RÅDETS DIREKTIV (EU) 2015/2376
af 8. december 2015
om ændring af direktiv 2011/16/EU for så vidt angår obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger på beskatningsområdet
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 115,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (3),
efter en særlig lovgivningsprocedure, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Udfordringen i forbindelse med grænseoverskridende skatteundgåelse, aggressiv skatteplanlægning og skadelig skattekonkurrence er blevet betydeligt større og er kommet stærkt i fokus inden for Unionen og på globalt plan. En udhuling af skattegrundlaget reducerer de nationale skatteindtægter betydeligt, hvilket forhindrer medlemsstaterne i at anvende vækstfremmende skattepolitikker. Udstedelse af forhåndstilsagn i skattesager, der fremmer en ensartet og gennemsigtig anvendelse af lovgivningen, er almindelig praksis, herunder i Unionen. En præcisering af skattelovgivningen for skatteyderne skaber sikkerhed for erhvervslivet og kan dermed tilskynde til investeringer og overholdelse af lovgivningen og således være fremmende for målet om yderligere at udvikle det indre marked i Unionen på grundlag af de principper og friheder, der ligger til grund for traktaterne. Afgørelser vedrørende skattebegrundede strukturer har dog i visse tilfælde ført til en lav beskatning af kunstigt høje indkomstbeløb i det land, der udsteder, ændrer eller fornyer forhåndstilsagnet, og har medført, at der er kunstigt lave beløb tilbage, som kan beskattes i andre involverede lande. Det er derfor yderst påtrængende, at der skabes mere gennemsigtighed. For at opnå dette er det nødvendigt at forbedre de værktøjer og mekanismer, der blev indført med Rådets direktiv 2011/16/EU (4).
(2)
Det Europæiske Råd understregede i sine konklusioner fra 18. december 2014, at der er et akut behov for at gøre fremskridt med indsatsen for at bekæmpe skatteundgåelse og aggressiv skatteplanlægning, både på globalt plan og på EU-plan. Det Europæiske Råd understregede betydningen af gennemsigtighed og glædede sig over Kommissionens hensigt om at forelægge et forslag om automatisk udveksling af oplysninger om skatteafgørelser i Unionen.
(3)
Ifølge direktiv 2011/16/EU skal der ske obligatorisk spontan udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne i fem specifikke tilfælde og inden for bestemte frister. Den spontane udveksling af oplysninger i tilfælde, hvor den kompetente myndighed i en medlemsstat har grund til at antage, at der kan være et tab af skatteindtægter i en anden medlemsstat, gælder allerede for skatteafgørelser, som en medlemsstat udsteder, ændrer eller fornyer for en specifik skatteyder med hensyn til fortolkning eller anvendelse af skattebestemmelser i fremtiden, og som har en grænseoverskridende dimension.
(4)
En effektiv, spontan udveksling af oplysninger om grænseoverskridende forhåndstilsagn og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger er dog forhindret af mange betydelige, praktiske vanskeligheder, f.eks. at det er op til den udstedende medlemsstats skøn at beslutte, hvilke andre medlemsstater, der bør informeres. De udvekslede oplysninger bør derfor, hvor det er relevant, være tilgængelige for alle de øvrige medlemsstater.
(5)
Den automatiske udveksling af grænseoverskridende forhåndstilsagn og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger, der er udstedt, ændret eller fornyet til en bestemt person eller gruppe af personer, som kan påberåbe sig disse, bør omfatte enhver materiel form (uanset om de er bindende eller ikke, og hvordan de er udstedt).
(6)
Af hensyn til retssikkerheden bør direktiv 2011/16/EU ændres ved at medtage en passende definition af et grænseoverskridende forhåndstilsagn og en forhåndsgodkendt prisfastsættelsesordning. Disse definitioner bør være tilstrækkeligt brede til at dække en lang række situationer, herunder, men ikke begrænset til, følgende typer grænseoverskridende forhåndstilsagn og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger:
-
ensidige forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger og/eller afgørelser
-
bilaterale eller multilaterale forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger og afgørelser
-
ordninger eller afgørelser, der fastslår, om der findes eller ikke findes et fast driftssted
-
ordninger eller afgørelser, der fastslår, om der findes eller ikke findes faktiske omstændigheder med potentiel indvirkning på et fast driftssteds skattegrundlag
-
ordninger eller afgørelser, der fastslår en hybrid enheds skattemæssige status i én medlemsstat vedrørende en person, der er hjemmehørende i en anden jurisdiktion, samt
-
ordninger eller afgørelser om beregningsgrundlaget for afskrivning på et aktiv i én medlemsstat, som er erhvervet fra et koncernselskab i en anden jurisdiktion.
(7)
Skatteyderne kan påberåbe sig grænseoverskridende forhåndstilsagn eller forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger f.eks. under beskatningsprocesser eller skatterevisioner, forudsat at de faktiske omstændigheder, som det grænseoverskridende forhåndstilsagn eller de forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger bygger på, er beskrevet korrekt, og at skatteyderne overholder betingelserne i det grænseoverskridende forhåndstilsagn eller de forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger.
(8)
Medlemsstaterne udveksler oplysninger, uanset om skatteyderen overholder betingelserne i det grænseoverskridende forhåndstilsagn eller de forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger.
(9)
Meddelelse af oplysninger bør ikke føre til, at der videregives en erhvervsmæssig, industriel eller faglig hemmelighed eller en fremstillingsmetode, eller at der videregives oplysninger, hvis videregivelse ville stride mod almene interesser.
(10)
For at kunne høste fordelene ved den obligatoriske automatiske udveksling af grænseoverskridende forhåndstilsagn og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger bør oplysningerne meddeles straks efter, at de er udstedt, ændret eller fornyet, og derfor bør der fastlægges regelmæssige intervaller for meddelelsen af oplysningerne. Af samme grunde er det også passende at fastsætte bestemmelser om obligatorisk automatisk udveksling af grænseoverskridende forhåndstilsagn og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger, der er udstedt, ændret eller fornyet inden for en periode, der begynder fem år inden dette direktivs anvendelsesdato, og som stadig er gyldige den 1. januar 2014. Bestemte personer eller grupper af personer med en årlig nettoomsætning for hele koncernen på mindre end 40 000 000 EUR vil dog på visse betingelser kunne udelukkes fra en sådan obligatorisk automatisk udveksling.
(11)
Af hensyn til retssikkerheden bør bilaterale eller multilaterale forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger med de tredjelande, der følger rammerne i eksisterende internationale traktater med disse lande, udelukkes fra obligatorisk automatisk udveksling på meget strenge betingelser, hvis disse traktaters bestemmelser ikke tillader videregivelse til et tredjeland af de oplysninger, der modtages i henhold til disse traktater. I disse tilfælde bør de i artikel 8a, stk. 6, identificerede oplysninger vedrørende de anmodninger, som fører til udstedelse af sådanne bilaterale eller multilaterale forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger, udveksles i stedet. I disse tilfælde bør de oplysninger, der skal meddeles, derfor indeholde en angivelse af, at de leveres på basis af en sådan anmodning.
(12)
Den obligatoriske automatiske udveksling af grænseoverskridende forhåndstilsagn og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger bør i hvert enkelt tilfælde indebære, at der skal meddeles et nærmere fastsat sæt af basisoplysninger, der vil være tilgængeligt for alle medlemsstater. Kommissionen bør tillægges beføjelse til at vedtage de praktiske ordninger, der er nødvendige for at standardisere meddelelsen af sådanne oplysninger efter den procedure, der er fastlagt i direktiv 2011/16/EU (som involverer Udvalget for Administrativt Samarbejde på Beskatningsområdet) til indførelse af en standardformular, som skal anvendes ved udveksling af oplysninger. Denne procedure bør også anvendes, når der skal vedtages yderligere praktiske ordninger til gennemførelsen af udvekslingen af oplysninger, såsom fastsættelse af de sproglige krav, der måtte gælde for udveksling af oplysninger ved hjælp af denne standardformular.
(13)
Ved udviklingen af en sådan standardformular til obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger bør der tages hensyn til det arbejde, der udføres i OECD's forum om skadelig skattepraksis, hvor der er ved at blive udviklet en standardformular til udveksling af oplysninger inden for rammerne af handlingsplanen vedrørende udhuling af skattegrundlaget og flytning af overskud. Der bør også arbejdes tæt sammen med OECD på en koordineret måde og ikke kun i forbindelse med udviklingen af en sådan standardformular til obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger. Det endelige mål bør være lige vilkår på verdensplan, hvor Unionen bør indtage en ledende rolle ved at fremme, at omfanget af oplysninger om grænseoverskridende forhåndstilsagn og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger, der skal udveksles automatisk, bør være temmelig bredt.
