
Da der ikke er fremsat yderligere bemærkninger vedrørende direkte og indirekte subsidier til producenter, bekræftes betragtning 50-64 i forordningen om midlertidig told.
(33)
Under hensyn til bemærkninger fra de interesserede parter efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger er de direkte og indirekte subsidiemargener følgende:
Direkte og indirekte subsidier
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
GMS
6,9 %
Kilic
9,5 %
Özpekler
6,4 %
Ternaeben
8,0 %
3. Subsiderede lån
(34)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger og derefter af de endelige konklusioner hævdede en eksporterende producent, at Kommissionen havde betragtet et lån som et udligningsberettiget subsidie, selv om det var bestemt til en investering, der ikke var forbundet med den pågældende vare.
(35)
Kommissionen afviste denne påstand. I løbet af undersøgelsen blev det fastslået, at den eksporterende producent af regnbueørred modtog et sådant lån, der er udligningsberettiget, da det er specifikt for akvakultursektoren. Det blev anset for irrelevant, at den pågældende ordning ikke er specifik for den retlige enhed, der producerer den undersøgte vare, så længe programmet som sådan er specifikt, og fordelene derved har forbindelse med produktionen af den pågældende vare. Sidstnævnte forhold er tilfældet, da det subsidierede lån nedbragte producentens samlede finansieringsomkostninger, hvilket også er til fordel for den pågældende vare. Der blev ikke fremlagt beviser for, at de pågældende eksporterende producenters forvaltning af finansielle ressourcer fandt sted på en sådan måde, at virksomhedens samlede finansieringsomkostninger ikke ville blive påvirket af ydelsen af lånet.
(36)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger fremførte en anden eksporterende producent, der indgik i stikprøven, at Kommissionen ikke på korrekt vis havde fordelt et subsidieret lån mellem to forskellige retlige enheder, der tilhører samme gruppe, hvor kun én retlig enhed producerer den pågældende vare.
(37)
Kommissionen accepterede påstanden og tildelte fordelen baseret på omsætningen i de respektive retlige enheder. Den tildelte fordel i forbindelse med den pågældende vare er stort set lig med nul og bør derfor ikke være afspejlet i det samlede subsidieringsbeløb.
(38)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger og derefter af de endelige konklusioner anfægtede en af de eksporterende producenter i stikprøven med henvisning til de lån, der blev udlignet, Kommissionens beregning af omsætningsforholdet med henblik på tildeling af fordele til eksport af den pågældende vare til Unionen. Producenten indvendte, at eksportsalget af den pågældende vare burde divideres med virksomhedens samlede omsætning, herunder salget af ørred og andre varer, der både sælges på hjemmemarkedet og eksporteres til EU, for at beregne omsætningsforholdet med henblik på fastsættelse af beløbet for subsidierede lån.
(39)
Kommissionen accepterede denne påstand. Men trods denne nye metode forblev de subsidierede lånemargener de samme.
(40)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger vedrørende subsidierede lån, bekræftes betragtning 65-81 i forordningen om midlertidig told.
(41)
Under hensyn til bemærkninger fra de interesserede parter efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger er de subsidierede lånemargener følgende:
Præferencelån
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
Özpekler
0,3 %
4. Landbrugsforsikringspool og støtte til præmiesatser
(42)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende landbrugsforsikringspool og støtte til præmiesatser, bekræftes konklusionerne i betragtning 82-90 i forordningen om midlertidig told.
5. Subsidier til konsulenttjenester
(43)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende subsidier til konsulenttjenester, bekræftes betragtning 91 i forordningen om midlertidig told hermed.
6. Subsidier til brændstof og kassering af fiskerfartøjer
(44)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende subsidier til brændstof og kassering af fiskerfartøjer, bekræftes betragtning 92 i forordningen om midlertidig told hermed.
7. Beregning af de samlede subsidiemargener
(45)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger påpegede to virksomheder, der indgik i stikprøven, en afrundingsfejl i beregningen af de samlede subsidiemargener. Kommissionen accepterede denne påstand og opdaterede nedenstående tabel i overensstemmelse hermed.
(46)
I mangel af bemærkninger vedrørende metoden til beregning af de samlede dumpingmargenerne bekræftes metoden som beskrevet i betragtning 93-98 i forordningen om midlertidig told hermed.
(47)
Under hensyn til bemærkninger fra de interesserede parter fastsættes de endelige subsidiemargener, som gælder for nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, til følgende:
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
GMS
6,9 %
Kilic
9,5 %
Özpekler
6,7 %
Ternaeben
8,0 %
Vejet gennemsnit for stikprøven
7,6 %
Landsdækkende subsidiemargen
9,5 %
D. SKADE
1. Definition af EU-erhvervsgrenen og EU-produktion
(48)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger fremførte en interesseret part, at Kommissionen skulle have udelukket data fra EU-producenter, som forarbejder levende fisk erhvervet fra andre EU-producenter, fra den samlede EU-produktion. De hævdede, at fiskeforarbejdningsindustrien i Unionen således de facto var udelukket fra undersøgelsen.
(49)
Efter den endelige fremlæggelse gentog den samme part sine bemærkninger og mente, at Kommissionen burde have foretaget enten i) en integreret analyse baseret på den samlede produktion for opdrættere og forarbejdningsvirksomheder i Unionen eller ii) en totrinsanalyse baseret på en indledende segmenteret analyse af den skade, som er påført opdrætterne på den ene side og forarbejdningsvirksomhederne på den anden side, og herefter en integreret analyse af hele industrien. Det blev hævdet, at sidstnævnte ville være i overensstemmelse med WTO's retspraksis i sagen om EF-laks (9) samt med Kommissionens hidtidige praksis (10). Imidlertid fremlagde parten ikke nogen vurdering af, hvilken virkning, om nogen, de alternative metoder ville have på skadesanalysen. Endelig anførte samme interesserede part, at metoden ikke er i overensstemmelse med den omstændighed, at import, som er bestemt til forarbejdning, indgår både i importmængden og EU-produktionen.
(50)
Efter den endelige fremlæggelse fremførte også den tyrkiske regering, at data fra EU-producenter, som forarbejder levende fisk erhvervet fra andre EU-producenter, bør indgå i den samlede EU-produktion.
(51)
Desuden hævdede den tyrkiske regering, at den produktionsmængde, der blev anvendt i skadesanalysen, er forskellig fra den produktionsmængde, der blev anvendt i analysen af repræsentativitet, og derfor muligvis er ukorrekt. Den tyrkiske regering gentog også sin bemærkning om de påståede mangler i analysen af repræsentativitet.
(52)
Den nuværende undersøgelse omfattede alle EU-producenter af levende, ferske, frosne, fileterede og røgede ørreder. Som forklaret i betragtning 10 i forordningen om midlertidig told omfattede stikprøven af EU-producenter forskellige produktionstrin og -typer (produktion af levende, ferske, frosne og røgede ørreder og fileter af ørred) og blev anset for at være repræsentativ for EU-erhvervsgrenen som helhed. Ovenstående påstand om, at fiskeforarbejdningsindustrien de facto blev udelukket fra analysen, var derfor ukorrekt og blev afvist.
(53)
Desuden forelå der ingen oplysninger, som ville have gjort det muligt for Kommissionen at foretage en segmenteret analyse af de forskellige produktionstrin og -typer. Som anført i betragtning 10 i forordningen om midlertidig told er EU-erhvervsgrenen desuden stærkt fragmenteret med over 700 små og mellemstore virksomheder, og det var derfor ikke muligt for Kommissionen at indsamle data om forskellige segmenter. Det var således ikke muligt at foretage en segmenteret analyse i dette tilfælde.
(54)
Endelig blev det valgt at medtage importmængden, der var bestemt til forarbejdning, i produktionstallene for at opnå det bedste skøn over produktionsmængden. Under alle omstændigheder udgjorde importmængden af den pågældende vare (undtagen røget ørred), som var bestemt til forarbejdning, mindre end 3 % af den samlede EU-produktion, beregnet efter denne metode, hvorfor en alternativ metode til udelukkelse af denne import fra EU-produktionstallene ikke ville have haft nogen betydelig indvirkning på denne skadesindikator.
(55)
At der blev beregnet en forskellig produktionsmængde i analysen af repræsentativitet og skadesanalysen er udtryk for, at mere præcise oplysninger blev tilgængelige i undersøgelsesperioden, mens analysen af repræsentativitet var baseret på en forsigtig vurdering af de beviser, der var til rådighed på tidspunktet for analysen af repræsentativitet. Kommissionen har også besvaret specifikke spørgsmål fra den tyrkiske regering vedrørende analysen af repræsentativitet via en særskilt meddelelse fremsendt den 18. december 2014 og under høringen med høringskonsulenten den 8. januar 2015. Derfor afvises påstanden om, at produktionsmængden, som blev anvendt til skadesanalysen, muligvis er ukorrekt på grund af kildeforskelle mellem analysen af repræsentativitet og skadesanalysen.
(56)
Som forklaret i betragtning 123 i forordningen om midlertidig told blev produktionsmængden baseret på data fra sammenslutningen af Europæiske Akvakulturproducenter (»FEAP«), der indsamles ab farm og vedrører levende fisk, der er fanget i de enkelte medlemsstater. Den importmængde, der var bestemt til forarbejdning, blev føjet til EU-produktionen af levende fisk, baseret på oplysninger indsamlet og verificeret i løbet af denne undersøgelse. Da produktionsmængden er beregnet på grundlag af hele fiskeækvivalenter, er der ingen forskel, hvis den beregnes ud fra den første form for salg, dvs. »levende«, eller den sidste form for salg, dvs. »forarbejdet«. Hvis mængden af forarbejdede fisk var blevet inddraget i mængden af levende fisk, som foreslået af den interesserede part, ville dette have medført dobbelttælling. På trods af, at den samlede produktionsmængde hovedsageligt var baseret på data fra produktionen af levende fisk for at undgå dobbelttælling, udelukkede den anvendte metode ikke andre EU-produktionstyper (produktion af ferske, frosne, fileterede og røgede ørreder), og skadesfaktorerne bygger på hele EU-erhvervsgrenen, dvs. levende fisk og yderligere forarbejdning. I modsætning til denne parts påstand udelukkede metoden, der blev anvendt til at fastlægge den samlede EU-produktionsmængde, derfor ikke ørredforarbejdningsindustrien. Påstanden blev derfor afvist.
(57)
Selv hvis metoden foreslået af den interesserede part var blevet godkendt, og dataene fra EU-producenter, der forarbejder levende fisk, blev føjet til dataene fra EU-producenter af levende fisk, og selv om dette ville føre til en overvurdering af visse skadesindikatorer som f.eks. produktionsmængde, salgsmængde og beskæftigelse, ville dataene under alle omstændigheder stadig vise samme tendenser i den betragtede periode, fordi de mængder, der fremstilles af forarbejdningsindustrien, er forbundet med produktionsmængden af levende fisk.
(58)
Da der ikke foreligger andre bemærkninger, bekræftes betragtning 99 og 100 i forordningen om midlertidig told.
2. EU-forbruget
(59)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger, og som allerede nævnt i betragtning 48, fremførte en interesseret part, at Kommissionen udelukkede data fra EU-producenter, som forarbejder levende fisk erhvervet fra andre EU-producenter af levende fisk, og kun medtog produktionsmængden fra EU-producenter, der importerer levende fisk til videre forarbejdning. Denne part hævdede, at det samlede EU-forbrug derfor var undervurderet. Efter den endelige fremlæggelse gentog samme part sine bemærkninger uden nogen yderligere dokumentation, bortset fra et hypotetisk eksempel vedrørende markedsandele, og hævdede, at Kommissionens metode til fastlæggelse af EU-forbruget ikke er logisk og resulterer i en overvurderet markedsandel for importen fra Tyrkiet.
(60)
Som forklaret i betragtning 52 og 56 blev fiskeforarbejdningsindustrien i EU ikke udelukket fra analysen. Ikke desto mindre blev produktionsdataene fastlagt på grundlag af levende fisk, beregnet ud fra hele fiskeækvivalenter, for at undgå dobbelttælling. Det samme resultat ville være nået, hvis den samlede produktionsmængde var blevet fastlagt på grundlag af yderligere forarbejdet ørred konverteret til hele fiskeækvivalenter. Hvis mængden af forarbejdede fisk var blevet tilføjet mængden af levende fisk, som foreslået af den interesserede part, ville dette imidlertid have medført dobbelttælling og dermed en kunstig forøgelse af EU's samlede produktionsmængde og forbrug. Samtidig ville disse indikatorer, som forklaret i betragtning 57, ikke desto mindre vise samme tendenser i den betragtede periode. Derfor blev disse påstande afvist.
(61)
Den påståede indvirkning på markedsandelen for importen fra Tyrkiet er behandlet i betragtning 64.
(62)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 101-105 i forordningen om midlertidig told.
3. Import fra det pågældende land
3.1. Mængde og markedsandel for importen fra det pågældende land
(63)
Efter den endelige fremlæggelse fremførte en interesseret part, at Kommissionen udelukkede data fra EU-producenter, som forarbejder levende fisk erhvervet fra andre EU-producenter af levende fisk, og kun medtog produktionsmængden fra EU-producenter, der importerer levende fisk til videre forarbejdning. Den pågældende part hævdede, at denne metode fører til en overvurdering af markedsandelen for importen fra Tyrkiet. Som nævnt i betragtning 59 forelagde parten ikke nogen dokumentation for sin påstand, bortset fra et hypotetisk eksempel vedrørende markedsandele.
