DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS FORORDNING (EU) Nr. 468/2014
af 16. april 2014
om fastlæggelse af en ramme for samarbejde inden for Den Fælles Tilsynsmekanisme mellem Den Europæiske Centralbank og de kompetente nationale myndigheder og med de udpegede nationale myndigheder (SSM-rammeforordningen)
(ECB/2014/17)
STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 127, stk. 6, og artikel 132,
under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 34,
under henvisning til Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 af 15. oktober 2013 om overdragelse af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter (1), særlig artikel 4, stk. 3, artikel 6 og artikel 33, stk. 2,
under henvisning til den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet og Den Europæiske Centralbank om de praktiske betingelser for udøvelsen af demokratisk ansvarlighed og tilsyn i forbindelse med udførelsen af de opgaver, som overdrages til ECB inden for rammerne af den fælles tilsynsmekanisme (2),
under henvisning til den offentlige høring og analyse, som er foretaget i overensstemmelse med artikel 4, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1024/2013,
under henvisning til forslaget fra Tilsynsrådet og i samråd med de kompetente nationale myndigheder, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Forordning (EU) nr. 1024/2013 (herefter »SSM-forordningen«) etablerer Den Fælles Tilsynsmekanisme (Single Supervisory Mechanism, SSM), som omfatter Den Europæiske Centralbank (ECB) og de kompetente nationale myndigheder i de deltagende medlemsstater.
(2)
Inden for rammerne af artikel 6 i SSM-forordningen har ECB enekompetence til at udføre de mikroprudentielle opgaver, som er overdraget til ECB i henhold til forordningens artikel 4, og som vedrører de kreditinstitutter, der er etableret i de deltagende medlemsstater. ECB har ansvar for SSM's effektive og konsekvente virkemåde og for at føre kontrol med systemets funktion på grundlag af de ansvarsområder og procedurer, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 6.
(3)
Hvor det er relevant, og uden at berøre ECB's ansvar og ansvarlighed med hensyn til de opgaver, som er overdraget til denne i henhold til SSM-forordningen, har de kompetente nationale myndigheder ansvar for at bistå ECB på de betingelser, der er fastsat i SSM-forordningen og i nærværende forordning, med udarbejdelsen og gennemførelsen af retsakter i forbindelse med de opgaver, der er omhandlet i SSM-forordningens artikel 4 vedrørende alle kreditinstitutter, herunder bistand med kontrolaktiviteter. Med henblik herpå skal de kompetente nationale myndigheder følge de af ECB givne instrukser ved udførelsen af de opgaver, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 4.
(4)
ECB, de kompetente nationale myndigheder og de udpegede nationale myndigheder udfører de makroprudentielle opgaver, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 5, og følger de koordineringsprocedurer, som er fastsat deri, i denne forordning og i relevant EU-ret, uden at det berører Eurosystemets og Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis rolle.
(5)
Inden for SSM tildeles ECB og de kompetente nationale myndigheder de respektive tilsynsmæssige ansvarsområder på grundlag af signifikansen af de enheder, der er omfattet af SSM-forordningens anvendelsesområde. Denne forordning fastsætter navnlig den specifikke metode, som skal lægges til grund ved vurderingen af en sådan betydning i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 7. ECB har kompetence til at føre direkte tilsyn med kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber, blandede finansielle holdingselskaber, der er etableret i deltagende medlemsstater, og filialer i deltagende medlemsstater af kreditinstitutter, der er etableret i ikke-deltagende medlemsstater, som er signifikante. De kompetente nationale myndigheder har ansvar for at føre direkte tilsyn med de enheder, som er mindre signifikante, uden at det berører ECB's beføjelse til i særlige tilfælde at føre direkte tilsyn med sådanne enheder, hvor det er nødvendigt for at sikre konsekvent anvendelse af tilsynsstandarderne.
(6)
Under hensyn til den seneste udvikling i EU-lovgivningen, for så vidt angår sanktioner, og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols retspraksis, for så vidt angår princippet om adskillelse mellem undersøgelses- og beslutningstagningsfasen, vil der blive nedsat en uafhængig undersøgelsesenhed af ECB, som skal foretage en uafhængig undersøgelse af eventuelle overtrædelser af tilsynsregler og -afgørelser.
(7)
Det følger af SSM-forordningens artikel 6, stk. 7, at ECB i samråd med de kompetente nationale myndigheder og på grundlag af et forslag fra Tilsynsrådet skal vedtage og offentliggøre en ramme for tilrettelæggelsen af de praktiske retningslinjer for samarbejdet mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder inden for SSM.
(8)
I henhold til SSM-forordningens artikel 33, stk. 2, skal ECB ved forordninger og afgørelser offentliggøre de detaljerede operationelle ordninger for gennemførelsen af de opgaver, som overdrages til den ved denne forordning. Nærværende forordning indeholder de bestemmelser, som gennemfører artikel 33, stk. 2, vedrørende samarbejdet mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder inden for SSM.
(9)
Som følge heraf udarbejdes og specificeres med denne forordning de samarbejdsprocedurer, som er fastsat i SSM-forordningen, mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder inden for SSM samt, hvor det er hensigtsmæssigt, med de udpegede nationale myndigheder, for herved at sikre SSM's effektive og konsekvente virkemåde.
(10)
ECB lægger stor vægt på den omfattende vurdering af kreditinstitutter, herunder af balancen, som ECB har pligt til at foretage, før den påbegynder udførelsen af sine opgaver. Dette udstrækker sig til medlemsstater, som tiltræder euroområdet, og således SSM, efter at tilsynet er påbegyndt i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 33, stk. 2.
(11)
Det er afgørende for at sikre en velfungerende SSM, at ECB og de kompetente nationale myndigheder samarbejder fuldt ud, og at de udveksler alle de oplysninger, som måtte kunne have en indvirkning på deres respektive opgaver, navnlig alle oplysninger, som de kompetente nationale myndigheder anvender i forbindelse med procedurer, der kan have en indvirkning på sikkerheden og soliditeten af et kreditinstitut under tilsyn, eller som indgår som led i tilsynsprocedurerne for sådanne enheder -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
DEL I
GENERELLE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand og formål
1. Denne forordning fastsætter regler om følgende:
a)
den i SSM-forordningens artikel 6, stk. 7, omhandlede ramme, dvs. en ramme for tilrettelæggelsen af de praktiske retningslinjer for gennemførelsen af SSM-forordningens artikel 6 vedrørende samarbejdet inden for SSM, som skal omfatte:
i)
den specifikke metode for vurdering og gennemgang af, hvorvidt en enhed under tilsyn er klassificeret som signifikant eller mindre signifikant i henhold til de kriterier, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, og de deraf følgende ordninger
ii)
definitionen af procedurerne, herunder tidsfristerne, også for så vidt angår de kompetente nationale myndigheders mulighed for at udarbejde udkast til afgørelser til ECB's overvejelse, for forbindelserne mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder med hensyn til tilsynet med signifikante enheder under tilsyn
iii)
definitionen af procedurerne, herunder tidsfristerne, for forbindelserne mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder med hensyn til tilsynet med mindre signifikante enheder under tilsyn. Disse procedurer skal navnlig pålægge de kompetente nationale myndigheder afhængigt af de i denne forordning definerede tilfælde:
-
at underrette ECB om enhver væsentlig tilsynsprocedure
-
at foretage en yderligere vurdering af særlige aspekter af proceduren på ECB's anmodning
-
at fremsende væsentlige udkast til tilsynsafgørelser til ECB, som ECB måtte ønske at udtrykke sin mening om
b)
samarbejdet og udvekslingen af oplysninger mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder inden for SSM vedrørende procedurerne i forbindelse med signifikante enheder under tilsyn og mindre signifikante enheder under tilsyn, herunder fælles procedurer for behandling af ansøgninger om tilladelse til at påbegynde virksomhed som kreditinstitut, inddragelse af sådanne tilladelser og vurderingen af erhvervelser og afhændelser af kvalificerede andele
c)
procedurerne for samarbejde mellem ECB, de kompetente nationale myndigheder og de udpegede nationale myndigheder vedrørende makroprudentielle opgaver og redskaber som omhandlet i SSM-forordningens artikel 5
d)
procedurerne for udførelsen af det tætte samarbejde som omhandlet i SSM-forordningens artikel 7, og som finder anvendelse mellem ECB, de kompetente nationale myndigheder og de udpegede nationale myndigheder
e)
procedurerne for samarbejdet mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder vedrørende SSM-forordningens artikel 10 til 13, herunder visse aspekter vedrørende tilsynsmæssig rapportering
f)
procedurerne for vedtagelse af tilsynsafgørelser rettet til enheder under tilsyn og andre personer
g)
sprogordningerne mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder og mellem ECB og enhederne under tilsyn og andre personer
h)
procedurerne, som gælder for ECB's og de kompetente nationale myndigheders beføjelser til at pålægge sanktioner inden for rammerne af SSM i forbindelse med de opgaver, som er blevet overdraget til ECB ved SSM-forordningen, og
i)
overgangsbestemmelserne.
2. Denne forordning berører ikke de tilsynsopgaver, som ikke er blevet overdraget til ECB i henhold til SSM-forordningen, og som derfor fortsat ligger hos de nationale myndigheder.
3. Denne forordning skal læses sammenholdt med navnlig afgørelse ECB/2004/2 (3) og forretningsordenen for Den Europæiske Centralbanks Tilsynsråd (4), navnlig vedrørende beslutningstagningsprocessen inden for SSM, herunder den procedure, som finder anvendelse mellem Tilsynsrådet og Styrelsesrådet, hvorefter en afgørelse anses for vedtaget, medmindre Styrelsesrådet gør indsigelse, i henhold til SSM-forordningens artikel 26, stk. 8, og andre relevante ECB-retsakter, herunder afgørelse ECB/2014/16 (5).
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning finder de i SSM-forordningen fastsatte definitioner anvendelse, medmindre andet fremgår, sammen med følgende definitioner:
1) »tilladelse« (»authorisation«): en tilladelse som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 42), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (6)
2) »filial« (»branch«): en filial, som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 17), i forordning (EU) nr. 575/2013
3) »fælles procedurer« (»common procedures«): de procedurer, som fremgår af Del V, og som gælder for behandling af ansøgninger om tilladelse til at påbegynde virksomhed som kreditinstitut, inddragelse af en tilladelse til at drive en sådan virksomhed og afgørelser, der vedrører kvalificerede andele
4) »medlemsstat i euroområdet« (»euro area Member State«): en medlemsstat, der har euroen som valuta
5) »koncern« (»group«): en gruppe af virksomheder, hvoraf mindst en er et kreditinstitut, og som består af et moderselskab og dets datterselskaber, eller af virksomheder, hvorimellem der består en forbindelse som omhandlet i artikel 22 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU (7), herunder eventuelle undergrupper
6) »fælles tilsynsteam« (»joint supervisory team«): et team af tilsynsførende, som har ansvar for at føre tilsyn med en signifikant enhed under tilsyn, eller en signifikant koncern under tilsyn
7) »mindre signifikant enhed under tilsyn« (»less significant supervised entity«): både a) en mindre signifikant enhed under tilsyn i en medlemsstat i euroområdet, og b) en mindre signifikant enhed under tilsyn i en medlemsstat uden for euroområdet, som er en deltagende medlemsstat
8) »mindre signifikant enhed under tilsyn i en medlemsstat i euroområdet« (»less significant supervised entity in a euro area Member State«): en enhed under tilsyn, som er etableret i en medlemsstat i euroområdet, og som ikke har status af en signifikant enhed under tilsyn som omhandlet i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4
9) »kompetent national myndighed« (»national competent authority«) (herefter i visse forbindelser »NCA«): en kompetent national myndighed som defineret i SSM-forordningens artikel 2, nr. 2). Denne definition berører ikke ordninger i henhold til national ret, hvorefter visse tilsynsopgaver overdrages til en national centralbank, der ikke er udpeget som en kompetent national myndighed. I så tilfælde udfører den nationale centralbank disse opgaver inden for de rammer, som er fastsat i den nationale lovgivning og i denne forordning. En henvisning til en kompetent national myndighed i denne forordning gælder i så tilfælde som en henvisning til den nationale centralbank for de opgaver, som er overdraget til denne i henhold til national ret
10) »kompetent national myndighed i tæt samarbejde« (»NCA in close cooperation«): en kompetent national myndighed udpeget af en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (8)
11) »udpeget national myndighed« (»national designated authority«): en udpeget national myndighed som defineret i SSM-forordningens artikel 2, nr. 7)
12) »udpeget national myndighed i tæt samarbejde« (»NDA in close cooperation«): en udpeget national myndighed uden for euroområdet, som er udpeget af en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde med henblik på udførelsen af de opgaver, som vedrører SSM-forordningens artikel 5
13) »en medlemsstat uden for euroområdet« (»non-euro area Member State«): en medlemsstat, der ikke har euroen som valuta
14) »moderselskab« (»parent undertaking«): et moderselskab, som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 15), i forordning (EU) nr. 575/2013
15) »deltagende medlemsstat i tæt samarbejde« (»participating Member State in close cooperation«): en medlemsstat uden for euroområdet, der har indledt et tæt samarbejde med ECB i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 7
16) »signifikant enhed under tilsyn« (»significant supervised entity«): både a) en signifikant enhed under tilsyn i en medlemsstat i euroområdet, og b) en signifikant enhed under tilsyn i en deltagende medlemsstat uden for euroområdet
17) »signifikant enhed under tilsyn i en medlemsstat i euroområdet« (»significant supervised entity in a euro area Member State«): en enhed under tilsyn, som er etableret i en medlemsstat i euroområdet, og som har status af en signifikant enhed under tilsyn i henhold til en afgørelse truffet af ECB på grundlag af SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, eller artikel 6, stk. 5, litra b)
18) »signifikant enhed under tilsyn i en deltagende medlemsstat uden for euroområdet« (»significant supervised entity in a participating non-euro area Member State«): en enhed under tilsyn, som er etableret i en deltagende medlemsstat uden for euroområdet, og som har status af en signifikant enhed under tilsyn i henhold til en afgørelse truffet af ECB på grundlag af SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, eller artikel 6, stk. 5, litra b)
19) »datterselskab« (»subsidiary«): et datterselskab, som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 16), i forordning (EU) nr. 575/2013
20) »enhed under tilsyn« (»supervised entity«): enhver af følgende: a) et kreditinstitut etableret i en deltagende medlemsstat, b) et finansielt holdingselskab etableret i en deltagende medlemsstat, c) et blandet finansielt holdingselskab etableret i en deltagende medlemsstat, såfremt det opfylder de i nr. 21), litra b), anførte betingelser, d) en filial i en deltagende medlemsstat af et kreditinstitut, som er etableret i en ikke-deltagende medlemsstat.