(14)
Medlemsstaterne bør udveksle basisoplysninger, og et begrænset sæt af basisoplysninger bør også meddeles til Kommissionen. Dette bør sætte Kommissionen i stand til på et hvilket som helst tidspunkt at overvåge og evaluere den faktiske anvendelse af den obligatoriske automatiske udveksling af oplysninger om grænseoverskridende forhåndstilsagn og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger. De oplysninger, som Kommissionen modtager, bør dog ikke anvendes til andre formål. En sådan meddelelse af oplysninger vil endvidere ikke fratage en medlemsstat dens forpligtelse til at anmelde statsstøtte til Kommissionen.
(15)
Feedback fra den modtagende medlemsstat til den medlemsstat, der sender oplysningerne, er nødvendig, for at der kan være et effektivt system med automatisk udveksling af oplysninger. Det er derfor hensigtsmæssigt at understrege, at medlemsstaternes kompetente myndigheder én gang om året bør sende feedback om den automatiske udveksling af oplysninger til de øvrige berørte medlemsstater. Denne obligatoriske feedback bør i praksis ske ved ordninger, der er indgået aftale om bilateralt.
(16)
Efter fasen med den obligatoriske automatiske udveksling af oplysninger i henhold til nærværende direktiv bør en medlemsstat om nødvendigt kunne henholde sig til artikel 5 i direktiv 2011/16/EU hvad angår udveksling af oplysninger efter anmodning for at få yderligere oplysninger, herunder den fulde tekst af grænseoverskridende forhåndstilsagn eller forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger, fra den medlemsstat, der har udstedt sådanne tilsagn eller ordninger.
(17)
Det bør erindres, at artikel 21, stk. 4, i direktiv 2011/16/EU regulerer kravene til sprog og oversættelse for anmodninger om samarbejde, herunder anmodninger om meddelelser og bilag dertil. Denne regel bør også finde anvendelse i tilfælde, hvor medlemsstaterne anmoder om yderligere oplysninger efter fasen med den obligatoriske, automatiske udveksling af basisoplysninger om grænseoverskridende forhåndstilsagn og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger.
(18)
Medlemsstaterne bør træffe alle rimelige foranstaltninger, der er nødvendige for at fjerne enhver hindring, som kan være til hinder for en effektiv og bredest mulig obligatorisk udveksling af oplysninger om grænseoverskridende forhåndstilsagn og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger.
(19)
For at opnå en mere effektiv brug af ressourcer, gøre udvekslingen af oplysninger lettere og undgå, at medlemsstaterne hver især bliver nødt til at foretage samme udvikling af deres systemer til oplagring af oplysninger, bør der være en specifik bestemmelse om, at der oprettes et centralt register, som er tilgængeligt for alle medlemsstater og Kommissionen, og hvor medlemsstaterne kan uploade og lagre oplysninger i stedet for at udveksle dem via sikret e-mail. De nødvendige praktiske ordninger til oprettelse af et sådant register bør vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 26, stk. 2, i direktiv 2011/16/EU.
(20)
Under hensyn til arten og omfanget af de ændringer, der indførtes ved Rådets direktiv 2014/107/EU (5) og indføres ved nærværende direktiv, bør tidsrammen for indgivelse af oplysninger, statistikker og rapporter i henhold til direktiv 2011/16/EU forlænges. Ved en sådan forlængelse bør det sikres, at de oplysninger, der skal indgives, kan afspejle de erfaringer, der opnås med disse ændringer. Forlængelsen bør gælde for både statistikker og andre oplysninger, som medlemsstaterne skal indgive inden den 1. januar 2018, og for den rapport og i givet fald det forslag, der skal forelægges af Kommissionen inden den 1. januar 2019.
(21)
De nuværende bestemmelser om fortrolighed bør ændres, så de afspejler udvidelsen af obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger til at omfatte grænseoverskridende forhåndstilsagn og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger.
(22)
Dette direktiv respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, der navnlig er anerkendt i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Det søger navnlig at sikre fuld respekt for retten til beskyttelse af personoplysninger og friheden til at oprette og drive egen virksomhed.
(23)
Målet for dette direktiv, nemlig at sikre et effektivt administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne på betingelser, som er forenelige med et velfungerende indre marked, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af den påkrævede ensartethed og effektivitet bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(24)
Direktiv 2011/16/EU bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
I direktiv 2011/16/EU foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 3 ændres som følger:
a)
nr. 9) affattes således:
»9) »automatisk udveksling«:
a)
i forbindelse med artikel 8, stk. 1, og artikel 8a, systematisk meddelelse til en anden medlemsstat af oplysninger, som er defineret på forhånd, uden forudgående anmodning og med forud fastsatte regelmæssige intervaller. I forbindelse med artikel 8, stk. 1, vedrører henvisningen til tilgængelige oplysninger de oplysninger i sagsakterne i den medlemsstat, der meddeler oplysningerne, som kan indhentes i medfør af procedurerne til indsamling og behandling af oplysninger i den pågældende medlemsstat
b)
i forbindelse med artikel 8, stk. 3a, systematisk meddelelse af oplysninger, som er defineret på forhånd, om personer, der er hjemmehørende i andre medlemsstater, til den relevante medlemsstat, hvor den pågældende person er hjemmehørende, uden forudgående anmodning og med forud fastsatte regelmæssige intervaller. I forbindelse med artikel 8, stk. 3a, artikel 8, stk. 7a, artikel 21, stk. 2, og artikel 25, stk. 2 og 3, tillægges udtrykkene med stort begyndelsesbogstav den betydning, de har i henhold til de tilsvarende definitioner fastsat i bilag I
c)
i forbindelse med alle bestemmelser i dette direktiv undtagen artikel 8, stk. 1, artikel 8, stk. 3a, og artikel 8a, systematisk meddelelse af oplysninger, som er defineret på forhånd, i overensstemmelse med litra a) og b) i dette nummer.«
b)
følgende numre tilføjes:
»14)
»grænseoverskridende forhåndstilsagn«: enhver aftale, meddelelse eller andet instrument eller tiltag med tilsvarende virkninger, også hvis udstedt, ændret eller fornyet i forbindelse med skatterevision, der opfylder følgende betingelser:
a)
er udstedt, ændret eller fornyet af eller på vegne af regeringen eller skattemyndigheden i en medlemsstat eller medlemsstatens territoriale eller administrative underafdelinger, herunder lokale myndigheder, uanset om det reelt anvendes
b)
er udstedt, ændret eller fornyet til en bestemt person eller gruppe af personer, som kan påberåbe sig denne
c)
vedrører fortolkningen eller anvendelsen af en retlig eller administrativ bestemmelse om forvaltning eller håndhævelse af national lovgivning om skatter i medlemsstaten eller medlemsstatens territoriale eller administrative underafdelinger, herunder lokale myndigheder
d)
vedrører en grænseoverskridende transaktion eller et spørgsmål om, hvorvidt aktiviteter, som udøves af en person i en anden jurisdiktion, skaber et fast driftssted, og
e)
er truffet forud for de transaktioner eller aktiviteter i en anden jurisdiktion, som potentielt skaber et fast driftssted, eller forud for indgivelse af en selvangivelse, som dækker den periode, hvor transaktionen eller rækken af transaktioner eller aktiviteter fandt sted.
Den grænseoverskridende transaktion kan omfatte, men er ikke begrænset til, foretagelse af investeringer, levering af varer, tjenesteydelser eller finansielle midler eller anvendelse af materielle eller immaterielle aktiver og skal ikke nødvendigvis direkte involvere den person, der modtager det grænseoverskridende forhåndstilsagn
15)
»forhåndsgodkendt prisfastsættelsesordning«: enhver aftale, meddelelse eller andet instrument eller tiltag med tilsvarende virkninger, også hvis udstedt, ændret eller fornyet i forbindelse med en skatterevision, der opfylder følgende betingelser:
a)
er udstedt, ændret eller fornyet af eller på vegne af regeringen eller skattemyndigheden i en eller flere medlemsstater, herunder enhver territorial eller administrativ underafdeling deraf, herunder lokale myndigheder, uanset om den reelt anvendes
b)
er udstedt, ændret eller fornyet til en bestemt person eller gruppe af personer, som kan påberåbe sig denne
c)
forud for grænseoverskridende transaktioner mellem forbundne foretagender fastsætter et passende sæt af kriterier for fastsættelsen af interne afregningspriser for disse transaktioner eller fastsætter tildeling af fortjeneste til et fast driftssted.
Virksomheder er forbundne foretagender, hvis en af virksomhederne direkte eller indirekte deltager i en anden virksomheds ledelse eller kontrollerer virksomheden, eller hvis de samme personer direkte eller indirekte deltager i virksomhedernes ledelse eller kapital eller kontrollerer virksomheden.