(64)
Som forklaret i betragtning 60 blev produktionsdataene fastlagt på grundlag af levende fisk, beregnet ud fra hele fiskeækvivalenter, for at undgå dobbelttælling. Hvis mængden af forarbejdede fisk var blevet føjet til mængden af levende fisk, som foreslået af den interesserede part, ville dette have medført dobbelttælling og dermed en undervurdering af markedsandelen for importen fra Tyrkiet. Samtidig ville disse indikatorer, som forklaret i betragtning 57, ikke desto mindre vise samme tendenser i den betragtede periode. Påstanden blev derfor afvist.
(65)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 106-108 i forordningen om midlertidig told.
3.2. Priser på importen fra det pågældende land og prisunderbud
(66)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger påstod en part, at priserne på import fra Tyrkiet ikke burde fastsættes på et gennemsnitligt grundlag, men ud fra den enkelte varetype, da sammensætningen af varetype og vægten af én bestemt type inden for denne sammensætning ville have en betydelig indvirkning på gennemsnitsprisen. Efter den endelige fremlæggelse gentog samme part sin bemærkning uden nogen yderligere dokumentation for sin påstand.
(67)
Det er hensigtsmæssigt, at der med henblik på at fastslå og undersøge de overordnede tendenser for skadesindikatorer for så vidt angår priser på den pågældende vare i den betragtede periode, jf. grundforordningens artikel 3, bør anvendes en vejet gennemsnitlig importpris for den pågældende vare i overensstemmelse med definitionen. I realiteten indsamles der kun detaljerede data for undersøgelsesperioden. Derfor findes der ikke tilgængelige data på varetypeniveau for hele den betragtede periode. Under alle omstændigheder vil den vejede gennemsnitlige importpris gøre det muligt at undersøge tendensen for den pågældende vare. Den omstændighed, at en tendens angiveligt vil være forskellig for visse varetyper, ophæver ikke den overordnede tendens. Endelig vægtes prisen med henblik på navnlig at tage højde for vægten af en hvilken som helst af varetyperne inden for de forskellige sammensætninger.
(68)
På den anden side benyttede Kommissionen, med henblik på fastsættelse af prisunderbud i undersøgelsesperioden, jf. betragtning 112 og 113 i forordningen om midlertidig told, de vejede gennemsnitlige salgspriser pr. varetype, som de EU-producenter, der indgik i stikprøven, forlangte af ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik, og sammenlignede dem med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser pr. varetype for importen af den pågældende vare fra de samarbejdsvillige tyrkiske producenter, der indgik i stikprøven, ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet som fastsat på cif-basis (omkostninger, forsikring og fragt), med passende justeringer for told og omkostninger efter importen.
(69)
Af ovennævnte grunde blev påstanden afvist.
(70)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger anfægtede samme part, at Kommissionen ikke foretog nogen omkostningsjustering efter importen. På baggrund af denne påstand har Kommissionen yderligere analyseret de foreliggende oplysninger under anvendelse af de gennemsnitlige omkostninger efter importen, der blev afholdt af importøren, som er forretningsmæssigt forbundet med den eksporterende producent i stikprøven.
(71)
Prissammenligningen blev foretaget for den enkelte transaktion i samme handelsled, i givet fald efter passende justering og fradrag af nedslag og rabatter. Resultatet af sammenligningen blev udtrykt i procent af omsætningen i undersøgelsesperioden fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven. Under hensyntagen til den justering, der er beskrevet i betragtning 70, var den vejede gennemsnitlige prisunderbudsmargen for importen fra det pågældende land på EU-markedet på mellem 2 % og 16 % (den gennemsnitlige underbudsmargen var på 6 %).
(72)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 109-111 og 114-117 i forordningen om midlertidig told.
4. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
4.1. Generelle bemærkninger
(73)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger anmodede den tyrkiske regering Kommissionen om oplysninger vedrørende makroøkonomiske skadesindikatorer, som udelukkende er aggregeret på basis af de EU-producenter, der indgik i stikprøven. Denne part gentog sin påstand efter den endelige fremlæggelse. Det er Kommissionens praksis, at de makroøkonomiske indikatorer fastlægges og analyseres på EU-plan og ikke på basis af de stikprøveudvalgte EU-producenter. For så vidt angår makroøkonomiske indikatorer er det opfattelsen, at fuldstændige data for EU-erhvervsgrenen som helhed, hvilket også omfatter oplysninger fra virksomhederne i stikprøven, afspejler situationen bedre i den betragtede periode end oplysninger udelukkende fra en del af branchen. Denne påstand blev derfor afvist.
(74)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 118-122 i forordningen om midlertidig told.
4.2. Makroøkonomiske indikatorer
4.2.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(75)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger, og som allerede nævnt i betragtning 9, fremførte en interesseret part, at Kommissionen udelukkede data fra EU-producenter, som forarbejder levende fisk erhvervet fra andre EU-producenter af levende fisk, og kun medtog produktionsmængden fra EU-producenter, der importerer levende fisk til videre forarbejdning. Denne part hævdede, at den samlede EU-produktionsmængde derfor var undervurderet.
(76)
Som forklaret i betragtning 52 analyserede Kommissionen EU-erhvervsgrenen som helhed, herunder producenter af levende, ferske, frosne, fileterede og røgede ørreder, og som forklaret i betragtning 56 og 60 var den samlede EU-produktionsmængde ikke berørt af den metode, som anvendes af Kommissionen. Dette argument blev derfor afvist.
(77)
Den tyrkiske regering påstod, at FEAP-oplysningerne kun indeholdt oplysninger for 13 medlemsstater, og at EU's samlede produktionsmængde derfor var undervurderet.
(78)
FEAP-oplysningerne omfattede ikke medlemsstater med en samlet produktionsmængde på under 1 000 ton (»hele fiskeækvivalenter«) pr. år, hvilket dog i betragtning af de lave mængder ikke kunne have haft nogen væsentlig indflydelse på de fastsatte tendenser. Den pågældende part påviste desuden ingen potentielle virkninger af at inkludere de øvrige medlemsstater i de samlede data. Påstanden blev derfor afvist.
(79)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede den tyrkiske regering, at produktionstallene for to medlemsstater (Bulgarien og Rumænien), som ikke var medregnet, faktisk havde produceret mere end 1 000 ton i 2011. De produktionsmængder, som den tyrkiske regering havde oplyst, vedrører dog hovedsageligt produktionen af store ørreder, som ikke er den vare, der er genstand for den aktuelle undersøgelse. Derfor blev denne påstand afvist.
(80)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger påstod en interesseret part, at den produktionskapacitet, som er angivet i betragtning 124 i forordningen om midlertidig told, var forkert, fordi den blev beregnet på grundlag af den ukorrekt fastsatte produktionsmængde som anført i betragtning 75. Derudover hævdede denne interesserede part, at kapacitetsudnyttelsen ikke bør være baseret på oplysningerne fra de stikprøveudvalgte EU-producenter, eftersom stikprøven omfattede EU-producenter, der repræsenterede forskellige produktionsfaser, f.eks. røgning, mens produktionsmængden angiveligt kun omfattede levende ørreder. Efter den endelige fremlæggelse hævdede denne part, at den anvendte formel fejlagtigt var baseret på en gennemsnitlig kapacitetsudnyttelsesgrad for producenterne, der indgik i stikprøven, i stedet for at anvende specifikke data for produktionen af levende fisk på den ene side og forarbejdningsindustrien på den anden side. Den pågældende part hævdede endvidere, at dataene for forarbejdningsindustrien, der indkøber levende ørred i EU, heller ikke var medtaget, hvilket angiveligt havde en betydelig indvirkning på fastlæggelsen af den samlede produktionskapacitet i EU. Endelig hævdede denne part, at fastsættelse af kapacitet under ingen omstændigheder bør være baseret på en formel, men på de faktiske oplysninger fra EU-producenterne.
(81)
Som anført i betragtning 52, 56 og 60 udelukkede Kommissionen ikke forarbejdningsindustrien i Unionen fra sin analyse, og argumentet om, at produktionsmængden ikke var beregnet korrekt, blev afvist. Som forklaret i betragtning 53 forelå der ingen oplysninger, som ville have gjort det muligt for Kommissionen at foretage en segmenteret analyse ved hjælp af data fra de to specifikke industrier. Af samme grund kunne fastsættelsen af kapaciteten ikke baseres på faktiske oplysninger fra over 700 små og mellemstore EU-producenter. Som forklaret i betragtning 123 og 124 i forordningen om midlertidig told var den kapacitetsudnyttelsesgrad, der er fastsat af Kommissionen, i overensstemmelse med EU-produktionsmængden. Derfor blev påstanden om, at fastlæggelsen af kapaciteten var baseret på ufuldstændige samlede produktionstal, og at kapacitetsudnyttelsen ikke burde baseres på oplysningerne fra EU-producenterne i stikprøven, ligeledes afvist. Selv hvis den alternative metode til beregning af produktionsmængden, som er foreslået af den interesserede part, blev godkendt, og oplysningerne fra EU's forarbejdningsindustri, der indkøber levende ørred i EU, blev føjet til dataene fra EU-producenter af levende fisk, hvilket resulterer i dobbelttælling, som forklaret i betragtning 56, ville udviklingen i kapacitetsudnyttelsesgraden under alle omstændigheder vise samme tendenser i den betragtede periode. Denne påstand blev derfor afvist.
(82)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 123-128 i forordningen om midlertidig told.
4.2.2. Salgsmængde og markedsandel
(83)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger, og som allerede nævnt i betragtning 9, fremførte en interesseret part, at Kommissionen udelukkede data fra EU-producenter, som forarbejder levende fisk erhvervet fra andre EU-producenter af levende fisk, og kun medtog produktionsmængden fra EU-producenter, der importerer levende fisk til videre forarbejdning. Den pågældende part hævdede, at denne del af forarbejdningsindustrien i Unionen blev udelukket fra analysen som sådan. Derfor hævdede denne part, at EU-erhvervsgrenens salgsmængde og markedsandel blev undervurderet, og at markedsandelen beregnet på dette grundlag var ukorrekt. Efter den endelige fremlæggelse gentog den samme part sine bemærkninger og mente, at Kommissionen burde have anvendt alternative metoder som beskrevet i betragtning 49, uden dog at underbygge, hvilken betydning de skulle have for denne konklusion.
(84)
Af de grunde, der er anført i betragtning 52, 56 og 60, afvistes påstanden om, at produktionsmængden ikke var fastsat korrekt, og at en del af EU-erhvervsgrenen ikke var taget i betragtning i analysen. Det følger heraf, at påstanden om, at salgsmængde og markedsandel ikke var korrekt fastsat, ligeledes blev afvist. Som forklaret i betragtning 53 var en segmenteret analyse ikke mulig, og dette blev afvist. Men hvis den metode til beregning af salgsmængde, som er foreslået af den interesserede part, var blevet godkendt, ville det imidlertid have resulteret i dobbelttælling og således en overvurdering af salgsmængden og markedsandelen for EU-erhvervsgrenen. Samtidig ville disse indikatorer, som forklaret i betragtning 57, ikke desto mindre vise samme tendenser i den betragtede periode. Påstanden blev derfor afvist.
(85)
Da der ikke foreligger andre bemærkninger, bekræftes betragtning 129 og 133 i forordningen om midlertidig told.
4.2.3. Vækst
(86)
I mangel af bemærkninger bekræftes betragtning 134 i forordningen om midlertidig told.
4.2.4. Beskæftigelse og produktivitet
(87)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger, og som allerede nævnt i betragtning 9, fremførte en part, at Kommissionen udelukkede data fra EU-producenter, som forarbejder levende fisk erhvervet fra andre EU-producenter af levende fisk, og at beskæftigelsen derfor var undervurderet. Efter den endelige fremlæggelse hævdede denne part, at den benyttede formel var fejlagtigt baseret på beskæftigelsen hos producenterne i stikprøven i stedet for at anvende data for disse to industrier. Den pågældende part hævdede endvidere, at dataene for forarbejdningsindustrien, der indkøber levende ørred i EU, desuden ikke var medtaget, hvilket angiveligt havde en betydelig indvirkning på fastlæggelsen af den samlede beskæftigelse i EU. Endelig hævdede denne part, at fastlæggelsen af beskæftigelsen under ingen omstændigheder bør være baseret på en formel, men på de faktiske data fra EU-producenterne.
(88)
Af de grunde, der er anført i betragtning 52, 56 og 60, afvistes påstanden om, at en del af EU-erhvervsgrenen ikke var taget i betragtning i analysen. Som forklaret i betragtning 53 forelå der ingen oplysninger, som ville have gjort det muligt for Kommissionen at foretage en segmenteret analyse ved hjælp af specifikke data for producenterne af levende fisk på den ene side og forarbejdningsindustrien på den anden. Af samme grund kunne fastsættelsen af beskæftigelsen ikke baseres på faktiske oplysninger fra over 700 små og mellemstore EU-producenter. Som forklaret i betragtning 136 i forordningen om midlertidig told var det af Kommissionen fastsatte beskæftigelsestal i overensstemmelse med EU-produktionsmængden. Kommissionen tog faktisk hensyn til hele EU-erhvervsgrenen, herunder forarbejdningsindustrien, ved fastsættelsen af beskæftigelsesdata. Det følger heraf, at påstanden om, at beskæftigelsen ikke var korrekt fastsat, ligeledes blev afvist. Selv hvis den alternative metode til beregning af produktionsmængden, som er foreslået af den interesserede part, blev godkendt, og oplysningerne fra EU's forarbejdningsindustri, der indkøber levende ørred i Unionen, blev føjet til dataene fra EU-producenter af levende fisk, hvilket resulterer i dobbelttællingen, som er forklaret i betragtning 56, ville udviklingen i beskæftigelsen under alle omstændigheder vise samme tendenser i den betragtede periode. Denne påstand blev derfor afvist.
(89)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 135-137 i forordningen om midlertidig told.