En central modpart (CCP), som defineret i artikel 2, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 (9), som udgør et kreditinstitut i henhold til direktiv 2013/36/EU, betragtes som en enhed under tilsyn i overensstemmelse med SSM-forordningen, nærværende forordning og relevant EU-ret uden at berøre de relevante kompetente nationale myndigheders tilsyn med centrale modparter i henhold til forordning (EU) nr. 648/2012
21) »koncern under tilsyn« (»supervised group«): enhver af følgende:
a)
en koncern, hvis moderselskab er et kreditinstitut eller et finansielt holdingselskab, der har sit hovedkontor i en deltagende medlemsstat
b)
en koncern, hvis moderselskab er et blandet finansielt holdingselskab, der har sit hovedkontor i en deltagende medlemsstat, forudsat at koordinatoren for det finansielle konglomerat, som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/87/EF (10), er en myndighed, som har kompetence til at føre tilsyn med kreditinstitutter og som også er koordinator i sin funktion som tilsynsmyndighed for kreditinstitutter
c)
enheder under tilsyn, som hver for sig har deres hovedkontor i den samme deltagende medlemsstat, forudsat at de er fast tilknyttet et centralt organ, som fører tilsyn med dem i henhold til de betingelser, som er fastsat i artikel 10 i forordning (EU) nr. 575/2013, og som er etableret i den samme deltagende medlemsstat
22) »signifikant koncern under tilsyn« (»significant supervised group«): en koncern under tilsyn, som har status af en signifikant koncern under tilsyn i henhold til en afgørelse truffet af ECB på grundlag af SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, eller artikel 6, stk. 5, litra b)
23) »mindre signifikant koncern under tilsyn« (»less significant supervised group«): en koncern under tilsyn, som ikke har status af en signifikant koncern under tilsyn som omhandlet i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4
24) »ECB-tilsynsprocedure« (»ECB supervisory procedure«): enhver aktivitet udført af ECB med henblik på at forberede udstedelsen af en ECB-tilsynsafgørelse, herunder fælles procedurer og pålæggelsen af administrative bøder. Alle ECB-tilsynsprocedurer er med forbehold af Del III. Del III finder også anvendelse på pålæggelsen af administrative bøder, medmindre andet fremgår af Del X
25) »NCA-tilsynsprocedure« (»NCA supervisory procedure«): enhver aktivitet udført af en kompetent national myndighed med henblik på at forberede udstedelsen af dennes tilsynsafgørelse, som er rettet til en eller flere enheder under tilsyn eller koncerner under tilsyn eller en eller flere andre personer, herunder pålæggelsen af administrative sanktioner
26) »ECB-tilsynsafgørelse« (»ECB supervisory decision«): enhver retsakt vedtaget af ECB i forbindelse med udøvelsen af de opgaver og beføjelser, som den er blevet overdraget ved SSM-forordningen, som er i form af en ECB-afgørelse, er rettet til en eller flere enheder under tilsyn eller koncerner under tilsyn eller en eller flere andre personer, og som ikke er en almengyldig retsakt
27) »tredjeland« (»third country«): et land, som hverken er en medlemsstat eller et land i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde
28) »arbejdsdag« (»working day«): en dag, som ikke er en lørdag, søndag eller en ECB-fridag i henhold til den kalender, der gælder for ECB (11).
DEL II
SSM-FORORDNINGENS OPBYGNING
AFSNIT 1
STRUKTURER FOR TILSYNET MED SIGNIFIKANTE OG MINDRE SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
KAPITEL 1
Tilsyn med signifikante enheder under tilsyn
Artikel 3
Fælles tilsynsteam
1. Der nedsættes et fælles tilsynsteam, som fører tilsyn med de enkelte signifikante enheder under tilsyn eller signifikante koncerner under tilsyn i de deltagende medlemsstater. De enkelte fælles tilsynsteam skal bestå af medarbejdere fra ECB og fra de kompetente nationale myndigheder, som udpeges i overensstemmelse med artikel 4, og arbejde under koordination af en udpeget ECB-medarbejder (herefter »koordinatoren for det fælles tilsynsteam«) og en eller flere underkoordinatorer fra de kompetente nationale myndigheder, som yderligere fastsat i artikel 6.
2. Uden at berøre andre bestemmelser i nærværende forordning omfatter et fælles tilsynsteams opgaver, men er ikke begrænset til, følgende:
a)
udføre tilsynskontrols- og vurderingsprocessen (supervisory review and evaluation process - »SREP«), som omhandlet i artikel 97 i direktiv 2013/36/EU, for den signifikante enhed under tilsyn eller signifikante koncern under tilsyn, som det fører tilsyn med
b)
under hensyntagen til tilsynskontrols- og vurderingsprocessen at deltage i forberedelsen af et tilsynsprogram, der skal forelægges for Tilsynsrådet, herunder en plan for inspektion på stedet, som fastsat i artikel 99 i direktiv 2013/36/EU, for en sådan signifikant enhed under tilsyn eller signifikant koncern under tilsyn
c)
gennemføre det af ECB godkendte tilsynsprogram og eventuelle ECB-tilsynsafgørelser, som vedrører den signifikante enhed under tilsyn eller signifikante koncern under tilsyn, som det fører tilsyn med
d)
sikre koordination med de team, der udfører inspektion på stedet, hvortil der henvises i Del XI, med henblik på gennemførelsen af planen for inspektion på stedet
e)
samarbejde med de kompetente nationale myndigheder, hvor det er relevant.
Artikel 4
Nedsættelse og sammensætning af fælles tilsynsteam
1. ECB er ansvarlig for at nedsætte og sammensætte de fælles tilsynsteam. Udpegningen af medarbejdere fra de kompetente nationale myndigheder til de fælles tilsynsteam foretages af de respektive kompetente nationale myndigheder i overensstemmelse med stk. 2.
2. I overensstemmelse med principperne, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 6, stk. 8, og uden at berøre forordningens artikel 31, udpeger de kompetente nationale myndigheder en eller flere af deres medarbejdere som medlem eller medlemmer af et fælles tilsynsteam. En medarbejder hos en kompetent national myndighed kan udpeges som medlem af mere end et tilsynsteam.
3. Uanset stk. 2 kan ECB kræve, at de kompetente nationale myndigheder ændrer den udpegning, de har foretaget, hvis det er hensigtsmæssigt af hensyn til sammensætningen af et fælles tilsynsteam.
4. Hvis mere end en kompetent national myndighed udfører tilsynsopgaver i en deltagende medlemsstat, eller hvis den nationale lov i en deltagende medlemsstat overdrager visse tilsynsopgaver til en national centralbank, og denne centralbank ikke er en kompetent national myndighed, skal de relevante myndigheder koordinere deres deltagelse inden for de fælles tilsynsteam.
5. ECB og de kompetente nationale myndigheder drøfter indbyrdes og aftaler, hvordan de kompetente nationale myndigheders ressourcer skal anvendes med henblik på de fælles tilsynsteams.
Artikel 5
Inddragelse af medarbejdere fra nationale centralbanker i deltagende medlemsstater
1. Nationale centralbanker i deltagende medlemsstater, der deltager i tilsynet med en signifikant enhed under tilsyn eller en signifikant koncern under tilsyn i henhold til national ret, men som ikke er en kompetent national myndighed, kan også udpege en eller flere af deres medarbejdere til et fælles tilsynsteam.
2. ECB skal underrettes om sådanne udpegninger, og artikel 4 finder tilsvarende anvendelse.
3. Hvis medarbejdere hos nationale centralbanker i deltagende medlemsstater udpeges til et fælles tilsynsteam, skal henvisninger til kompetente nationale myndigheder i forbindelse med fælles tilsynsteam forstås som omfattende en henvisning til disse nationale centrale centralbanker.
Artikel 6
Koordinator og underkoordinatorer for det fælles tilsynsteam
1. Koordinatoren for det fælles tilsynsteam, skal, bistået af underkoordinatorer fra de kompetente nationale myndigheder som defineret i stk. 2, stå for koordineringen af det fælles tilsynsteams arbejde. Medlemmerne af det fælles tilsynsteam skal i den forbindelse følge koordinatoren for det fælles tilsynsteams instrukser vedrørende deres arbejdsopgaver i teamet. Dette berører ikke deres opgaver og pligter i deres respektive kompetente nationale myndighed.
2. Hver enkelt kompetent national myndighed, som udpeger mere end én medarbejder til det fælles tilsynsteam, skal udpege en af disse som underkoordinator. Underkoordinatorerne fra de kompetente nationale myndigheder skal bistå koordinatoren for det fælles tilsynsteam med at organisere og koordinere det fælles tilsynsteams arbejdsopgaver, navnlig for så vidt angår de medarbejdere, som er udpeget af den samme kompetente nationale myndighed, som har udpeget den relevante underkoordinator. Underkoordinatoren kan give instrukser til de medlemmer af det fælles tilsynsteam, som den kompetente nationale myndighed har udpeget, såfremt disse ikke er i konflikt med de instrukser, som koordinatoren for det fælles tilsynsteam har givet.
KAPITEL 2
Tilsyn med mindre signifikante enheder under tilsyn
Artikel 7
Inddragelse af medarbejdere fra andre kompetente nationale myndigheder i en kompetent national myndigheds tilsynsteam
Uden at berøre SSM-forordningens artikel 31, stk. 1, kan ECB, når denne, i forbindelse med tilsyn med mindre signifikante enheder under tilsyn, finder det hensigtsmæssigt at inddrage medarbejdere fra en eller flere andre kompetente nationale myndigheder i en kompetent national myndigheds tilsynsteam, kræve, at sidstnævnte inddrager medarbejdere fra sådanne andre kompetente nationale myndigheder.
AFSNIT 2
TILSYN PÅ ET KONSOLIDERET GRUNDLAG OG ECB'S OG DE KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDERS DELTAGELSE I TILSYNSKOLLEGIER
Artikel 8
Tilsyn på et konsolideret grundlag
1. I henhold til artikel 111 i direktiv 2013/36/EU fører ECB tilsyn på et konsolideret grundlag med kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber eller blandede finansielle holdingselskaber, som er signifikante på et konsolideret grundlag, og hvor moderforetagendet enten er et moderselskab i en deltagende medlemsstat eller et moderselskab på EU-niveau, der er oprettet i en deltagende medlemsstat.
2. Den relevante kompetente nationale myndighed fører tilsyn på et konsolideret grundlag med kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber eller blandede finansielle holdingselskaber, som er mindre signifikante på et konsolideret grundlag.
Artikel 9
ECB som formand for et tilsynskollegium
1. Hvis ECB er den konsoliderende tilsynsmyndighed, beklæder den formandsposten for det kollegium, der nedsættes i henhold til artikel 116 i direktiv 2013/36/EU. De kompetente nationale myndigheder i de deltagende medlemsstater, hvor moderselskabet, datterselskaber og eventuelle signifikante filialer, som omhandlet i artikel 51 i direktiv 2013/36/EU, er etableret, har ret til at deltage i kollegiet som observatører.
2. Er der ikke nedsat et kollegium i henhold til artikel 116 i direktiv 2013/36/EU, og har en signifikant enhed under tilsyn filialer i ikke-deltagende medlemsstater, der betragtes som signifikante i henhold til artikel 51, stk. 1, i direktiv 2013/36/EU, nedsætter ECB et tilsynskollegium sammen med de kompetente myndigheder i værtsmedlemsstaten.
Artikel 10
ECB og de kompetente nationale myndigheder som medlemmer af et tilsynskollegium
Hvis den konsoliderende tilsynsmyndighed ikke er i en deltagende medlemsstat, deltager ECB og de kompetente nationale myndigheder i tilsynskollegiet i overensstemmelse med følgende regler og med den relevante EU-ret:
a)
hvis enhederne under tilsyn i de deltagende medlemsstater alle er signifikante enheder under tilsyn, deltager ECB i tilsynskollegiet som medlem, mens de kompetente nationale myndigheder har ret til at deltage i kollegiet som observatører
b)
hvis enhederne under tilsyn i de deltagende medlemsstater alle er mindre signifikante enheder under tilsyn, deltager de kompetente nationale myndigheder i tilsynskollegiet som medlem
c)
hvis enhederne under tilsyn i de deltagende medlemsstater både er mindre signifikante enheder under tilsyn og signifikante enheder under tilsyn, deltager ECB og de kompetente nationale myndigheder i tilsynskollegiet som medlem. De kompetente nationale myndigheder i de deltagende medlemsstater, hvor de signifikante enheder under tilsyn er etableret, har ret til at deltage i tilsynskollegiet som observatører.
AFSNIT 3
PROCEDURER FOR UDØVELSE AF ETABLERINGSRETTEN OG RETTEN TIL FRI UDVEKSLING AF TJENESTEYDELSER
KAPITEL 1
Procedurer for udøvelse af etableringsretten og retten til fri udveksling af tjenesteydelser inden for SSM
Artikel 11
Kreditinstitutters etableringsret inden for SSM
1. En signifikant enhed under tilsyn, som ønsker at oprette en filial på en anden deltagende medlemsstats område, underretter den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor den signifikante enhed under tilsyn har sit hovedkontor, om sin hensigt. Oplysningerne skal fremsendes i overensstemmelse med kravene, som er fastsat i artikel 35, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU. Den kompetente nationale myndighed underretter straks ECB ved modtagelsen af en sådan meddelelse.
