EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2012/28/EU
af 25. oktober 2012
om visse tilladte anvendelser af forældreløse værker
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 53, stk. 1, artikel 62 og artikel 114,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Offentligt tilgængelige biblioteker, uddannelsesinstitutioner og museer samt arkiver, film- eller lydarvsinstitutioner og public service radio- og fjernsynsforetagender, der er etableret i medlemsstaterne, er i færd med at gennemføre en omfattende digitalisering af deres samlinger med det formål at skabe europæiske digitale biblioteker. De bidrager til bevaring og formidling af den europæiske kulturarv og spiller en vigtig rolle i etableringen af europæiske digitale biblioteker som Europeana. Teknologi til massedigitalisering af trykt materiale og til søgning og indeksering øger bibliotekssamlingernes forskningsværdi. Oprettelsen af store onlinebiblioteker letter brugen af elektroniske søge- og opdagelsesværktøjer, som åbner nye kilder til opdagelser for forskere og akademikere, der ellers måtte nøjes med mere traditionelle, analoge søgemetoder.
(2)
At fremme fri udveksling af viden og innovation på det indre marked er et vigtigt mål for Europa 2020-strategien som beskrevet i Kommissionens meddelelse om Europa 2020: En strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst; et af flagskibsinitiativerne i denne strategi er udviklingen af en digital dagsorden for Europa.
(3)
Som det fremgår af Kommissionens meddelelse om den digitale dagsorden for Europa, går et af nøgletiltagene i den digitale dagsorden ud på at skabe et retsgrundlag, der kan lette digitalisering og formidling af værker og andre frembringelser, der er beskyttet af ophavsret eller beslægtede rettigheder, og hvis rettighedshavere ikke kan identificeres, eller hvis rettighedshavere, selv om de er identificeret, ikke er lokaliseret - såkaldte »forældreløse værker«. Dette direktiv er rettet mod det specifikke problem vedrørende den retlige fastlæggelse af status som forældreløst værk og dens konsekvenser i forhold til de godkendte brugere og tilladte anvendelser af værker eller fonogrammer, der anses for forældreløse værker.
(4)
Dette direktiv berører ikke specifikke løsninger, der udvikles i medlemsstaterne med henblik på at håndtere større spørgsmål vedrørende massedigitalisering, som f.eks. de såkaldte »out of commerce«-værker. Sådanne løsninger tager hensyn til de særlige kendetegn ved forskellige typer af indhold og forskellige brugere og bygger på konsensus blandt de relevante interessenter. Denne fremgangsmåde er også blevet fulgt i aftalememorandummet om de vigtigste principper for digitalisering og tilrådighedsstillelse af »out of commerce«-værker, der blev undertegnet den 20. september 2011 af repræsentanter for europæiske biblioteker, forfattere, forlæggere og kollektive forvaltningsorganisationer og i nærværelse af Kommissionen. Dette direktiv berører ikke anvendelsen af aftalememorandummet, der opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til at sikre, at frivillige aftaler indgået på grundlag af principperne heri mellem brugere, rettighedshavere og kollektive forvaltningsorganisationer om licens til anvendelse af »out of commerce«-værker drager fordel af den nødvendige retssikkerhed i en national og grænseoverskridende sammenhæng.
(5)
Ophavsret er det økonomiske grundlag for den kreative industri, da den fremmer innovation, skabertrang, investeringer og produktion. Massedigitalisering og formidling af værker er således et middel til beskyttelse af den europæiske kulturarv. Ophavsret er et vigtigt værktøj til at sikre, at den kreative sektor belønnes for sit arbejde.
(6)
Rettighedshaveres eneret til reproduktion af deres værker og andre beskyttede frembringelser og tilrådighedsstillelse heraf for almenheden, som harmoniseret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet (3), nødvendiggør forudgående samtykke fra rettighedshaveren til digitalisering og tilrådighedsstillelse for almenheden af et værk eller en anden beskyttet frembringelse.
(7)
Når der er tale om forældreløse værker, er det ikke muligt at indhente et sådant forudgående samtykke til reproduktion eller tilrådighedsstillelse for almenheden.
(8)
Forskellige fremgangsmåder i medlemsstaterne for anerkendelse af status som forældreløst værk kan frembyde hindringer for det indre markeds funktion og for anvendelsen af og adgang på tværs af grænserne til forældreløse værker. Sådanne forskellige fremgangsmåder kan også føre til begrænsninger i den frie bevægelighed for varer og tjenesteydelser med kulturelt indhold. Det er derfor hensigtsmæssigt at sikre gensidig anerkendelse af denne status, da dette vil give adgang til forældreløse værker i alle medlemsstater.
(9)
Det er nødvendigt at indføre en fælles fremgangsmåde for, hvordan status som forældreløst værk og de tilladte anvendelser af forældreløse værker fastslås, for at skabe retssikkerhed på det indre marked for offentligt tilgængelige bibliotekers, uddannelsesinstitutioners og museers samt arkivers, film- eller lydarvsinstitutioners og public service radio- og fjernsynsforetagenders anvendelse af forældreløse værker.
(10)
Filmværker eller audiovisuelle værker og fonogrammer i public service radio- og fjernsynsforetagenders arkiver, som er produceret af disse foretagender, omfatter forældreløse værker. I betragtning af radio- og fjernsynsforetagendernes særlige stilling som producenter af fonogrammer og audiovisuelt materiale og behovet for at begrænse fænomenet forældreløse værker i fremtiden bør der fastsættes en skæringsdato for anvendelsen af dette direktiv på værker og fonogrammer i radio- og fjernsynsforetagendernes arkiver.
(11)
Filmværker og audiovisuelle værker samt fonogrammer i public service radio- og fjernsynsforetagenders arkiver, som er produceret af disse foretagender, bør i forbindelse med dette direktiv betragtes som omfattende filmværker og audiovisuelle værker samt fonogrammer, som er bestilt af dem til deres eller andre koproducerende public service radio- og fjernsynsforetagenders eksklusive anvendelse. Filmværker og audiovisuelle værker samt fonogrammer i public service radio- og fjernsynsforetagenders arkiver, som ikke er produceret eller bestilt af sådanne foretagender, men som disse foretagender har fået tilladelse til at anvende i henhold til en licensaftale, bør ikke være omfattet af dette direktiv.
(12)
Af hensyn til venskabeligt international sameksistens (»international comity«) bør dette direktiv kun gælde for værker og fonogrammer, der først er udgivet på en medlemsstats område eller, hvis de ikke er udgivet, først er udsendt på en medlemsstats område eller, hvis de ikke er udgivet eller udsendt, gøres offentligt tilgængelige af de begunstigede i dette direktiv med rettighedshavernes samtykke. I sidstnævnte tilfælde bør dette direktiv kun gælde, såfremt det er rimeligt at antage, at rettighedshaverne ikke vil modsætte sig den anvendelse, der er tilladt i henhold til dette direktiv.
(13)
Før et værk eller fonogram kan anses for et forældreløst værk, bør der foretages en omhyggelig søgning i god tro efter værkets eller fonogrammets rettighedshavere, herunder rettighedshavere til værker og andre beskyttede frembringelser, der er indlejret eller inkorporeret i værket eller fonogrammet. Medlemsstaterne bør kunne bestemme, at en sådan omhyggelig søgning kan foretages af de organisationer, der henvises til i dette direktiv, eller af andre organisationer. Sådanne andre organisationer kan opkræve betaling for at foretage en omhyggelig søgning.
(14)
Det er hensigtsmæssigt at indføre en harmoniseret fremgangsmåde for sådanne omhyggelige søgninger for at sikre et højt niveau af beskyttelse af ophavsretten og beslægtede rettigheder i Unionen. En omhyggelig søgning bør omfatte søgning i kilder, der indeholder oplysninger om værkerne og andre beskyttede frembringelser, og som er fastsat i overensstemmelse med dette direktiv af den medlemsstat, hvori den omhyggelige søgning skal foretages. I den forbindelse kunne medlemsstaterne henvise til de retningslinjer for omhyggelig søgning, der blev vedtaget inden for rammen af ekspertgruppen på højt niveau om digitale biblioteker, der blev nedsat som en del af i2010-initiativet til et digitalt bibliotek.