4.3. Mikroøkonomiske indikatorer
4.3.1. Priser og faktorer, der påvirker priserne
(90)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger påstod en part, at EU-erhvervsgrenens salgspriser ikke burde fastsættes på et gennemsnitligt grundlag, men pr. varetype, eftersom sammensætningen af varetype og vægten af en bestemt type af den pågældende vare inden for denne sammensætning ville have en betydelig indvirkning på den gennemsnitlige salgspris. Efter den endelige fremlæggelse gentog samme part sine bemærkninger uden nogen yderligere dokumentation for sin påstand.
(91)
Men i lighed med de begrundelser, der er anført i betragtning 67 og 68, blev dette argument afvist.
(92)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 140-142 i forordningen om midlertidig told.
4.3.2. Arbejdskraftomkostninger
(93)
Da der ikke foreligger nogen bemærkninger, bekræftes betragtning 143 og 144 i forordningen om midlertidig told.
4.3.3. Fortegnelser
(94)
Da der ikke foreligger nogen bemærkninger bekræftes betragtning 145 i forordningen om midlertidig told.
4.3.4. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital
(95)
Da der ikke foreligger nogen bemærkninger, bekræftes betragtning 146-151 i forordningen om midlertidig told.
5. Konklusion vedrørende skade
(96)
På grundlag af ovenstående generelle analyse af de relevante makroøkonomiske og mikroøkonomiske faktorer, og da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 152-155 i forordningen om midlertidig told om, at hele EU-erhvervsgrenen, herunder samtlige forskellige produktionstrin og -typer (produktion af levende, ferske, frosne og røgede ørreder og fileter af ørred), har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 4.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Virkningerne af den subsidierede import
(97)
Da der ikke foreligger nogen bemærkninger, bekræftes betragtning 157-161 i forordningen om midlertidig told.
2. Virkningerne af andre faktorer
2.1. Import fra tredjelande
(98)
Da der ikke foreligger nogen bemærkninger, bekræftes betragtning 162-165 i forordningen om midlertidig told.
2.2. EU-erhvervsgrenens eksportresultater
(99)
Da der ikke foreligger nogen bemærkninger, bekræftes betragtning 166 og 168 i forordningen om midlertidig told.
2.3. Udviklingen i forbruget
(100)
Da der ikke foreligger nogen bemærkninger, bekræftes betragtning 169 og 170 i forordningen om midlertidig told.
2.4. Konkurrence med andre fiskearter
(101)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger gentog en række interesserede parter deres påstand om, at den væsentlige skade, der påførtes EU-erhvervsgrenen, skyldtes konkurrencen med andre fiskearter. Parterne nævnte undersøgelser (11), som angiveligt viste, at andre fiskearter konkurrerer med regnbueørred i portionsstørrelse på det tyske marked. De berørte parter hævdede yderligere, at bortset fra den påståede konkurrence med store ørreder, laks og pangasius havde også konkurrencen med torsk, hellefisk, makrel og rødfisk forårsaget den skade, som EU-erhvervsgrenen led.
(102)
Ovennævnte undersøgelser, som de berørte parter henviste til, afslørede ikke nogen afgørende beviser til støtte for påstandene, hverken vedrørende det tyske marked eller EU-markedet som helhed. Disse påstande blev ligeledes modsagt af den omstændighed, at den tyrkiske import af regnbueørred i den betragtede periode steg både med hensyn til markedsandele og salgsmængder i Unionen.
(103)
Den påståede konkurrence fra andre fiskearter kunne under alle omstændigheder ikke forklare den samlede økonomiske og finansielle forringelse af EU-erhvervsgrenens situation og navnlig tabet af markedsandele i forhold til importen fra Tyrkiet, som var stigende i den betragtede periode.
(104)
På det grundlag blev påstandene desangående afvist.
(105)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 171-175 i forordningen om midlertidig told.
2.5. Administrative og reguleringsmæssige byrder, geografiske begrænsninger
(106)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger gentog visse interesserede parter deres påstand om, at analysen ikke tog hensyn til de negative virkninger af den administrative byrde i medlemsstaterne.
(107)
De administrative og reguleringsmæssige byrder, herunder påstanden om, at kun visse geografiske områder kan anvendes til akvakultur i medlemsstaterne, hvilket blev betragtet som en anden faktor, der kan have påført EU-erhvervsgrenen skade, blev behandlet i betragtning 176-178 i forordningen om midlertidig told. De berørte parter underbyggede ikke deres påstand yderligere eller fremlagde yderligere oplysninger desangående. Derfor blev denne påstand afvist.
(108)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 176-178 i forordningen om midlertidig told hermed.
2.6. Pristryk fra de store detailhandlere
(109)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger gentog visse interesserede parter deres påstand om, at analysen ikke tog hensyn til de negative virkninger af pristrykket fra detailsektoren og dennes store forhandlingsstyrke.
(110)
Pristrykket fra detailsektoren og dennes store forhandlingsstyrke var andre faktorer, som hævdedes at have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, hvilket blev behandlet i betragtning 179-181 i forordningen om midlertidig told. De berørte parter underbyggede ikke deres påstand yderligere eller fremlagde yderligere oplysninger desangående. Derfor blev denne påstand afvist.
(111)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 179-181 i forordningen om midlertidig told.
2.7. Overinvesteringer, finansielle udgifter, valutakurssvingninger og ekstraordinære tab, der er forbundet med retstvister
(112)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger gentog visse interesserede parter deres påstand om, at analysen ikke tog hensyn til den negative indvirkning på individuelle EU-producenter, som skyldes andre faktorer såsom påståede overinvesteringer, miljøanliggender og retstvister.
(113)
Disse faktorer blev imidlertid behandlet i betragtning 182-186 i forordningen om midlertidig told. De berørte parter underbyggede ikke deres påstand yderligere eller fremlagde yderligere oplysninger desangående. Derfor blev denne påstand afvist.
(114)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 182-186 i forordningen om midlertidig told.
3. Konklusion om årsagssammenhæng
(115)
På grundlag af ovenstående og da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 187-189 i forordningen om midlertidig told om, at den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen led, skyldtes den subsidierede import, og at ingen andre faktorer, analyseret både individuelt og samlet, bryder årsagssammenhængen.
F. UNIONENS INTERESSER
1. EU-erhvervsgrenens interesser
(116)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 191-194 i forordningen om midlertidig told.
2. Ikke forretningsmæssigt forbundne importørers interesser
(117)
Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger gav yderligere to importører sig til kende og påstod, at indførelsen af en told på ørreder fra Tyrkiet ville få en negativ virkning for dem. Disse parter begrundede dog ikke deres påstande. Disse påstande blev derfor afvist.
(118)
Da der ikke foreligger andre bemærkninger, bekræftes betragtning 195 og 198 i forordningen om midlertidig told.
3. Brugernes, forbrugernes og leverandørernes interesser
(119)
Da der ikke er fremsat bemærkninger, bekræftes betragtning 199-203 i forordningen om midlertidig told.
4. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(120)
På baggrund af ovenstående og da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 204 i forordningen om midlertidig told, hvori det anføres, at der ikke var tvingende årsager til at konkludere, at det ikke var i Unionens interesse at indføre foranstaltninger over for importen af den pågældende vare fra Tyrkiet.
G. UDLIGNINGSFORANSTALTNINGER
(121)
På baggrund af Kommissionens konklusioner om subsidiering, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres endelige udligningsforanstaltninger for at forhindre, at EU-erhvervsgrenen påføres yderligere skade som følge af den subsidierede import.
1. Skadestærskel (skadesmargen)
(122)
I betragtning af den justering, der er beskrevet i betragtning 70 og 71, er skadesmargenerne blevet ændret, jf. betragtning 127.
(123)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 206-217 i forordningen om midlertidig told.
2. Endelige foranstaltninger
(124)
I lyset af ovenstående og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 15 bør der indføres en endelig udligningstold i overensstemmelse med reglen om lavere told i grundforordningens artikel 15, stk. 1. Kommissionen sammenlignede skades- og subsidiemargenerne. Tolden bør fastsættes på niveauet for subsidie- eller skadesmargenen, afhængigt af hvad der er lavest.
(125)
I betragtning af den udbredte samarbejdsvilje blandt de tyrkiske eksporterende producenter blev tolden for »alle andre virksomheder« fastsat på niveauet for den højeste told, der ville blive pålagt de virksomheder, der indgik i stikprøven, eller som var samarbejdsvillige i forbindelse med undersøgelsen. Tolden for alle andre virksomheder pålægges de virksomheder, som ikke samarbejdede i undersøgelsen.
(126)
For de samarbejdsvillige tyrkiske virksomheder, som ikke indgik i stikprøven, og som er opført i bilaget, fastsættes den endelige told til det vejede gennemsnit af satserne for de stikprøveudvalgte virksomheder.
(127)
På grundlag af ovenstående bør de endelige udligningstoldsatser, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, være som følger:
Virksomhed
Subsidiemargen
Skadesmargen
Udligningstold
GMS
6,9 %
24 %
6,9 %
Kilic
9,5 %
37 %
9,5 %
Özpekler
6,7 %
22 %
6,7 %
Ternaeben
8,0 %
17 %
8,0 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder
7,6 %
23 %
7,6 %
Alle andre virksomheder
9,5 %
37 %
9,5 %
(128)
Ovennævnte udligningsforanstaltninger er fastlagt i form af værditold, dvs. i forhold til værdien af importen.
(129)
De udligningstoldsatser for de enkelte virksomheder, der er anført i denne forordning, blev fastsat ud fra undersøgelsens konklusioner. De afspejlede derfor den situation, der blev konstateret for disse virksomheder i forbindelse med undersøgelsen. Disse toldsatser finder udelukkende anvendelse på importen af den pågældende vare med oprindelse i det pågældende land, og som er fremstillet af de nævnte retlige enheder.
(130)
Importen af den pågældende vare, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke er udtrykkeligt nævnt i denne forordnings dispositive del, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med de udtrykkeligt nævnte enheder, bør være omfattet af tolden for »alle andre virksomheder«.
(131)
En virksomhed kan anmode om, at disse individuelle udligningstoldsatser anvendes, hvis den herefter ændrer navnet på sin enhed. Anmodningen skal rettes til Kommissionen (12). Anmodningen skal indeholde alle de relevante oplysninger, der dokumenterer, at ændringen ikke påvirker virksomhedens ret til at drage fordel af den toldsats, der gælder for den. Hvis ændringen af virksomhedens navn ikke påvirker dens ret til at benytte den toldsats, der gælder for den, offentliggøres der en meddelelse om navneændringen i Den Europæiske Unions Tidende.
(132)
For at sikre korrekt håndhævelse af udligningstolden bør resttolden for alle andre virksomheder finde anvendelse på ikke blot de ikke samarbejdsvillige eksporterende producenter i denne undersøgelse, men også de producenter, der ikke eksporterede til Unionen i undersøgelsesperioden.
3. Tilsagn
(133)
Efter offentliggørelsen af forordningen om midlertidig told afgav 15 eksporterende producenter pristilsagn i overensstemmelse med grundforordningens artikel 13.
(134)
Kommissionen analyserede disse tilbud nøje i betragtning af de særlige forbindelser med Tyrkiet. Kommissionen fandt imidlertid, at sådanne tilsagn ikke ville kunne anvendes i praksis i den aktuelle procedure. Dette skyldes det høje antal fremstillinger af den pågældende vare, de store prisforskelle mellem de forskellige fremstillinger af den pågældende vare og risikoen for krydskompensation som følge af salget af andre varer til de samme kunder.
(135)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede en interesseret part (AEA), at begrundelserne for, at tilsagnene ikke ville kunne anvendes i praksis, var ukorrekte. Først hævdede virksomheden, at antallet af fremstillinger er begrænset, og at disse er tydeligt identificerbare ved hjælp af Taric-koder, og at visse fremstillinger om nødvendigt kan grupperes. Dernæst hævdede virksomheden, at store prisforskelle mellem de forskellige fremstillinger ikke vil gøre det umuligt at anvende tilsagnene, eftersom der kan fastsættes forskellige minimumsimportpriser for forskellige fremstillinger, og endelig hævdede virksomheden, at lignende tilsagn var blevet godtaget tidligere i forbindelse med andre fiskevarer (laks) (13).
(136)
For det første havde de eksporterende producenter i stikprøven, der havde afgivet tilsagn, og hvorom Kommissionen havde detaljerede oplysninger, eksporteret syv forskellige fremstillinger af den pågældende vare i undersøgelsesperioden. Sådanne fremstillinger kan ikke tydeligt identificeres ved hjælp af Taric-koderne. Derudover kan enhver gruppering af fremstillinger, der kræver forskellige priser, føre til krydskompensation mellem minimumsimportpriserne for forskellige fremstillinger. For det andet ville overvågningen af tilsagnene blive endnu mere kompliceret, hvis det store antal eksporterende producenter og fremstillinger, kombineret med de betydelige prisforskelle mellem fremstillingerne, blev forenet med et stort antal minimumsimportpriser som foreslået af den interesserede part. For det tredje ville en mindskelse af risikoen for krydskompensation gennem løbende overvågning af en klausul om ikke længere at sælge andre varer til de samme kunder være uforholdsmæssigt ressourcekrævende og derfor umulig. Endelig har de på det tidspunkt godtagne tilsagn, for så vidt angår laksesagen, vist sig at være umulige at anvende i praksis, således som det fremgår af de mange tilbagetrækninger i løbet af foranstaltningernes levetid. Af ovennævnte grunde afvises påstandene om, at tilsagnene ville kunne anvendes i det foreliggende tilfælde.
(137)
Derfor blev disse tilbud om pristilsagn afslået.