Interne afregningspriser er de priser, som en virksomhed benytter ved overførsel af fysiske varer og immaterielle goder eller ved levering af tjenesteydelser til forbundne foretagender, og »intern prisafregning« skal fortolkes i overensstemmelse hermed
16)
i forbindelse med nr. 14) forstås ved »grænseoverskridende transaktion« en transaktion eller række af transaktioner, hvor:
a)
ikke alle parterne i transaktionen eller rækken af transaktioner er skattemæssigt hjemmehørende i den medlemsstat, der udsteder, ændrer eller fornyer det grænseoverskridende forhåndstilsagn
b)
en hvilken som helst af parterne i transaktionen eller rækken af transaktioner er samtidig skattemæssigt hjemmehørende i mere end en jurisdiktion
c)
en af parterne i transaktionen eller rækken af transaktioner driver virksomhed i en anden jurisdiktion gennem et fast driftssted, og transaktionen eller rækken af transaktioner udgør en del af eller hele det faste driftssteds virksomhed. En grænseoverskridende transaktion eller række af transaktioner omfatter også ordninger, som en person har med hensyn til forretningsaktiviteter i en anden jurisdiktion, som denne person udøver gennem et fast driftssted, eller
d)
transaktionen eller rækken af transaktioner har grænseoverskridende virkning.
I forbindelse med nr. 15) forstås ved »grænseoverskridende transaktion« en transaktion eller række af transaktioner, der involverer forbundne foretagender, som ikke alle er skattemæssigt hjemmehørende i en enkelt jurisdiktions område, eller en transaktion eller række af transaktioner, der har grænseoverskridende virkning
17)
i forbindelse med nr. 15) og 16) forstås ved »virksomhed« enhver form for forretningsdrift.«
2)
Artikel 8, stk. 4 og 5, udgår.
3)
Følgende artikler indsættes:
»Artikel 8a
Anvendelsesområde og betingelser for obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger om grænseoverskridende forhåndstilsagn og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger
1. Den kompetente myndighed i en medlemsstat, hvor et grænseoverskridende forhåndstilsagn eller en forhåndsgodkendt prisfastsættelsesordning er blevet udstedt, ændret eller fornyet efter den 31. december 2016, meddeler ved automatisk udveksling oplysninger herom til de kompetente myndigheder i alle andre medlemsstater og til Europa-Kommissionen, med forbehold af de tilfælde, der er nævnt i stk. 8 i denne artikel, og i overensstemmelse med gældende praktiske bestemmelser, der vedtages i henhold til artikel 21.
2. I overensstemmelse med gældende praktiske bestemmelser, der vedtages i henhold til artikel 21 og med forbehold af de tilfælde, der er nævnt i stk. 8 i nærværende artikel, meddeler den kompetente myndighed i en medlemsstat også de kompetente myndigheder i alle andre medlemsstater og Europa-Kommissionen oplysninger om forhåndsgodkendte grænseoverskridende afgørelser og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger, der er udstedt, ændret eller fornyet inden for en periode på fem år før den 1. januar 2017.
Hvis grænseoverskridende forhåndstilsagn og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger er udstedt, ændret eller fornyet mellem den 1. januar 2012 og den 31. december 2013, skal meddelelse herom finde sted på betingelse af, at de stadig var gyldige den 1. januar 2014.
Hvis grænseoverskridende forhåndstilsagn og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger er udstedt, ændret eller fornyet mellem den 1. januar 2014 og den 31. december 2016, skal meddelelse herom finde sted, uanset om de stadig er gyldige.
Fra de meddelelser, der er omhandlet i dette stykke, kan medlemsstaterne udelukkeoplysninger om grænseoverskridende forhåndstilsagn og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger, der er udstedt, ændret eller fornyet inden den 1. april 2016 til en bestemt person eller gruppe af personer, undtagen personer eller grupper af personer, der hovedsagelig udfører finansielle aktiviteter eller investeringsaktiviteter, med en årlig nettoomsætning for hele koncernen som defineret i artikel 2, nr. 5), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU (6) på mindre end 40 000 000 EUR (eller et tilsvarende beløb i en anden valuta) i det regnskabsår, der gik forud for datoen for udstedelse, ændring eller fornyelse af disse grænseoverskridende forhåndstilsagn og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger.
3. Bilaterale eller multilaterale forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger med tredjelande er udelukket fra anvendelsesområdet for automatisk udveksling af oplysninger i henhold til denne artikel, hvis den internationale beskatningsaftale, den forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordning er blevet forhandlet i henhold til, ikke tillader dens videregivelse til tredjeparter. Oplysninger om sådanne bilaterale eller multilaterale forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger udveksles i henhold til artikel 9, når videregivelsen af oplysninger er tilladt i henhold til den internationale beskatningsaftale, den forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordning er blevet forhandlet i henhold til, og den kompetente myndighed i tredjelandet giver sin tilladelse til, at oplysningerne kan videregives.
Hvis automatisk udveksling af oplysninger vedrørende bilaterale eller multilaterale forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger i henhold til første afsnit, første punktum, er udelukket, udveksles de oplysninger, der er anført i denne artikels stk. 6, og som er omhandlet i den anmodning, der har ført til udstedelse af en sådan bilateral eller multilateral forhåndsgodkendt prisfastsættelsesordning, imidlertid i stedet i henhold til denne artikels stk. 1 og 2.
4. Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse, i tilfælde af at et grænseoverskridende forhåndstilsagn udelukkende vedrører og involverer skatteanliggender for en eller flere fysiske personer.
5. Udvekslingen af oplysninger finder sted som følger:
a)
for oplysninger, der udveksles i medfør af stk. 1: inden for tre måneder efter udgangen af den halvdel af det kalenderår, hvor det grænseoverskridende forhåndstilsagn eller den forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordning blev udstedt, ændret eller fornyet
b)
for oplysninger, der udveksles i medfør af stk. 2: før den 1. januar 2018.
6. Oplysninger, der skal meddeles af en medlemsstat i medfør af denne artikels stk. 1 og 2, skal omfatte følgende:
a)
identifikation af personen, bortset fra en fysisk person, og i givet fald den gruppe af personer, som den tilhører
b)
et resumé af indholdet af det grænseoverskridende forhåndstilsagn eller den forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordning, herunder en beskrivelse af de relevante forretningsaktiviteter eller transaktioner eller række af transaktioner i abstrakte vendinger, der ikke medfører videregivelse af en erhvervsmæssig, industriel eller faglig hemmelighed, en fremstillingsmetode eller oplysninger, hvis videregivelse ville stride mod almene interesser
c)
datoerne for udstedelse, ændring eller fornyelse af det grænseoverskridende forhåndstilsagn eller den forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordning
d)
startdatoen på gyldighedsperioden for det grænseoverskridende forhåndstilsagn eller den forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordning, hvis angivet
e)
slutdatoen på gyldighedsperioden for det grænseoverskridende forhåndstilsagn eller den forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordning, hvis angivet
f)
type grænseoverskridende forhåndstilsagn eller forhåndsgodkendt prisfastsættelsesordning
g)
beløbet for transaktionen eller rækken af transaktioner vedrørende det grænseoverskridende forhåndstilsagn eller den forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordning, hvis der henvises til et sådant beløb i det grænseoverskridende forhåndstilsagn eller den forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordning
h)
beskrivelse af det sæt af kriterier, der anvendes til at fastsætte interne afregningspriser eller selve den interne afregningspris i tilfælde af en forhåndsgodkendt prisfastsættelsesordning
i)
identifikation af den metode, der anvendes til at fastsætte interne afregningspriser eller selve den interne afregningspris i tilfælde af en forhåndsgodkendt prisfastsættelsesordning
j)
identifikation af eventuelle andre medlemsstater, som sandsynligvis vil blive berørt af det grænseoverskridende forhåndstilsagn eller den forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordning
k)
identifikation af enhver person, bortset fra en fysisk person, i eventuelle andre medlemsstater, som sandsynligvis vil blive berørt af det grænseoverskridende forhåndstilsagn eller den forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordning (med angivelse af, hvilke medlemsstater de berørte personer har tilknytning til), og
l)
angivelse af, om de oplysninger, der meddeles, er baseret på selve det grænseoverskridende forhåndstilsagn eller den forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordning eller på den anmodning, der er omhandlet i denne artikels stk. 3, andet afsnit.
7. For at lette udvekslingen af de oplysninger, der er omhandlet i stk. 6 i denne artikel, vedtager Kommissionen de praktiske bestemmelser, der er nødvendige for gennemførelsen af denne artikel, herunder foranstaltninger, der skal standardisere meddelelsen af oplysninger i henhold til stk. 6 i denne artikel, som led i proceduren for fastlæggelse af den standardformular, der er omhandlet i artikel 20, stk. 5.
8. Oplysningerne, der er omhandlet i denne artikels stk. 6, litra a), b), h) og k), skal ikke meddeles Europa-Kommissionen.