(15)
For at undgå dobbeltarbejde i forbindelse med søgninger bør der foretages en omhyggelig søgning i den medlemsstat, hvor værket eller fonogrammet først blev udgivet, eller, i tilfælde hvor udgivelse ikke har fundet sted, i den medlemsstat, hvor det først blev udsendt. Den omhyggelige søgning i forbindelse med filmværker eller audiovisuelle værker, hvis producent har sit hovedsæde eller er bosat i en medlemsstat, bør foretages i denne medlemsstat. For så vidt angår filmværker eller audiovisuelle værker, der er koproduceret af producenter etableret i forskellige medlemsstater, bør den omhyggelige søgning foretages i hver af disse medlemsstater. Med hensyn til værker og fonogrammer, som hverken er blevet udgivet eller udsendt, men som er blevet gjort offentligt tilgængelige af de begunstigede i dette direktiv med rettighedshavernes samtykke, bør den omhyggelige søgning foretages i den medlemsstat, hvor organisationen, der gjorde værket eller fonogrammet offentligt tilgængeligt med rettighedshaverens samtykke, er etableret. Den omhyggelige søgning efter rettighedshaverne til værker og andre beskyttede frembringelser, der er indlejret eller inkorporeret i et værk eller fonogram, bør foretages i den medlemsstat, hvor den omhyggelige søgning efter værket eller fonogrammet, som indeholder det indlejrede eller inkorporerede værk eller andre beskyttede frembringelser, foretages. Der bør også foretages søgninger i informationskilder, der er tilgængelige i andre lande, hvis der er tegn på, at relevante oplysninger om rettighedshaverne findes i disse andre lande. Omhyggelige søgninger kan frembringe forskellige slags oplysninger, som f.eks. en fortegnelse over søgningen og et søgeresultat. Fortegnelsen over søgningen bør arkiveres, således at den relevante organisation vil være i stand til at påvise, at søgningen var omhyggelig.
(16)
Medlemsstaterne bør sikre, at de pågældende organisationer opbevarer fortegnelser over deres omhyggelige søgninger, og at navnlig resultaterne af sådanne søgninger, der fastslår, at et værk eller fonogram skal anses som et forældreløst værk i dette direktivs forstand, samt oplysninger om ændring af status og om den måde, disse organisationer anvender forældreløse værker på, indsamles og gøres tilgængelige for den brede offentlighed, navnlig gennem registrering af de relevante oplysninger i en online database. Navnlig i betragtning af den tværeuropæiske dimension og for at undgå dobbeltarbejde er det hensigtsmæssigt at fastsætte bestemmelser om oprettelse af en fælles online database for Unionen, der indeholder sådanne oplysninger, og om at gøre oplysningerne tilgængelige for den brede offentlighed på en gennemsigtig måde. Dette kan gøre det muligt for både organisationer, der foretager omhyggelige søgninger, og rettighedshavere at få let adgang til disse oplysninger. Databasen kunne også spille en vigtig rolle med henblik på at forebygge og bringe mulige krænkelser af ophavsrettigheder til ophør, især i tilfælde af ændringer i værkers og fonogrammers status som forældreløse værker. I henhold til forordning (EU) nr. 386/2012 (4) bemyndiges Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (»kontoret«) til at varetage bestemte opgaver og aktiviteter, som finansieres ved anvendelse af dets egne budgetmidler, og som har til formål at fremme og støtte aktiviteterne hos nationale myndigheder, den private sektor og EU-institutionerne i bekæmpelsen af, herunder forebyggelsen af, krænkelser af intellektuelle ejendomsrettigheder.
Disse opgaver består i henhold til artikel 2, stk. 1, litra g), i nævnte forordning navnlig i at stille mekanismer til rådighed, der bidrager til at forbedre onlineudvekslingen af relevant information mellem de berørte myndigheder i medlemsstaterne samt fremme samarbejdet mellem disse myndigheder. Det er derfor hensigtsmæssigt at overlade det til kontoret at oprette og forvalte den europæiske database med oplysninger vedrørende forældreløse værker, der er omhandlet i dette direktiv.
(17)
Der kan være flere rettighedshavere til et bestemt værk eller fonogram, og værker og fonogrammer kan i sig selv indeholde andre værker eller beskyttede frembringelser. Dette direktiv bør ikke berøre identificerede og lokaliserede rettighedshaveres rettigheder. Er mindst én rettighedshaver blevet identificeret og lokaliseret, bør et værk eller et fonogram ikke anses som et forældreløst værk. De begunstigede i dette direktiv bør kun kunne anvende et værk eller et fonogram, hvor en eller flere af rettighedshaverne ikke kan identificeres eller lokaliseres, hvis de har tilladelse til at foretage reproduktion eller tilrådighedsstillelse for almenheden som omfattet af henholdsvis artikel 2 og 3 i direktiv 2001/29/EF fra de rettighedshavere, der er blevet identificeret og lokaliseret, herunder rettighedshavere til værker og andre beskyttede frembringelser, der er indlejret eller inkorporeret i værkerne eller fonogrammerne. Rettighedshavere, der er blevet identificeret og lokaliseret, kan kun give denne tilladelse i forhold til de rettigheder, de selv er indehavere af, enten fordi disse rettigheder er deres egne rettigheder, eller fordi rettighederne er blevet overdraget til dem, og bør ikke kunne give tilladelse i henhold til nærværende direktiv til anvendelse på vegne af rettighedshavere, der ikke er blevet identificeret og lokaliseret. Tilsvarende - når rettighedshavere, der ikke tidligere er identificeret eller lokaliseret, træder frem for at gøre krav på deres rettigheder til værket eller fonogrammet - kan de begunstigedes lovlige anvendelse af værket eller fonogrammet kun fortsætte, hvis disse rettighedshavere giver deres tilladelse hertil i henhold til direktiv 2001/29/EF i forhold til de rettigheder, de er indehavere af.
(18)
Rettighedshavere bør have ret til at bringe status som forældreløst værk til ophør, hvis de træder frem og gør krav på deres rettigheder til værket eller andre beskyttede frembringelser. Rettighedshavere, der bringer status som forældreløst værk til ophør, bør modtage en rimelig kompensation for anvendelsen i henhold til dette direktiv af deres værker eller andre beskyttede frembringelser, som skal fastsættes af den medlemsstat, hvor organisationen, der anvender et forældreløst værk, er etableret. Medlemsstaterne bør frit kunne bestemme, under hvilke omstændigheder betalingen af en sådan kompensation kan organiseres, herunder tidspunktet for hvornår betalingen forfalder. Med henblik på fastsættelsen af det mulige niveau for en rimelig kompensation bør der bl.a. tages behørigt hensyn til medlemsstaternes målsætninger for fremme af kulturen, til den ikke-kommercielle karakter af de pågældende organisationers anvendelse med henblik på at nå mål knyttet til varetagelsen af deres almennyttige opgaver, som f.eks. at fremme læring og formidle kultur samt til den mulige skade for rettighedshaverne.
(19)
Er et værk eller fonogram fejlagtigt blevet kvalificeret som et forældreløst værk som følge af en søgning, der ikke var omhyggelig, bør retsmidlerne i forbindelse med krænkelse af ophavsrettigheder som fastlagt i medlemsstaternes lovgivning i overensstemmelse med de relevante nationale bestemmelser og EU-retten fortsat være til rådighed.