4. Endelig opkrævning af midlertidig told
(138)
Som følge af de konstaterede subsidiemargener og den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen, bør de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af den midlertidige udligningstold, som blev indført ved forordningen om midlertidig told, opkræves endeligt. Beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over den endelige udligningstold, bør frigives.
(139)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved grundforordningens artikel 15, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (14) -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en midlertidig udligningstold på importen af regnbueørred (Oncorhynchus mykiss):
-
levende, af vægt pr. stk. højst 1,2 kg, eller
-
ferske, kølede, frosne og/eller røgede:
-
i form af hele fisk (med hoved), med eller uden gæller, rensede eller urensede, af vægt pr. stk. højst 1,2 kg, eller
-
uden hoved, med eller uden gæller, rensede eller urensede, af vægt pr. stk. højst 1 kg, eller
-
i form af fileter, af vægt pr. stk. højst 400 g,
med oprindelse i Tyrkiet og i øjeblikket henhørende under KN-kode 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 og ex 0305 43 00 (Taric-kode 0301919011, 0302118011, 0303149011, 0304429010, 0304829010 og 0305430011).
2. De endelige udligningstoldsatser fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af følgende virksomheder:
Virksomhed
Udligningstold
Taric-tillægskode
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taş.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Şti
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Gümüşdoga Su Ürünleri Üretim Ihracat Ithalat AŞ
-
Gümüş-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Şti
-
Hakan Komandit Şirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inş.Paz.Ihr.Ltd.Şti
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Şti
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taş. Komis. İth. İhr. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
6,9 %
B964
BAFA Su Ürünleri Yavru Üretim Merkezi Sanayi Ticaret AŞ
9,5 %
B965
Özpekler İnşaat Taahhüd Dayanıklı Tüketim Malları Su Ürünleri Sanayi ve Ticaret Limited Şirketi
6,7 %
B966
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ithalat ve Ihracat Sanayi Ticaret AŞ
8,0 %
B967
Virksomheder anført i bilaget
7,6 %
Alle andre virksomheder
9,5 %
B999
3. De relevante gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig udligningstold i henhold til gennemførelsesforordning (EU) nr. 1195/2014, opkræves endeligt. Beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over de endelige udligningstoldsatser, frigives.
Artikel 3
Hvis en ny eksporterende producent i Tyrkiet over for Kommissionen fremlægger tilstrækkelig dokumentation for, at den pågældende virksomhed:
-
ikke har eksporteret den vare, der er beskrevet i artikel 1, stk. 1, til Unionen i undersøgelsesperioden (1. januar 2013 til 31. december 2013)
-
ikke er forretningsmæssigt forbundet med nogen af de eksportører eller producenter i Tyrkiet, som er genstand for de ved denne forordning indførte foranstaltninger
-
faktisk har eksporteret den pågældende vare til Unionen efter den undersøgelsesperiode, hvorpå foranstaltningerne er baseret, eller har indgået en uigenkaldelig kontraktmæssig forpligtelse til at eksportere en væsentlig mængde til Unionen,
kan artikel 1, stk. 2, ændres ved at tilføje den nye eksporterende producent til de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgår i stikprøven og dermed er underlagt den vejede gennemsnitlige told på 7,6 %.
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. februar 2015.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/309
оd 26. veljače 2015.
o uvođenju konačne kompenzacijske pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određene kalifornijske pastrve podrijetlom iz Turske
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1) (Osnovna uredba), a posebno njezin članak 15.,
budući da:
A. POSTUPAK
1. Privremene mjere
(1)
Europska komisija (dalje u tekstu: „Komisija”) Provedbenom uredbom (EU) br. 1195/2014 (2) („Privremena uredba”) uvela je privremenu kompenzacijsku pristojbu na uvoz određene kalifornijske pastrve podrijetlom iz Turske.
(2)
Komisija je pokrenula ispitni postupak nakon što je Dansko udruženje za akvakulturu („podnositelj pritužbe”) 3. siječnja 2014. uložilo pritužbu u ime proizvođača koji predstavljaju više od 25 % ukupne proizvodnje određene kalifornijske pastrve u Uniji putem obavijesti objavljene u Službenom listu Europske unije („Obavijest o pokretanju postupka”) (3). Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 1. Privremene uredbe, na obavijest o pokretanju postupka primijenjen je ispravak objavljen u Službenom listu Europske unije4. rujna 2014. („ispravak”) (4).
2. Razdoblje ispitnog postupka i razmatrano razdoblje
(3)
Kako je utvrđeno u uvodnoj izjavi 23. Privremene uredbe, ispitnim postupkom u vezi sa subvencijom i štetom obuhvaćeno je razdoblje od 1. siječnja 2013. do 31. prosinca 2013. („razdoblje ispitnog postupka”). Ispitivanjem kretanja važnih za ocjenu štete obuhvaćeno je razdoblje od 1. siječnja 2010. do kraja razdoblja ispitnog postupka („razmatrano razdoblje”).
3. Daljnji postupak
(4)
Nakon objave bitnih činjenica i zaključaka na temelju kojih je uvedena privremena kompenzacijska pristojba („privremena objava”) nekoliko zainteresiranih strana dostavilo je pisane podneske u pogledu privremenih nalaza. Stranama koje su to zatražile omogućeno je da budu saslušane.
(5)
Udruženje egejskih izvoznika („AEA”) zatražilo je saslušanje sa službenikom za saslušanje Glavne uprave za trgovinu („službenik za saslušanje”). Saslušanje je održano 26. studenoga 2014. Tijekom saslušanja raspravljalo se o navodnoj promjeni opsega proizvoda na temelju ispravka, uključenju dimljene kalifornijske pastrve u opseg proizvoda i izračunu reprezentativnosti. Drugi sastanak sa službenikom za saslušanje održan je 8. siječnja 2015. Uz pitanja o kojima se raspravljalo na saslušanju od 26. studenoga 2014., raspravljalo se i o metodologiji primijenjenoj na analizu štete i predloženom pristupu u pogledu preuzimanja obveza.
(6)
Razmotrene su pisane i usmene primjedbe zainteresiranih strana te su, prema potrebi, u skladu s tim izmijenjeni privremeni nalazi.
(7)
Komisija je obavijestila sve strane o bitnim činjenicama i zaključcima na temelju kojih je namjeravala uvesti konačnu kompenzacijsku pristojbu na uvoz kalifornijske pastrve podrijetlom iz Turske i konačno naplatiti iznose osigurane privremenom pristojbom („završna objava”). Svim stranama dano je razdoblje unutar kojega su se mogle očitovati o konačnoj objavi.
(8)
Primjedbe koje su dostavile zainteresirane strane razmotrene su i prema potrebi uzete u obzir.
4. Uzorkovanje
(9)
Nakon privremene objave, AEA je uputio na ispravak Obavijesti o pokretanju postupka naveden u uvodnoj izjavi 2. i tvrdio da je Komisija ispravkom proširila definiciju proizvoda. Zbog navodnog proširenja nije se moglo isključiti da se neki turski izvoznici ne jave pri pokretanju i ne ispune obrazac za odabir uzoraka. Stoga uzorak proizvođača izvoznika možda više nije reprezentativan. Nakon konačne objave ista je strana ponovila svoje primjedbe bez pružanja daljnjih dokaza ili objašnjenja.
(10)
Osamnaest grupacija proizvođača izvoznika iz Turske dostavilo je zatražene podatke i pristalo da ih se uključi u uzorak. Ukupne prijavljene količine izvoza tih društava u Uniju tijekom 2013. čine ukupan izvoz iz Turske u Uniju, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 14. Privremene uredbe. Kako je spomenuto u uvodnoj izjavi 15. Privremene uredbe, u skladu s člankom 27. stavkom 1. Osnovne uredbe, Komisija je odabrala uzorak od četiri skupine proizvođača izvoznika na temelju najveće reprezentativne količine izvoza u Uniju. Uzorak čini 64 % izvoza predmetnog proizvoda u Uniju. Stoga je uzorak reprezentativan te su tvrdnje strane u tom pogledu odbačene.
(11)
Budući da nije bilo daljnjih primjedbi u vezi s uzorkovanjem, potvrđuju se uvodne izjave 9. do 17. Privremene uredbe.
5. Individualno ispitivanje
(12)
Jedanaest društava ili grupacija društava zatražilo je pojedinačno ispitivanje u skladu s člankom 27. stavkom 3. Osnovne uredbe.
(13)
Komisija je te zahtjeve odbacila jer je broj proizvođača izvoznika toliko velik da bi pojedinačna ispitivanja bila bespotrebno opterećenje te bi spriječila pravovremen dovršetak ispitnog postupka.
B. PREDMETNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD
(14)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 24. Privremene uredbe, predmetni proizvod jest kalifornijska pastrva (Oncorhynchus mykiss):
-
živa, pojedinačne mase 1,2 kg ili manje, ili
-
svježa, rashlađena, smrznuta i/ili dimljena:
-
u obliku cijele ribe (s glavom), bez škrga ili s njima, bez utrobe ili s njom, pojedinačne mase 1,2 kg ili manje, ili
-
bez glave, bez škrga ili s njima, bez utrobe ili s njom, pojedinačne mase 1 kg ili manje, ili
-
u obliku fileta pojedinačne mase 400 g ili manje,
podrijetlom iz Turske i trenutačno razvrstana u oznake KN ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 i ex 0305 43 00 („predmetni proizvod”).
(15)
Nakon privremene objave, te kako je već navedeno u uvodnoj izjavi 9., jedna je zainteresirana strana tvrdila da je Komisija proširila opseg proizvoda iz ispitnog postupka na temelju ispravka, što je navodno potvrđeno člankom 1. stavkom 1. Privremene uredbe. Ta je strana tvrdila da je takvo proširenje opsega proizvoda nezakonito. Nadalje, tvrdili su da se o navodnom proširenju opsega proizvoda trebalo posavjetovati sa zainteresiranim stranama. Nakon konačne objave ista je strana ponovila svoje primjedbe bez pružanja daljnjih dokaza ili objašnjenja.
(16)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 25. Privremene uredbe, ispravak nije utjecao na opseg proizvoda, nego je bio isključivo za uredničke potrebe. Stoga je kalifornijska pastrva u veličini porcije od samog početka bila obuhvaćena opsegom proizvoda u svim načinima obrade. Tijekom ispitnog postupka postalo je očito da je opis različitih načina obrade proizvoda unutar opsega proizvoda nejasan i da postoje neke nedosljednosti među različitim jezičnim verzijama objavljenima u Službenom listu Europske unije koje je potrebno objasniti. Na primjer, doslovno tumačenje opsega proizvoda podrazumijevalo bi da se živoj ribi odstranjuje utroba. Međutim, čini se da su sve zainteresirane strane od kojih se zahtijevalo da popune odgovarajuće upitnike prijavile sve vrste proizvoda unatoč administrativnim pogreškama i stoga je zaključeno da doista postoji opće razumijevanje da su sve vrste bile uključene u opseg proizvoda od pokretanja trenutačnog postupka. Zainteresirane strane odmah su e-poštom obaviještene o objavi ispravka, ali nijedna nije dostavila nikakve primjedbe ni tvrdila da su prekršena njezina prava na obranu. Osim toga, proizvođači izvoznici Komisiji su tijekom ispitnog postupka prijavili sve načine obrade proizvoda obuhvaćene definicijom proizvoda. Stoga su tvrdnje strane u tom pogledu odbačene.
(17)
Dvije zainteresirane strane ponovile su da je potrebno isključiti dimljenu pastrvu iz opsega proizvoda. Osporile su zaključak Komisije iz uvodne izjave 29. Privremene uredbe da različiti načini obrade („živa”, „rashlađena”, „smrznuta” ili „dimljena”) obuhvaćeni definicijom predmetnog proizvoda imaju ista osnovna fizička, tehnička i kemijska svojstva te su ponovno uputila na dva prethodna antidampinška ispitna postupka za druge riblje proizvode (velika kalifornijska pastrva i losos) iz 2004. (5) i 2005. (6), u kojima dimljeni proizvodi nisu bili uključeni u opseg proizvoda. Strane su dostavile informacije o učincima procesa dimljenja kojim su navodno promijenjena gore navedena svojstva. Nadalje, ponovile su da bi se struktura troškova za dimljene filete znatno razlikovala od strukture troškova za druge načine pripreme te da postupak proizvodnje dimljenih fileta obuhvaća znatne troškove dimljenja.
(18)
Nakon konačne objave AEA je tvrdio da Komisija nije objasnila koja se osnovna fizička, tehnička i kemijska svojstva dimljene pastrve i pastrve koja nije dimljena smatraju sličnima. AEA je nadalje tvrdio da su dostavili dokaze iz kojih je vidljivo da dimljena pastrva, primjerice ima drukčiju kemijsku strukturu, senzorna svojstva i hranjivu vrijednost od pastrve koja nije dimljena.