2. En mindre signifikant enhed under tilsyn, som ønsker at oprette en filial på en anden deltagende medlemsstats område, underretter dens kompetente nationale myndighed om sin hensigt i overensstemmelse med kravene, som er fastsat i artikel 35, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU.
3. Har ECB ikke truffet beslutning om det modsatte senest to måneder efter modtagelse af meddelelsen, kan den i stk. 1 omhandlede filial etableres og påbegynde sin virksomhed. ECB meddeler den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor filialen etableres, disse oplysninger.
4. Har den kompetente nationale myndighed i hjemmedlemsstaten ikke truffet beslutning om det modsatte senest to måneder efter modtagelse af meddelelsen, kan den i stk. 2 omhandlede filial etableres og påbegynde sin virksomhed. Den kompetente nationale myndighed meddeler disse oplysninger til ECB og den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor filialen oprettes.
5. I tilfælde af ændringer i en eller flere af de oplysninger, der er meddelt i henhold til stk. 1 og 2, underretter enheden under tilsyn skriftligt den kompetente nationale myndighed, der modtog den første oplysning, om denne ændring, mindst en måned før ændringen gennemføres. Denne kompetente nationale myndighed underretter den kompetente nationale myndighed i den medlemsstat, hvor filialen er etableret.
Artikel 12
Kreditinstitutters udøvelse af retten til fri udveksling af tjenesteydelser inden for SSM
1. En signifikant enhed under tilsyn, som for første gang ønsker at gennemføre den frie udveksling af tjenesteydelser ved at udøve dens aktiviteter på en anden deltagende medlemsstats område, underretter den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor den signifikante enhed under tilsyn har sit hovedkontor, om sin hensigt. Oplysningerne fremsendes i overensstemmelse med de i artikel 39, stk. 1, i direktiv 2013/36/EU artikel fastsatte krav. Den kompetente nationale myndighed underretter straks ECB om modtagelse af denne meddelelse. Den kompetente nationale myndighed fremsender også meddelelsen til den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor tjenesteydelserne vil blive leveret.
2. En mindre signifikant enhed under tilsyn, som for første gang ønsker at gennemføre den frie udveksling af tjenesteydelser ved at udøve dens aktiviteter på en anden deltagende medlemsstats område, underretter dens kompetente nationale myndighed i overensstemmelse med de i artikel 39, stk. 1, i direktiv 2013/36/EU fastsatte krav. Meddelelsen fremsendes til ECB og til den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor tjenesteydelserne vil blive leveret.
KAPITEL 2
Procedurer for udøvelse af etableringsretten og retten til fri udveksling af tjenesteydelser inden for SSM for kreditinstitutter etableret i ikke-deltagende medlemsstater
Artikel 13
Meddelelse om kreditinstitutter etableret i ikke-deltagende medlemsstaters udøvelse af etableringsretten inden for SSM
1. Hvis den kompetente myndighed i en ikke-deltagende medlemsstat meddeler de oplysninger, som kræves i henhold til artikel 35, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU, i overensstemmelse med den i direktivets artikel 35, stk. 3, fastsatte procedure til den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor filialen ønskes etableret, underretter denne kompetente nationale myndighed straks ECB ved modtagelsen af en sådan meddelelse.
2. Senest to måneder efter modtagelse af meddelelsen fra den kompetente myndighed i en ikke-deltagende medlemsstat forbereder ECB, såfremt det drejer sig om en filial, der er signifikant i henhold til de kriterier, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 6 og nærværende forordnings Del IV, eller den relevante kompetente nationale myndighed, såfremt det drejer sig om en filial, som er mindre signifikant i henhold til de kriterier, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 6 og nærværende forordnings Del IV, det foreskrevne tilsyn med filialen i overensstemmelse med artikel 40 til 46 i direktiv 2013/36/EU, og meddeler i givet fald de vilkår, som under hensyn til samfundsmæssige interesser gælder for filialens udøvelse af denne virksomhed i værtsmedlemsstaten.
3. De kompetente nationale myndigheder underretter ECB om de vilkår, hvorunder virksomheden, i henhold til national ret og under hensyn til samfundsmæssige interesser, kan udøves af en filial i deres medlemsstat.
4. En ændring af oplysningerne, som det kreditinstitut, der ønsker at etablere en filial efter artikel 35, stk. 2, litra b), c) eller d) i direktiv 2013/36/EU, har givet meddeles om, meddeles til den kompetente nationale myndighed, der henvises til i stk. 1.
Artikel 14
Kompetent myndighed i værtsmedlemsstaten for filialer
1. I overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 4, stk. 2, udøver ECB de beføjelser, som henhører under den kompetente myndighed i værtsmedlemsstaten, såfremt filialen er signifikant som omhandlet i forordningens artikel 6, stk. 4.
2. Er filialen mindre signifikant, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, udøver den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor filialen er etableret, de beføjelser, som henhører under den kompetente myndighed i værtsmedlemsstaten.
Artikel 15
Meddelelse om kreditinstitutter etableret i ikke-deltagende medlemsstaters udøvelse af retten til fri udveksling af tjenesteydelser inden for SSM
Hvis den kompetente myndighed i en ikke-deltagende medlemsstat fremsender en meddelelse efter artikel 39, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU, adresseres denne meddelelse til den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor retten til fri udveksling af tjenesteydelser skal udøves. Den kompetente nationale myndighed underretter straks ECB ved modtagelsen af en sådan meddelelse.
Artikel 16
Kompetent myndighed i værtsmedlemsstaten for retten til fri udveksling af tjenesteydelser
1. I overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, og inden for anvendelsesområdet for SSM-forordningens artikel 4, stk. 1, udfører ECB de opgaver, som henhører under den kompetente myndighed i værtsmedlemsstaten, i forbindelse med kreditinstitutter etableret i ikke-deltagende medlemsstater, som udøver retten til fri udveksling af tjenesteydelser i deltagende medlemsstater.
2. Hvis retten til fri udveksling af tjenesteydelser tjener samfundsmæssige interesser, under forbehold af visse betingelser i henhold til national ret i de deltagende medlemsstater, underretter de kompetente nationale myndigheder ECB om disse betingelser.
KAPITEL 3
Procedurer for udøvelse af etableringsretten og retten til fri udveksling af tjenesteydelser i forhold til ikke-deltagende medlemsstater
Artikel 17
Etableringsretten og udøvelsen af retten til fri udveksling af tjenesteydelser i forhold til ikke-deltagende medlemsstater
1. En signifikant enhed under tilsyn, som ønsker at oprette en filial eller at udøve retten til fri udveksling af tjenesteydelser på en ikke-deltagende medlemsstats område, underretter den relevante kompetente nationale myndighed om sin hensigt i overensstemmelse med gældende EU-ret. Den kompetente nationale myndighed underretter straks ECB om modtagelse af denne meddelelse. ECB udøver de beføjelser, som tilkommer den kompetente myndighed i hjemmedlemsstaten.
2. En mindre signifikant enhed under tilsyn, som ønsker at oprette en filial eller at udøve retten til fri udveksling af tjenesteydelser på en ikke-deltagende medlemsstats område, underretter den relevante kompetente nationale myndighed om sin hensigt i overensstemmelse med gældende EU-ret. Den relevante kompetente nationale myndighed udøver de beføjelser, som tilkommer den kompetente myndighed i hjemmedlemsstaten.
AFSNIT 4
SUPPLERENDE TILSYN MED FINANSIELLE KONGLOMERATER
Artikel 18
Koordinator
1. ECB varetager opgaven som koordinator for et finansielt konglomerat i overensstemmelse med kriterierne i den relevante EU-ret, for så vidt angår en signifikant enhed under tilsyn.
2. Den kompetente nationale myndighed varetager opgaven som koordinator for et finansielt konglomerat i overensstemmelse med kriterierne i den relevante EU-ret, for så vidt angår en mindre signifikant enhed under tilsyn.
DEL III
GENERELLE BESTEMMELSER VEDRØRENDE DRIFTEN AF SSM
AFSNIT 1
PRINCIPPER OG FORPLIGTELSER
Artikel 19
Oversigt
Denne Del fastsætter a) generelle regler for ECB's og de kompetente nationale myndigheders drift af SSM, og b) de bestemmelser, som ECB skal iagttage ved udførelsen af en ECB-tilsynsprocedure.
De generelle principper og bestemmelser, som finder anvendelse mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder i tæt samarbejde, fremgår af Del IX.
Artikel 20
Pligt til at samarbejde i god tro
Både ECB og de kompetente nationale myndigheder er omfattet af en forpligtelse til at samarbejde i god tro og til udveksling af oplysninger.
Artikel 21
Generel forpligtelse til at udveksle oplysninger
1. Uden at berøre ECB's beføjelser til direkte at modtage eller have direkte adgang til oplysninger, som løbende indberettes af enheder under tilsyn, fremsender de kompetente nationale myndigheder rettidigt og under udvisning af nøjagtighed navnlig alle de oplysninger til ECB, som måtte være nødvendige for, at ECB kan udføre de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen. Sådanne oplysninger skal omfatte oplysninger fra de kompetente nationale myndigheders kontroller og aktiviteter på stedet.
2. Hvis ECB indhenter oplysninger direkte fra de juridiske eller fysiske personer, der er omhandlet i SSM-forordningens artikel 10, stk. 1, fremsender den sådanne oplysninger til de pågældende kompetente nationale myndigheder rettidigt og under udvisning af nøjagtighed. Sådanne oplysninger skal navnlig omfatte de oplysninger, som måtte være nødvendige for, at de kompetente nationale myndigheder kan udføre deres opgave med at bistå ECB.
3. Uanset stk. 2 giver ECB de kompetente nationale myndigheder regelmæssig adgang til de opdaterede oplysninger, der er nødvendige, for at de kompetente nationale myndigheder kan udføre deres tilsynsopgaver.
Artikel 22
ECB's ret til at give instrukser til kompetente nationale myndigheder eller udpegede nationale myndigheder om at gøre brug af deres beføjelser og træffe foranstaltninger, hvis ECB har en tilsynsopgave, men ingen dertil knyttede beføjelser
1. I det omfang det er nødvendigt for at udføre de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen, kan ECB ved hjælp af instrukser pålægge de kompetente nationale myndigheder eller udpegede nationale myndigheder eller begge at gøre brug af deres beføjelser i henhold til og i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i national ret og som fastsat i SSM-forordningens artikel 9, såfremt SSM-forordningen ikke tillægger ECB sådanne beføjelser.
2. De kompetente nationale myndigheder og/eller, for så vidt angår SSM-forordningens artikel 5, de udpegede nationale myndigheder informerer uden ugrundet ophold ECB om udøvelsen af disse beføjelser.
Artikel 23
Sprogordningen mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder
ECB og de kompetente nationale myndigheder vedtager ordninger for deres kommunikation inden for SSM, herunder det (de) sprog, der skal anvendes.
Artikel 24
Sprogordningen mellem ECB og juridiske eller fysiske personer, herunder enheder under tilsyn
1. Ethvert dokument, som en enhed under tilsyn eller enhver anden juridisk eller fysisk person, som individuelt er underlagt ECB's tilsynsprocedurer, fremsender til ECB, kan udarbejdes på et hvilket som helst af de officielle EU-sprog efter den pågældende enhed eller persons eget valg.
2. ECB, enhederne under tilsyn og enhver anden juridisk eller fysisk person, som individuelt er underlagt ECB's tilsynsprocedurer, kan aftale at udfærdige deres skriftlige kommunikation på et af de officielle EU-sprog, herunder vedrørende ECB-tilsynsafgørelser.
Tilbagekaldelse af en sådan aftale om anvendelse af ét sprog vil kun have virkning for de aspekter af ECB's tilsynsprocedure, som endnu ikke er udført.
Hvis deltagere i en mundtlig høring anmoder om at blive hørt på et andet officielt EU-sprog end det sprog, som ECB's tilsynsprocedure gennemføres på, skal der gives meddelelse herom til ECB i tilstrækkelig god tid, således at de nødvendige foranstaltninger kan blive truffet.
AFSNIT 2
GENERELLE BESTEMMELSER VEDRØRENDE RETFÆRDIG PROCEDURE FOR VEDTAGELSE AF ECB-TILSYNSAFGØRELSER
KAPITEL 1
ECB's tilsynsprocedurer
Artikel 25
Generelle principper
1. En ECB-tilsynsprocedure, som indledes i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 4 og Kapitel III, Afdeling 2, skal gennemføres i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 22 og bestemmelserne i dette afsnit.
2. Bestemmelserne i dette afsnit finder ikke anvendelse på procedurer, som gennemføres af Det Administrative Klagenævn.
Artikel 26
Parter
1. Parterne i en ECB-tilsynsprocedure er:
a)
de, der indgiver en ansøgning
b)
de, som ECB forventer at rette, eller som ECB har rettet en ECB-tilsynsafgørelse til.
2. De kompetente nationale myndigheder anses ikke som parter.
Artikel 27
Repræsentation af en part
1. En part kan lade sig repræsentere af sine retlige repræsentanter eller af en hvilken som helst anden repræsentant, som er bemyndiget ved skriftlig fuldmagt til at træffe alle foranstaltninger i forbindelse med ECB's tilsynsprocedure.
2. En tilbagekaldelse af fuldmagten er kun gyldig, såfremt ECB modtager en skriftlig tilbagekaldelse. ECB bekræfter modtagelsen af en sådan tilbagekaldelse.
3. Hvis en part har udpeget en repræsentant i en ECB-tilsynsprocedure, kontakter ECB kun den udpegede repræsentant i den pågældende tilsynsprocedure, medmindre særlige omstændigheder kræver, at ECB kontakter parten direkte. I sidstnævnte tilfælde underrettes repræsentanten herom.
Artikel 28
Generelle forpligtelser for ECB og parterne i en ECB-tilsynsprocedure
1. En ECB-tilsynsprocedure kan indledes ex officio eller på anmodning af en part. Under forbehold af stk. 3 fastsætter ECB de fakta, som vil være relevante for vedtagelsen af dens endelige afgørelse i hver enkelt ECB-tilsynsprocedure ex officio.