(20)
For at fremme læring og formidling af kultur bør medlemsstaterne indføre en undtagelse eller indskrænkning ud over dem, der er fastsat i artikel 5 i direktiv 2001/29/EF. Denne undtagelse eller indskrænkning bør gøre det muligt for bestemte organisationer som omhandlet i artikel 5, stk. 2, litra c), i direktiv 2001/29/EF, og film- eller lydarvsinstitutioner, der opererer på et almennyttigt grundlag, samt public service radio- og fjernsynsforetagender at reproducere og stille forældreløse værker til rådighed for almenheden i nævnte direktivs forstand, når en sådan anvendelse af værkerne bidrager til varetagelsen af deres almennyttige opgaver, navnlig at bevare og restaurere deres samlinger, herunder deres digitale samlinger, og give adgang til samlingerne med kulturelle og uddannelsesmæssige formål for øje. I forbindelse med dette direktiv bør film- eller lydarvsinstitutioner omfatte organisationer, der af medlemsstaterne er udpeget til at indsamle, katalogisere, bevare og restaurere film og andre audiovisuelle værker eller fonogrammer, der udgør en del af landenes kulturarv. I forbindelse med dette direktiv bør public service radio- og fjernsynsforetagender omfatte foretagender med public service opgaver, der er tildelt, fastsat og tilrettelagt af hver medlemsstat. Den ved dette direktiv fastsatte undtagelse eller indskrænkning, der tillader anvendelsen af forældreløse værker, berører ikke undtagelserne og indskrænkningerne fastsat i artikel 5 i direktiv 2001/29/EF. Den kan kun anvendes i visse specielle tilfælde, der ikke strider mod den normale udnyttelse af værket eller anden beskyttet frembringelse og ikke indebærer urimelig skade for rettighedshavernes legitime interesser.
(21)
For at tilskynde til digitalisering bør de begunstigede i dette direktiv kunne generere indtægter i forbindelse med deres anvendelse af forældreløse værker i henhold til dette direktiv med henblik på at nå mål knyttet til varetagelsen af deres almennyttige opgaver, herunder i forbindelse med offentlig-private partnerskabsaftaler.
(22)
Digitaliseringen af den europæiske kulturarv kan fremmes ved hjælp af aftaler, idet offentligt tilgængelige biblioteker, uddannelsesinstitutioner og museer samt arkiver, film- eller lydarvsinstitutioner samt public service radio- og fjernsynsforetagender med henblik på de anvendelser, der er tilladt i henhold til dette direktiv, bør have ret til at indgå aftaler med kommercielle partnere om digitalisering og tilrådighedsstillelse for almenheden af forældreløse værker. Disse aftaler kan omfatte finansielle bidrag fra sådanne partnere. Sådanne aftaler bør ikke fastsætte begrænsninger for de begunstigede i dette direktiv med hensyn til deres anvendelse af forældreløse værker og bør ikke give den kommercielle partner ret til at anvende eller kontrollere anvendelsen af de forældreløse værker.
(23)
For at fremme EU-borgernes adgang til den europæiske kulturarv er det også nødvendigt at sikre, at forældreløse værker, der er digitaliseret og stillet til rådighed for almenheden i én medlemsstat, også kan stilles til rådighed for almenheden i andre medlemsstater. Offentligt tilgængelige biblioteker, uddannelsesinstitutioner og museer samt arkiver, film- eller lydarvsinstitutioner og public service radio- og fjernsynsforetagender, der anvender et forældreløst værk som led i varetagelsen af deres almennyttige opgaver, bør kunne stille værket til rådighed for almenheden i andre medlemsstater.
(24)
Dette direktiv berører ikke medlemsstaternes ordninger vedrørende forvaltning af rettigheder såsom aftalelicenser, retlige formodninger om repræsentation eller overdragelse, kollektiv forvaltning eller tilsvarende ordninger eller kombinationer heraf, herunder for massedigitalisering.
(25)
Målet for dette direktiv, nemlig at skabe retssikkerhed omkring anvendelsen af forældreløse værker, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, og kan derfor på grund af målet om ensartede regler for anvendelse af forældreløse værker bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
1. Dette direktiv vedrører visse anvendelser af forældreløse værker foretaget af offentligt tilgængelige biblioteker, uddannelsesinstitutioner og museer samt arkiver, film- eller lydarvsinstitutioner og public service radio- og fjernsynsforetagender, der er etableret i medlemsstaterne, for at opfylde mål knyttet til varetagelsen af deres almennyttige opgaver.
2. Dette direktiv finder anvendelse på:
a)
værker udgivet i form af bøger, tidsskrifter, aviser, blade eller andre litterære værker i offentligt tilgængelige bibliotekers, uddannelsesinstitutioners eller museers samlinger samt i arkivers eller film- eller lydarvsinstitutioners samlinger
b)
filmværker eller audiovisuelle værker og fonogrammer i offentligt tilgængelige bibliotekers, uddannelsesinstitutioners eller museers samlinger samt i arkivers eller film- eller lydarvsinstitutioners samlinger, og
c)
filmværker eller audiovisuelle værker og fonogrammer, der er produceret af public service radio- og fjernsynsforetagender til og med den 31. december 2002, og som findes i disse foretagenders arkiver,
som er beskyttet af ophavsret eller beslægtede rettigheder, og som først er udgivet på en medlemsstats område eller, i tilfælde hvor udgivelse ikke har fundet sted, først er udsendt på en medlemsstats område.
3. Dette direktiv finder endvidere anvendelse på værker og fonogrammer som omhandlet i stk. 2, der aldrig er blevet udgivet eller udsendt, men som er blevet gjort offentligt tilgængelige af de i stk. 1 omhandlede organisationer med rettighedshavernes samtykke, såfremt det er rimeligt at antage, at rettighedshaverne ikke ville modsætte sig de i artikel 6 nævnte anvendelser. Medlemsstaterne kan begrænse anvendelsen af nærværende stykke til værker og fonogrammer, som er blevet deponeret hos disse organisationer inden den 29. oktober 2014.
4. Dette direktiv finder endvidere anvendelse på værker og andre beskyttede frembringelser, der er indlejret, inkorporeret eller udgør en uadskillelig bestanddel af de i stk. 2 og 3 omhandlede værker eller fonogrammer.
5. Dette direktiv griber ikke ind i eventuelle ordninger vedrørende forvaltning af rettigheder på nationalt plan.
Artikel 2
Forældreløse værker
1. Et værk eller fonogram anses for et forældreløst værk, hvis ingen af rettighedshaverne til værket eller fonogrammet er identificeret eller, selv om en eller flere af dem er identificeret, ingen af dem er lokaliseret, på trods af, at der er foretaget og registreret en omhyggelig søgning efter rettighedshaverne i overensstemmelse med artikel 3.
2. Hvis der er mere end én rettighedshaver til et værk eller fonogram, og ikke alle er blevet identificeret eller, selv om de er identificeret, ikke er lokaliseret, efter at en omhyggelig søgning er foretaget og registreret i overensstemmelse med artikel 3, kan værket eller fonogrammet anvendes i overensstemmelse med dette direktiv, forudsat at de rettighedshavere, der er blevet identificeret og lokaliseret, i forhold til de rettigheder, de er indehavere af, har givet de i artikel 1, stk. 1, nævnte organisationer tilladelse til at foretage reproduktion og tilrådighedsstillelse for almenheden som omfattet af henholdsvis artikel 2 og 3 i direktiv 2001/29/EF.
3. Stk. 2 berører ikke identificerede og lokaliserede rettighedshaveres rettigheder til værket eller fonogrammet.
4. Artikel 5 finder tilsvarende anvendelse på de rettighedshavere, der ikke er blevet identificeret og lokaliseret, til de værker, der er nævnt i stk. 2.
5. Dette direktiv berører ikke anvendelsen af nationale bestemmelser om anonyme eller pseudonyme værker.
Artikel 3
Omhyggelig søgning
1. Med henblik på at fastslå, om et værk eller et fonogram er et forældreløst værk, sikrer de i artikel 1, stk. 1, nævnte organisationer, at der for hvert enkelt værk og anden beskyttet frembringelse er foretaget en omhyggelig søgning i god tro, ved at konsultere de kilder, der er relevante for den pågældende kategori af værker eller andre beskyttede frembringelser. Den omhyggelige søgning foretages, inden værket eller fonogrammet anvendes.