(19)
Unatoč učincima postupka dimljenja, Komisija je smatrala da su glavna osnovna svojstva navedena u uvodnoj izjavi 29. Privremene uredbe ostala slična te nije obrazložila isključenje dimljenih proizvoda iz opsega proizvoda. Suprotno onome što je tvrdio AEA, proizvod, tj. pastrva u različitim načinima obrade namijenjenima prehrani ljudi, zadržava svoja svojstva i osnovne kemijske i hranjive vrijednosti i kad je dimljena. Podacima o učincima postupka dimljenja koje su strane dostavile ne dokazuje se da bi se gore navedena osnovna svojstva bitno promijenila u postupku dimljenja. O tom pitanju raspravljalo se i sa službenikom za saslušanje na saslušanjima iz uvodne izjave 5. Nadalje, sve kategorije predmetnog proizvoda, uključujući dimljenu pastrvu, obuhvaćene su poglavljem 3. Kombinirane nomenklature (7) te ih se jasno razlikuje od načina obrade ribe koji su obuhvaćeni poglavljem 16. te nomenklature. U pogledu različitih struktura troškova predmetne strane nisu dodatno potkrijepile svoju tvrdnju. Nadalje, kako je već navedeno u uvodnoj izjavi 30. Privremene uredbe, ispitnim se postupkom utvrdilo da je struktura troškova dimljenih fileta zaista slična strukturi troškova drugih načina pripreme. Glavni element troška, koji čini više od 50 % ukupnog troška svakog načina obrade, bila je cijena uzgoja, koja se načelno sastoji od cijene hrane (riblje brašno i riblje ulje), troška energije i troška ikre ili mladih jedinki. U svakom slučaju, u skladu s uvodnim izjavama 112. i 113. Privremene uredbe izvršen je izračun obaranja cijena usporedbom cijena prema vrsti proizvoda. Na kraju, kako je već objašnjeno u uvodnoj izjavi 31. Privremene uredbe, u prethodnim ispitnim postupcima nije utvrđeno ni izričito zaključeno da je dimljene proizvode potrebno isključiti iz opsega proizvoda. Stoga su tvrdnje iznesene u tom pogledu odbačene.
(20)
Nakon konačne objave AEA i turska vlada ponovili su da bi se uključenje dimljene pastrve u opseg proizvoda iz trenutačnog ispitnog postupka kosilo s prethodnom praksom te da Komisija nije dovoljno objasnila navodno odstupanje od prethodne prakse.
(21)
Na kraju, kako je već objašnjeno u uvodnoj izjavi 31. Privremene uredbe, u prethodnim ispitnim postupcima nije utvrđeno ni izričito zaključeno da je dimljene proizvode potrebno isključiti iz opsega proizvoda. Naime, budući da dimljeni proizvodi nisu bili obuhvaćeni pritužbama u prethodnim ispitnim postupcima, Komisija nije ispitala mogućnost jesu li se mogli uključiti u te ispitne postupke pod pretpostavkom da bi bili obuhvaćeni pritužbom. Stoga tvrdnja da se trenutačnim ispitnim postupkom odstupa od prethodne prakse nije točna i zbog toga se odbacuje.
(22)
Budući da nije bilo daljnjih primjedbi u vezi s predmetnim proizvodom ili istovjetnim proizvodom, potvrđuju se uvodne izjave 24. do 32. Privremene uredbe.
C. SUBVENCIJA
1. Državna potpora za ulaganja u sektor akvakulture
(23)
Budući da nije bilo primjedbi u pogledu državne potpore za ulaganja, potvrđuju se uvodne izjave 38. do 49. Privremene uredbe.
2. Izravne i neizravne subvencije za proizvođače pastrve
(24)
Nakon privremene objave jedan proizvođač izvoznik u uzorku i turska vlada doveli su u pitanje Komisijinu metodu izračuna prosječnog iznosa neizravne subvencije uzimanjem u obzir samo proizvodnju pastrve za koju se primaju izravna plaćanja. Od Komisije su zatražili da upotrijebi iznose za ukupnu proizvodnju slatkovodne pastrve koje je u rujnu 2014. objavio zavod za statistiku Turske (8). Nakon konačne objave obje su strane ponovile svoju tvrdnju. Komisija smatra da su podaci o ukupnoj proizvodnji slatkovodne pastrve u Turskoj dostavljeni tijekom ispitnog postupka pouzdani, unatoč tome što su dostavljeni nakon posjeta radi provjere, te je stoga tu tvrdnju prihvatila.
(25)
Stoga je prosječan iznos neizravne subvencije izračunan s obzirom na kupnje dvaju proizvođača izvoznika u uzorku od nepovezanih dobavljača s 0,60 TRY izmijenjen na 0,51 TRY po kg na osnovi ekvivalenta cijele ribe, na temelju sljedećeg izračuna:
-
ukupan iznos dodijeljene subvencije na razini zemlje kako je naveden u odgovoru turske vlade na upitnik,
-
umanjen za iznos izravnih subvencija koje su primili proizvođači izvoznici u uzorku (Özpekler, Kilic, GMS),
-
umanjen za 0,2 % naknade prenesene na sindikate kao zakonski preduvjet za primanje izravne subvencije.
Taj je iznos zatim podijeljen iznosom ukupne proizvodnje slatkovodne pastrve i umanjen za iznos proizvodnje pastrve proizvođača izvoznika u uzorku (Özpekler, Kilic, GMS), kako se navodi u odgovoru turske vlade na upitnik.
(26)
Stoga se prosječan iznos subvencije po kg izračunan na osnovi ekvivalenta cijele ribe za proizvođače izvoznike u uzorku temeljio na iznosu izravnih subvencija primljenih za uzgoj i prosječnom iznosu subvencije koju dodjeljuje turska vlada, tj. 0,51 TRY po kg, izračunano na osnovi ekvivalenta cijele ribe, za kupnju od eventualnih nepovezanih dobavljača. Ukupna korist bila je, dakle, izražena kao postotak vrijednosti CIF.
(27)
Nakon privremene objave jedan je proizvođač izvoznik u uzorku predložio malu izmjenu metode izračuna u pogledu iznosa subvencije kupljenih sirovina od drugog proizvođača izvoznika u uzorku. Komisija je prihvatila taj prijedlog i s tim u skladu ažurirala tablicu u nastavku u uvodnoj izjavi 33.
(28)
Nakon privremene objave i potom konačne objave dva proizvođača izvoznika u uzorku tvrdila su da je Komisija primijenila kompenzacijske mjere na iznos izravnih subvencija koji im je isplaćen, ali ne i na stvarnu korist. Međutim, primljeni bi iznosi činili oporezivu dobit. Stopu poreza na dobit od 20 % koja se primjenjuje u Turskoj stoga bi trebalo odbiti od ukupnog primljenog iznosa izravnih subvencija. Na temelju članka 7. stavka 1. točke (a) Osnovne uredbe može se zaključiti da bi „naknadu za podnošenje zahtjeva ili druge nastale troškove potrebne radi kvalifikacije ili dobivanja subvencije” trebalo odbiti od iznosa koristi. Proizvođači izvoznici smatrali su da je plaćanje primjenjivog poreza na dobit preduvjet za primanje sredstava koja im se isplaćuju te bi ga stoga trebalo smatrati „drugim nastalim troškom potrebnim radi kvalifikacije ili dobivanja subvencije”.
(29)
Komisija je tu tvrdnju odbacila. U Osnovnoj uredbi nema pravne osnove za primjenu predložene metode. Porezi se ne mogu smatrati troškom iz članka 7. stavka 1. točke (a) Osnovne uredbe. Plaćanje poreza na dobit predviđeno je turskim poreznim zakonom koji se primjenjuje na sva trgovačka društva neovisno o tome primaju li subvencije. Suprotno mišljenju proizvođača izvoznika, preduvjet za primanje sredstava nije plaćanje poreza na dobit, nego stvarni uzgoj predmetnog proizvoda.
(30)
Nakon privremene objave i potom konačne objave dva proizvođača izvoznika u uzorku tvrdila su da su morala dugo čekati na isplatu subvencija te da su u međuvremenu imala znatne financijske izdatke. Od Komisije stoga očekuju da iznos koristi prilagodi na nižu vrijednost kako bi odražavao te troškove financiranja. U tom smislu, proizvođači izvoznici u uzorku upućuju na uvodnu izjavu 42. Privremene uredbe kojom Komisija utvrđuje korist na temelju oslobođenja od poreza na dodanu vrijednost (PDV) za kupljene strojeve i tu je korist kvantificirala kao „kamatu koja se plaća komercijalnoj banci za razdoblje do povrata PDV-a”.
(31)
Ta je tvrdnja neutemeljena. Naime, nadležna administrativna tijela moraju uspostaviti potrebne postupke i mehanizme nadzora kako bi upravljale tako velikim programom subvencija. Stoga je uobičajeno da u okviru takvih programa za koji uvjete ispunjuje veliki broj uzgajivača u sektoru akvakulture u Turskoj prijenos subvencija potraje neko vrijeme. Usporedba s uvodnom izjavom 42. Privremene uredbe navodi na pogrešne zaključke. Korist od oslobođenja od PDV-a koja je u njoj opisana jest program subvencija koji je predvidjela turska vlada, a moguće troškove financiranja čine uobičajeni popratni troškovi čiju naknadu turska vlada nije predvidjela.
(32)
Budući da nije bilo daljnjih primjedbi u vezi s izravnim i neizravnim subvencijama za proizvođače potvrđuju se uvodne izjave 50. do 64. Privremene uredbe.
(33)
Uzimajući u obzir primjedbe zainteresiranih strana nakon privremene objave, marže izravnih i neizravnih subvencija iznose kako slijedi:
Izravne i neizravne subvencije
Naziv društva
Marža subvencije
GMS
6,9 %
Kilic
9,5 %
Özpekler
6,4 %
Ternaeben
8,0 %
3. Subvencionirani zajmovi
(34)
Nakon privremene objave i potom konačne objave jedan je proizvođač izvoznik u uzorku tvrdio da je Komisija zajam smatrala subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere, iako je bio namijenjen ulaganju koje nije povezano s predmetnim proizvodom.
(35)
Komisija je tu tvrdnju odbacila. Tijekom ispitnog postupka utvrđeno je da je proizvođač izvoznik kalifornijske pastrve primio takav zajam protiv kojeg se mogu uvesti kompenzacijske mjere jer je specifičan za sektor akvakulture. Smatralo se nevažnim što predmetni program nije specifičan za pravni subjekt koji proizvodi proizvod iz ispitnog postupka ako je sam program specifičan, a njegove se koristi mogu povezati s proizvodnjom predmetnog proizvoda. Potonje jest slučaj jer su se subvencioniranim zajmom smanjili ukupni troškovi financiranja proizvođača, od čega je i predmetni proizvod ostvario korist. Nije dostavljen nikakav dokaz o tome da su predmetni proizvođači izvoznici financijskim sredstvima upravljali tako da na ukupni trošak financiranja društva ne utječe dodjela zajma.
(36)
Nakon privremene objave još je jedan proizvođač izvoznik u uzorku tvrdio da Komisija nije točno raspodijelila korist subvencioniranog zajma između dva različita pravna subjekta u istoj skupini, u kojoj samo jedan pravni subjekt proizvodi predmetni proizvod.
(37)
Komisija je prihvatila tu tvrdnju i raspodijelila korist na temelju prometa tih pravnih subjekata. Korist pripisana predmetnom proizvodu gotovo je jednaka nuli te je stoga ne bi trebalo uzimati u obzir u ukupnom iznosu subvencioniranja.
(38)
Nakon privremene objave i potom konačne objave, u pogledu zajmova protiv kojih su uvedene kompenzacijske mjere, jedan je proizvođač izvoznik u uzorku doveo u pitanje Komisijin izračun koeficijenta obrtaja koji je upotrijebljen pri raspodjeli koristi izvozu predmetnog proizvoda u Uniju. Tvrdio je da iznos izvozne prodaje predmetnog proizvoda treba podijeliti ukupnim prometom društva, uključujući prodaju pastrve i drugih proizvoda koji se prodaju na domaćem tržištu i izvoze u EU kako bi se izračunao koeficijent obrtaja radi određivanja iznosa subvencioniranih zajmova.
(39)
Komisija je tu tvrdnju prihvatila. Međutim, unatoč toj novoj metodi, marže subvencioniranih zajmova ostale su iste.
(40)
Budući da nije bilo daljnjih primjedbi u vezi sa subvencioniranim zajmovima, potvrđuju se uvodne izjave 65. do 81. Privremene uredbe.
(41)
Uzimajući u obzir primjedbe zainteresiranih strana nakon privremene objave, marže subvencioniranih zajmova iznose kako slijedi:
Povlašteni zajmovi
Naziv društva
Marža subvencije
Özpekler
0,3 %
4. Skupine poljoprivrednih suosiguravatelja i stope potpore za premije
(42)
Budući da nije bilo primjedbi u vezi sa skupinama poljoprivrednih suosiguravatelja i stopama potpore za premije, potvrđuju se uvodne izjave 82. do 90. Privremene uredbe.
5. Subvencije za konzultantske usluge
(43)
S obzirom na to da nije bilo primjedbi u vezi sa subvencijama za konzultantske usluge, potvrđuje se uvodna izjava 91. Privremene uredbe.
6. Subvencije za gorivo i odlaganje ribarskih plovila
(44)
S obzirom na to da nije bilo primjedbi u vezi sa subvencijama za gorivo i odlaganje ribarskih plovila, potvrđuje se uvodna izjava 92. Privremene uredbe.
7. Izračun ukupnih marži subvencija
(45)
Nakon privremene objave dva društva u uzorku istaknula su administrativnu pogrešku pri zaokruživanju iznosa u izračunu ukupnih marži subvencija. Komisija je tu tvrdnju prihvatila i s tim u skladu ažurirala tablicu u nastavku.
(46)
Budući da nije bilo primjedbi u pogledu metode izračuna ukupnih marži subvencija, potvrđuju se metode navedene u uvodnim izjavama 93. do 98. Privremene uredbe.
(47)
Uzimajući u obzir primjedbe zainteresiranih strana, konačne marže subvencija koje se primjenjuju na neto cijenu franko granica Unije, neocarinjeno, iznose kako slijedi:
Naziv društva
Marža subvencije
GMS
6,9 %
Kilic
9,5 %
Özpekler
6,7 %
Ternaeben
8,0 %
Ponderirani prosjek uzorka
7,6 %
Marža subvencije na razini zemlje
9,5 %
D. ŠTETA
1. Definicija industrije Unije i proizvodnje Unije
(48)
Nakon privremene objave jedna je zainteresirana strana tvrdila da je Komisija iz ukupne proizvodnje Unije isključila podatke proizvođača iz Unije koji prerađuju živu ribu kupljenu od drugih proizvođača iz Unije. Tvrdili su da je industrija prerade ribe u Uniji zbog toga de facto bila isključena iz ispitnog postupka.