2. ECB skal ved sin vurdering tage hensyn til alle relevante omstændigheder.
3. Under forbehold af EU-retten har en part pligt til at deltage i en ECB-tilsynsprocedure og at yde bistand med henblik på at belyse forholdene. I ECB-tilsynsprocedurer, som er indledt på anmodning af en part, kan ECB begrænse sin undersøgelse af de faktiske forhold til at anmode parten om at fremsende de relevante faktuelle oplysninger.
Artikel 29
Dokumentation i ECB's tilsynsprocedurer
1. Ved fastlæggelsen af de faktiske forhold i en sag har ECB ret til at gøre brug af den dokumentation, som den, efter behørig hensyntagen, finder passende.
2. Parterne har, under forbehold af EU-retten, pligt til at bistå ECB med at fastlægge sagens faktiske forhold. Parterne har navnlig, under forbehold af EU-rettens begrænsninger med hensyn til sanktionsprocedurer, pligt til sandfærdigt at oplyse de faktiske forhold, som de har kendskab til.
3. ECB kan fastsætte en tidsfrist for parternes fremsendelse af dokumentation.
Artikel 30
Vidner og eksperter i ECB's tilsynsprocedurer
1. ECB kan høre vidner og eksperter, hvis den finder det nødvendigt.
2. Hvis ECB udpeger en ekspert, skal den definere ekspertens opgaver i en aftale og fastsætte en tidsfrist for ekspertens fremsendelse af sin rapport.
3. Hvis ECB hører vidner eller eksperter, har de ved ansøgning herom ret til godtgørelse af deres rejse- og opholdsudgifter. Vidner har ret til erstatning for tabt arbejdsfortjeneste og eksperter til det aftalte honorar for deres tjeneste, efter at de har indsendt deres opgørelse. Godtgørelsen udbetales i overensstemmelse med de gældende bestemmelser for henholdsvis godtgørelse af vidner og honorering af eksperter ved Den Europæiske Unions Domstol.
4. ECB kan kræve, at de i SSM-forordningens artikel 11, stk. 1, litra c), omhandlede personer møder op som vidne i ECB's lokaler eller et hvilket som helst andet sted i en deltagende medlemsstat, som udpeges af ECB. Hvis en person nævnt i SSM-forordningens artikel 11, stk. 1, litra c), er en juridisk person, har de fysiske personer, som repræsenterer en sådan juridisk person, pligt til at møde op i medfør af foregående sætning.
Artikel 31
Retten til at blive hørt
1. Før ECB kan vedtage en ECB-tilsynsafgørelse rettet til en part, som vil påvirke en sådan parts rettigheder negativt, skal parten gives mulighed for at udtale sig skriftligt over for ECB om de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, der måtte være relevante for ECB-tilsynsafgørelsen. Finder ECB det hensigtsmæssigt, kan den give parterne mulighed for at udtale sig om de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, der måtte være relevante for ECB-tilsynsafgørelsen, på et møde. Af meddelelsen, hvorved ECB giver parten mulighed for at udtale sig, skal fremgå det væsentlige indhold af den påtænkte ECB-tilsynsafgørelse og de væsentlige faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, som ECB agter at lægge til grund for sin afgørelse. Kapitel III, afdeling 1, i SSM-forordningen er ikke underlagt bestemmelserne i denne artikel.
2. Hvis ECB giver en part mulighed for at udtale sig om de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, som er relevante for ECB-tilsynsafgørelsen, på et møde, kan partens fravær, bortset fra i særligt undskyldte tilfælde, ikke begrunde en udsættelse af mødet. Hvis parten er særligt undskyldt, kan ECB udsætte mødet eller give parten mulighed for at udtale sig skriftligt om de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, der er relevante for ECB-tilsynsafgørelsen. ECB udarbejder et skriftligt referat fra mødet, som skal undertegnes af begge parter, og tilstiller parterne en kopi af referatet.
3. Parten skal som en hovedregel gives mulighed for at udtale sig skriftligt inden for en tidsfrist på to uger efter modtagelse af en skrivelse, hvoraf fremgår de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, som ECB agter at lægge til grund for ECB-tilsynsafgørelsen.
Efter partens ansøgning herom kan ECB forlænge tidsfristen, hvor det er relevant.
Under særlige omstændigheder kan ECB indskrænke tidsfristen til tre arbejdsdage. Tidsfristen indskrænkes også til tre arbejdsdage i de situationer, som er omfattet af SSM-forordningens artikel 14 og 15.
4. Uanset stk. 3, og under forbehold af stk. 5, kan ECB vedtage en ECB-tilsynsafgørelse rettet til en part, som vil påvirke en sådan parts rettigheder negativt, uden at give parten mulighed for at udtale sig om de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, der er relevante for ECB-tilsynsafgørelsen, før dens vedtagelse, hvis det er bydende nødvendigt at træffe en afgørelse for at forhindre væsentlig skade på det finansielle system.
5. Hvis en presserende ECB-tilsynsafgørelse vedtages i overensstemmelse med stk. 4, gives parten mulighed for at udtale sig skriftligt om de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, der er relevante for ECB-tilsynsafgørelsen, hurtigst muligt efter dens vedtagelse. Parten skal som en hovedregel gives mulighed for at udtale sig skriftligt inden for en tidsfrist på to uger fra modtagelse af ECB-tilsynsafgørelsen. Efter partens ansøgning herom kan ECB forlænge tidsfristen, som dog ikke må overskride seks måneder. ECB skal tage ECB-tilsynsafgørelsen op til fornyet overvejelse i lyset af partens udtalelse og enten bekræfte den, tilbagekalde den, ændre den, eller tilbagekalde og lade den erstatte af en ny ECB-tilsynsafgørelse.
6. Stk. 4 og 5 finder ikke anvendelse på ECB-tilsynsprocedurer, der vedrører sanktioner i henhold til SSM-forordningens artikel 18 og nærværende forordnings Del X.
Artikel 32
Indsigt i sagsakter i en ECB-tilsynsprocedure
1. De berørte parters ret til forsvar respekteres fuldt ud i ECB's tilsynsprocedurer. I forbindelse hermed, og efter at ECB's tilsynsprocedure er indledt, har parterne ret til indsigt i ECB's sagsakter med forbehold af den legitime interesse i beskyttelsen af deres forretningshemmeligheder, som tilkommer andre juridiske og fysiske personer end den relevante part. Retten til aktindsigt omfatter ikke fortrolige oplysninger. De kompetente nationale myndigheder fremsender enhver anmodning om aktindsigt, de har modtaget i forbindelse med ECB's tilsynsprocedurer, til ECB uden ugrundet ophold.
2. Sagsakterne består af alle de dokumenter, der er indhentet, udfærdiget eller indsamlet af ECB under ECB's tilsynsprocedure, uanset lagringsmediet.
3. Intet i denne artikel er til hinder for, at ECB eller de kompetente nationale myndigheder offentliggør og anvender de oplysninger, som måtte være nødvendige for at bevise en overtrædelse.
4. ECB kan beslutte, at der skal gives aktindsigt på en eller flere af følgende måder, idet der tages hensyn til parternes tekniske muligheder:
a)
ved hjælp af cd-rommer eller ethvert andet elektronisk lagringsmedium, herunder medier, der måtte blive tilgængelige i fremtiden
b)
ved papirkopier af dokumenter omfattet af aktindsigten, som fremsendes med posten
c)
ved en opfordring til i ECB's lokaler at gennemse de dokumenter, som de har aktindsigt i.
5. For så vidt angår denne artikel, kan fortrolige oplysninger omfatte ECB's og de kompetente nationale myndigheders interne dokumenter og korrespondance mellem ECB og en kompetent national myndighed eller mellem de kompetente nationale myndigheder.
KAPITEL 2
ECB's tilsynsafgørelser
Artikel 33
Begrundelse for ECB's tilsynsafgørelser
1. En ECB-tilsynsafgørelse ledsages af en begrundelse for afgørelsen, jf. stk. 2.
2. Begrundelsen skal indeholde de væsentlige faktiske forhold og retlige begrundelser, som danner grundlag for ECB-tilsynsafgørelsen.
3. Under forbehold af artikel 31, stk. 4, må ECB kun basere en ECB-tilsynsafgørelse på faktiske forhold og indvendinger, som en part har haft mulighed for at udtale sig om.
Artikel 34
Opsættende virkning
Uden at berøre artikel 278 TEUF og SSM-forordningens artikel 24, stk. 8, kan ECB beslutte at suspendere anvendelsen af en ECB-tilsynsafgørelse a) ved at anføre det i ECB-tilsynsafgørelsen, eller b) i andre tilfælde end hvor der er fremsat en anmodning om revision i Det Administrative Klagenævn, på anmodning af den, som ECB-tilsynsafgørelsen er rettet til.
Artikel 35
Meddelelse af ECB's tilsynsafgørelser
1. ECB kan meddele en ECB-tilsynsafgørelse til en part a) mundtligt, b) ved forkyndelse eller personlig levering af en kopi af tilsynsafgørelsen, c) ved anbefalet brev med en kvittering for modtagelse, d) med ekspres kurertjeneste, e) pr. fax, eller f) elektronisk i overensstemmelse med stk. 10.
2. Såfremt en repræsentant er befuldmægtiget ved et skriftligt mandat, kan ECB meddele ECB-tilsynsafgørelsen til repræsentanten. I så tilfælde er ECB ikke forpligtet til også at meddele ECB-tilsynsafgørelsen til enheden under tilsyn, som er repræsenteret ved en sådan repræsentant.
3. I tilfælde af at ECB-tilsynsafgørelsen meddeles mundtligt, anses meddelelsen om afgørelsen for at være forkyndt for adressaten, hvis en medarbejder hos ECB har informeret a) den pågældende fysiske person, såfremt adressaten er en fysisk person, eller b) en repræsentant, som er bemyndiget til at modtage meddelelsen for den juridiske person, til hvem ECB-tilsynsafgørelsen er rettet, såfremt adressaten er en juridisk person. Efter en sådan mundtlig meddelelse fremsendes en skriftlig kopi af ECB's tilsynsafgørelse til adressaten uden ugrundet ophold.
4. Hvis en ECB-tilsynsafgørelse meddeles ved anbefalet brev med en kvittering, anses ECB's tilsynsafgørelse for at være forkyndt for adressaten den tiende dag, efter at brevet blev overdraget til postselskabet, medmindre kvitteringen for modtagelse indikerer, at brevet blev modtaget på en anden dato.
5. Hvis en ECB-tilsynsafgørelse meddeles ved ekspres kurertjeneste, anses ECB's tilsynsafgørelse for at være meddelt for adressaten den tiende dag, efter at brevet blev overdraget til kurertjenesten, medmindre kurertjenestens kvittering for levering indikerer, at brevet blev modtaget på en anden dato.
6. For så vidt angår stk. 4 og 5, skal ECB's tilsynsafgørelse være rettet til en adresse, som kan gøres til genstand for forkyndelse (en gyldig adresse). En gyldig adresse er:
a)
i tilfælde af en ECB-tilsynsafgørelse indledt på anmodning af eller ansøgning fra adressaten for en ECB-tilsynsafgørelse, den adresse, som adressaten har oplyst i sin anmodning eller ansøgning
b)
i tilfælde af en enhed under tilsyn, hovedkontorets seneste forretningsadresse, som enheden under tilsyn har oplyst til ECB
c)
i tilfælde af en fysisk person, den seneste adresse, som er oplyst til ECB, og hvis ingen adressat er oplyst til ECB, og den fysiske person er en medarbejder, chef eller aktionær i en enhed under tilsyn, enheden under tilsyns forretningsadresse i overensstemmelse med litra b).
7. Hver enkelt person, som er part i en ECB-tilsynsprocedure, skal på anmodning oplyse en gyldig adresse til ECB.
8. Hvis en person er etableret eller hjemmehørende i en stat, som ikke er en medlemsstat, kan ECB kræve, at parten inden for en rimelig tidsfrist udpeger en forkyndelsesbefuldmægtiget repræsentant, som er bosiddende i en medlemsstat, eller som har forretningslokaler i en medlemsstat. Skulle en forkyndelsesbefuldmægtiget repræsentant ikke være udpeget efter en sådan anmodning, henholdsvis indtil en sådan forkyndelsesbefuldmægtiget repræsentant er udpeget, kan enhver meddelelse forkyndes i overensstemmelse med stk. 3 til 5 og 9 på den adresse på parten, som ECB har kendskab til.
9. Hvis personen, som er adressat for en ECB-tilsynsafgørelse, har oplyst et faxnummer til ECB, kan ECB meddele en ECB-tilsynsafgørelse ved at fremsende en kopi af ECB-tilsynsafgørelsen pr. fax. ECB's tilsynsafgørelse anses for at være meddelt til adressaten, hvis ECB har modtaget en bekræftelse på, at telefaxen er leveret.
10. ECB kan fastsætte de kriterier, hvorunder en ECB-tilsynsafgørelse kan forkyndes elektronisk eller ved tilsvarende kommunikationsformer.
AFSNIT 3
INDBERETNING AF OVERTRÆDELSER
Artikel 36
Indberetning af overtrædelser
Enhver person i god tro kan foretage en indberetning direkte til ECB, hvis den pågældende person har rimelige grunde til at antage, at indberetningen vil dokumentere, at kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber, blandede finansielle holdingselskaber eller kompetente myndigheder (herunder ECB selv) har overtrådt de i SSM-forordningens artikel 4, stk. 3, omhandlede retsakter.
Artikel 37
Passende beskyttelse ved indberetning af overtrædelser
1. Hvis en person foretager en indberetning i god tro om enheder under tilsyns eller kompetente myndigheders formodede overtrædelse af de i SSM-forordningens artikel 4, stk. 3, omhandlede retsakter, skal indberetningen behandles som en beskyttet indberetning.