2. De kilder, der er relevante for hver enkelt kategori af de pågældende værker eller fonogrammer, fastsættes af den enkelte medlemsstat i samråd med rettighedshaverne og brugerne, og skal mindst omfatte de relevante kilder, der er opført i bilaget.
3. Der foretages en omhyggelig søgning i den medlemsstat, hvor udgivelse først har fundet sted eller, i mangel af udgivelse, hvor udsendelse først har fundet sted, undtagen i tilfælde hvor producenten af filmværker eller audiovisuelle værker har sit hovedsæde eller er bosiddende i en medlemsstat, i hvilket tilfælde den omhyggelige søgning foretages i den medlemsstat, hvor producenten har sit hovedsæde eller er bosiddende.
I det i artikel 1, stk. 3, omhandlede tilfælde foretages den omhyggelige søgning i den medlemsstat, hvor organisationen, der gjorde værket eller fonogrammet offentligt tilgængeligt med rettighedshaverens samtykke, er etableret.
4. Er der tegn på, at relevante oplysninger om rettighedshaverne findes i andre lande, skal der også foretages søgning i informationskilder, der er til rådighed i disse andre lande.
5. Medlemsstaterne sikrer, at de i artikel 1, stk. 1, nævnte organisationer fører fortegnelser over deres omhyggelige søgninger, og at disse organisationer giver følgende oplysninger til de kompetente nationale myndigheder:
a)
resultaterne af de omhyggelige søgninger, som disse organisationer har foretaget, og som har ført til den konklusion, at et værk eller et fonogram anses for et forældreløst værk
b)
organisationens anvendelse af forældreløse værker i overensstemmelse med dette direktiv
c)
enhver ændring i henhold til artikel 5 af status som forældreløst værk for værker og fonogrammer, som organisationen anvender
d)
de relevante kontaktoplysninger for den pågældende organisation.
6. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de oplysninger, der er nævnt i stk. 5, registreres i en fælles offentligt tilgængelig online database, der oprettes og forvaltes af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (»kontoret«) i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 386/2012. Med henblik herpå sender de disse oplysninger til kontoret straks efter modtagelsen heraf fra de i artikel 1, stk. 1, nævnte organisationer.
Artikel 4
Gensidig anerkendelse af status som forældreløst værk
Et værk eller fonogram, der i henhold til artikel 2 anses for et forældreløst værk i en medlemsstat, skal anses for et forældreløst værk i alle medlemsstater. Dette værk eller fonogram kan anvendes og gøres tilgængeligt i overensstemmelse med dette direktiv i alle medlemsstater. Dette gælder også for værker og fonogrammer som omhandlet artikel 2, stk. 2, for så vidt angår de ikke-identificerede eller ikke-lokaliserede rettighedshaveres rettigheder.
Artikel 5
Ophør af status som forældreløst værk
Medlemsstaterne sikrer, at en rettighedshaver til et værk eller fonogram, der anses for et forældreløst værk, til enhver tid har mulighed for at bringe værkets eller fonogrammets status som forældreløst værk til ophør, for så vidt angår den pågældendes rettigheder.
Artikel 6
Tilladte anvendelser af forældreløse værker
1. Medlemsstaterne fastsætter en undtagelse fra eller indskrænkning i retten til reproduktion og retten til tilrådighedsstillelse for almenheden, der er fastsat i henholdsvis artikel 2 og 3 i direktiv 2001/29/EF for at sikre, at de i artikel 1, stk. 1, nævnte organisationer har tilladelse til at anvende forældreløse værker, som findes i deres samlinger, på følgende måder:
a)
ved tilrådighedsstillelse af det forældreløse værk for almenheden, jf. artikel 3 i direktiv 2001/29/EF
b)
ved reproduktion, jf. artikel 2 i direktiv 2001/29/EF, med henblik på digitalisering, tilrådighedsstillelse, indeksering, katalogisering, bevaring eller restaurering.
2. De i artikel 1, stk. 1, nævnte organisationer må kun anvende forældreløse værker i overensstemmelse med nærværende artikels stk. 1 for at opfylde mål knyttet til varetagelsen af deres almennyttige opgaver, navnlig at bevare og restaurere værker og fonogrammer i deres samlinger, og give adgang til værkerne og fonogrammerne med kulturelle og uddannelsesmæssige formål for øje. Organisationerne må under en sådan anvendelse generere indtægter, som udelukkende har til formål at dække deres omkostninger ved digitalisering og tilrådighedsstillelse for almenheden af forældreløse værker.
3. Medlemsstaterne sikrer, at de i artikel 1, stk. 1, nævnte organisationer angiver navnet på identificerede forfattere og andre rettighedshavere ved enhver anvendelse af et forældreløst værk.
4. Dette direktiv berører ikke de pågældende organisationers frihed til at indgå aftaler med henblik på at varetage deres almennyttige opgaver, navnlig for så vidt angår offentlig-private partnerskabsaftaler.
5. Medlemsstaterne fastsætter, at rettighedshavere, der bringer et værks eller andre beskyttede frembringelsers status som forældreløst værk til ophør, modtager en rimelig kompensation for de i artikel 1, stk. 1, nævnte organisationers anvendelse af sådanne værker og andre beskyttede frembringelser i overensstemmelse med stk. 1 i nærværende artikel. Medlemsstaterne skal frit kunne fastsætte, under hvilke omstændigheder betalingen af en sådan kompensation kan organiseres. Niveauet for denne kompensation fastlægges, inden for de grænser som er fastsat i EU-retten, i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, hvor organisationen, der anvender det pågældende forældreløse værk, er etableret.
Artikel 7
Fortsat anvendelse af andre retsforskrifter
Dette direktiv berører ikke bestemmelser vedrørende især patentrettigheder, varemærkerettigheder, designrettigheder, brugsmodeller, halvlederprodukters topografi, skrifttyper, adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester, adgang til radio- og tv-spredningstjenesters kabel, beskyttelse af nationale skatte, pligtaflevering, lovgivning om restriktiv praksis og illoyal konkurrence, forretningshemmeligheder, sikkerhed, klassificerede oplysninger, databeskyttelse og privatlivets fred, aktindsigt i offentlige dokumenter, aftalelovgivningen, og bestemmelser om pressefrihed og ytringsfrihed i medierne.
Artikel 8
Tidsmæssig anvendelse
1. Dette direktiv gælder for alle værker og fonogrammer, som omhandlet i artikel 1, der er beskyttet af medlemsstaternes lovgivning om ophavsret den 29. oktober 2014 eller efter nævnte dato.
2. Dette direktiv berører ikke handlinger foretaget og rettigheder erhvervet inden den 29. oktober 2014.
Artikel 9
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love, retsforskrifter og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 29. oktober 2014. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse bestemmelser.
Disse love, retsforskrifter og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 10
Revisionsklausul
Kommissionen følger løbende udviklingen, for så vidt angår kilder til information om rettigheder, og forelægger senest den 29. oktober 2015 og derefter en gang om året en rapport om, hvorvidt dette direktivs anvendelsesområde bør udvides til at omfatte forlæggere og yderligere værker eller andre beskyttede frembringelser, som ikke er omfattet i øjeblikket, særlig separate fotografier og andre billeder.
Senest den 29. oktober 2015 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg en rapport om anvendelsen af dette direktiv set i lyset af udviklingen vedrørende digitale biblioteker.
Hvis det er nødvendigt, navnlig af hensyn til at sikre det indre markeds funktion, fremsætter Kommissionen forslag om ændring af dette direktiv.
En medlemsstat, der har gyldige grunde til at formode, at gennemførelsen af dette direktiv hindrer en af de nationale ordninger vedrørende forvaltning af rettigheder som omhandlet i artikel 1, stk. 5, kan forelægge Kommissionen situationen sammen med alle relevante oplysninger. Kommissionen tager sådanne oplysninger i betragtning ved udarbejdelsen af den rapport, der er nævnt i nærværende artikels stk. 2, og ved vurderingen af, om det er nødvendigt at fremsætte forslag til ændring af dette direktiv.
Artikel 11
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 12
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 25. oktober 2012.