(49)
Nakon konačne objave ta je strana ponovila svoje primjedbe i dodala da je Komisija trebala izvršiti: i. integriranu analizu na temelju ukupne kombinirane proizvodnje uzgajivača i prerađivača u Uniji ili ii. analizu u dva koraka na temelju početne segmentirane analize štete u segmentu uzgajivača s jedne strane i segmentu prerađivača s druge strane i potom ih integrirati u analizu cjelokupne industrije. Tvrdilo se da bi potonje bilo u skladu sa sudskom praksom WTO-a u predmetu EZ - Salmon (9) te s prethodnom praksom Komisije (10). Međutim, ta strana nije dostavila nikakvu procjenu eventualnih učinaka alternativnih metoda na analizu štete. Na kraju, ista je zainteresirana strana tvrdila da metodologija nije usklađena s činjenicom da je uvoz namijenjen ponovnoj preradi uključen i u količinu uvoza i u količinu proizvodnje Unije.
(50)
Nakon konačne objave i turska je vlada tvrdila da bi podatke od proizvođača Unije koji prerađuju živu ribu kupljenu od drugih proizvođača Unije trebalo uključiti u ukupnu proizvodnju Unije.
(51)
Turska vlada dodala je da se količina proizvodnje koja je korištena za potrebe analize štete razlikuje od količine proizvodnje korištene za potrebe analize reprezentativnosti i da je stoga potencijalno netočna. Turska vlada ponovila je svoju primjedbu u pogledu navodnih nedostataka analize reprezentativnosti.
(52)
U trenutačni ispitni postupak uključeni su svi proizvođači žive, svježe, smrznute, filetirane i dimljene pastrve u Uniji. Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 10. Privremene uredbe, uzorak proizvođača Unije obuhvaćao je različite korake i vrste proizvodnje (proizvodnja žive, svježe, smrznute, filetirane i dimljene pastrve) te se smatrao reprezentativnim za industriju Unije u cjelini. Gore navedena tvrdnja da je industrija prerade ribe de facto bila isključena iz analize stoga je odbačena kao netočna.
(53)
Nadalje, nije bilo dostupnih podataka koji bi Komisiji omogućili da izvrši segmentiranu analizu različitih koraka i vrsta proizvodnje. Osim toga, kako se napominje u uvodnoj izjavi 10. Privremene uredbe, industrija Unije izrazito je fragmentirana, s više od 700 malih i srednjih poduzeća, što je Komisiji onemogućilo prikupljanje podataka o različitim segmentima. Predložena segmentirana analiza stoga u ovom slučaju nije bila izvediva.
(54)
Na kraju, uvoz namijenjen ponovnoj preradi uključen je u iznos proizvodnje radi postizanja najbolje procjene količine proizvodnje. U svakom slučaju, uvoz predmetnog proizvoda (osim dimljene pastrve) namijenjen ponovnoj preradi činio je manje od 3 % ukupne proizvodnje Unije izračunane tom metodom i stoga alternativna metoda njegova isključenja iz iznosa proizvodnje Unije ne bi imala značajan učinak na taj pokazatelj štete.
(55)
Razlike u količinama proizvodnje izračunanima za potrebe analize reprezentativnosti i analize štete odraz su činjenice da su tijekom ispitnog postupka postale dostupne preciznije informacije, a analiza reprezentativnosti bila je utemeljena na razboritoj ocjeni dokaza prima facie koji su bili dostupni u vrijeme te analize. Komisija je odgovorila i na posebna pitanja turske vlade u pogledu analize reprezentativnosti pojedinačnom objavom poslanom 18. prosinca 2014. te tijekom saslušanja sa službenikom za saslušanje održanog 8. siječnja 2015. Stoga se odbacuje argument da su podaci o količini proizvodnje korišteni za potrebe analize štete potencijalno netočni zbog različitih izvora za analizu reprezentativnosti i analizu štete.
(56)
Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 123. Privremene uredbe, količina proizvodnje temeljila se na podacima Udruženja europskih proizvođača u akvakulturi (Federation of European Aquaculture Producers - „FEAP”) koji se prikupljaju na razini franko tvornica i odnose na izlovljenu živu ribu u svakoj državi članici. Udio uvoza namijenjen ponovnoj preradi dodan je količini proizvodnje žive ribe u Uniji na temelju podatka prikupljenih i provjerenih tijekom tog ispitnog postupka. Budući da se količina proizvodnje izračunava na osnovi ekvivalenta cijele ribe, nema razlike ako se izračunava za prvi oblik prodaje, tj. „živa”, ili posljednji mogući oblik prodaje, tj. „obrađena”. Dakle, da je količina prerađene ribe dodana količini žive ribe, kako je predložila zainteresirana strana, to bi za posljedicu imalo dvostruko računanje. Unatoč činjenici da se ukupna količina proizvodnje uglavnom temeljila na podacima o proizvodnji žive ribe kako bi se izbjeglo dvostruko računanje, primijenjenom metodom nisu se isključile druge vrste proizvodnje Unije (proizvodnja svježe, smrznute, filetirane i dimljene pastrve) i čimbenici štete odnose se na cjelokupnu industriju Unije, tj. živu ribu i daljnju preradu. Dakle, za razliku od onog što tvrdi ta strana, metodom određivanja ukupne količine proizvodnje Unije nije isključena industrija prerade pastrve. Stoga je taj argument odbačen.
(57)
U svakom slučaju, čak i da se prihvati metoda koju je predložila zainteresirana strana i da se podaci proizvođača Unije koji prerađuju živu ribu dodaju podacima proizvođača žive ribe u Uniji te da to uzrokuje precjenjivanje nekih pokazatelja štete kao što su količina proizvodnje, količina prodaje, proizvodni kapacitet i zapošljavanje, rezultat bi svejedno upućivao na ista kretanja u razmatranom razdoblju jer su količine koje je ostvarila prerađivačka industrija povezani s količinama proizvodnje žive ribe.
(58)
Budući da nije bilo drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 99. i 100. Privremene uredbe.
2. Potrošnja u Uniji
(59)
Nakon privremene objave i kako je već navedeno u uvodnoj izjavi 48., jedna zainteresirana strana tvrdila je da je Komisija isključila podatke proizvođača Unije koji prerađuju živu ribu kupljenu od drugih proizvođača žive ribe u Uniji i uključila samo količinu proizvodnje proizvođača Unije koji uvoze živu ribu radi daljnje prerade. Ta je strana tvrdila da je ukupna potrošnja u Uniji stoga podcijenjena. Nakon konačne objave ista je strana ponovila svoju primjedbu, a da je nije dodatno potkrijepila, osim hipotetskim primjerom povezanim s tržišnim udjelima, tvrdeći da je metoda Komisije za određivanje potrošnje u Uniji nelogična te da za posljedicu ima precijenjen tržišni udio turskog uvoza.
(60)
Kako je objašnjeno u uvodnim izjavama 52. i 56., industrija prerade ribe u Uniji ustvari nije bila isključena iz analize. Pa ipak, podaci o proizvodnji utvrđeni su na temelju količine žive ribe izračunane na osnovi ekvivalenta cijele ribe kako bi se izbjeglo dvostruko računanje. Isti bi se rezultat dobio da je ukupna količina proizvodnje utvrđena na temelju količine daljnje prerađene pastrve izražene u ekvivalentu cijele ribe. Međutim, da se količina prerađene ribe dodala količini žive ribe, kako je predložila zainteresirana strana, posljedica bi bila dvostruko računanje, čime bi se umjetno povećala ukupna količina proizvodnje i potrošnje u Uniji. Istodobno, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 57., ti bi pokazatelji svejedno upućivali na ista kretanja u razmatranom razdoblju. Stoga su ti argumenti odbačeni.
(61)
Navodni učinak na tržišni udio turskog uvoza ispitan je u uvodnoj izjavi 64.
(62)
Budući da nije bilo drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 101. do 105. Privremene uredbe.
3. Uvoz iz predmetne zemlje
3.1. Količina i tržišni udio uvoza iz predmetne zemlje
(63)
Nakon konačne objave jedna zainteresirana strana tvrdila je da je Komisija isključila podatke proizvođača Unije koji prerađuju živu ribu kupljenu od drugih proizvođača žive ribe u Uniji i uključila samo količinu proizvodnje proizvođača Unije koji uvoze živu ribu radi daljnje prerade. Ta je strana tvrdila da se tom metodom precjenjuje tržišni udio turskog uvoza. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 59., strana ni na koji način nije potkrijepila tu tvrdnju, osim hipotetskim primjerom povezanim s tržišnim udjelima.
(64)
Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 60., podaci o proizvodnji utvrđeni su na temelju količine žive ribe izračunane na osnovi ekvivalenta cijele ribe kako bi se izbjeglo dvostruko računanje. Da se količina prerađene ribe dodala količini žive ribe, kako je predložila zainteresirana strana, posljedica bi bila dvostruko računanje, čime bi se umanjio tržišni udio turskog uvoza. Istodobno, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 57., ti bi pokazatelji svejedno upućivali na ista kretanja u razmatranom razdoblju. Stoga je taj argument odbačen.
(65)
Budući da nije bilo drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 106. do 108. Privremene uredbe.
3.2. Cijene uvoza iz predmetne zemlje i obaranje cijena
(66)
Nakon privremene objave jedna je strana tvrdila da uvozne cijene iz Turske ne bi trebalo određivati na temelju prosječne vrijednosti, nego prema vrsti proizvoda jer bi sastav vrste proizvoda i ponder pojedinačnih vrsta u tom sastavu znatno utjecali na prosječnu cijenu. Nakon konačne objave ista je strana ponovila svoju primjedbu, ali je nije dodatno potkrijepila.
(67)
Smatra se primjerenim da se za potrebe utvrđivanja i ispitivanja općih kretanja pokazatelja štete povezanih s cijenama predmetnog proizvoda u razmatranom razdoblju, kako je predviđeno člankom 3. Osnovne uredbe, upotrebljava ponderirana prosječna uvozna cijena koja se odnosi na predmetni proizvod kako je definiran. Naime, detaljni podaci prikupljaju se samo za razmatrano razdoblje. Stoga podaci na razini vrste proizvoda nisu dostupni za cijelo razmatrano razdoblje. U svakom slučaju, ponderirana prosječna uvozna cijena omogućila bi ispitivanje kretanja koje je primjenjivo na predmetni proizvod. Činjenica da bi se kretanje navodno razlikovalo za određene vrste proizvoda ne može poništiti opće kretanje. Na kraju, cijena se ponderira kako bi se u obzir uzeo ponder svake vrste proizvoda u okviru različitih sastava.
(68)
S druge strane, za potrebe određivanja obaranja cijena tijekom razdoblja ispitnog postupka, kako je objašnjeno u uvodnim izjavama 112. i 113. Privremene uredbe, Komisija je doista upotrijebila ponderirane prosječne prodajne cijene po vrsti proizvoda proizvođača iz Unije u uzorku prema nepovezanim kupcima na tržištu Unije, prilagođene na razinu franko tvornica te ih je usporedila s odgovarajućim ponderiranim prosječnim cijenama po vrsti proizvoda za uvoz predmetnog proizvoda turskih proizvođača u uzorku koji surađuju prema prvom neovisnom kupcu na tržištu Unije, utvrđenima na osnovi CIF, uz odgovarajuće prilagodbe za carine i troškove nakon uvoza.
(69)
Argument je odbačen iz gore navedenih razloga.
(70)
Nakon privremene objave ista je strana dovela u pitanje činjenicu da Komisija nije izvršila nikakvu prilagodbu za trošak nakon uvoza. Komisija je zbog te tvrdnje dodatno analizirala dostupne podatke te su upotrijebljeni prosječni troškovi nakon uvoza koje je imao povezani uvoznik proizvođača izvoznika u uzorku.
(71)
Usporedba cijena napravljena je za svaku vrstu proizvoda za poslove na istoj razini trgovine, prema potrebi primjereno prilagođena, i nakon odbijanja rabata i popusta. Rezultat usporedbe izražen je kao postotak prometa proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razdoblja ispitnog postupka. S obzirom na prilagodbu prethodno opisanu u uvodnoj izjavi 70., ponderirana prosječna marža obaranja cijena za uvoz iz predmetne zemlje na tržištu Unije bila je između 2 % i 16 % (prosječna marža obaranja cijena bila je 6 %).
(72)
Budući da nije bilo drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 109. do 111. i 114. do 117. Privremene odredbe.
4. Gospodarsko stanje industrije Unije
4.1. Opće napomene
(73)
Nakon privremene objave turska je vlada tvrdila da bi Komisija trebala dostaviti podatke o makroekonomskim pokazateljima štete izračunanima samo na razini proizvođača iz Unije u uzorku. Strana je ponovila svoju tvrdnju nakon konačne objave. Praksa je Komisije da se makroekonomski pokazatelji utvrđuju i analiziraju na razini Unije, a ne na razini proizvođača iz Unije u uzorku. Štoviše, smatra se da u pogledu makroekonomskih pokazatelja potpuni podaci o cjelokupnoj industriji Unije, koji obuhvaćaju podatke od društava u uzorku, bolje odražavaju stanje tijekom razmatranog razdoblja od podataka koji se odnose samo na dio industrije. Stoga je taj zahtjev odbačen.
(74)
Budući da nije bilo drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 118. do 122. Privremene uredbe.