2. Alle personlige oplysninger vedrørende både den person, som foretager en beskyttet indberetning, og den person, som formodes at være ansvarlig for overtrædelsen, skal beskyttes i overensstemmelse med de gældende EU-rammer for databeskyttelse.
3. ECB må ikke afsløre identiteten på en person, som har foretaget en beskyttet indberetning, uden først at have indhentet den pågældende persons udtrykkelige samtykke, medmindre en sådan offentliggørelse kræves ved retskendelse som led i yderligere undersøgelser eller efterfølgende retssager.
Artikel 38
Procedurer for opfølgning på indberetninger
1. ECB vurderer alle indberetninger vedrørende signifikante enheder under tilsyn. ECB vurderer indberetninger vedrørende mindre signifikante enheder under tilsyn i forhold til overtrædelse af ECB's forordninger eller afgørelser. I sidstnævnte tilfælde, hvor de kompetente nationale myndigheder modtager disse indberetninger, fremsender de disse til ECB uden at oplyse identiteten på den person, som har foretaget indberetningen, medmindre den pågældende person har givet sit udtrykkelige samtykke hertil.
2. Uden at berøre stk. 1 fremsender ECB indberetninger, som vedrører mindre signifikante enheder under tilsyn, til den relevante kompetente nationale myndighed uden at oplyse identiteten på den person, som har foretaget indberetningen, medmindre den pågældende person har givet sit udtrykkelige samtykke hertil.
3. ECB udveksler informationer med de kompetente nationale myndigheder a) for at fastslå, om indberetningerne er blevet sendt til både ECB og den relevante kompetente nationale myndighed, og for at koordinere indsatsen, og b) for at få kendskab til resultatet af opfølgningen på de indberetninger, der er foretaget til de kompetente nationale myndigheder.
4. ECB skal udøve et rimeligt skøn ved vurderingen af, hvorledes de modtagne indberetninger skal vurderes, og hvilke foranstaltninger der skal træffes.
5. I tilfælde af påståede overtrædelser fra enhederne under tilsyns side, skal den relevante enhed under tilsyn fremsende alle oplysninger og dokumenter, som ECB måtte anmode om for at kunne vurdere de modtagne indberetninger.
6. I tilfælde af påståede overtrædelser fra kompetente myndigheders side (bortset fra ECB), anmoder ECB den relevante myndighed om at udtale sig om de indberettede fakta.
7. ECB redegør i sin årsrapport, som beskrevet i SSM-forordningens artikel 20, stk. 2, for de modtagne indberetninger i forkortet eller aggregeret form, således at individuelle enheder under tilsyn eller personer ikke kan identificeres.
DEL IV
FASTSÆTTELSE AF EN ENHED UNDER TILSYNS STATUS SOM SIGNIFIKANT ELLER MINDRE SIGNIFIKANT
AFSNIT 1
GENERELLE BESTEMMELSER VEDRØRENDE KLASSIFIKATIONEN SOM SIGNIFIKANT ELLER MINDRE SIGNIFIKANT
Artikel 39
Klassificering af en enhed under tilsyn på et individuelt grundlag som signifikant
1. En enhed under tilsyn anses for at være en signifikant enhed under tilsyn, hvis ECB træffer afgørelse herom i en ECB-afgørelse rettet til den relevante enhed under tilsyn i henhold til artikel 43 til 49, hvoraf fremgår de underliggende begrundelser for en sådan afgørelse.
2. En enhed under tilsyn ophører med at være klassificeret som en signifikant enhed under tilsyn, hvis ECB i en ECB-afgørelse rettet til enheden under tilsyn, hvoraf fremgår de underliggende begrundelser for en sådan afgørelse, fastslår, at den er en mindre signifikant enhed under tilsyn eller ikke længere er en enhed under tilsyn.
3. En enhed under tilsyn kan klassificeres som en signifikant enhed under tilsyn på grundlag af en eller flere af følgende omstændigheder:
a)
dens størrelse, som fastsat i overensstemmelse med artikel 50 til 55 (herefter »størrelseskriteriet«)
b)
dens betydning for Unionens eller en deltagende medlemsstats økonomi, som fastsat i overensstemmelse med artikel 56 til 58 (herefter »kriteriet om økonomisk betydning«)
c)
dens betydning med hensyn til grænseoverskridende aktiviteter, som fastsat i overensstemmelse med artikel 59 og 60 (herefter »kriteriet om grænseoverskridende aktiviteter«)
d)
en anmodning om eller modtagelse af direkte offentlig finansiel støtte fra den europæiske stabilitetsmekanisme (ESM), som fastsat i overensstemmelse med artikel 61 til 64 (herefter »kriteriet om direkte offentlig finansiel støtte«)
e)
den omstændighed, at enheden under tilsyn er et af de tre mest signifikante kreditinstitutter i en deltagende medlemsstat, som fastsat i overensstemmelse med artikel 65 og 66.
4. Signifikante enheder under tilsyn er underlagt direkte tilsyn af ECB, medmindre særlige omstændigheder begrunder, at den relevante kompetente nationale myndighed fører tilsynet i overensstemmelse med afsnit 9 i denne del.
5. ECB fører også direkte tilsyn med en mindre signifikant enhed under tilsyn eller en mindre signifikant koncern under tilsyn i henhold til en ECB-afgørelse, der er vedtaget i medfør af SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra b), således at ECB udøver alle de i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, omhandlede relevante beføjelser direkte. I henseende til SSM klassificeres en sådan mindre signifikant enhed under tilsyn eller mindre signifikant koncern under tilsyn som signifikant.
6. ECB rådfører sig med de relevante kompetente nationale myndigheder, før den træffer de i denne artikel omhandlede ECB-afgørelser. Hver enkelt ECB-afgørelse, som omhandlet i denne artikel, meddeles også til de relevante kompetente nationale myndigheder.
Artikel 40
Klassificering af enheder under tilsyn, som er en del af en koncern, som signifikante
1. Hvis en eller flere enheder under tilsyn er en del af en koncern under tilsyn, anvendes kriterierne for fastsættelsen af, om de er signifikante, på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater i overensstemmelse med bestemmelserne i afsnit 3 til 7 i Del IV.
2. Hver enkelt af enhederne under tilsyn, som er en del af en koncern under tilsyn, anses for at være en signifikant enhed under tilsyn under en eller flere af følgende omstændigheder:
a)
hvis koncernen under tilsyn på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater opfylder størrelseskriteriet, kriteriet om økonomisk betydning eller kriteriet om grænseoverskridende aktiviteter
b)
hvis en af enhederne under tilsyn, som er en del af koncernen under tilsyn, opfylder kriteriet om direkte offentlig finansiel støtte
c)
hvis en af enhederne under tilsyn, som er en del af koncernen under tilsyn, er et af de tre mest signifikante kreditinstitutter i en deltagende medlemsstat.
3. Hvis der træffes afgørelse om, at en koncern under tilsyn er signifikant, eller at den ikke længere er signifikant, vedtager ECB en ECB-afgørelse om klassifikationen som signifikant enhed under tilsyn eller om ophævelsen af klassifikationen som signifikant enhed under tilsyn og meddeler hver enkelt enhed under tilsyn, som er en del af den pågældende koncern under tilsyn, om start- og slutdatoen for ECB's direkte tilsyn i overensstemmelse med de i artikel 39 fastsatte kriterier og procedurer.
Artikel 41
Særlige bestemmelser vedrørende filialer af kreditinstitutter, som er etableret i ikke-deltagende medlemsstater
1. Alle filialer, som oprettes i den samme deltagende medlemsstat, af et kreditinstitut, som er etableret i en ikke-deltagende medlemsstat, anses for at være en enkelt enhed under tilsyn som omhandlet i denne forordning.
2. Filialer, som oprettes i forskellige deltagende medlemsstater, af et kreditinstitut, som er etableret i en ikke-deltagende medlemsstat, behandles individuelt som adskilte enheder under tilsyn som omhandlet i denne forordning.
3. Uden at berøre stk. 1 vurderes filialer af et kreditinstitut, som er etableret i en ikke-deltagende medlemsstat, individuelt som adskilte enheder under tilsyn, og adskilt fra datterselskaber af det samme kreditinstitut, ved fastsættelsen af, hvorvidt et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, er opfyldt.
Artikel 42
Særlige bestemmelser vedrørende datterselskaber af kreditinstitutter, som er etableret i ikke-deltagende medlemsstater og tredjelande
1. Datterselskaber, som er etableret i en eller flere deltagende medlemsstater, af et kreditinstitut, som har sit hovedkontor i en ikke-deltagende medlemsstat eller et tredjeland, vurderes adskilt fra kreditinstituttets filialer ved fastsættelsen af, hvorvidt et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, er opfyldt.
2. Følgende datterselskaber vurderes adskilt ved fastsættelsen af, hvorvidt et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, er opfyldt:
a)
datterselskaber, der er etableret i en deltagende medlemsstat,
b)
datterselskaber, der tilhører en koncern, hvis moderselskab har sit hovedkontor i en ikke-deltagende medlemsstat eller et tredjeland, og
c)
datterselskaber, der ikke tilhører en koncern under tilsyn i de deltagende medlemsstater.
AFSNIT 2
PROCEDURE FOR KLASSIFICERING AF ENHEDER UNDER TILSYN SOM SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
KAPITEL 1
Klassificering af en enhed under tilsyn som signifikant
Artikel 43
Revurdering af status for en enhed under tilsyn
1. Medmindre andet fremgår af denne forordning, tager ECB mindst en gang årligt op til fornyet vurdering, om en signifikant enhed under tilsyn eller en signifikant koncern under tilsyn fortsat opfylder et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4.
2. Medmindre andet fremgår af denne forordning, tager hver enkelt kompetente nationale myndighed mindst en gang årligt op til fornyet vurdering, om en mindre signifikant enhed under tilsyn eller en mindre signifikant koncern under tilsyn opfylder et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4. Drejer det sig om en mindre signifikant koncern under tilsyn, foretager den relevante kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor moderselskabet, fastsat på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater, er etableret, denne revurdering.
3. ECB kan til enhver tid, efter at have modtaget relevante oplysninger, tage op til fornyet vurdering, navnlig i de tilfælde, der er specificeret i artikel 52, a) om en enhed under tilsyn opfylder et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, og b) om en signifikant enhed under tilsyn ikke længere opfylder et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4.
4. Hvis en kompetent national myndighed vurderer, at en mindre signifikant enhed under tilsyn eller en mindre signifikant koncern under tilsyn opfylder et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, underretter den pågældende kompetente nationale myndighed ECB herom uden ugrundet ophold.
5. På anmodning af ECB eller en kompetent national myndighed skal ECB og den pågældende kompetente nationale myndighed samarbejde om at fastslå, om en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn opfylder et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4.
6. Hvis ECB a) træffer afgørelse om at føre direkte tilsyn med en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn eller b) træffer afgørelse om, at ECB's direkte tilsyn med en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn skal ophøre, skal ECB og den pågældende kompetente nationale myndighed samarbejde om at sikre en smidig overførsel af tilsynskompetencer. Navnlig skal en rapport over enheden under tilsyns tilsynshistorik og risikoprofil udarbejdes af den pågældende kompetente nationale myndighed, når ECB overtager det direkte tilsyn med en enhed under tilsyn, og af ECB, når den pågældende kompetente nationale myndighed får kompetence til at føre tilsyn med den berørte enhed.
7. ECB fastslår, hvorvidt en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn er signifikant, på grundlag af de i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, fastsatte kriterier i den rækkefølge, som de fremgår heri, dvs. a) størrelse, b) betydning for Unionens eller en deltagende medlemsstats økonomi, c) betydningen af grænseoverskridende aktiviteter, d) anmodning om eller modtagelse af direkte offentlig finansiel støtte fra ESM, og e) den omstændighed, at den er et af de tre mest signifikante kreditinstitutter i en deltagende medlemsstat.
Artikel 44
Procedure, som skal anvendes ved fastsættelsen af en enhed under tilsyns signifikans
1. ECB anvender procedurereglerne i nærværende forordnings Del III, afsnit 2, når den træffer afgørelse om klassificeringen af en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn som signifikant i henhold til dette afsnit.
2. ECB meddeler inden for den i artikel 45 fastsatte tidsramme skriftligt en ECB-afgørelse om klassifikationen af en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn som signifikant til den enkelte berørte enhed under tilsyn og meddeler også afgørelsen til den relevante kompetente nationale myndighed. For så vidt angår enheder under tilsyn, som er en del af en signifikant koncern under tilsyn, skal ECB meddele ECB-afgørelsen til enheden under tilsyn på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater og sikre, at alle enheder under tilsyn i den signifikante koncern er behørigt underrettet.
3. For enheder under tilsyn, der ikke er blevet underrettet af ECB i henhold til stk. 1, tjener listen i artikel 49, stk. 2, som meddelelse om deres klassifikation som mindre signifikante.
4. ECB giver den enkelte relevante enhed under tilsyn mulighed for at udtale sig skriftligt, før en ECB-afgørelse vedtages i henhold til stk. 1.
5. Endvidere giver ECB i overensstemmelse med artikel 39, stk. 6, de relevante kompetente nationale myndigheder mulighed for at fremsætte bemærkninger og kommentarer skriftligt, og ECB tager behørigt hensyn til disse.
6. En enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn klassificeres som en signifikant enhed under tilsyn eller en signifikant koncern under tilsyn fra datoen for meddelelse af ECB-afgørelsen, hvori det fastsættes, at den er en signifikant enhed under tilsyn eller en signifikant koncern under tilsyn.
KAPITEL 2
Påbegyndelse og ophør af ECB's direkte tilsyn
Artikel 45
Påbegyndelse af ECB's direkte tilsyn
1. ECB angiver i en ECB-afgørelse den dato, hvorfra den overtager opgaven med at føre direkte tilsyn med en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn, der er blevet klassificeret som en signifikant enhed under tilsyn eller en signifikant koncern under tilsyn. Denne ECB-afgørelse kan være den samme som den i artikel 44, stk. 2, omhandlede afgørelse. ECB meddeler ECB-afgørelsen til den enkelte berørte enhed under tilsyn mindst en måned før den dato, på hvilken den overtager opgaven med at føre direkte tilsyn, jf. dog stk. 2.