32012L0028
L 299/5
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
25.10.2012.
DIREKTIVA 2012/28/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 25. listopada 2012.
o određenim dozvoljenim korištenjima djela siročadi
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 53. stavak 1. te članke 62. i 114.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Javnosti dostupne knjižnice, obrazovne institucije i muzeji kao i arhivi, institucije za filmsku ili audio baštinu te javne organizacije za radiodifuziju osnovane u državama članicama provode sveobuhvatnu digitalizaciju svojih zbirki i arhiva s ciljem stvaranja europskih digitalnih knjižnica. Doprinose očuvanju i širenju europske kulturne baštine, što je također značajno za stvaranje europskih digitalnih knjižnica kao što je Europeana. Tehnologije za opsežnu digitalizaciju tiskane građe te pretraživanje i indeksiranje povećavaju pretraživačku vrijednost zbirki knjižnica. Stvaranje velikih internetskih knjižnica olakšava korištenje elektroničkih alata za pretragu i otkrivanje koji otvaraju nove izvore otkrivanja istraživačima i znanstvenicima koji bi se inače morali zadovoljiti tradicionalnijim i analognim metodama pretrage.
(2)
Potreba promicanja slobodnog kretanja znanja i inovacija na unutarnjem tržištu važna je sastavnica strategije Europa 2020. kako je utvrđena u komunikaciji Komisije pod naslovom „Europa 2020.: strategija za pametan, održiv i uključiv rast”, koja kao jednu od vodećih inicijativa uključuje razvoj Digitalnog plana za Europu.
(3)
Uspostavljanje pravnog okvira koji će olakšati digitalizaciju i širenje djela i druge građe zaštićene autorskim pravom ili srodnim pravima za koju se ne može utvrditi nositelj prava ili se nositelj prava, čak i ako je utvrđen, ne može pronaći - takozvanih djela siročadi - ključna je aktivnost Digitalnog plana za Europu, kako je utvrđen u komunikaciji Komisije pod naslovom „Digitalni plan za Europu”. Ova Direktiva obuhvaća specifičnu problematiku pravnog utvrđivanja statusa djela siročeta i njegovih posljedica u pogledu dozvoljenih korisnika i dozvoljenih korištenje djela ili fonograma koje se smatra djelom siročetom.
(4)
Ova Direktiva ne dovodi u pitanje specifična rješenja država članica za rješavanje širih pitanja opsežne digitalizacije, kao u slučaju takozvanih nedostupnih djela. Takva rješenja uzimaju u obzir posebnosti različitih vrsta sadržaja i različitih korisnika te se temelje na suglasnosti odgovarajućih zainteresiranih strana. Taj je pristup primijenjen i u memorandumu o suglasnosti u pogledu ključnih načela digitalizacije i osiguravanja raspoloživosti nedostupnih djela koji su 20. rujna 2011., u prisustvu Komisije, potpisali predstavnici europskih knjižnica, autora, izdavača i udruženja za kolektivno ostvarivanje prava. Ova Direktiva ne dovodi u pitanje taj memorandum o suglasnosti kojim se od država članica i Komisije traži da osiguraju da se u dobrovoljnim sporazumima između korisnika, nositelja prava i organizacija za kolektivno ostvarivanje prava odrazi nužna pravna sigurnost na nacionalnoj i prekograničnoj razini.
(5)
Autorsko pravo čini gospodarsku osnovu stvaralačke industrije budući da potiče inovacije, stvaralaštvo, ulaganja i produkciju. Opsežna digitalizacija i širenje djela stoga predstavljaju sredstvo zaštite kulturne baštine Europe. Autorsko pravo predstavlja važan alat u osiguravanju da stvaralački sektor bude nagrađen za svoj rad.
(6)
Zbog isključivih prava nositelja prava u pogledu reprodukcije njihovih djela i druge zaštićene građe te njihovog stavljanja na raspolaganje javnosti, kako su usklađena Direktivom 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskih i srodnih prava u informacijskom društvu (3), za digitalizaciju i stavljanje na raspolaganje javnosti nekog djela ili druge zaštićene građe nužna je prethodna suglasnost nositelja prava.
(7)
U slučaju djela siročadi nije moguće ishoditi takvu prethodnu suglasnost za postupke reprodukcije ili stavljanja na raspolaganje javnosti.
(8)
Različiti pristupi država članica priznavanju statusa djela siročeta mogu predstavljati zapreke funkcioniranju unutarnjeg tržišta te korištenju djela siročadi i prekograničnom pristupu tim djelima. Takvi različiti pristupi osim toga mogu dovesti do ograničenja slobodnog kretanja robe i usluga koji uključuju kulturne sadržaje. Stoga je primjereno osigurati uzajamno priznavanje tog statusa, jer će se na taj način omogućiti pristup djelima siročadi u svim državama članicama.
(9)
Zajednički pristup utvrđivanju statusa djela siročeta te dozvoljenih korištenja djela siročadi posebno je potreban kako bi se zajamčila pravna sigurnost na unutarnjem tržištu u pogledu korištenja djela siročadi u javnosti dostupnim knjižnicama, obrazovnim institucijama i muzejima kao i u arhivima, institucijama za filmsku ili audio baštinu te javnim organizacijama za radiodifuziju.
(10)
Kinematografska ili audiovizualna djela i fonogrami, koji se nalaze u arhivima javnih organizacija za radiodifuziju ili su ih te organizacije proizvele, uključuju i djela siročad. Uzimajući u obzir poseban položaj javnih organizacija za radiodifuziju kao producenata fonograma i audiovizualnih materijala te potrebu donošenja mjera za ograničavanje pojave djela siročadi u budućnosti, primjereno je odrediti i datum prestanka primjene ovo Direktive na djela i fonograme u arhivima organizacija za radiodifuziju.
(11)
Za potrebe ove Direktive trebalo bi se smatrati da kinematografska ili audiovizualna djela i fonogrami, koji se nalaze u arhivima javnih organizacija za radiodifuziju i koje su te organizacije proizvele, uključuju kinematografska i audiovizualna djela i fonograme koje su te organizacije naručile za isključivo korištenje od strane tih organizacija ili drugih javnih organizacija za radiodifuziju u koprodukciji. Kinematografska i audiovizualna djela i fonogrami koji se nalaze u arhivima javnih organizacija za radiodifuziju, a koje te organizacije nisu proizvele ili naručile, nego im je na temelju ugovora o licenciji dozvoljeno njihovo korištenje, ne bi trebali biti obuhvaćeni područjem primjene ove Direktive.
(12)
Iz razloga međunarodne kurtoazije ova bi se Direktiva trebala primjenjivati samo na djela i fonograme koji su prvotno objavljeni na području države članice ili, u slučaju da nisu objavljeni, prvotno emitirani na području države članice ili, u slučaju da nisu objavljeni ni emitirani, stavljeni na raspolaganje javnosti od strane korisnika ove Direktive uz suglasnost nositelja prava. U potonjem slučaju, ova bi se Direktiva trebala primjenjivati samo pod uvjetom da se opravdano može smatrati da se nositelji prava ne bi protivili korištenjima koja su dozvoljena ovom Direktivom.
(13)
Prije nego što se djelo ili fonogram može smatrati djelom siročetom, trebalo bi u dobroj vjeri provesti pažljivu potragu za nositeljima prava na djelo ili fonogram uključujući i nositelje prava na djela i drugu zaštićenu građu koji su umetnuti ili uključeni u to djelo ili fonogram. Državama članicama trebalo bi biti dozvoljeno odlučiti da takvu pažljivu potragu mogu provoditi organizacije iz ove Direktive ili druge organizacije. Takve druge organizacije imaju pravo naplaćivati uslugu provođenja pažljive potrage.