9. Den kompetente myndighed i den berørte medlemsstat, der er identificeret i henhold til stk. 6, litra j), bekræfter straks og under alle omstændigheder inden for syv hverdage, om muligt elektronisk, modtagelsen af oplysningerne over for den kompetente myndighed, der leverede oplysningerne. Denne foranstaltning finder anvendelse indtil det register, der er omhandlet i artikel 21, stk. 5, bliver operationelt.
10. Medlemsstaterne kan i henhold til artikel 5 og under henvisning til artikel 21, stk. 4, anmode om yderligere oplysninger, herunder den fulde tekst til et grænseoverskridende forhåndstilsagn eller en forhåndsgodkendt prisfastsættelsesordning.
Artikel 8b
Statistikker over automatiske udvekslinger
1. Inden den 1. januar 2018 indgiver medlemsstaterne årligt statistikker til Kommissionen over mængden af automatiske udvekslinger i henhold til artikel 8 og 8a og, i det omfang det er muligt, oplysninger om administrative og andre relevante omkostninger og fordele i forbindelse med de stedfundne udvekslinger og om mulige ændringer for såvel skattemyndighederne som for tredjeparter.
2. Inden den 1. januar 2019 aflægger Kommissionen en rapport med en oversigt over og en vurdering af de modtagne statistikker og oplysninger i henhold til stk. 1 i denne artikel med hensyn til spørgsmål vedrørende f.eks. de administrative og andre relevante omkostninger og fordele ved automatisk udveksling af oplysninger samt praktiske forhold i tilknytning hertil. Kommissionen forelægger, hvis det er hensigtsmæssigt, et forslag for Rådet om de kategorier og de betingelser, der er fastsat i artikel 8, stk. 1, herunder betingelsen om, at oplysninger om personer, der er hjemmehørende i andre medlemsstater, skal være tilgængelige, eller de elementer, der er omhandlet i artikel 8, stk. 3a, eller begge.
Ved gennemgangen af et forslag, der er forelagt af Kommissionen, overvejer Rådet en yderligere styrkelse af effektiviteten og funktionaliteten af den automatiske udveksling af oplysninger og en højnelse af standarden herfor med henblik på at fastsætte, at:
a)
den kompetente myndighed i hver medlemsstat ved automatisk udveksling meddeler den kompetente myndighed i en anden medlemsstat oplysninger, for så vidt angår beskatningsperioder fra og med den 1. januar 2019, om personer, der er hjemmehørende i den pågældende anden medlemsstat, vedrørende alle de kategorier af indkomst og kapital, som er anført i artikel 8, stk. 1, sådan som de skal forstås efter den nationale lovgivning i den medlemsstat, der meddeler oplysningerne, og
b)
listerne over kategorier og elementer i artikel 8, stk. 1 og 3a, udvides til også at omfatte andre kategorier og elementer, herunder royalties.
(6) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU af 26. juni 2013 om årsregnskaber, konsoliderede regnskaber og tilhørende beretninger for visse virksomhedsformer, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF og om ophævelse af Rådets direktiv 78/660/EØF og 83/349/EØF (EUT L 182 af 29.6.2013, s. 19).«" 						
4)
I artikel 20 tilføjes følgende stykke:
»5. En standardformular, herunder sprogordninger, skal vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 26, stk. 2, inden den 1. januar 2017. Den automatiske udveksling af oplysninger om grænseoverskridende forhåndstilsagn og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger i henhold til artikel 8a foretages ved hjælp af denne standardformular. Denne standardformular må ikke omfatte flere elementer for udveksling af oplysninger end dem, der er anført i artikel 8a, stk. 6, og andre relaterede felter, der er knyttet til disse elementer, og som er nødvendige for at nå målene i artikel 8a.
De sprogordninger, der er omhandlet i første afsnit, forhindrer ikke medlemsstaterne i at meddele de oplysninger, der er omhandlet i artikel 8a, på et hvilket som helst af Unionens officielle sprog og arbejdssprog. Disse sprogordninger kan dog omfatte bestemmelser om, at de centrale elementer i disse oplysninger også skal sendes på et andet af Unionens officielle sprog og arbejdssprog.«
5)
Artikel 21 ændres således:
a)
stk. 3 affattes således:
»3. Personer, der er behørigt godkendt af Kommissionens sikkerhedsgodkendelsesmyndighed, har kun adgang til disse oplysninger, i det omfang det er nødvendigt for pasning, vedligeholdelse og udvikling af det i stk. 5 omhandlede register og CCN-netværket.«
b)
følgende stykke tilføjes:
»5. Senest den 31. december 2017 udvikler og stiller Kommissionen teknisk og logistisk støtte til et sikkert centralregister på medlemsstatsniveau for administrativt samarbejde på beskatningsområdet, hvor oplysninger, der skal meddeles inden for rammerne af artikel 8a, stk. 1 og 2, indføres med henblik på den automatiske udveksling, der er omhandlet i de nævnte stykker. De kompetente myndigheder i alle medlemsstater har adgang til de oplysninger, der indføres i dette register. Kommissionen har også adgang til de oplysninger, der indføres i dette register, dog med de begrænsninger, der er fastsat i artikel 8a, stk. 8. Kommissionen vedtager de nødvendige praktiske bestemmelser efter proceduren i artikel 26, stk. 2.
Indtil dette sikre centralregister er operationelt, foretages den automatiske udveksling, der er omhandlet i artikel 8a, stk. 1 og 2, i overensstemmelse med nærværende artikels stk. 1 og de gældende praktiske bestemmelser.«
6)
Artikel 23 ændres som følger:
a)
stk. 3 affattes således:
»3. Medlemsstaterne sender Kommissionen en årlig vurdering af, om den automatiske udveksling af oplysninger som omhandlet i artikel 8 og artikel 8a er effektiv, og af de opnåede konkrete resultater. Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 26, stk. 2, i hvilken form og efter hvilke retningslinjer denne årlige evaluering skal fremsendes.«
b)
stk. 5 og 6 udgår.
7)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 23a
Fortrolig behandling af oplysninger
1. Oplysninger, der meddeles til Kommissionen i medfør af dette direktiv, behandles fortroligt af Kommissionen i overensstemmelse med de bestemmelser, der gælder for EU-myndigheder, og må ikke anvendes til andre formål end dem, der er nødvendige for at fastslå, om, og i hvilken udstrækning, medlemsstaterne efterkommer dette direktiv.
2. Oplysninger, der meddeles til Kommissionen af en medlemsstat i medfør af artikel 23, og enhver rapport eller ethvert dokument, som Kommissionen udarbejder under anvendelse af sådanne oplysninger, kan videresendes til andre medlemsstater. Sådanne videresendte oplysninger er omfattet af tavshedspligt og nyder samme beskyttelse som den, der gælder for tilsvarende oplysninger i henhold til den nationale lovgivning i den medlemsstat, der modtager dem.
Rapporter og dokumenter udarbejdet af Kommissionen som omhandlet i første afsnit må kun anvendes af medlemsstaterne til analyseformål og må ikke offentliggøres eller gøres tilgængelige for andre personer eller organer uden Kommissionens udtrykkelige samtykke.«
8)
I artikel 25 indsættes følgende stykke:
»1a. Forordning (EF) nr. 45/2001 gælder for EU-institutioners og -organers behandling af personoplysninger i henhold til dette direktiv. Med henblik på korrekt anvendelse af dette direktiv er rækkevidden af de forpligtelser og rettigheder, der er fastsat i artikel 11, artikel 12, stk. 1, og artikel 13-17 i forordning (EF) nr. 45/2001, dog begrænset til det omfang, der er nødvendigt for at beskytte de interesser, der er omhandlet i artikel 20, stk. 1, litra b), i nævnte forordning.«
Artikel 2
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 31. december 2016 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse foranstaltninger.
De anvender disse foranstaltninger fra den 1. januar 2017.
Når medlemsstaterne vedtager disse foranstaltninger, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale love og administrative bestemmelser, som de vedtager på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 3
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 4
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 8. december 2015.
DIREKTIVA VIJEĆA (EU) 2015/2376
od 8. prosinca 2015.
o izmjeni Direktive 2011/16/EU u pogledu obvezne automatske razmjene informacija u području oporezivanja
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 115.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (2),
uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (3),
u skladu s posebnim zakonodavnim postupkom,
budući da:
(1)
Izazov koji predstavljaju prekogranično izbjegavanje poreza, agresivno porezno planiranje i štetno porezno natjecanje posljednjih se godina znatno povećao te se smatra ozbiljnim problemom u Uniji i na globalnoj razini. Smanjivanjem poreznih osnovica značajno se smanjuju nacionalni prihodi od poreza pa države članice ne mogu primjenjivati porezne politike koje pogoduju rastu. Izdavanje prethodnih poreznih mišljenja kojima se olakšava dosljedna i transparentna primjena zakona uobičajena je praksa, među ostalim, i u Uniji. Pojašnjavanjem poreznog prava poreznim obveznicima pruža se sigurnost poslovanja, može se potaknuti ulaganje i pravna usklađenost te stoga može biti poticajno za ostvarivanje daljnjeg razvoja jedinstvenog tržišta Unije na temelju načela i sloboda na kojima počivaju Ugovori. Međutim, mišljenja o strukturama koje se temelje na porezu dovela su u nekim slučajevima do niske razine oporezivanja umjetno visokih iznosa dobiti u zemlji koja je izdala, izmijenila ili obnovila prethodno mišljenje i prepustila su umjetno niske iznose dobiti oporezivanju u nekoj od drugih uključenih zemalja. Stoga je hitno potrebno povećati transparentnost. Da bi se to postiglo, potrebno je poboljšati alate i mehanizme uspostavljene Direktivom Vijeća 2011/16/EU (4).