4.2. Makroekonomski pokazatelji
4.2.1. Proizvodnja, kapacitet proizvodnje i iskorištenost kapaciteta
(75)
Nakon privremene objave i kako je već navedeno u uvodnoj izjavi 9., jedna zainteresirana strana tvrdila je da je Komisija isključila podatke proizvođača iz Unije koji prerađuju živu ribu kupljenu od drugih proizvođača žive ribe u Uniji i uključila samo količinu proizvodnje proizvođača iz Unije koji uvoze živu ribu radi daljnje prerade. Ta je strana tvrdila da je ukupna količina proizvodnje u Uniji stoga podcijenjena.
(76)
Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 52., Komisija je analizirala cjelokupnu industriju Unije uključujući proizvođače žive, svježe, smrznute, filetirane i dimljene pastrve i, kako je objašnjeno u uvodnim izjavama 56. i 60., na ukupnu količinu proizvodnje u Uniji nije utjecala metoda koju je primijenila Komisija. Stoga je taj argument odbačen.
(77)
Turska vlada tvrdila je da su podaci FEAP-a obuhvaćali podatke samo za 13 država članica te da je zbog toga ukupna količina proizvodnje Unije podcijenjena.
(78)
Podaci FEAP-a zaista ne obuhvaćaju države članice čija je ukupna količina proizvodnje manja od 1 000 tona („ekvivalent cijele ribe”) godišnje, ali to, s obzirom na male količine, ne bi znatno utjecalo na utvrđena kretanja. Osim toga, ta strana nije pokazala nijedan mogući učinak uključivanja preostalih država članica u ukupne podatke. Stoga je taj argument odbačen.
(79)
Nakon konačne objave turska je vlada tvrdila da su iznosi proizvodnje za dvije države članice koje su isključene, Bugarsku i Rumunjsku, u 2011. u stvari bili veći od 1 000 tona. Međutim, podaci o količini proizvodnje koje je dostavila turska vlada u osnovi se odnose na proizvodnju velike pastrve koja nije predmetni proizvod u trenutačnom ispitnom postupku. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(80)
Nakon privremene objave jedna je zainteresirana strana tvrdila da je proizvodni kapacitet, kako je prikazan u uvodnoj izjavi 124. Privremene uredbe, netočan jer je izračunan na osnovi netočno utvrđene količine proizvodnje iz uvodne izjave 75. Osim toga, ta zainteresirana strana tvrdila je da se stopa iskorištenosti kapaciteta ne bi trebala temeljiti na podacima koje su dostavili proizvođači iz Unije u uzorku jer su u uzorku bili proizvođači iz Unije koji predstavljaju razne faze proizvodnje, npr. dimljenje, a količina proizvodnje navodno je obuhvaćala samo živu pastrvu. Nakon konačne objave ta je strana tvrdila da je korištena formula bila pogrešna jer se temeljila na prosječnoj stopi iskorištenosti kapaciteta proizvođača u uzorku, a trebalo je upotrijebiti podatke industrije žive ribe, s jedne strane, i prerađivačke industrije, s druge strane. Strana je dodala da nisu uključeni ni podaci za prerađivačku industriju koja kupuje živu pastrvu u Uniji, što je navodno znatno utjecalo na određivanje ukupnog proizvodnog kapaciteta u Uniji. Strana je na kraju dodala da se određivanje kapaciteta nikako ne bi trebalo temeljiti na formuli, nego na stvarnim podacima proizvođača iz Unije.
(81)
Kako je navedeno u uvodnim izjavama 52., 56. i 60., Komisija nije isključila prerađivačku industriju u Uniji iz svoje analize i stoga je argument da je količina proizvodnje netočno izračunana odbačen. Nadalje, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 53., nije bilo dostupnih podataka koji bi Komisiji omogućili da izvede segmentiranu analizu s pomoću podataka o te dvije industrije. Iz istog razloga određenje kapaciteta nije se moglo temeljiti na stvarnim podacima za više od 700 malih i srednjih proizvođača iz Unije. Kako je objašnjeno u uvodnim izjavama 123. i 124. Privremene uredbe, stopa iskorištenosti kapaciteta koju je utvrdila Komisija dosljedna je s količinom proizvodnje Unije. Stoga su odbačeni i argumenti da je kapacitet određen na temelju nepotpunih podataka o ukupnoj proizvodnji i da se stopa iskorištenosti kapaciteta ne bi trebali temeljiti na podacima proizvođača iz Unije u uzorku. U svakom slučaju, čak i da je alternativna metoda za izračun količine proizvodnje koju je predložila zainteresirana strana prihvaćen i da su podaci prerađivačke industrije u Uniji koja kupuje živu pastrvu u Uniji dodani podacima proizvođača žive ribe iz Unije, što bi za posljedicu imalo dvostruko računanje objašnjeno u uvodnoj izjavi 56., razvoj stope iskorištenosti kapaciteta pratio bi ista kretanja u razmatranom razdoblju. Stoga je taj argument odbačen.
(82)
Budući da nije bilo drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 123. do 128. Privremene uredbe.
4.2.2. Količina prodaje i tržišni udio
(83)
Nakon privremene objave i kako je već navedeno u uvodnoj izjavi 9., jedna zainteresirana strana tvrdila je da je Komisija isključila podatke proizvođača iz Unije koji prerađuju živu ribu kupljenu od drugih proizvođača žive ribe u Uniji i uključila samo količinu proizvodnje proizvođača iz Unije koji uvoze živu ribu radi daljnje prerade. Ta je strana tvrdila da je dio prerađivačke industrije u Uniji isključen iz analize i da je stoga količina prodaje industrije Unije podcijenjena, a tržišni udio izračunan na toj osnovi netočan. Nakon konačne objave ista je strana ponovila svoje primjedbe i dodala da se Komisija trebala osloniti na alternativne metode opisane u uvodnoj izjavi 49., ali nije potkrijepila tvrdnju o njihovoj važnosti za ovaj nalaz.
(84)
Zbog razloga navedenih u uvodnim izjavama 52., 56. i 60., odbačen je argument da je količina proizvodnje netočno utvrđena i da dio industrije Unije nije uzet u obzir u analizi. U skladu s tim odbačen je i argument da su količina prodaje i tržišni udio netočno utvrđeni. Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 53., segmentirana analiza nije bila izvediva i odbačena je. Međutim, prihvaćanje metode izračuna količine prodaje koju je predložila zainteresirana strana uzrokovalo bi dvostruko računanje i posljedično precjenjivanje količine prodaje i tržišnog udjela industrije Unije. Istodobno, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 57., ti bi pokazatelji svejedno ukazivali na ista kretanja u razmatranom razdoblju. Stoga je taj argument odbačen.
(85)
Budući da nije bilo drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 129. i 133. Privremene uredbe.
4.2.3. Rast
(86)
Budući da nije bilo primjedbi, potvrđuje se uvodna izjava 134. Privremene uredbe.
4.2.4. Zaposlenost i produktivnost
(87)
Nakon privremene objave i kako je već navedeno u uvodnoj izjavi 9., jedna je strana tvrdila da je Komisija isključila podatke od proizvođača iz Unije koji prerađuju živu ribu koju su kupili od drugih proizvođača žive ribe iz Unije i da je zaposlenost stoga podcijenjena. Nakon konačne objave ta je strana tvrdila da je korištena formula bila pogrešna jer se temeljila na podacima o zaposlenosti za proizvođače u uzorku, a trebalo je upotrijebiti podatke za te dvije industrije. Strana je dalje tvrdila da nisu bili uključeni podaci prerađivača koji kupuju živu pastrvu u Uniji, što je navodno znatno utjecalo na određivanje ukupne zaposlenosti u Uniji. Strana je na kraju dodala da se određivanje zaposlenosti nikako ne bi trebalo temeljiti na formuli, nego na stvarnim podacima proizvođača iz Unije.
(88)
Zbog razloga navedenih u uvodnim izjavama 52., 56. i 60. odbačen je argument da dio industrije Unije nije uzet u obzir u analizi. Nadalje, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 53., nije bilo dostupnih podataka koji bi Komisiji omogućili da izvede segmentiranu analizu s pomoću podataka o industriji žive ribe, s jedne strane, i industriji prerade, s druge. Iz istog razloga određivanje zaposlenosti nije se moglo temeljiti na stvarnim podacima za više od 700 malih i srednjih proizvođača iz Unije. Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 136. Privremene uredbe, podaci o zaposlenosti koje je utvrdila Komisija dosljedni su s količinom proizvodnje Unije. Naime, Komisija je pri utvrđivanju podataka o zapošljavanju uzela u obzir cjelokupnu industriju Unije, uključujući prerađivačku industriju. Iz toga slijedi da je odbačen i argument da su podaci za zapošljavanje netočno utvrđeni. U svakom slučaju, čak i da je alternativna metoda za izračun količine proizvodnje koju je predložila zainteresirana strana prihvaćena i da su podaci prerađivačke industrije u Uniji koja kupuje živu pastrvu u Uniji dodani podacima proizvođača žive ribe iz Unije, što bi za posljedicu imalo dvostruko računanje objašnjeno u uvodnoj izjavi 56., razvoj zaposlenosti pratio bi ista kretanja u razmatranom razdoblju. Stoga je taj argument odbačen.
(89)
Budući da nije bilo drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 135. do 137. Privremene uredbe.
4.3. Mikroekonomski pokazatelji
4.3.1. Cijene i čimbenici koji utječu na cijene
(90)
Nakon privremene objave jedna je strana tvrdila da prodajne cijene industrije Unije ne bi trebalo utvrđivati na temelju prosječne vrijednosti, nego prema vrsti proizvoda jer bi sastav vrste proizvoda i ponder pojedinačnih vrsta u tom sastavu znatno utjecali na prosječnu cijenu. Nakon konačne objave ista je strana ponovila svoje primjedbe, ali ih nije dodatno potkrijepila.
(91)
Međutim, primjenom analogije, iz razloga navedenih u uvodnim izjavama 67. i 68., taj je argument odbačen.
(92)
Budući da nije bilo drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 140. do 142. Privremene uredbe.
4.3.2. Troškovi rada
(93)
Budući da nije bilo primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 143. i 144. Privremene uredbe.
4.3.3. Zalihe
(94)
Budući da nije bilo primjedbi, potvrđuje se uvodna izjava 145. Privremene uredbe.
4.3.4. Profitabilnost, novčani tok, ulaganja, povrat ulaganja i sposobnost prikupljanja kapitala
(95)
Budući da nije bilo primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 146. do 151. Privremene uredbe.
5. Zaključak o šteti
(96)
Na temelju gore navedene ukupne analize relevantnih makroekonomskih i mikroekonomskih čimbenika te s obzirom na to da nije bilo drugih primjedbi, potvrđuju se zaključci navedeni u uvodnim izjavama 152. do 155. Privremene uredbe da je cijela industrija Unije, uključujući sve različite korake i vrste proizvodnje (proizvodnja živih, svježih, smrznutih pastrva, fileta pastrve i dimljene pastrve) pretrpjela znatnu štetu u smislu članka 8. stavka 4. Osnovne uredbe.
E. UZROČNOST
1. Učinci subvencioniranog uvoza
(97)
Budući da nije bilo primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 157. do 161. Privremene uredbe.
2. Učinci drugih čimbenika
2.1. Uvoz iz trećih zemalja
(98)
Budući da nije bilo primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 162. do 165. Privremene uredbe.
2.2. Izvozni rezultati industrije Unije
(99)
Budući da nije bilo primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 166. i 168. Privremene uredbe.
2.3. Razvoj potrošnje
(100)
Budući da nije bilo primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 169. i 170. Privremene uredbe.
2.4. Tržišno natjecanje s drugim vrstama riba
(101)
Nakon privremene objave neke su zainteresirane strane ponovile svoju tvrdnju da je znatna šteta koju je pretrpjela industrija Unije bila uzrokovana tržišnim natjecanjem s drugim vrstama riba. Strane su navele studije (11) koje navodno pokazuju da druge vrste riba konkuriraju kalifornijskoj pastrvi u veličini porcije na njemačkom tržištu. Te su strane još tvrdile da je osim navodnog tržišnog natjecanja s velikom pastrvom, lososom i somom postojalo i tržišno natjecanje s bakalarom, velikim listom (ploča), skušom i škarpinom, što je uzrokovalo štetu industriji Unije.
(102)
Navedene studije na koje su upućivale te strane ne nude nikakve konačne dokaze ni u pogledu njemačkog tržišta ni u pogledu tržišta Unije u cjelini, kojima bi se te tvrdnje potkrijepile. Te se tvrdnje kose i s činjenicom da se turski uvoz kalifornijske pastrve u Uniji povećao tijekom razmatranog razdoblja i u smislu tržišnog udjela i u smislu količine prodaje.
(103)
Navodnim tržišnim natjecanjem s drugim vrstama ribe nikako se ne bi moglo objasniti općenito pogoršanje gospodarskog i financijskog stanja industrije Unije i posebno gubitak tržišnog udjela u odnosu na uvoz iz Turske koji je tijekom razmatranog razdoblja bio u porastu.
(104)
Stoga su tvrdnje iznesene u tom pogledu odbačene.
(105)
Budući da nije bilo drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 171. do 175. Privremene uredbe.
2.5. Administrativno i regulatorno opterećenje, zemljopisna ograničenja
(106)
Nakon privremene objave neke su zainteresirane strane ponovile svoju tvrdnju da se analizom nije uzeo u obzir negativan učinak administrativnog opterećenja u državama članicama.
(107)
Administrativno i regulatorno opterećenje, uključujući navodna ograničenja upotrebe određenih zemljopisnih područja u državama članicama za potrebe akvakulture kao mogući drugi uzročnik štete industriji Unije, obuhvaćeni su uvodnim izjavama 176. do 178. Privremene uredbe. Predmetne strane nisu dodatno potkrijepile svoju tvrdnju niti su u tom pogledu dostavile dodatne informacije. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(108)
Budući da nije bilo drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 176. do 178. Privremene uredbe.