(14)
Primjereno je predvidjeti usklađen pristup takvoj pažljivoj potrazi kako bi se osigurala visoka razina zaštite autorskog i srodnih prava unutar Unije. Pažljiva potraga trebala bi uključivati konzultiranje izvora koji pružaju informacije o djelima i drugoj zaštićenoj građi, a koje, u skladu s ovom Direktivom, utvrđuje država članica u kojoj se pažljiva potraga mora provesti. Države članice pritom mogu slijediti smjernice dogovorene unutar radne skupine na visokoj razini za digitalne knjižnice koja je osnovana u okviru inicijative za digitalne knjižnice i2010.
(15)
Kako bi se izbjegli dvostruki napori u pogledu potrage, pažljiva potraga trebala bi se provoditi u državi članici u kojoj su djelo ili fonogram prvotno objavljeni ili, u slučajevima kad nisu objavljeni, u kojoj su prvotno emitirani. Pažljiva potraga u vezi s kinematografskim ili audiovizualnim djelima čiji producent ima sjedište ili uobičajeno boravište u državi članici trebala bi se provoditi u toj državi članici. U slučaju kinematografskih ili audiovizualnih sadržaja koja su nastala u koprodukciji producenata s poslovnim nastanom u različitim državama članicama, pažljiva potraga trebala bi se provoditi u svakoj od tih država članica. Što se tiče djela i fonograma koji nisu objavljeni ni emitirani nego su stavljeni na raspolaganje javnosti od strane korisnika ove Direktive uz suglasnost nositelja prava, pažljiva potraga trebala bi se provoditi u državi članici u kojoj organizacija koja je djelo ili fonogram stavila na raspolaganje javnosti uz suglasnost nositelja prava ima poslovni nastan. Pažljiva potraga za nositeljima prava na djela ili drugu zaštićenu građu koja je umetnuta ili uključena u neko djelo ili fonogram trebala bi se provoditi u državi članici u kojoj se provodi pažljiva potraga za djelo ili fonogram koji sadrže umetnuto ili uključeno djelo ili drugu građu. Trebalo bi konzultirati i izvore informacija u drugim državama ako postoje dokazi na temelju kojih se može zaključiti da se u tim drugim državama mogu pronaći relevantne informacije o nositeljima prava. Provođenjem pažljive potrage mogu se dobiti različite informacije, primjerice evidencije potrage i rezultati potrage. Evidencije potrage trebale bi se čuvati kako bi nadležna organizacija na temelju nje mogla dokazati da je potraga bila pažljiva.
(16)
Države članice trebale bi osigurati da nadležne organizacije čuvaju evidencije o svojim pažljivim potragama te da se rezultati takvih potraga, koji posebno uključuju sve nalaze na temelju kojih se djelo ili fonogram mogu smatrati djelom siročetom u smislu ove Direktive, kao i informacije o promjeni statusa i o korištenju djela siročadi od strane tih organizacija, prikupljaju i stavljaju na raspolaganje široj javnosti, posebno putem pohranjivanja relevantnih informacija u internetskoj bazi podataka. Posebno uzimajući u obzir paneuropske razmjere te s ciljem izbjegavanja dvostrukih napora, primjereno je predvidjeti stvaranje jedinstvene internetske baze podataka za Uniju koja bi sadržavala takve podatke i putem koje bi ti podaci na transparentan način bili raspoloživi široj javnosti. To bi i organizacijama koje provode pažljive potrage i nositeljima prava omogućilo lakši pristup takvim informacijama. Ta bi baza podataka također mogla imati značajnu ulogu u sprečavanju i prekidanju mogućih povreda autorskih prava, posebno u slučaju promjena statusa djela siročadi određenih djela ili fonograma. Uredbom (EU) br. 386/2012 (4), Uredu za usklađivanje na unutarnjem tržištu (dalje u tekstu: „Ured”) povjerene su određene zadaće i aktivnosti, koje se financiraju vlastitim proračunskim sredstvima Ureda, a usmjerene su olakšavanju i potpomaganju aktivnosti nacionalnih tijela, privatnog sektora i institucija Unije u borbi protiv, uključujući sprečavanje, povreda prava intelektualnog vlasništva.
U skladu s člankom 2. stavkom 1. točkom (g) te Uredbe, te zadaće osobito uključuju osiguravanje mehanizama koji pomažu poboljšanju internetske razmjene relevantnih informacija među nadležnim tijelima država članica te poticanje suradnje među tim tijelima. Stoga je primjereno Uredu povjeriti osnivanje i upravljanje europskom bazom podataka koja sadrži informacije o djelima siročadi iz ove Direktive.
(17)
Može postojati više nositelja prava na pojedino djelo ili fonogram, a sama djela i fonogrami mogu uključivati druga djela ili zaštićenu građu. Ova Direktiva ne bi smjela utjecati na prava utvrđenih i pronađenih nositelja prava. Ako je utvrđen i pronađen barem jedan nositelj prava, djelo ili fonogram se ne smatraju djelom siročetom. Korisnicima ove Direktive, korištenje djela ili fonograma čiji jedan nositelja prava ili više njih nisu utvrđeni ili pronađeni, trebalo bi biti dozvoljeno samo ako su za postupke reprodukcije i stavljanja na raspolaganje javnosti, koji su redom obuhvaćeni člancima 2. i 3. Direktive 2001/29/EZ, dobili dozvolu onih nositelja prava koji su utvrđeni i pronađeni, uključujući i nositelje prava djela i druge zaštićene građe koja je umetnuta ili uključena u ta djela ili fonograme. Nositelji prava koji su utvrđeni i pronađeni tu dozvolu mogu dati samo za prava čiji su nositelji sami, bilo da je riječ o njihovim vlastitim pravima ili pravima koja su na njih prenesena, a ne bi smjeli, u skladu s ovom Direktivom, dati dozvolu za bilo kakvo korištenje u ime nositelja koji nisu utvrđeni i pronađeni. Sukladno tome, kada se nositelji prava koji prethodno nisu bili utvrđeni ili pronađeni pojave kako bi zatražili svoja prava na djelo ili fonogram, korisnici djelo ili fonogram mogu nastaviti ovlašteno koristiti samo ako im ti nositelji prava, u skladu s Direktivom 2001/29/EZ, daju dozvolu za to za prava čiji su nositelji.
(18)
Nositelji prava trebali bi imati pravo ukinuti status djela siročeta u slučaju da se pojave kako bi zatražili svoja prava na djelo ili drugu zaštićenu građu. Nositelji koji ukinu status djela siročeta pojedinom djelu ili drugoj zaštićenoj građi trebali bi za dotadašnje korištenje njihovih djela i druge zaštićene građe u skladu s ovom Direktivom primiti pravednu naknadu, koju određuje država članica u kojoj organizacija koja koristi djelo siroče ima poslovni nastan. Odluka o okolnostima pod kojima se isplata takve naknade može organizirati, uključujući i dospijeće te isplate, trebala bi se prepustiti državama članicama. Za potrebe utvrđivanja moguće visine pravedne naknade potrebno je, između ostalog, na odgovarajući način uzeti u obzir ciljeve države članice u području promicanja kulture, nekomercijalnu svrhu korištenja od strane dotičnih organizacija za ostvarivanje ciljeva vezanih uz njihove zadaće od javnog značaja, kao što su promicanje učenja i širenje kulture, te moguće štete koje su pretrpjeli nositelji prava.
(19)
Ako se, nakon potrage koja nije bila pažljiva, djelo ili fonogram pogrešno utvrde kao djelo siroče, u okviru zakonodavstva država članica ostaju raspoloživa pravna sredstva za slučaj povrede autorskih prava, predviđena važećim nacionalnim odredbama i pravom Unije.