(2)
Europsko vijeće u svojim je zaključcima od 18. prosinca 2014. naglasilo potrebu hitnog jačanja napora u borbi protiv izbjegavanja poreza i agresivnog poreznog planiranja i na globalnoj razini i na razini Unije. Naglašavajući važnost transparentnosti, Europsko vijeće pozdravilo je namjeru Komisije da podnese prijedlog o automatskoj razmjeni informacija o poreznim mišljenjima u Uniji.
(3)
Direktivom 2011/16/EU predviđa se obvezna spontana razmjena informacija između država članica u pet posebnih slučajeva i u određenim rokovima. Spontana razmjena informacija u slučajevima kada nadležno tijelo jedne države članice ima razloga pretpostaviti da bi u drugoj državi članici moglo doći do gubitka poreza već se primjenjuje na porezna mišljenja koja pojedina država članica izdaje, mijenja ili obnavlja određenom poreznom obvezniku u pogledu budućeg tumačenja ili primjene poreznih propisa, a koja imaju prekograničnu dimenziju.
(4)
Međutim, učinkovitu spontanu razmjenu informacija o prethodnim poreznim mišljenjima s prekograničnim učinkom i prethodnim sporazumima o transfernim cijenama otežava nekoliko važnih praktičnih poteškoća, poput prava države članice koja izdaje mišljenje da sama odluči koje je ostale države članice potrebno o tome obavijestiti. Stoga bi razmijenjene informacije prema potrebi trebale biti dostupne svim ostalim državama članicama.
(5)
Područjem primjene automatske razmjene prethodnih poreznih mišljenja s prekograničnim učinkom i prethodnih sporazuma o transfernim cijenama izdanih, izmijenjenih ili obnovljenih za određenu osobu ili grupu osoba na koje se ta osoba ili grupa osoba ima pravo pozvati, trebalo bi obuhvatiti svaki materijalni oblik (neovisno o tome jesu li ona obvezujuće prirode ili ne i način na koji su izdana).
(6)
U svrhu pravne sigurnosti trebalo bi izmijeniti Direktivu 2011/16/EU uključivanjem primjerene definicije prethodnih poreznih mišljenja s prekograničnim učinkom i prethodnih sporazuma o transfernim cijenama. Područje primjene tih definicija trebalo bi biti dovoljno široko da obuhvati veliki raspon situacija, među ostalim, ali ne isključivo, sljedeće vrste prethodnih poreznih mišljenja s prekograničnim učinkom i prethodnih sporazuma o transfernim cijenama:
-
jednostrane prethodne sporazume o transfernim cijenama i/ili odluke,
-
bilateralne ili multilateralne prethodne sporazume o transfernim cijenama i odluke,
-
sporazume ili odluke kojima se određuje postojanje ili nepostojanje stalne poslovne jedinice,
-
sporazume ili odluke kojima se određuje postojanje ili nepostojanje činjenica s mogućim učinkom na poreznu osnovicu stalne poslovne jedinice,
-
sporazume ili odluke kojima se određuje porezni status hibridnih subjekata u jednoj državi članici koji se odnose na rezidenta druge jurisdikcije,
-
te sporazume ili odluke o utvrđivanju osnovice za amortizaciju imovine u jednoj državi članici koju stječe poduzeće grupe u drugoj jurisdikciji.
(7)
Porezni obveznici imaju pravo pozvati se na prethodna porezna mišljenja s prekograničnim učinkom ili prethodne sporazume o transfernim cijenama tijekom npr. poreznih postupaka ili poreznih nadzora pod uvjetom da su činjenice na kojima se temelje prethodna porezna mišljenja s prekograničnim učinkom ili prethodni sporazumu o transfernim cijenama ispravno prikazane i da porezni obveznici poštuju uvjete prethodnih poreznih mišljenja s prekograničnim učinkom ili prethodnih sporazuma o transfernim cijenama.
(8)
Države članice razmjenjivat će informacije neovisno o tome poštuje li porezni obveznik uvjete prethodnog poreznog mišljenja s prekograničnim učinkom ili prethodnog sporazuma o transfernim cijenama.
(9)
Pružanje informacija ne bi trebalo dovesti do otkrivanja trgovinske, industrijske ili poslovne tajne ili trgovinskog postupka kao ni do otkrivanja informacija koje bi bile suprotne javnom poretku.
(10)
Kako bi se iskoristile prednosti obvezne automatske razmjene prethodnih poreznih mišljenja s prekograničnim učinkom i prethodnih sporazuma o transfernim cijenama, informacije bi se trebale priopćavati odmah nakon njihova izdavanja, izmjene ili obnove te bi stoga trebalo utvrditi pravilne intervale priopćavanja tih informacija. Iz istog je razloga primjereno predvidjeti obveznu automatsku razmjenu prethodnih poreznih mišljenja s prekograničnim učinkom i prethodnih sporazuma o transfernim cijenama koji su izdani, izmijenjeni ili obnovljeni u okviru razdoblja od pet godina prije datuma primjene ove Direktive i koji su još valjani 1. siječnja 2014. Međutim, određene osobe ili grupe osoba s godišnjim neto prihodom grupe manjim od 40 000 000 EUR mogle bi se isključiti iz takve obvezne automatske razmjene pod određenim uvjetima.
(11)
Primjereno je da se zbog pravne sigurnosti, pod nizom vrlo strogih uvjeta, iz obvezne automatske razmjene isključe bilateralni ili multilateralni prethodni sporazumi o transfernim cijenama s trećim zemljama koje slijede okvir postojećih međunarodnih ugovora s tim zemljama, ako odredbe tih ugovora ne dopuštaju otkrivanje zemlji koja je treća strana, informacija zaprimljenih na temelju tog ugovora. Međutim, takvim bi slučajevima trebalo razmjenjivati informacije iz članka 8.a stavka 6. koje se odnose na zahtjeve koji vode do izdavanja takvih bilateralnih ili multilateralnih prethodnih sporazuma o transfernim cijenama. U takvim bi slučajevima stoga informacije koje se priopćuju trebale uključiti naznaku da se to pruža na temelju takvog zahtjeva.
(12)
Obveznom automatskom razmjenom prethodnih poreznih mišljenja s prekograničnim učinkom i prethodnih sporazuma o transfernim cijenama trebala bi u svakom slučaju biti obuhvaćena dostava definiranog skupa osnovnih informacija kojima bi sve države članice imale pristup. Komisiju bi trebalo ovlastiti za donošenje praktičnih postupaka koji su potrebni za standardizaciju dostave tih informacija u skladu s postupkom utvrđenim u Direktivi 2011/16/EU (što uključuje Odbor za upravnu suradnju u oporezivanju) za utvrđivanje standardnog obrasca za razmjenu informacija. Tim bi se postupkom trebalo koristiti i pri donošenju budućih praktičnih postupaka za provedbu razmjene informacija, poput određivanja jezičnih zahtjeva koji bi se odnosili na razmjenu informacija uz korištenje takvim standardnim obrascem.
(13)
Pri izradi takvog standardnog obrasca za obveznu automatsku razmjenu informacija primjereno je uzeti u obzir rezultate rada foruma OECD-a o štetnim poreznim praksama, na kojem se izrađuje standardni obrazac u okviru akcijskog plana o smanjenju porezne osnovice i prijenosu dobiti. Primjerena je i bliska suradnja s OECD-om na koordinirani način, i to ne samo u području izrade takvog standardnog obrasca za obveznu automatsku razmjenu informacija. Krajnji cilj trebali bi biti jednaki uvjeti na globalnoj razini, na kojoj bi Unija trebala imati vodeću ulogu promicanjem ideje da bi opseg informacija o prethodnim poreznim mišljenjima s prekograničnim učinkom i prethodnim sporazumima o transfernim cijenama koje se automatski razmjenjuju trebao biti širok.