2. Hvis ECB overtager opgaven med at føre direkte tilsyn med en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn på grundlag af en anmodning om eller modtagelse af direkte offentlig finansiel støtte fra ESM, skal ECB meddele den i stk. 1 omhandlede ECB-afgørelse til den enkelte berørte enhed under tilsyn i god tid, dvs. mindst en uge før den dato, på hvilken den overtager opgaven med at føre direkte tilsyn.
3. ECB fremsender en kopi af de i stk. 1 omhandlede ECB-afgørelser til de relevante kompetente nationale myndigheder.
4. ECB overtager opgaven med at føre direkte tilsyn med en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn senest 12 måneder efter den dato, hvor ECB meddeler enheden under tilsyn eller koncernen under tilsyn en ECB-afgørelse i henhold til artikel 44, stk. 2.
5. For så vidt angår denne artikel meddeler ECB i forhold til en koncern under tilsyn, ECB-afgørelsen til enheden under tilsyn på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater, og sikrer, at alle enheder under tilsyn inden for koncernen er behørigt underrettet inden udløbet af den relevante frist.
Artikel 46
Ophør af ECB's direkte tilsyn
1. Hvis ECB fastslår, at ECB's direkte tilsyn med en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn skal ophøre, udsteder ECB en ECB-afgørelse til den enkelte berørte enhed under tilsyn med angivelse af dato og begrundelse for, hvorfor det direkte tilsyn ophører. ECB vedtager en sådan afgørelse mindst en måned før den dato, hvor ECB's direkte tilsyn ophører. ECB fremsender også en kopi af denne ECB-afgørelse til de relevante kompetente nationale myndigheder. Artikel 45, stk. 5, finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
2. Før en ECB-afgørelse i henhold til stk. 1 udstedes, giver ECB de pågældende enheder under tilsyn lejlighed til at udtale sig skriftligt.
3. En ECB-afgørelse, som angiver den dato, hvor ECB's direkte tilsyn med en enhed under tilsyn vil ophøre, kan udstedes sammen med afgørelsen, hvori enheden under tilsyn klassificeres som mindre signifikant.
Artikel 47
Begrundelser for ophør af ECB's direkte tilsyn
1. Såfremt det drejer sig om en signifikant enhed under tilsyn, der er klassificeret som sådan på grundlag af sin a) størrelse, b) betydning for Unionens eller en deltagende medlemsstats økonomi, eller c) betydningen af grænseoverskridende aktiviteter, eller fordi den er en del af en koncern under tilsyn, der opfylder mindst et af disse kriterier, vedtager ECB en ECB-afgørelse, som fastsætter ophøret af klassifikationen som en signifikant enhed under tilsyn og det direkte tilsyn, hvis ingen af de i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, fastsatte kriterier i en periode på tre på hinanden følgende år har været opfyldt enten på et individuelt grundlag eller af koncernen under tilsyn, som enheden under tilsyn tilhører.
2. Såfremt det drejer sig om en enhed under tilsyn, der er klassificeret som signifikant på grundlag af, at der er blevet anmodet om direkte offentlig finansiel støtte fra ESM af a) enheden selv, b) koncernen under tilsyn, som enheden under tilsyn tilhører, eller c) en enhed under tilsyn, som tilhører denne koncern, og som ikke er signifikant på andre grundlag, vedtager ECB en ECB-afgørelse, som fastsætter ophøret af dens klassifikation som en signifikant enhed under tilsyn og det direkte tilsyn, hvis den direkte offentlige finansielle støtte er blevet afslået, fuldt ud tilbagebetalt eller er ophørt. En sådan afgørelse kan i tilfælde af tilbagebetaling eller ophør af den direkte offentlige finansielle støtte først træffes tre kalenderår, efter at den direkte offentlige finansielle støtte er blevet fuldt ud tilbagebetalt eller er ophørt.
3. Såfremt det drejer sig om en enhed under tilsyn, der er klassificeret som signifikant på grundlag af, at den er et af de tre mest signifikante kreditinstitutter i en deltagende medlemsstat, som fastsat i overensstemmelse med artikel 65 til 66, eller som tilhører samme koncern under tilsyn som et sådant kreditinstitut, og som ikke er signifikant af andre grunde, vedtager ECB en ECB-afgørelse, som fastsætter ophøret af dens klassifikation som en signifikant enhed under tilsyn og det direkte tilsyn, hvis den pågældende enhed under tilsyn i en periode på tre på hinanden følgende kalenderår ikke har været et af de tre mest signifikante kreditinstitutter i en deltagende medlemsstat.
4. Såfremt det drejer sig om en enhed under tilsyn, hvormed ECB fører direkte tilsyn i henhold til en ECB-afgørelse vedtaget i medfør af SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra b), og som ikke er signifikant af andre grunde, vedtager ECB en ECB-afgørelse, som fastsætter ophøret af ECB's direkte tilsyn, hvis direkte tilsyn efter dens rimelige skøn ikke længere er nødvendigt for at sikre en konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
Artikel 48
Igangværende procedurer
1. I tilfælde af at der skal ske en ændring i kompetencefordelingen mellem ECB og en kompetent national myndighed, informerer den myndighed, hvis kompetence vil ophøre (herefter »den myndighed, hvis kompetence ophører«), den myndighed som får kompetence (herefter »den myndighed, som får kompetence«) om enhver tilsynsprocedure, som er formelt indledt, og som kræver, at der træffes en afgørelse. Den myndighed, hvis kompetence ophører, fremsender disse oplysninger straks efter at have fået kendskab til den forestående kompetenceændring. Den myndighed, hvis kompetence ophører, opdaterer disse oplysninger løbende, og som hovedregel en gang om måneden, når der foreligger nye oplysninger om en tilsynsprocedure. Den myndighed, der får tilsynskompetence, kan i behørigt begrundede tilfælde tillade mindre hyppig rapportering. Med henblik på artikel 48 og 49 betyder en tilsynsprocedure en ECB- eller NCA-tilsynsprocedure.
Før kompetenceændringen gennemføres, skal den myndighed, hvis kompetence ophører, uden ugrundet ophold samarbejde tæt med den myndighed, som får kompetence, efter at en ny tilsynsprocedure, som kræver at der træffes en afgørelse, er blevet formelt indledt.
2. Hvis tilsynskompetencen ændres, skal den myndighed, hvis kompetence ophører, bestræbe sig på at færdiggøre eventuelle igangværende tilsynsprocedurer, som kræver, at der træffes en afgørelse, før den dato, hvor ændringen i tilsynskompetencen skal gælde fra.
3. Hvis en formelt indledt tilsynsprocedure, som kræver, at der træffes en afgørelse, ikke kan færdiggøres før den dato, hvor en ændring i tilsynskompetencen skal gælde fra, forbliver den myndighed, hvis kompetence ophører, kompetent, indtil den pågældende tilsynsprocedure er færdiggjort. I den forbindelse bevarer den myndighed, hvis kompetence ophører, også alle relevante beføjelser, indtil tilsynsproceduren er blevet færdiggjort. Den myndighed, hvis kompetence ophører, færdiggør den pågældende igangværende tilsynsprocedure i overensstemmelse med gældende lov under sine bevarede beføjelser. Den myndighed, hvis kompetence ophører, informerer den myndighed, som får kompetence, før den træffer afgørelse i en tilsynsprocedure, som var igangværende før kompetenceændringen. Den fremsender en kopi af den trufne afgørelse og alle relevante dokumenter, der vedrører denne, til den myndighed, som får kompetence.
4. Uanset stk. 3 kan ECB inden for en måned efter at have modtaget de oplysninger, som er nødvendige for at færdiggøre sin vurdering af den pågældende formelt indledte tilsynsprocedure, og i samråd med den pågældende kompetente nationale myndighed, beslutte at overtage den pågældende tilsynsprocedure. Hvis en ECB-afgørelse i henhold til den nationale ret kræves truffet før udløbet af ovennævnte vurderingsperiode, skal den kompetente nationale myndighed fremsende alle nødvendige oplysninger til ECB og navnlig angive tidsrammen, inden for hvilken ECB skal træffe afgørelse om, hvorvidt den agter at overtage proceduren eller ej. Overtager ECB en tilsynsprocedure, underretter ECB den relevante kompetente nationale myndighed og parterne om sin afgørelse om at overtage den pågældende tilsynsprocedure. ECB specificerer konsekvenserne af at overtage en sådan tilsynsprocedure i sin ECB-afgørelse.
5. ECB og den relevante kompetente nationale myndighed skal samarbejde om færdiggørelsen af eventuelle igangværende procedurer og kan udveksle alle relevante oplysninger til dette formål.
6. Denne artikel finder ikke anvendelse på fælles procedurer.
KAPITEL 3
Fortegnelse over enheder under tilsyn
Artikel 49
Offentliggørelse
1. ECB offentliggør en fortegnelse over navnene på alle de enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn, hvormed ECB fører direkte tilsyn, der indikerer, hvor det er relevant, hvilken koncern under tilsyn, som enheden under tilsyn tilhører, og det specifikke retlige grundlag for et sådant direkte tilsyn. Fortegnelsen skal, såfremt det drejer sig om en klassifikation som signifikant på grundlag af størrelseskriteriet, omfatte den samlede værdi af enheden eller koncernen under tilsyns aktiver. ECB offentliggør også navnene på enheder under tilsyn, som, selv om de opfylder et af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, og derfor opfylder betingelserne for at være signifikant, ikke desto mindre betragtes som mindre signifikante af ECB på grund af særlige omstændigheder i overensstemmelse med afsnit 9 i Del IV og derfor ikke er underlagt ECB's direkte tilsyn.
2. ECB offentliggør en fortegnelse over navnene på alle de enheder under tilsyn, hvormed en kompetent national myndighed fører direkte tilsyn, og navnet på den pågældende kompetente nationale myndighed.
3. De i stk. 1 og 2 omhandlede fortegnelser offentliggøres elektronisk og vil være tilgængelige på ECB's websted.
4. De i stk. 1 og 2 omhandlede fortegnelser opdateres regelmæssigt.
AFSNIT 3
FASTSÆTTELSE AF SIGNIFIKANS PÅ GRUNDLAG AF STØRRELSE
Artikel 50
Fastsættelse af signifikans på grundlag af størrelse
1. Spørgsmålet, hvorvidt en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn er signifikant på grundlag af størrelseskriteriet, skal afgøres på baggrund af den samlede værdi af dens aktiver.
2. En enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn klassificeres som signifikant, hvis den samlede værdi af dens aktiver overstiger 30 milliarder EUR (herefter »størrelsesgrænsen«).
Artikel 51
Grundlag for at fastslå, hvorvidt en enhed under tilsyn er signifikant på grundlag af størrelseskriteriet
1. Hvis enheden under tilsyn er en del af en koncern under tilsyn, fastsættes den samlede værdi af dens aktiver på grundlag af det konsoliderede regnskab udarbejdet i tilsynsøjemed ultimo året for koncernen under tilsyn i overensstemmelse med gældende ret.
2. Hvis de samlede aktiver ikke kan fastsættes på grundlag af de i stk. 1 omhandlede data, fastsættes den samlede værdi af aktiverne på grundlag af det seneste reviderede konsoliderede årsregnskab udarbejdet i overensstemmelse med International Financial Reporting Standards (IFRS), således som disse finder anvendelse i EU i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 (12) og, hvis dette årsregnskab ikke foreligger, det konsoliderede årsregnskab udarbejdet i overensstemmelse med den gældende nationale regnskabslovgivning.
3. Hvis enheden under tilsyn ikke er en del af en koncern under tilsyn, fastsættes den samlede værdi af dens aktiver på grundlag af det individuelle regnskab udarbejdet i tilsynsøjemed ultimo året i overensstemmelse med gældende ret.
4. Hvis de samlede aktiver ikke kan fastsættes på grundlag af de i stk. 3 omhandlede data, fastsættes den samlede værdi af dens aktiver på grundlag af det seneste reviderede årsregnskab udarbejdet i overensstemmelse med IFRS, som finder anvendelse inden for EU i henhold til forordning (EF) nr. 1606/2002, og hvis dette årsregnskab ikke foreligger, årsregnskabet, som er udarbejdet i overensstemmelse med den gældende nationale regnskabslovgivning.
5. Hvis enheden under tilsyn er en filial af et kreditinstitut, der er etableret i en ikke-deltagende medlemsstat, skal den samlede værdi af dens aktiver fastlægges på grundlag af de statistiske oplysninger, der er indberettet i henhold til Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 25/2009 (ECB/2008/32) (13).
Artikel 52
Grundlag for at fastslå signifikans på grundlag af størrelseskriteriet i særlige eller ekstraordinære omstændigheder
1. Hvis der, såfremt det drejer sig om en mindre signifikant enhed under tilsyn, er en ekstraordinær betydelig ændring i de omstændigheder, der er relevante for at fastslå, hvorvidt størrelseskriteriet er opfyldt eller ej, undersøger den pågældende kompetente nationale myndighed, om størrelseskriteriet fortsat er opfyldt eller ej.
Opstår en sådan ændring for en signifikant enhed under tilsyn, undersøger ECB, om størrelsesgrænsen fortsat er opfyldt eller ej.
En ekstraordinær betydelig ændring i de omstændigheder, der er relevante for at fastslå signifikans på grundlag af størrelseskriteriet, omfatter ethvert af følgende forhold: a) fusion mellem to eller flere kreditinstitutter, b) salg eller overførsel af en betydelig forretningsenhed, c) overførsel af aktier i et kreditinstitut, så det ikke længere tilhører en koncern under tilsyn, som det tilhørte før salget, d) en endelig afgørelse om at gennemføre en velordnet afvikling af enheden (eller koncernen) under tilsyn, og e) tilsvarende faktiske situationer.
2. En mindre signifikant enhed under tilsyn og, såfremt det drejer sig om en mindre signifikant koncern under tilsyn, enheden under tilsyn på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater, skal informere den relevante kompetente nationale myndighed om enhver ændring som omhandlet i stk. 1.