(20)
Radi promicanja učenja i širenja kulture, države članice trebale bi donijeti odluku o iznimci ili ograničenju izuzev onih predviđenih člankom 5. Direktive 2001/29/EZ. Ta bi iznimka ili ograničenje određenim organizacijama, utvrđenim člankom 5. stavkom 2. točkom (c) Direktive 2001/29/EZ, te institucijama za filmsku i audio baštinu koje posluju na neprofitnoj osnovi, kao i javnim organizacijama za radiodifuziju, trebala dopustiti da, u smislu te Direktive, reproduciraju djela siročad i stavljaju ih na raspolaganje javnosti, pod uvjetom da takvim korištenjem ispunjavaju svoje zadaće od javnog interesa, a posebno zadaće očuvanja i obnavljanja svojih zbirki, uključujući i digitalne zbirke, te osiguravanja njihove dostupnosti za kulturne i obrazovne potrebe. Institucije za filmsku ili audio baštinsku građu trebale bi, za potrebe ove Direktive, obuhvaćati organizacije koje su države članice imenovale za prikupljanje, katalogizaciju, očuvanje i obnavljanje filmova i drugih audiovizualnih djela ili fonograma koji čine dio njihove kulturne baštine. Javne organizacije za radiodifuziju trebale bi, za potrebe ove Direktive, obuhvaćati organizacije koje ispunjavaju funkciju javnih usluga, koju povjerava, definira i organizira svaka država članica. Iznimka ili ograničenje na temelju ove Direktive kojima se dozvoljava korištenje djela siročeta ne dovode u pitanje iznimke i ograničenja predviđene člankom 5. Direktive 2001/29/EZ. Mogu se primjenjivati samo u određenim posebnim slučajevima koji nisu u suprotnosti s redovnim korištenjem djela ili druge zaštićene građe i neopravdano ne dovode u pitanje zakonite interese nositelja prava.
(21)
S ciljem poticanja digitalizacije, korisnicima ove Direktive trebalo bi omogućiti da ostvaruju prihode na temelju korištenja djela siročadi u skladu s ovom Direktivom radi ostvarivanja ciljeva vezanih uz svoje zadaće od javnog interesa, uključujući i one u okviru sporazuma o javno-privatnom partnerstvu.
(22)
Ugovorni aranžmani mogu igrati ulogu u poticanju digitalizacije europske kulturne baštine, što podrazumijeva da bi javnosti dostupnim knjižnicama, obrazovnim institucijama i muzejima kao i arhivima, institucijama za filmsku ili audio baštinu te javnim organizacijama za radiodifuziju trebalo omogućiti da, s ciljem dozvoljenih korištenja u smislu ove Direktive, sklapaju sporazume s komercijalnim partnerima za digitalizaciju i stavljanje djela siročadi na raspolaganje javnosti. Ti sporazumi mogu uključivati i financijske doprinose takvih partnera. Takvi sporazumi ne bi smjeli nametati nikakva ograničenja korisnicima ove Direktive u pogledu njihovog korištenja djela siročadi niti komercijalnim partnerima davati ikakva prava na korištenje ili kontrolu korištenja djela siročadi.
(23)
Radi poticanja pristupa građana Unije europskoj kulturnoj baštini, također je potrebno osigurati da se djela siročad koja su digitalizirana i stavljena na raspolaganje javnosti u jednoj državi članici mogu isto tako staviti na raspolaganje javnosti u drugim državama članicama. Javnosti dostupnim knjižnicama, obrazovnim institucijama i muzejima kao i arhivima, institucijama za filmsku ili audio baštinu te javnim organizacijama za radiodifuziju trebalo bi omogućiti da djelo siroče stave na raspolaganje javnosti u drugim državama članicama.
(24)
Ova Direktiva ne dovodi u pitanje odredbe država članica u vezi s upravljanjem pravima kao što su proširene kolektivne licence, pravne pretpostavke zastupanja ili prijenosa, kolektivno upravljanje pravima i slični aranžmani ili kombinacije takvih aranžmana, uključujući i njihove primjene na opsežnu digitalizaciju.
(25)
S obzirom da države članice ne mogu dostatno ostvariti cilj ove Direktive, odnosno osigurati pravnu sigurnost u pogledu korištenja djela siročadi, te ga se stoga, zbog potrebe ujednačenosti pravila u pogledu korištenja djela siročadi, može na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti određenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti određenim u istom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje toga cilja,
DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ova se Direktiva odnosi na određena korištenja djela siročadi u javnosti dostupnim knjižnicama, obrazovnim institucijama i muzejima kao i arhivima, institucijama za filmsku ili audio baštinu te javnim organizacijama za radiodifuziju, koje su osnovane u državama članicama radi ispunjavanja ciljeva vezanih uz njihove zadaće od javnog interesa.
2. Ova se Direktiva primjenjuje na:
(a)
djela objavljena u obliku knjiga, dnevnih listova, novina, časopisa ili drugih tiskovina koje čine sastavni dio zbirki javnosti dostupnih knjižnica, obrazovnih institucija ili muzeja kao i zbirki arhiva ili institucija za filmsku ili audio baštinu; i
(b)
kinematografska ili audiovizualna djela i fonograme koji čine sastavni dio zbirki javnosti dostupnih knjižnica, obrazovnih institucija ili muzeja kao i zbirki arhiva ili institucija za filmsku ili audio baštinu; i
(c)
kinematografska ili audiovizualna djela i fonograme koji su nastali u produkciji javnih organizacija za radiodifuziju do zaključno 31. prosinca 2002. i nalaze se u njihovim arhivima;
koja su zaštićena autorskim ili srodnim pravima i po prvi put objavljena u državi članici ili, u slučaju da nisu objavljena, po prvi put emitirana u državi članici.
3. Ova se Direktiva također primjenjuje na djela i fonograme iz stavka 2. koji nikad nisu objavljeni niti emitirani, nego su ih organizacije iz stavka 1. stavile na raspolaganje javnosti uz suglasnost nositelja prava, pod uvjetom da se opravdano može pretpostaviti da se nositelji prava ne bi protivili korištenjima koja su navedena u članku 6. Države članice mogu ograničiti primjenu ovog stavka na djela i fonograme koji su kod tih organizacija pohranjeni prije 29. listopada 2014.
4. Ova se Direktiva nadalje primjenjuje na djela i drugu zaštićenu građu koja je umetnuta ili uključena u djela ili fonograme iz stavaka 2. i 3. ili koja čini sastavni dio tih djela ili fonograma.
5. Ova Direktiva ne utječe na nikakve aranžmane u pogledu upravljanja pravima na nacionalnoj razini.
Članak 2.
Djela siročad
1. Djelo ili fonogram smatra se djelom siročetom ako nije utvrđen nijedan od nositelja prava na to djelo ili fonogram ili, čak i ako je utvrđen jedan ili više nositelja prava, nijedan od njih nije pronađen unatoč pažljivoj potrazi za nositeljima prava koja je provedena i evidentirana u skladu s člankom 3.
2. U slučaju postojanja više nositelja prava na djelo ili fonogram, od kojih nisu svi utvrđeni, ili čak i ako su utvrđeni, nisu pronađeni usprkos pažljivoj potrazi koja je provedena i evidentirana u skladu s člankom 3., djelo ili fonogram mogu se koristiti u skladu s ovom Direktivom samo ako su za provedbu postupaka reprodukcije i stavljanja na raspolaganje javnosti, koji su redom obuhvaćeni člancima 2. i 3. Direktive 2001/29/EZ, organizacije iz članka 1. stavka 1. dobile dozvolu onih nositelja prava koji su utvrđeni i pronađeni, u pogledu prava čiji su nositelji.
3. Stavak 2. ne dovodi u pitanje prava na djelo ili fonogram nositelja prava koji su utvrđeni i pronađeni.
4. Članak 5. se mutatis mutandis primjenjuje na nositelje prava na djelima iz stavka 2. koji nisu utvrđeni ni pronađeni.
5. Ova Direktiva ne dovodi u pitanja odredbe nacionalnog zakonodavstva u pogledu djela objavljenih anonimno ili pod pseudonimom.
Članak 3.
Pažljiva potraga
1. Za potrebe utvrđivanja ubraja li se djelo ili fonogram u djela siročad, organizacije iz članka 1. stavka 1. osiguravaju da se pažljiva potraga provede u dobroj vjeri za svako djelo ili drugu zaštićenu građu, konzultiranjem odgovarajućih izvora za dotičnu kategoriju djela i druge zaštićene građe. Pažljiva potraga provodi se prije korištenja djela ili fonograma.