(14)
Države članice trebale bi razmjenjivati osnovne informacije, a ograničeni skup osnovnih informacija trebalo bi priopćiti Komisiji. Time bi se Komisiji trebalo omogućiti da u svakom trenutku prati i ocjenjuje učinkovitu primjenu obvezne automatske razmjene informacija o prethodnim poreznim mišljenjima s prekograničnim učinkom i prethodnim sporazumima o transfernim cijenama. Međutim, informacije koje Komisija dobije ne bi se trebale koristiti za druge svrhe. Štoviše, takvim priopćavanjem države članice ne bi bile oslobođene od obveze prijave državnih potpora Komisiji.
(15)
Povratna informacija države članice koja prima informacije državi članici koja ih šalje nužan je element funkcioniranja učinkovitog sustava automatske razmjene informacija. Stoga je primjereno naglasiti da bi nadležna tijela država članica trebala jednom godišnje poslati povratne informacije o automatskoj razmjeni informacija drugoj uključenoj državi članici. U praksi bi to obvezno pružanje povratnih informacija trebalo obavljati putem bilateralno dogovorenih mehanizama.
(16)
Kada je to potrebno, nakon faze obvezne automatske razmjene informacija iz ove Direktive, država članica trebala bi imati mogućnost pozvati se na članak 5. Direktive 2011/16/EU o razmjeni informacija na zahtjev kako bi od države članice koja je izdala mišljenje ili sporazum mogla dobiti dodatne informacije, uključujući cjelovit tekst prethodnog poreznog mišljenja s prekograničnim učinkom ili prethodnog sporazuma o transfernim cijenama.
(17)
Primjereno je podsjetiti da članak 21. stavak 4. Direktive 2011/16/EU uređuje jezične zahtjeve i zahtjeve u vezi s prijevodom koji se odnose na zahtjeve za suradnju, uključujući zahtjeve za prosljeđivanje obavijesti i priložene dokumente. To bi se pravilo trebalo primjenjivati i u slučajevima kada država članica zatraži dodatne informacije nakon faze obvezne automatske razmjene osnovnih informacija o prethodnim poreznim mišljenjima s prekograničnim učinkom i prethodnim sporazumima o transfernim cijenama.
(18)
Države članice trebale bi poduzeti sve razumne mjere potrebne za uklanjanje prepreka učinkovitoj i što široj obveznoj automatskoj razmjeni informacija o prethodnim poreznim mišljenjima s prekograničnim učinkom i prethodnim sporazumima o transfernim cijenama.
(19)
Kako bi se unaprijedila uporaba resursa i olakšala razmjena informacija te kako sve države članice ne bi morale same razviti slične sustave za pohranu informacija, trebalo bi predvidjeti mogućnost uspostave središnjeg direktorija koji bi bio dostupan svim državama članicama i Komisiji i gdje bi države članice mogle preuzeti i pohraniti informacije umjesto da ih razmjenjuju sigurnom elektroničkom poštom. Komisija bi trebala donijeti praktične postupke potrebne za uspostavu takvog direktorija u skladu s postupkom iz članka 26. stavka 2. Direktive 2011/16/EU.
(20)
Uzimajući u obzir prirodu i opseg promjena uvedenih Direktivom Vijeća 2014/107/EU (5) i ovom Direktivom, trebalo bi produljiti rok za dostavu informacija, statistika i izvješća predviđenih Direktivom 2011/16/EU. Tim produljenjem trebalo bi se omogućiti da informacije koje se dostavljaju odražavaju iskustvo koje proizlazi iz tih promjena. Produženje bi se trebalo primjenjivati na statistiku i ostale informacije koje države članice trebaju dostaviti do 1. siječnja 2018. te na izvješće i, prema potrebi, prijedlog koji Komisija treba dostaviti do 1. siječnja 2019.
(21)
Postojeće odredbe o povjerljivosti trebalo bi izmijeniti kako bi odražavale proširenje obvezne automatske razmjene informacija na prethodna porezna mišljenja s prekograničnim učinkom i prethodne sporazume o transfernim cijenama.
(22)
Ovom se Direktivom poštuju temeljna prava i načela priznata Poveljom o temeljnim pravima Europske unije. Ovom se Direktivom posebno nastoji osigurati puno poštovanje prava na zaštitu osobnih podataka i slobode poslovanja.
(23)
S obzirom na to da cilj ove Direktive, tj. učinkovitu administrativnu suradnju među državama članicama pod uvjetima koji su spojivi s pravilnim funkcioniranjem unutarnjeg tržišta, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego ih se zbog ujednačenosti i djelotvornosti može na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.
(24)
Direktivu 2011/16/EU trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,
DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
Članak 1.
Direktiva 2011/16/EU mijenja se kako slijedi:
1.
Članak 3. mijenja se kako slijedi:
(a)
točka 9. zamjenjuje se sljedećim:
„9.
‚automatska razmjena’
(a)
za potrebe članka 8. stavka 1. i članka 8.a, znači sistematsko priopćavanje prethodno definiranih informacija drugoj državi članici, bez prethodnog zahtjeva, u prethodno utvrđenim pravilnim intervalima. Za potrebe članka 8. stavka 1. upućivanje na raspoložive informacije odnosi se na informacije iz poreznih podataka države članice koja priopćava informacije koje su dostupne u skladu s postupcima za prikupljanje i obradu podataka u toj državi članici;
(b)
za potrebe članka 8. stavka 3.a, znači sistematsko priopćavanje prethodno definiranih informacija o rezidentima u drugim državama članicama relevantnoj državi članici rezidentnosti, bez prethodnog zahtjeva, u prethodno utvrđenim pravilnim intervalima. U kontekstu članka 8. stavaka 3.a i 7.a, članka 21. stavka 2. i članka 25. stavaka 2. i 3. svaki pojam napisan nakošenim slovima ima značenje koje je navedeno u odgovarajućim definicijama navedenima u Prilogu I.;
(c)
za potrebe svih odredaba ove Direktive osim članka 8. stavaka 1.i 3.a te članka 8.a, znači sustavno priopćavanje prethodno definiranih informacija koje se pružaju u skladu s podtočkama (a) i (b) ove točke;”;
(b)
dodaju se sljedeće točke:
„14.
‚prethodno porezno mišljenje s prekograničnim učinkom’ znači svaki sporazum, priopćenje ili svaki drugi instrument ili mjera sa sličnim učincima, uključujući ono izdano, izmijenjeno ili obnovljeno u okviru poreznog nadzora, a koje ispunjava sljedeće uvjete:
(a)
izdano je, izmijenjeno ili obnovljeno od strane vlade ili porezne vlasti države članice, ili u njezino ime, ili teritorijalnih ili upravnih jedinica države članice, uključujući lokalne vlasti, neovisno o tome koristi li se ono stvarno;
(b)
izdano je, izmijenjeno ili obnovljeno određenoj osobi ili grupi osoba, i na njega se ta osoba ili grupa osoba ima pravo pozvati;
(c)
odnosi se na tumačenje ili primjenu zakonske ili upravne odredbe u vezi s primjenom ili provedbom nacionalnih poreznih zakona države članice ili teritorijalnih ili upravnih jedinica države članice, uključujući lokalne vlasti;
(d)
odnosi se na prekograničnu transakciju ili pitanje uspostavlja li se obavljanjem djelatnosti osobe u drugoj jurisdikciji stalna poslovna jedinica; i
(e)
donosi se prije transakcija ili obavljanja djelatnosti u drugoj jurisdikciji koje bi se mogle smatrati uspostavom stalne poslovne jedinice ili prije podnošenja porezne prijave za razdoblje u kojem su transakcija, niz transakcija ili djelatnosti obavljene.
Prekogranična transakcija može podrazumijevati, ali ne isključivo, ulaganje, isporuku robe, usluga, financiranja ili korištenje materijalne ili nematerijalne imovine i ne mora izravno uključivati osobu kojoj je upućeno prethodno porezno mišljenje s prekograničnim učinkom;
15.
‚prethodni sporazum o transfernim cijenama’ znači svaki sporazum, priopćenje ili drugi instrument ili mjera sa sličnim učincima, uključujući onaj izdan, izmijenjen ili obnovljen u okviru poreznog nadzora, a koji ispunjava sljedeće uvjete:
(a)
izdan je, izmijenjen ili obnovljen od strane vlade ili porezne vlasti države članice ili više država članica, ili u njezino/njihovo ime, među ostalim teritorijalnih ili upravnih jedinica države članice, uključujući lokalne vlasti, neovisno o tome koristi li se stvarno;
(b)
izdan je, izmijenjen ili obnovljen određenoj osobi ili grupi osoba, i na njega se ta osoba ili grupa osoba ima pravo pozvati; i
(c)
utvrđuje prije prekograničnih transakcija između povezanih poduzeća odgovarajući skup kriterija za utvrđivanje transfernih cijena za te transakcije ili utvrđuje raspodjelu dobiti stalnoj poslovnoj jedinici.