En signifikant enhed under tilsyn og, såfremt det drejer sig om en signifikant koncern under tilsyn, enheden under tilsyn på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater, skal informere ECB om enhver ændring som omhandlet i stk. 1.
3. Uanset den i artikel 47, stk. 1-3, fastsatte treårsregel, og såfremt der foreligger ekstraordinære omstændigheder, herunder sådanne som er omhandlet i stk. 1, træffer ECB i samråd med de kompetente nationale myndigheder afgørelse om, hvorvidt de berørte enheder under tilsyn er signifikante eller mindre signifikante, samt datoen, hvorfra ECB eller de kompetente nationale myndigheder skal føre tilsyn.
Artikel 53
Koncerner af konsoliderede virksomheder
1. Med henblik på at fastslå signifikans på grundlag af størrelseskriteriet består en koncern af konsoliderede virksomheder under tilsyn af de virksomheder, der skal konsolideres i tilsynsøjemed i henhold til EU-lovgivningen.
2. Med henblik på at fastslå signifikans på grundlag af størrelseskriteriet omfatter en koncern af konsoliderede virksomheder under tilsyn datterselskaber og filialer i ikke-deltagende medlemsstater og tredjelande.
Artikel 54
Metode til konsolidering
Konsolideringen foretages på grundlag af den konsolideringsmetode, som finder anvendelse i henhold til EU-rettens bestemmelser om tilsyn.
Artikel 55
Metode til beregning af de samlede aktiver
Med henblik på at fastslå, om et kreditinstitut er signifikant på grundlag af størrelseskriteriet, udledes den »samlede værdi af aktiverne« af linjen »Aktiver i alt« på en balance, som er udarbejdet i overensstemmelse med EU-retten i tilsynsøjemed.
AFSNIT 4
FASTSÆTTELSE AF SIGNIFIKANS PÅ GRUNDLAG AF BETYDNINGEN FOR UNIONENS ELLER EN DELTAGENDE MEDLEMSSTATS ØKONOMI
Artikel 56
Grænseværdier for betydning for den nationale økonomi
En enhed under tilsyn, som er etableret i en deltagende medlemsstat, eller en koncern under tilsyn, hvis moderselskab er etableret i en deltagende medlemsstat, klassificeres som signifikant på grundlag af dens betydning for økonomien i den pågældende deltagende medlemsstat, hvis:
(grænseværdi for betydning for den nationale økonomi)
og
A ≥ 5 mia. EUR
hvorved
A
er den samlede værdi af aktiver fastsat i overensstemmelse med artikel 51 til 55 i et givet kalenderår, og
B
er bruttonationalproduktet i markedspriser som defineret i punkt 8.89 i bilag A til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 549/2013 (14) (ENS 2010) og offentliggjort af Eurostat i et givet kalenderår.
Artikel 57
Kriterier for fastsættelse af signifikans på grundlag af betydningen for Unionens eller en deltagende medlemsstats økonomi
1. ECB skal tage hensyn til følgende kriterier, navnlig ved fastsættelsen af, hvorvidt en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn har betydning for Unionens eller en deltagende medlemsstats økonomi af andre grunde end dem, som fremgår af artikel 56:
a)
enheden eller koncernen under tilsyns betydning for særlige økonomiske sektorer i Unionen eller en deltagende medlemsstat
b)
enheden eller koncernen under tilsyns sammenkobling med Unionens eller en deltagende medlemsstats økonomi
c)
enheden eller koncernen under tilsyns substituerbarhed som både markedsdeltager og leverandør af kundetjenester
d)
enheden eller koncernen under tilsyns forretningsmæssige, strukturelle og driftsmæssige kompleksitet.
2. Artikel 52, stk. 3, finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
Artikel 58
Fastsættelse af signifikans på grundlag af betydningen for en deltagende medlemsstats økonomi på anmodning af en kompetent national myndighed
1. En kompetent national myndighed kan meddele ECB, at den betragter en enhed under tilsyn som havende betydning for den indenlandske økonomi.
2. ECB vurderer den kompetente nationale myndigheds meddelelse på grundlag af kriteriet i artikel 57, stk. 1.
3. Artikel 57 finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
AFSNIT 5
FASTSÆTTELSE AF SIGNIFIKANS PÅ GRUNDLAG AF BETYDNINGEN AF GRÆNSEOVERSKRIDENDE AKTIVITETER
Artikel 59
Kriterier for fastsættelse af signifikans på grundlag af betydningen af en koncern under tilsyns grænseoverskridende aktiviteter
1. En koncern under tilsyn kan kun betragtes som signifikant af ECB på grundlag af dens grænseoverskridende aktiviteter, hvis koncernen under tilsyns moderselskab har etableret datterselskaber, som selv er kreditinstitutter, i mere end én anden deltagende medlemsstat.
2. En koncern under tilsyn kan kun betragtes som signifikant af ECB på grundlag af dens grænseoverskridende aktiviteter, hvis den samlede værdi af dens aktiver overstiger 5 milliarder EUR og:
a)
de grænseoverskridende aktiver i forhold til dens samlede aktiver overstiger 20 %, eller
b)
de grænseoverskridende passiver i forhold til dens samlede passiver overstiger 20 %.
3. Artikel 52, stk. 3, finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
Artikel 60
Grænseoverskridende aktiver og passiver
1. »Grænseoverskridende aktiver«, for så vidt angår en koncern under tilsyn, er den del af de samlede aktiver, for hvilke modparten er et kreditinstitut eller en anden juridisk eller fysisk person med hjemsted i en anden deltagende medlemsstat end den medlemsstat, hvori moderselskabet til den pågældende koncern under tilsyn har sit hovedkontor.
2. »Grænseoverskridende passiver«, for så vidt angår en koncern under tilsyn, er den del af de samlede passiver for hvilke modparten er et kreditinstitut eller en anden juridisk eller fysisk person med hjemsted i en anden deltagende medlemsstat end den medlemsstat, hvori moderselskabet til den pågældende koncern under tilsyn har sit hovedkontor.
AFSNIT 6
FASTSÆTTELSE AF SIGNIFIKANS PÅ GRUNDLAG AF EN ANMODNING OM ELLER MODTAGELSE AF OFFENTLIG FINANSIEL STØTTE FRA ESM
Artikel 61
Anmodning om eller modtagelse af direkte offentlig finansiel støtte fra ESM
1. Der er anmodet om direkte offentlig finansiel støtte til en enhed under tilsyn, hvis et medlem af ESM har fremsat en anmodning om, at der ydes finansiel støtte fra ESM til enheden i overensstemmelse med en afgørelse truffet af repræsentantskabet for ESM i henhold til artikel 19 i traktaten om oprettelse af den europæiske stabilitetsmekanisme om direkte rekapitalisering af et kreditinstitut og med de instrumenter, som er vedtaget i henhold til denne afgørelse.
2. Direkte offentlig finansiel støtte er modtaget af et kreditinstitut, hvis kreditinstituttet har modtaget finansiel støtte i henhold til den i stk. 1 omhandlede afgørelse og instrumenter.
Artikel 62
De kompetente nationale myndigheders forpligtelse til at underrette ECB om en eventuel anmodning om eller modtagelse af offentlig finansiel støtte af en mindre signifikant enhed under tilsyn
1. Uden at berøre den i artikel 96 fastsatte forpligtelse til at underrette ECB, hvis en mindre signifikant enhed under tilsyns finansielle situation forværres, skal den kompetente nationale myndighed underrette ECB, så snart den bliver bekendt med et eventuelt behov for, at der ydes offentlig finansiel støtte til en mindre signifikant enhed under tilsyn på nationalt plan indirekte fra ESM og/eller af ESM.
2. Den kompetente nationale myndighed skal fremsende sin vurdering af den mindre signifikante enhed under tilsyns finansielle situation til ECB til overvejelse, før den fremsendes til ESM, bortset fra i behørigt begrundede nødstilfælde.
Artikel 63
Påbegyndelse og ophør af direkte tilsyn
1. En enhed under tilsyn, for hvilken der er anmodet om direkte offentlig finansiel støtte fra ESM, eller som har modtaget direkte offentlig finansiel støtte fra ESM, klassificeres som en signifikant enhed under tilsyn fra den dato, hvor der er blevet fremsat en anmodning om direkte offentlig finansiel støtte på dennes vegne.
2. Datoen, hvorfra ECB påbegynder direkte tilsyn, fastsættes i en ECB-afgørelse i overensstemmelse med afsnit 2.
3. Artikel 52, stk. 3, finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
Artikel 64
Anvendelsesområde
Hvis der fremsættes en anmodning om direkte offentlig finansiel støtte for en enhed under tilsyn, som er en del af en koncern under tilsyn, klassificeres alle de enheder under tilsyn, som er en del af koncernen under tilsyn, som signifikante.
AFSNIT 7
FASTSÆTTELSE AF SIGNIFIKANS PÅ GRUNDLAG AF, AT ENHEDEN UNDER TILSYN ER ET AF DE TRE MEST SIGNIFIKANTE KREDITINSTITUTTER I EN DELTAGENDE MEDLEMSSTAT
Artikel 65
Kriterier for fastsættelse af de tre mest signifikante kreditinstitutter i en deltagende medlemsstat
1. Et kreditinstitut eller en koncern under tilsyn klassificeres som signifikant, hvis det er et af de tre mest signifikante kreditinstitutter eller en af de tre mest signifikante koncerner under tilsyn i en deltagende medlemsstat.
2. Ved fastsættelsen af de tre mest signifikante kreditinstitutter eller koncerner under tilsyn i en deltagende medlemsstat skal ECB og den pågældende kompetente nationale myndighed tage hensyn til størrelsen af henholdsvis enheden under tilsyn og koncernen under tilsyn, som fastsat i artikel 50 til 55.
Artikel 66
Revurderingsproces
1. For hver deltagende medlemsstat fastsætter ECB senest den 1. oktober i et kalenderår, hvorvidt tre kreditinstitutter eller koncerner under tilsyn, der er etableret med et moderselskab i en sådan deltagende medlemsstat, skal klassificeres som signifikante enheder under tilsyn.
2. På ECB's anmodning underretter de kompetente nationale myndigheder ECB om de tre mest signifikante kreditinstitutter eller koncerner under tilsyn i deres respektive deltagende medlemsstater senest den 1. oktober i det pågældende kalenderår. De kompetente nationale myndigheder fastslår de tre mest signifikante kreditinstitutter eller koncerner under tilsyn på grundlag af kriterierne i artikel 50 til 55.
3. For hvert af de tre mest signifikante kreditinstitutter eller koncerner under tilsyn i de deltagende medlemsstater fremsender den relevante kompetente nationale myndighed en rapport til ECB, hvoraf fremgår tilsynshistorikken og risikoprofilen for hver enkelt, medmindre kreditinstituttet eller koncernen under tilsyn allerede er klassificeret som signifikant.
Efter at have modtaget de i stk. 2 omhandlede oplysninger foretager ECB sin egen vurdering. ECB kan til dette formål anmode den relevante kompetente nationale myndighed om at fremsende relevante oplysninger.
4. Hvis en eller flere af de tre mest signifikante kreditinstitutter eller koncerner under tilsyn i en deltagende medlemsstat den 1. oktober i et givet år ikke er klassificeret som signifikante enheder under tilsyn, vedtager ECB en afgørelse i overensstemmelse med afsnit 2 vedrørende ethvert af de tre mest signifikante kreditinstitutter eller enhver af de tre mest signifikante koncerner under tilsyn, der ikke er klassificeret som signifikante.
5. Artikel 52, stk. 3, finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
AFSNIT 8
ECB-AFGØRELSE OM AT FØRE DIREKTE TILSYN MED MINDRE SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN I HENHOLD TIL SSM-FORORDNINGENS ARTIKEL 6, STK. 5, LITRA B)
Artikel 67
Kriterier for en ECB-afgørelse i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra b)
1. ECB kan i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra b), til enhver tid træffe afgørelse i form af en ECB-afgørelse om at føre direkte tilsyn med en mindre signifikant enhed under tilsyn eller mindre signifikant koncern under tilsyn, når det er nødvendigt for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
2. Før ECB træffer den i stk. 1 omhandlede ECB-afgørelse, tager den bl.a. hensyn til enhver af følgende faktorer:
a)
hvorvidt den mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyn er tæt på at opfylde et af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4
b)
den mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyns sammenkobling med andre kreditinstitutter
c)
hvorvidt den pågældende mindre signifikante enhed under tilsyn er et datterselskab af en enhed under tilsyn, som har sit hovedkontor i en ikke-deltagende medlemsstat eller et tredjeland og har etableret et eller flere datterselskaber, som også er kreditinstitutter, eller en eller flere filialer i deltagende medlemsstater, hvoraf en eller flere er signifikante
d)
den omstændighed, at ECB's instrukser ikke er blevet fulgt af den kompetente nationale myndighed
e)
den omstændighed, at den kompetente nationale myndighed ikke har overholdt de retsakter, hvortil der henvises i SSM-forordningens artikel 4, stk. 3, første afsnit
f)
den omstændighed, at den mindre signifikante enhed under tilsyn har anmodet om eller modtaget indirekte finansiel støtte fra EFSF eller ESM.
Artikel 68
Procedure for udarbejdelse af en ECB-afgørelse i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra b), på en kompetent national myndigheds anmodning
1. ECB vurderer på anmodning af en kompetent national myndighed, hvorvidt det er nødvendigt at føre direkte tilsyn i overensstemmelse med SSM-forordningen med en mindre signifikant enhed under tilsyn eller mindre signifikant koncern under tilsyn for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
2. Den kompetente nationale myndigheds anmodning skal a) identificere den mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyn, som den kompetente nationale myndighed mener, at ECB bør føre direkte tilsyn med, og b) anføre, hvorfor det er nødvendigt, at ECB fører tilsyn med en mindre signifikant enhed under tilsyn eller mindre signifikant koncern under tilsyn for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
3. Den kompetente nationale myndigheds anmodning skal ledsages af en rapport, hvoraf fremgår tilsynshistorikken og risikoprofilen for den pågældende mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyn.