2. Izvore koji su primjereni za svaku dotičnu kategoriju djela ili fonograma utvrđuje svaka država članica nakon savjetovanja s nositeljima prava i korisnicima, a obuhvaćaju najmanje relevantne izvore navedene u Prilogu.
3. Pažljiva potraga provodi se u državi članici prve objave ili, ako nije bilo objave, u državi članici prvog emitiranja, osim u slučaju kinematografskih ili audiovizualnih djela čiji producent ima sjedište ili uobičajeno boravište u državi članici, u kojem se slučaju pažljiva potraga provodi u državi članici njegovog sjedišta ili uobičajenog boravišta.
U slučaju navedenom u članku 1. stavku 3., pažljiva potraga provodi se u državi članici poslovnog nastana organizacije koja je djelo ili fonogram stavila na raspolaganje javnosti uz suglasnost nositelja prava.
4. Ako postoje dokazi na temelju kojih se može zaključiti da se relevantne informacije o nositeljima prava mogu pronaći u drugim državama, također se konzultiraju i izvori informacija raspoloživi u tim drugima državama.
5. Države članice osiguravaju da organizacije iz članka 1. stavka 1. vode evidencije o svojim pažljivim potragama i da te organizacije nadležnim državnim tijelima dostave sljedeće informacije:
(a)
rezultate pažljivih potraga koje su organizacije provele i na temelju kojih je donesen zaključak da se djela ili fonogrami smatraju djelima siročadi;
(b)
korištenje djela siročadi od strane tih organizacija u skladu s ovom Direktivom;
(c)
sve promjene, u skladu s člankom 5., statusa djela siročadi djela ili fonograma koje organizacije koriste;
(d)
važeće kontakt podatke dotične organizacije.
6. Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da se informacije iz stavka 5. pohranjuju u jedinstvenoj javno dostupnoj internetskoj bazi podataka koju osniva i kojom upravlja Ured za usklađivanje na unutarnjem tržištu (dalje u tekstu: „Ured”) u skladu s Uredbom (EU) br. 386/2012. S tim ciljem, one te informacije prosljeđuju Uredu odmah po njihovom zaprimanju od organizacija iz članka 1. stavka 1.
Članak 4.
Uzajamno priznavanje statusa djela siročadi
Djelo ili fonogram koji se, u skladu s člankom 2., smatra djelom siročetom u jednoj državi članici, smatra se djelom siročetom u svim državama članicama. To se djelo ili fonogram može koristiti ili je dostupno u skladu s ovom Direktivom u svim državama članicama. Isto vrijedi za djela i fonograme iz članka 2. stavka 2. što se tiče prava nositelja prava koji nisu utvrđeni ili pronađeni.
Članak 5.
Prestanak statusa djela siročadi
Države članice osiguravaju da nositelj prava na djelo ili fonogram koje se smatra djelom siročetom u bilo kojem trenutku ima mogućnost okončati status djela siročeta što se tiče vlastitih prava.
Članak 6.
Dozvoljena korištenja djela siročadi
1. Države članice odlučuju o iznimci ili ograničenju prava reprodukcije i prava stavljanja na raspolaganje javnosti koja su redom predviđena člancima 2. i 3. Direktive 2001/29/EZ te na taj način osiguravaju da organizacije iz članka 1. stavka 1. djela siročad iz svojih zbirki mogu koristiti na sljedeće načine:
(a)
stavljanjem djela siročadi na raspolaganje javnosti, u smislu članka 3. Direktive 2001/29/EZ;
(b)
postupcima reprodukcije, u smislu članka 2. Direktive 2001/29/EZ, za potrebe digitalizacije, stavljanja na raspolaganje, indeksiranja, katalogizacije, očuvanja ili obnavljanja.
2. Organizacije iz članka 1. stavka 1. djela siročad koriste u skladu sa stavkom 1. ovog članka samo radi postizanja ciljeva vezanih uz njihove zadaće od javnog interesa, posebno očuvanja i obnavljanja djela i fonograma koji čine sastavni dio njihovih zbirki te osiguravanja njihove dostupnosti za kulturne i obrazovne potrebe. Organizacije u okviru takvih korištenja mogu ostvarivati prihode, i to isključivo za potrebe pokrivanja svojih troškova digitalizacije djela siročadi i stavljanja tih djela na raspolaganje javnosti.
3. Države članice osiguravaju da organizacije iz članka 1. stavka 1. navedu imena utvrđenih autora i drugih nositelja prava prilikom svakog korištenja djela siročeta.
4. Ova Direktiva ne dovodi u pitanje ugovorne slobode tih organizacija u okviru provođenja svojih zadaća od javnog interesa, posebno u pogledu sklapanja sporazuma o javno-privatnom partnerstvu.
5. Države članice osiguravaju da nositelji prava koji za svoja djela ili drugu zaštićenu građu ukinu status djela siročeta prime pravednu naknadu za dotadašnje korištenje tih djela i druge zaštićene građe od strane organizacija iz članka 1. stavka 1. u skladu s stavkom 1. ovog članka. Odluka o okolnostima pod kojima se takva naknada može organizirati prepuštena je državama članicama. Visina naknade utvrđuje se, u okvirima propisanim zakonodavstvom Unije, na temelju prava države članice u kojoj organizacija koja koristi djelo siroče ima poslovni nastan.
Članak 7.
Nastavak primjene drugih pravnih propisa
Ova Direktiva posebno ne dovodi u pitanje propise o patentnim pravima, žigovima, pravima na dizajn, korisnim modelima, topografijama poluvodičkih proizvoda, izgledu slova, uvjetnom pristupu, pristupu kablu za usluge emitiranja, zaštiti nacionalnih bogatstava, zakonskim uvjetima za pohranu, o ograničenom postupanju i nepoštenom tržišnom natjecanju, poslovnoj tajni, sigurnosti, povjerljivosti, zaštiti podataka i privatnosti, pristupu javnim dokumentima, ugovornom pravu te pravila o slobodi tiska i slobodi izražavanja u medijima.
Članak 8.
Vremenska primjena
1. Ova se Direktiva primjenjuje na sva djela i fonograme iz članka 1. koji su na dan 29. listopada 2014. ili kasnije zaštićeni zakonodavstvom države članice u području autorskog prava.
2. Ova se Direktiva primjenjuje ne dovodeći u pitanje bilo kakve akte sklopljene ili prava stečena prije 29. listopada 2014.
Članak 9.
Prenošenje
1. Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 29. listopada 2014. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba.
Kad države članice donose te odredbe, one prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine takvog upućivanja određuju države članice.
2. Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
Članak 10.
Klauzula o preispitivanju
Komisija trajno preispituje razvoj izvora informacija u pogledu prava te do 29. listopada 2015., a nakon toga godišnje, podnosi izvješće o mogućem uključivanju u područje primjene ove Direktive nakladnika i djela ili druge zaštićene građe koji trenutačno nisu njome obuhvaćeni, a posebno samostalnih fotografija i drugih slikovnih prikaza.
Do 29. listopada 2015. Komisija Europskom parlamentu, Vijeću i Europskom gospodarskom i socijalnom odboru podnosi izvješće o primjeni ove Direktive, s obzirom na razvoj digitalnih knjižnica.
Komisija prema potrebi, posebno kako bi se osiguralo funkcioniranje unutarnjeg tržišta, podnosi prijedloge za izmjenu ove Direktive.
Država članica koja iz valjanih razloga smatra da provedba ove Direktive predstavlja zapreku provedbi nekog od nacionalnih aranžmana iz članka 1. stavka 5. u pogledu prava, o tome, uz podnošenje svih relevantnih dokaza, može izvijestiti Komisiju. Komisija te dokaze uzima u obzir pri sastavljanju izvješća iz drugog stavka ovog članka te prilikom donošenja ocjene o potrebi podnošenja prijedloga za izmjenu ove Direktive.
Članak 11.
Stupanje na snagu
Ova Direktiva stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 12.
Adresati
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 25. listopada 2012.