Poduzeća su povezana poduzeća ako jedno poduzeće izravno ili neizravno sudjeluje u upravljanju, kontroli ili kapitalu drugog poduzeća ili ako iste osobe sudjeluju, izravno ili neizravno, u upravljanju, kontroli ili kapitalu poduzećâ.
Transferne cijene su cijene po kojima poduzeće prenosi materijalnu ili nematerijalnu imovinu ili pruža usluge povezanim poduzećima te izraz ‚utvrđivanje transfernih cijena’ treba tumačiti u skladu s tim;
16.
za potrebe točke 14. ‚prekogranična transakcija’ znači transakcija ili niz transakcija:
(a)
u kojima neke od stranaka koje sudjeluju u transakciji ili nizu transakcija nisu rezidenti u svrhu oporezivanja u državi članici koja izdaje, mijenja ili obnavlja prethodno porezno mišljenje s prekograničnim učinkom;
(b)
u kojima je neka od stranaka koje sudjeluju u transakciji ili nizu transakcija istodobno rezident u svrhu oporezivanja u više jurisdikcija;
(c)
u kojima jedna od stranaka koje sudjeluju u transakciji ili nizu transakcija posluje u drugoj jurisdikciji preko stalne poslovne jedinice, a ta je transakcija ili niz transakcija dio poslovanja ili cjelokupno poslovanje stalne poslovne jedinice. Prekogranična transakcija ili niz transakcija obuhvaća i sporazume koje jedna osoba sklapa u pogledu poslovanja u drugoj jurisdikciji koje obavlja preko stalne poslovne jedinice; ili
(d)
takve transakcije ili niz transakcija imaju prekogranični učinak.
Za potrebe točke 15. ‚prekogranična transakcija’ znači transakcija ili niz transakcija u kojima sudjeluju povezana poduzeća koja nisu sva rezidenti za potrebe oporezivanja na području iste jurisdikcije ili transakcija ili niz transakcija koje imaju prekogranični učinak;
17.
za potrebe točaka 15. i 16. ‚poduzeće’ znači svaki oblik vođenja poslovanja.”
2.
U članku 8. brišu se stavci 4. i 5.
3.
Umeću se sljedeći članci:
„Članak 8.a
Područje primjene i uvjeti obvezne automatske razmjene informacija o prethodnim poreznim mišljenjima s prekograničnim učinkom i prethodnim sporazumima o transfernim cijenama
1. Nadležno tijelo države članice, ako je izdano, izmijenjeno ili obnovljeno prethodno porezno mišljenje s prekograničnim učinkom ili prethodni sporazum o transfernim cijenama nakon 31. prosinca 2016. automatskom razmjenom priopćava informacije u vezi s tim nadležnim tijelima ostalih država članica kao i Europskoj komisiji, uz ograničenje slučajeva iz stavka 8. ovog članka, u skladu s primjenjivim praktičnim postupcima donesenim na temelju članka 21.
2. U skladu s primjenjivim praktičnim postupcima donesenima na temelju članka 21., nadležno tijelo države članice priopćuje informacije i nadležnim tijelima ostalih država članica kao i Europskoj komisiji uz ograničenje slučajeva iz stavka 8. ovog članka u odnosu na prethodna porezna mišljenja s prekograničnim učinkom i prethodne sporazume o transfernim cijenama koji su izdani, izmijenjeni ili obnovljeni u razdoblju od pet godina prije 1. siječnja 2017.
Ako su ta prethodna porezna mišljenja s prekograničnim učinkom i prethodni sporazumi o transfernim cijenama izdani, izmijenjeni ili obnovljeni između 1. siječnja 2012. i 31. prosinca 2013., takvo priopćivanje provodi se pod uvjetom da su još valjani 1. siječnja 2014.
Ako su ta prethodna porezna mišljenja s prekograničnim učinkom i prethodni sporazumi o transfernim cijenama izdani, izmijenjeni ili obnovljeni između 1. siječnja 2014. i 31. prosinca 2016., takvo priopćivanje provodi se bez obzira na to jesu li još valjani.
Države članice mogu iz priopćenja iz ovog stavka isključiti informacije o prethodnim poreznim mišljenjima s prekograničnim učinkom i prethodnim sporazumima o transfernim cijenama koji su izdani, izmijenjeni ili obnovljeni prije 1. travnja 2016. određenoj osobi ili grupi osoba, isključujući one koje obavljaju uglavnom financijske ili ulagačke djelatnosti, s godišnjim neto prihodom grupe, kako se navodi u članku 2. točki 5. Direktive 2013/34/EU Europskog parlamenta i Vijeća (6), manjim od 40 000 000 EUR (ili jednakim iznosom u nekoj drugoj valuti) u fiskalnoj godini koja prethodi datumu izdavanja, izmjene ili obnove tih poreznih mišljenja s prekograničnim učinkom i prethodnih sporazuma o transfernim cijenama.
3. Ako međunarodni porezni sporazum na temelju kojeg je dogovoren prethodni sporazum o transfernim cijenama ne dopušta njegovo otkrivanje trećim stranama, bilateralni ili multilateralni prethodni sporazumi o transfernim cijenama s trećim zemljama isključeni su iz područja primjene automatske razmjene informacija u skladu s ovim člankom. U slučaju da međunarodni porezni sporazum u skladu s kojim je dogovoren prethodni sporazum o transfernim cijenama dopušta njegovo otkrivanje i nadležno tijelo treće zemlje daje odobrenje za objavljivanje informacija, takvi bilateralni ili multilateralni prethodni sporazumi o transfernim cijenama razmjenjivat će se u skladu s člankom 9.
Međutim, ako bi bilateralni ili multilateralni prethodni sporazumi o transfernim cijenama bili isključeni iz automatske razmjene informacija na temelju prvog podstavka prve rečenice ovog stavka, informacije iz stavka 6. ovog članka koje se navode u zahtjevu koji vodi do izdavanja takvih bilateralnih ili multilateralnih prethodnih sporazuma o transfernim cijenama umjesto toga razmjenjuju se u skladu s stavcima 1. i 2. ovog članka.
4. Stavci 1. i 2. ne primjenjuju se u slučaju kada se prethodno porezno mišljenje s prekograničnim učinkom odnosi isključivo na porezna davanja jedne fizičke osoba ili više njih.
5. Razmjena informacija provodi se kako slijedi:
(a)
u odnosu na informacije koje se razmjenjuju na temelju stavka 1. - u roku od tri mjeseca nakon završetka polovine kalendarske godine tijekom koje su izdana, izmijenjena ili obnovljena prethodna porezna mišljenja s prekograničnim učinkom ili prethodni sporazumi o transfernim cijenama;
(b)
u odnosu na informacije koje se razmjenjuju na temelju stavka 2. - prije 1. siječnja 2018.
6. Informacije koje država članica priopćava na temelju stavaka 1. i 2. ovog članka uključuju sljedeće:
(a)
podatke o osobi, osim fizičke osobe, i prema potrebi o grupi osoba kojoj pripada;
(b)
sažetak sadržaja prethodnog poreznog mišljenja s prekograničnim učinkom ili prethodnog sporazuma o transfernim cijenama, uključujući opis relevantnih poslovnih aktivnosti ili transakcija ili niza transakcija u apstraktnim pojmovima, a da se ne otkriva trgovinska, industrijska ili poslovna tajna ili trgovinski postupak ili informacije koje bi bile suprotne javnom poretku;
(c)
datume izdavanja, izmjene ili obnove prethodnog poreznog mišljenja s prekograničnim učinkom ili prethodnog sporazuma o transfernim cijenama;
(d)
početni datum razdoblja valjanosti prethodnog poreznog mišljenja s prekograničnim učinkom ili prethodnog sporazuma o transfernim cijenama, ako je naveden;
(e)
krajnji datum razdoblja valjanosti prethodnog poreznog mišljenja s prekograničnim učinkom ili prethodnog sporazuma o transfernim cijenama, ako je naveden;
(f)
vrstu prethodnog poreznog mišljenja s prekograničnim učinkom ili prethodnog sporazuma o transfernim cijenama;
(g)
iznos transakcije ili niza transakcija prethodnog poreznog mišljenja s prekograničnim učinkom ili prethodnog sporazuma o transfernim cijenama, ako se takav iznos navodi u prethodnom poreznom mišljenju s prekograničnim učinkom ili prethodnom sporazumu o transfernim cijenama;
(h)
opis skupa kriterija koji se primjenjuju za utvrđivanje transfernih cijena ili samu transfernu cijenu u slučaju prethodnog sporazuma o transfernim cijenama;
(i)
utvrđivanje metode koja se primjenjuje za utvrđivanje transfernih cijena ili samu transfernu cijenu u slučaju prethodnog sporazuma o transfernim cijenama;
(j)
utvrđivanje drugih država članica, ako postoje, na koje bi prethodno porezno mišljenje s prekograničnim učinkom ili prethodni sporazum o transfernim cijenama mogli utjecati;
(k)
utvrđivanje svake osobe, osim fizičkih osoba, u drugim državama članicama, ako postoje, na koje bi moglo utjecati prethodno porezno mišljenje s prekograničnim učinkom ili prethodni sporazum o transfernim cijenama (pri čemu treba navesti s kojom su državom članicom te osobe povezane); i
(l)
podatak temelji li se priopćena informacija na samom prethodnom poreznom mišljenju s prekograničnim učinkom ili prethodnom sporazumu o transfernim cijenama ili na zahtjevu iz stavka 3. drugog podstavaka ovog članka.