2.6. Pritisak na cijene koji su izvršili veliki trgovci na malo
(109)
Nakon privremene objave neke su zainteresirane strane ponovile svoju tvrdnju da se analizom nije uzeo u obzir negativan učinak pritiska na cijene i velika pregovaračka snaga u sektoru trgovine na malo.
(110)
Pritisak na cijene i pregovaračka snaga u sektoru trgovine na malo kao mogući drugi uzročnici štete industriji Unije obuhvaćeni su uvodnim izjavama 179. do 181. Privremene uredbe. Te strane nisu dodatno potkrijepile svoju tvrdnju niti su u tom pogledu dostavile dodatne informacije. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(111)
Budući da nije bilo drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 179. do 181. Privremene uredbe.
2.7. Prekomjerna ulaganja, financijski troškovi, fluktuacije deviznih tečajeva i izvanredni gubici povezani sa sudskim sporovima
(112)
Nakon privremene objave neke su zainteresirane strane ponovile svoju tvrdnju da se analizom nije uzeo u obzir negativan učinak nekoliko drugih čimbenika koji utječu na pojedinačne proizvođače iz Unije, npr. navodna prekomjerna ulaganja, pitanja zaštite okoliša i sudski sporovi.
(113)
Međutim, ti su čimbenici obuhvaćeni uvodnim izjavama 182. do 186. Privremene uredbe. Te strane nisu dodatno potkrijepile svoju tvrdnju niti su u tom pogledu dostavile dodatne informacije. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(114)
Budući da nije bilo drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 182. do 186. Privremene uredbe.
3. Zaključak o uzročnosti
(115)
Na temelju prethodno navedenog i budući da nije bilo drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 187. do 189. Privremene uredbe da je znatnu štetu industriji Unije uzrokovao subvencionirani uvoz iz predmetne zemlje i da drugi pojedinačno i skupno analizirani čimbenici nisu prekinuli tu uzročno-posljedičnu vezu.
F. INTERES UNIJE
1. Interes industrije Unije
(116)
Budući da nije bilo primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 191. do 194. Privremene uredbe.
2. Interes nepovezanih uvoznika
(117)
Nakon uvođenja privremenih mjera javila su se još dva uvoznika tvrdeći da bi uvođenje pristojbi za pastrvu iz Turske imalo negativan učinak na njih. Međutim, te strane nisu potkrijepile svoju tvrdnju. Stoga su te tvrdnje odbačene.
(118)
Budući da nije bilo drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 195. i 198. Privremene uredbe.
3. Interes korisnika, potrošača i dobavljača
(119)
Budući da nije bilo primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 199. do 203. Privremene uredbe.
4. Zaključak o interesu Unije
(120)
Na temelju gore navedenog i budući da nema drugih primjedbi, potvrđuje se uvodna izjava 204. Privremene uredbe da ne postoje uvjerljivi razlozi na temelju kojih bi se zaključilo da uvođenje mjera na uvoz predmetnog proizvoda iz Turske nije u interesu Unije.
G. KOMPENZACIJSKE MJERE
(121)
Na temelju zaključaka koje je Komisija donijela u vezi sa subvencioniranjem, štetom, uzročnosti i interesom Unije potrebno je uvesti konačne kompenzacijske mjere kako bi se spriječilo da subvencionirani uvoz i dalje uzrokuje štetu industriji Unije.
1. Razina uklanjanja štete (marža štete)
(122)
S obzirom na prilagodbu prethodno opisanu u uvodnim izjavama 70. i 71. marže štete revidirane su u skladu s uvodnom izjavom 127. u nastavku.
(123)
Budući da nije bilo drugih primjedbi, potvrđuju se uvodne izjave 206. do 217. Privremene uredbe.
2. Konačne mjere
(124)
S obzirom na prethodno navedeno i u skladu s člankom 15. Osnovne uredbe, konačne bi kompenzacijske pristojbe trebalo uvesti u skladu s pravilom o manjem iznosu pristojbe iz članka 15. stavka 1. Osnovne uredbe. Komisija je usporedila marže štete i marže subvencije. Iznos tih pristojbi potrebno je postaviti na razinu najniže marže subvencije i štete.
(125)
S obzirom na visoku stopu suradnje turskih proizvođača izvoznika, pristojba za „sva ostala društva” utvrđena je na razini najviše pristojbe koja će se uvesti za društva u uzorku ili koja surađuju u ispitnom postupku. Pristojbe za „sva ostala društva” primjenjivat će se na ona društva koja ne surađuju u ispitnom postupku.
(126)
Za turska društva koja surađuju izvan uzorka koja su navedena u Prilogu, konačna stopa pristojbe utvrđena je u visini ponderiranog prosjeka stopa društava u uzorku.
(127)
Na temelju prethodno navedenog konačne stope kompenzacijske pristojbe, izražene na razini cijene CIF na granici Unije, neocarinjeno, iznose kako slijedi:
Društvo
Marža subvencije
Marža štete
Kompenzacijska pristojba
GMS
6,9 %
24 %
6,9 %
Kilic
9,5 %
37 %
9,5 %
Özpekler
6,7 %
22 %
6,7 %
Ternaeben
8,0 %
17 %
8,0 %
Ostala društva koja surađuju
7,6 %
23 %
7,6 %
Sva ostala društva
9,5 %
37 %
9,5 %
(128)
Prethodno navedene kompenzacijske pristojbe utvrđuju se u obliku pristojbi ad valorem, tj. razmjerno vrijednosti uvoza.
(129)
Pojedinačne stope kompenzacijske pristojbe određene u ovoj Uredbi utvrđene su na temelju nalaza ovog ispitnog postupka. One stoga odražavaju stanje utvrđeno tijekom tog ispitnog postupka u pogledu tih društava. Te se stope pristojbi primjenjuju isključivo na uvoz predmetnog proizvoda podrijetlom iz predmetne zemlje koji proizvode navedeni pravni subjekti.
(130)
Uvoz predmetnog proizvoda koji proizvodi bilo koje društvo koje nije posebno navedeno u izvršnom dijelu ove Uredbe, uključujući subjekte povezane s tim posebno navedenim subjektima, trebao bi podlijegati stopi pristojbe koja se primjenjuje na „sva ostala društva”.
(131)
Društva mogu zahtijevati primjenu tih pojedinačnih stopa kompenzacijske pristojbe ako naknadno promijene naziv subjekta. Zahtjev se mora poslati Komisiji (12). Zahtjev mora sadržavati sve bitne podatke kojima se dokazuje da promjena ne utječe na pravo društva na ostvarivanje koristi od stope pristojbe koja se na njega primjenjuje. Ako promjena naziva društva ne utječe na pravo društva na ostvarivanje koristi od stope pristojbe koja se na njega primjenjuje, u Službenom listu Europske unije objavit će se obavijest o promjeni imena.
(132)
Kako bi se osigurala ispravna primjena kompenzacijskih mjera, preostalu pristojbu za sva ostala društva potrebno je primjenjivati ne samo na proizvođače izvoznike koji ne surađuju u ovom ispitnom postupku, nego i na proizvođače koji nisu izvozili u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka.
3. Preuzimanje obveza
(133)
Nakon objave Privremene uredbe 15 proizvođača izvoznika ponudilo je preuzimanje obveza u pogledu cijena u skladu s člankom 13. Osnovne uredbe.
(134)
Komisija je pažljivo analizirala te ponude s obzirom na specifični kontekst odnosa s Turskom. Komisija je, međutim, smatrala da takvo preuzimanje obveza ne bi bilo praktično u trenutačnom postupku zbog velikog broja načina obrade predmetnog proizvoda, znatnih razlika u cijeni među različitim načinima obrade predmetnog proizvoda i rizika međusobne kompenzacije zbog prodaje drugih proizvoda istim kupcima.
(135)
Nakon konačne objave jedna je zainteresirana strana (AEA) tvrdila da razlozi zbog kojih se preuzimanje obveza smatra nepraktičnim nisu točni. Prvo, tvrdila je da je broj načina obrade ograničen i da ih se jasno može odrediti s pomoću oznaka TARIC te da se određene načine obrade prema potrebi može grupirati; drugo, da postojanje velikih razlika u cijeni među različitim načinima obrade ne bi učinilo preuzimanje obveza nepraktičnim jer bi se mogle odrediti različite najniže uvozne cijene za različite načine obrade i, na kraju, da je prethodno bilo prihvaćeno slično preuzimanje obveza u slučaju drugih ribljih proizvoda (losos) (13).
(136)
Prvo, proizvođači izvoznici u uzorku koji su ponudili preuzimanje obveza i o kojima je Komisija imala detaljne informacije izvozili su sedam različitih načina obrade predmetnog proizvoda tijekom razdoblja ispitnog postupka. Ti se načini obrade ne mogu jasno odrediti s pomoću oznaka TARIC. Nadalje, svako grupiranje načina obrade za koje su potrebne različite cijene moglo bi dovesti do međusobne kompenzacije među najnižim uvoznim cijenama različitih načina obrade. Drugo, ako bi se veliki broj proizvođača izvoznika i načina obrade te znatne razlike u cijeni među načinima obrade mogli ublažiti velikim brojem najnižih uvoznih cijena kako je predložila zainteresirana strana, praćenje preuzimanja obveza bilo bi još nepraktičnije. Treće, ublažavanje rizika međusobne kompenzacije stalnim praćenjem odredbe da se drugi proizvodi više ne prodaju istim kupcima značilo bi nerazmjerno trošenje sredstava te bi stoga bilo nepraktično. Na kraju, preuzimanje obveza koje je bilo prihvaćeno u slučaju lososa pokazalo se nepraktičnim, o čemu svjedoči veliki broj povlačenja obveza u razdoblju trajanja tih mjera. Iz gore navedenih razloga odbačeni su argumenti da bi preuzimanje obveza bilo praktično u ovom slučaju.
(137)
Stoga je ponuđeno preuzimanje obveza u pogledu cijena odbačeno.
4. Konačna naplata privremenih pristojbi
(138)
S obzirom na utvrđene marže subvencije i razinu štete koja je prouzročena industriji Unije, trebalo bi konačno naplatiti iznose osigurane privremenom kompenzacijskom pristojbom uvedenom Privremenom uredbom. Osigurane iznose koji premašuju konačne stope kompenzacijske pristojbe trebalo bi osloboditi.
(139)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora uspostavljenog člankom 15. stavkom 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 (14),
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Uvodi se konačna kompenzacijska pristojba na uvoz kalifornijske pastrve (Oncorhynchus mykiss):
-
živa, pojedinačne mase 1,2 kg ili manje, ili
-
svježa, rashlađena, smrznuta i/ili dimljena:
-
u obliku cijele ribe (s glavom), bez škrga ili s njima, bez utrobe ili s njom, pojedinačne mase 1,2 kg ili manje, ili
-
bez glave, bez škrga ili s njima, bez utrobe ili s njom, pojedinačne mase 1 kg ili manje, ili
-
u obliku fileta pojedinačne mase 400 g ili manje,
trenutačno razvrstane u oznake KN ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 i ex 0305 43 00 (oznake TARIC 0301919011, 0302118011, 0303149011, 0304429010, 0304829010 i 0305430011) i podrijetlom iz Turske.
2. Stope konačne kompenzacijske pristojbe koja se primjenjuje na neto cijenu franko granica Unije, neocarinjeno, za proizvod opisan u stavku 1. koji proizvode dolje navedena društva, iznose kako slijedi:
Društvo
Kompenzacijska pristojba
Dodatna oznaka TARIC
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taș.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd. Şti
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Gümüşdoga Su Ürünleri Üretim Ihracat Ithalat AŞ
-
Gümüş-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Şti
-
Hakan Komandit Şirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inş.Paz.Ihr.Ltd.Şti
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Şti
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taș. Komis. İth. İhr. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
6,9 %
B964
BAFA Su Ürünleri Yavru Üretim Merkezi Sanayi Ticaret AŞ
9,5 %
B965
Özpekler İnşaat Taahhüd Dayanıklı Tüketim Malları Su Ürünleri Sanayi ve Ticaret Limited Şirketi
6,7 %
B966
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ithalat ve Ihracat Sanayi Ticaret AŞ
8,0 %
B967
Društva navedena u Prilogu
7,6 %
Sva ostala društva
9,5 %
B999
3. Osim ako je navedeno drukčije, primjenjuju se odredbe koje su na snazi u vezi s carinskim pristojbama.
Članak 2.
Konačno se naplaćuju iznosi osigurani privremenim kompenzacijskim pristojbama u skladu s Provedbenom uredbom (EU) br. 1195/2014. Oslobađaju se osigurani iznosi koji premašuju konačne stope kompenzacijske pristojbe.
Članak 3.
Ako bilo koji novi proizvođač izvoznik iz Turske Komisiji dostavi dostatne dokaze da:
-
nije u Uniju izvozio proizvod opisan u članku 1. stavku 1. za vrijeme ispitnog postupka (1. siječnja 2013. do 31. prosinca 2013.),
-
nije povezan ni s jednim izvoznikom ili proizvođačem iz Turske na kojega se primjenjuju mjere uvedene ovom Uredbom,
-
stvarno je u Uniju izvozio predmetni proizvod nakon razdoblja ispitnog postupka na kojem se mjere temelje ili je ušao u neopozivu ugovornu obvezu izvoza značajne količine u Uniju,
članak 1. stavak 2. može se izmijeniti dodavanjem novog proizvođača izvoznika trgovačkim društvima koja surađuju, a nisu uključena u uzorak te time podliježu ponderiranoj prosječnoj stopi pristojbe od 7,6 %.
Članak 4.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 26. veljače 2015.