7. Kako bi olakšala razmjenu informacija iz stavka 6. ovog članka, Komisija donosi praktične postupke potrebne za provedbu ovog članka, uključujući mjere za standardizaciju priopćavanja informacija iz stavka 6. ovog članka, u okviru postupka za utvrđivanje standardnog obrasca iz članka 20. stavka 5.
8. Informacije kako su definirane u stavku 6. točkama (a), (b), (h) i (k) ovog članka ne priopćavaju se Europskoj komisiji.
9. Nadležno tijelo dotične države članice, utvrđene stavkom 6. točkom (j), bez odgode i po mogućnosti elektroničkim putem potvrđuje primitak informacija nadležnom tijelu koje ih je poslalo, a najkasnije u roku od sedam radnih dana. Ova se mjera primjenjuje sve dok direktorij iz članka 21. stavka 5. ne postane operativan.
10. Države članice mogu u skladu s člankom 5. i s obzirom na članak 21. stavak 4. zatražiti dodatne informacije, uključujući cjeloviti tekst prethodnog poreznog mišljenja s prekograničnim učinkom ili prethodnog sporazuma o transfernim cijenama.
Članak 8.b
Statistika o automatskoj razmjeni informacija
1. Države članice do 1. siječnja 2018. Komisiji svake godine dostavljaju statistike o opsegu automatskih razmjena na temelju članaka 8. i 8.a te u mjeri u kojoj je to moguće informacije o administrativnim i drugim relevantnim troškovima i koristima povezanima s obavljenom razmjenom te o mogućim promjenama za porezne uprave i treće strane.
2. Komisija do 1. siječnja 2019. podnosi izvješće, koje sadržava pregled i ocjenu statistike i informacija dobivenih na temelju stavka 1. ovog članka, o pitanjima kao što su administrativni i drugi relevantni troškovi i koristi automatske razmjene informacija te s tim povezani praktični aspekti. Prema potrebi, Komisija Vijeću predstavlja prijedlog u vezi s kategorijama i uvjetima utvrđenima u članku 8. stavku 1., uključujući uvjet da informacije o rezidentima u drugim državama članicama moraju biti dostupne, ili o stavkama iz članka 8. stavka 3.a, ili i o jednom i o drugom.
Prilikom razmatranja prijedloga koji je predstavila Komisija, Vijeće procjenjuje daljnje jačanje učinkovitosti i funkcioniranja automatske razmjene informacija i podizanja standarda te razmjene, s ciljem osiguravanja da:
(a)
nadležno tijelo svake države članice, automatskom razmjenom, priopćuje nadležnom tijelu bilo koje druge države članice informacije koje se odnose na porezna razdoblja od 1. siječnja 2019. o rezidentima u toj drugoj državi članici, za sve kategorije dohotka i kapitala navedene u članku 8. stavku 1., u skladu s njihovim tumačenjem u nacionalnom zakonodavstvu države članice koja priopćuje informacije; i
(b)
popisi kategorija i stavki utvrđenih u članku 8. stavcima 1. i 3.a proširuju se kako bi uključili druge kategorije i stavke, uključujući autorske naknade.
(6) Direktiva 2013/34/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o godišnjim financijskim izvještajima, konsolidiranim financijskim izvještajima i povezanim izvješćima za određene vrste poduzeća, o izmjeni Direktive 2006/43/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i o stavljanju izvan snage direktiva Vijeća 78/660/EEZ i 83/349/EEZ (SL L 182, 29.6.2013., str. 19.).”" 						
4.
U članku 20. dodaje se sljedeći stavak:
„5. Komisija prije 1. siječnja 2017. donosi standardni obrazac, uključujući dogovore u vezi s jezikom u skladu s postupkom iz članka 26. stavka 2. Automatska razmjena informacija o prethodnim poreznim mišljenjima s prekograničnim učinkom i prethodnim sporazumima o transfernim cijenama na temelju članka 8.a provodi se uporabom tog standardnog obrasca. Taj standardni obrazac ne smije premašiti sastavnice za razmjenu informacija iz članka 8.a stavka 6. i ostala povezana polja u vezi s tim komponentama koja su potrebna kako bi se postigli ciljevi članka 8.a.
Dogovori u vezi s jezikom iz prvog podstavka ne smiju sprečavati države članice da informacije iz članka 8.a priopćavaju bilo kojem od službenih i radnih jezika Unije. Međutim, tim dogovorima u vezi s jezikom može se predvidjeti da se ključni elementi takvih informacija šalju i na nekom drugom službenom i radnom jeziku Unije.”
5.
Članak 21. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
„3. Osobe koje imaju odgovarajuće ovlasti Ureda Komisije za sigurnosnu akreditaciju mogu imati pristup tim informacijama samo ako je to potrebno za zaštitu, održavanje i razvoj direktorija iz stavka 5. i mreže CCN.”;
(b)
dodaje se sljedeći stavak:
„5. Komisija do 31. prosinca 2017. izrađuje siguran središnji direktorij države članice o administrativnoj suradnji u području oporezivanja i pruža mu tehničku i logističku potporu, u kojemu se informacije koje se priopćavaju u okviru članka 8.a stavaka 1. i 2. evidentiraju kako bi se ispunio zahtjev za automatsku razmjenu iz tih stavaka. Nadležna tijela svih država članica imaju pristup informacijama koje se evidentiraju u tom direktoriju. Komisija također ima pristup informacijama evidentiranima u tom direktoriju, no unutar ograničenja utvrđenog u članku 8.a stavku 8. Komisija donosi potrebne praktične postupke u skladu s postupkom iz članka 26. stavka 2.
Dok taj siguran središnji direktorij ne postane operativan, automatska razmjena iz članka 8.a stavaka 1. i 2. provodi se u skladu sa stavkom 1. ovog članka i primjenjivim praktičnim postupcima.”
6.
Članak 23. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
„3. Države članice priopćavaju Komisiji godišnju ocjenu učinkovitosti automatske razmjene informacija iz članaka 8. i 8. a te postignute praktične rezultate. Komisija utvrđuje oblik i uvjete priopćavanja te godišnje ocjene u skladu s postupkom iz članka 26. stavka 2.”;
(b)
stavci 5. i 6. brišu se.
7.
Umeće se sljedeći članak:
„Članak 23.a
Povjerljivost informacija
1. Informacije koje su Komisiji priopćene na temelju ove Direktive Komisija smatra povjerljivim u skladu s odredbama primjenjivim na tijela Unije i ne smiju se koristiti u druge svrhe osim u svrhu određivanja poštuju li države članice, i u kojoj mjeri, ovu Direktivu.
2. Informacije koje država članica priopći Komisiji u skladu s člankom 23. te izvješća ili dokumenti koje Komisija sastavi koristeći se takvim informacijama mogu se proslijediti drugim državama članicama. Takve prenesene informacije obuhvaćene su obvezom službene tajne i uživaju zaštitu namijenjenu sličnim informacijama u skladu s nacionalnim zakonodavstvom države članice koja ih je primila.
Izvješća i dokumente iz prvog podstavka koje je sastavila Komisija države članice mogu upotrebljavati samo u analitičke svrhe te ih ne smiju objavljivati niti davati na raspolaganje drugim osobama ili tijelima bez izričite suglasnosti Komisije.”
8.
U članku 25. umeće se sljedeći stavak:
„1.a Uredba (EZ) br. 45/2001 primjenjuje se na svaku obradu osobnih podataka u okviru ove Direktive u institucijama i tijelima Unije. Međutim, za potrebe ispravne primjene ove Direktive, opseg obveza i prava predviđenih člankom 11., člankom 12. stavkom 1. i člancima od 13. do 17. Uredbe (EZ) br. 45/2001 ograničen je u mjeri u kojoj je to potrebno kako bi se zaštitili interesi iz članka 20. stavka 1. točke (b) te Uredbe.”
Članak 2.
1. Države članice do 31. prosinca 2016. donose i objavljuju zakone i druge propise koji su potrebni radi usklađivanja s ovom Direktivom. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih mjera.
One primjenjuju te mjere od 1. siječnja 2017.
Kada države članice donose te mjere, one sadržavaju upućivanje na ovu Direktivu ili se na nju upućuje prilikom njihove službene objave. Načine tog upućivanja određuju države članice.
2. Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
Članak 3.
Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 4.
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 8. prosinca 2015.