4. Hvis ECB ikke er enig med den kompetente nationale myndigheds anmodning, skal ECB høre den pågældende kompetente nationale myndighed, før den foretager sin endelige vurdering af, hvorvidt det er nødvendigt, at ECB fører tilsyn med den mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyn for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
5. Hvis ECB træffer afgørelse om, at det er nødvendigt, at ECB fører direkte tilsyn med den mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyn for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder, vedtager den en ECB-afgørelse i overensstemmelse med afsnit 2.
Artikel 69
Procedure for udarbejdelse af ECB-afgørelser i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra b), på ECB's eget initiativ
1. ECB kan anmode en kompetent national myndighed om at fremsende en rapport, hvoraf fremgår tilsynshistorikken og risikoprofilen for en mindre signifikant enhed under tilsyn eller mindre signifikant koncern under tilsyn. ECB skal anføre en dato, på hvilken en sådan rapport skal fremsendes til ECB.
2. ECB skal høre den kompetente nationale myndighed, før den foretager sin endelige vurdering af, hvorvidt det er nødvendigt, at ECB fører tilsyn med den mindre signifikante enhed under tilsyn eller den mindre signifikante koncern under tilsyn for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
3. Hvis ECB konkluderer, at det er nødvendigt, at ECB fører direkte tilsyn med den mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyn for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder, vedtager den en ECB-afgørelse i overensstemmelse med afsnit 2.
AFSNIT 9
SÆRLIGE OMSTÆNDIGHEDER, DER KAN BEGRUNDE KLASSIFIKATION AF EN ENHED UNDER TILSYN SOM MINDRE SIGNIFIKANT, SELV OM KRITERIERNE FOR KLASSIFIKATION SOM SIGNIFIKANT ER OPFYLDT
Artikel 70
Særlige omstændigheder, der fører til klassifikation af en signifikant enhed under tilsyn som mindre signifikant
1. Særlige omstændigheder, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, andet og femte afsnit (herefter »særlige omstændigheder«), foreligger, hvor der er specifikke og faktuelle omstændigheder, som medfører, at klassifikationen af en enhed under tilsyn som signifikant ikke er hensigtsmæssig under hensyn til formålet med og principperne for SSM-forordningen, og navnlig behovet for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
2. Begrebet »særlige omstændigheder« skal fortolkes indskrænkende.
Artikel 71
Vurdering af, hvorvidt der foreligger særlige omstændigheder
1. Vurderingen af, hvorvidt der foreligger særlige omstændigheder, der begrunder en klassifikation af, hvad der ellers ville være en signifikant enhed under tilsyn, som mindre signifikant, foretages fra sag til sag og specifikt for den pågældende enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, og ikke for kategorier af enheder under tilsyn.
2. Artikel 40 finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
3. Artikel 44 til 46 og artikel 48 og 49 finder anvendelse i overensstemmelse hermed. ECB skal i en ECB-afgørelse anføre de grunde, der har ført til dens konklusion af, at der foreligger særlige omstændigheder.
Artikel 72
Revurdering
1. ECB tager med de relevante kompetente nationale myndigheders støtte mindst en gang årligt op til fornyet vurdering, om der fortsat foreligger særlige omstændigheder for en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, der er klassificeret som mindre signifikant på grund af særlige omstændigheder.
2. Den pågældende enhed under tilsyn skal fremsende alle de oplysninger og dokumenter, som ECB måtte anmode om for at kunne foretage den i stk. 1 omhandlede revurdering.
3. Hvis ECB mener, at der ikke længere foreligger særlige omstændigheder, træffer den en ECB-afgørelse rettet til den pågældende enhed under tilsyn, hvori det fastslås, at den klassificeres som signifikant, og at der ikke længere foreligger særlige omstændigheder.
4. Afsnit 2 i Del IV finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
DEL V
FÆLLES PROCEDURER
AFSNIT 1
SAMARBEJDE OM ANSØGNINGER OM TILLADELSE TIL AT PÅBEGYNDE VIRKSOMHED SOM KREDITINSTITUT
Artikel 73
Underretning af ECB om ansøgninger om tilladelse til at påbegynde virksomhed som kreditinstitut
1. En kompetent national myndighed, som modtager en ansøgning om tilladelse til at påbegynde virksomhed som kreditinstitut, der påtænkes etableret i en deltagende medlemsstat, skal underrette ECB om modtagelsen af en sådan ansøgning inden for 15 arbejdsdage.
2. Den kompetente nationale myndighed skal også informere ECB om tidsfristen, inden for hvilken en afgørelse om ansøgningen skal være truffet og meddelt til ansøgeren i henhold til den relevante nationale lovgivning.
3. Er ansøgningen ufuldstændig, skal den kompetente nationale myndighed, enten på eget initiativ eller på ECB's anmodning, bede ansøgeren om at fremsende de oplysninger, som yderligere kræves. Den kompetente nationale myndighed skal sende sådanne yderligere oplysninger, som den modtager, til ECB inden for 15 arbejdsdage efter modtagelse heraf.
Artikel 74
Kompetente nationale myndigheders vurdering af ansøgninger
Den kompetente nationale myndighed, som en ansøgning er indgivet til, vurderer, hvorvidt ansøgeren opfylder alle de betingelser for at opnå tilladelse, som er fastsat i lovgivningen for den kompetente nationale myndigheds medlemsstat.
Artikel 75
Kompetente nationale myndigheders afslag på en ansøgning
De kompetente nationale myndigheder afslår ansøgninger, som ikke opfylder de betingelser for at opnå tilladelse, som er fastsat i den relevante nationale lovgivning, og sender en kopi af deres afgørelse til ECB.
Artikel 76
Kompetente nationale myndigheders udkast til afgørelse om tilladelse til at påbegynde virksomhed som kreditinstitut
1. Hvis den kompetente nationale myndighed finder det godtgjort, at ansøgningen opfylder alle de betingelser for at opnå tilladelse, som er fastsat i den relevante nationale lovgivning, udarbejder den et udkast til afgørelse, hvori den henstiller, at ECB giver ansøgeren tilladelse til at påbegynde virksomhed som kreditinstitut (herefter et »udkast til afgørelse om tilladelse«).
2. Den kompetente nationale myndighed skal sikre, at udkastet til afgørelse om tilladelse meddeles til ECB og ansøgeren mindst 20 arbejdsdage før udløbet af den maksimale vurderingsperiode i henhold til den relevante nationale lovgivning.
3. Den kompetente nationale myndighed kan henstille, at der knyttes henstillinger, betingelser og/eller restriktioner til et udkast til en afgørelse om tilladelse i overensstemmelse med den nationale ret og EU-retten. I så tilfælde har den kompetente nationale myndighed ansvar for at vurdere, hvorvidt de pågældende betingelser og/eller restriktioner er opfyldt.
Artikel 77
ECB's vurdering af ansøgninger og høring af ansøgerne
1. ECB vurderer ansøgningen på grundlag af de betingelser for tilladelse, som er fastsat i den relevante EU-ret. Hvis ECB mener, at disse betingelser ikke er opfyldt, giver ECB ansøgeren mulighed for at udtale sig skriftligt om de faktiske forhold og indvendinger, som er relevante for vurderingen, i overensstemmelse med artikel 31.
2. Hvis et møde vurderes at være nødvendigt og i alle andre tilfælde, som er behørigt begrundede, kan ECB forlænge tidsfristen, inden for hvilken en afgørelse om en ansøgning skal være truffet i henhold til SSM-forordningens artikel 14, stk. 3. En eventuel forlængelse meddeles til ansøgeren i overensstemmelse med artikel 35 i nærværende forordning.
Artikel 78
ECB's afgørelser om ansøgninger
1. ECB træffer afgørelse om et udkast til afgørelse om tilladelse, som den har modtaget fra den kompetente nationale myndighed, inden for ti arbejdsdage, medmindre der er truffet en afgørelse om at forlænge tidsfristen i overensstemmelse med artikel 77, stk. 2. Den kan støtte udkastet til afgørelse om tilladelse, og dermed give sit samtykke til tilladelsen, eller gøre indsigelse imod udkastet til afgørelse om tilladelse.
2. ECB skal basere sin afgørelse på sin vurdering af ansøgningen, udkastet til afgørelse om tilladelse og eventuelle skriftlige kommentarer fra ansøgeren i henhold til artikel 77.
3. Hvis ECB ikke træffer en afgørelse inden for den i stk. 1 nævnte frist, anses den kompetente nationale myndigheds udkast til afgørelse om tilladelse for at være vedtaget.
4. ECB vedtager en afgørelse om at meddele tilladelse, hvis ansøgeren opfylder alle betingelserne for at opnå tilladelse i henhold til den relevante EU-ret og nationale ret i den medlemsstat, hvor ansøgeren er etableret.
5. Afgørelsen om at meddele tilladelse skal dække ansøgerens aktiviteter som kreditinstitut, som omhandlet i den relevante nationale ret, uden at berøre yderligere krav om tilladelse i henhold til relevant national ret, som skal være opfyldt for at kunne udføre andre aktiviteter end at tage imod indskud eller andre tilbagebetalingspligtige midler fra offentligheden og yde lån for egen regning.
Artikel 79
Procedure for bortfald af tilladelsen
Tilladelsen bortfalder i de situationer, der er omhandlet i artikel 18, litra a), i direktiv 2013/36/EU, hvis den relevante nationale ret indeholder bestemmelser herom. De kompetente nationale myndigheder underetter ECB om de enkelte tilfælde, hvor en tilladelse bortfalder. ECB offentliggør bortfaldet af tilladelsen i overensstemmelse med den relevante nationale lovgivning efter at have underrettet den pågældende kompetente nationale myndighed og den berørte enhed under tilsyn.
AFSNIT 2
SAMARBEJDE I FORBINDELSE MED INDDRAGELSE AF EN TILLADELSE
Artikel 80
Kompetente nationale myndigheders forslag om at inddrage en tilladelse
1. Hvis den relevante kompetente nationale myndighed er af den opfattelse, at et kreditinstituts tilladelse bør inddrages helt eller delvist i overensstemmelse med den relevante EU-ret eller nationale ret, herunder på kreditinstituttets anmodning, fremsender den et udkast til afgørelse med forslag om inddragelse af tilladelsen til ECB (herefter et »udkast til afgørelse om inddragelse«) sammen med eventuel supplerende dokumentation.
2. Den kompetente nationale myndighed koordinerer med den nationale myndighed, som har kompetence til at afvikle kreditinstitutter (herefter den »nationale afviklingsmyndighed«), med henblik på udarbejdelse af alle udkast til afgørelse om inddragelse, der er relevante for den nationale afviklingsmyndighed.
Artikel 81
ECB's vurdering af et udkast til afgørelse om inddragelse
1. ECB vurderer udkastet til afgørelse om inddragelse uden ugrundet ophold. Den skal navnlig tage hensyn til eventuelle begrundelser fra den kompetente nationale myndighed om, at sagen er af hastende karakter.
2. Retten til at blive hørt som omhandlet i artikel 31 finder anvendelse.
Artikel 82
Vurdering på ECB's eget initiativ og høring af de kompetente nationale myndigheder
1. Hvis ECB får kendskab til omstændigheder, der kan begrunde, at en tilladelse inddrages, vurderer den på eget initiativ, hvorvidt tilladelsen bør inddrages i overensstemmelse med den relevante EU-ret.
2. ECB kan til enhver tid rådføre sig med de relevante kompetente nationale myndigheder. Hvis ECB har til hensigt at inddrage en tilladelse, skal den høre den kompetente nationale myndighed i den medlemsstat, hvor kreditinstituttet er etableret, mindst 25 arbejdsdage før den dato, hvor den planlægger at træffe sin afgørelse. I behørigt begrundede sager af hastende karakter kan tidsfristen for høring indskrænkes til fem arbejdsdage.
3. Hvis ECB har til hensigt at inddrage en tilladelse, skal den informere de relevante kompetente nationale myndigheder om eventuelle bemærkninger fremsat af kreditinstituttet. Kreditinstituttets ret til at blive i henhold til artikel 31 finder anvendelse.
4. ECB koordinerer med den nationale afviklingsmyndighed med henblik på udarbejdelse af et forslag om inddragelse af tilladelse i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 14, stk. 5. ECB informerer den kompetente nationale myndighed straks efter at have taget kontakt til den nationale afviklingsmyndighed.
Artikel 83
ECB-afgørelse om inddragelse af en tilladelse
1. ECB træffer afgørelse om inddragelse af en tilladelse uden ugrundet ophold. I forbindelse hermed kan den godkende eller afvise det pågældende udkast til afgørelse om inddragelse.
2. I forbindelse med at ECB træffer afgørelse, skal den tage hensyn til følgende: a) dens vurdering af de omstændigheder, der berettiger inddragelse, b) alt efter omstændighederne, den kompetente nationale myndigheds udkast til afgørelse om inddragelse, c) høringen af den relevante kompetente nationale myndighed og, såfremt den kompetente nationale myndighed ikke er den nationale afviklingsmyndighed, den nationale afviklingsmyndighed (sammen med den kompetente nationale myndighed herefter de »nationale myndigheder«), og d) eventuelle bemærkninger fremsat af kreditinstituttet i henhold til artikel 81, stk. 2 og artikel 82, stk. 3.
3. ECB træffer også afgørelse i de i artikel 84 anførte tilfælde, hvis den relevante nationale afviklingsmyndighed ikke gør indsigelse mod inddragelsen af tilladelsen, eller ECB fastslår, at de nationale myndigheder ikke har gennemført de foranstaltninger, der er nødvendige for at opretholde den finansielle stabilitet.
Artikel 84
Procedure i tilfælde af potentielle afviklingsforanstaltninger, som skal træffes af de nationale myndigheder
1. Hvis den nationale afviklingsmyndighed underretter ECB om sin indsigelse mod ECB's hensigt om at inddrage en tilladelse, indgår ECB og den nationale afviklingsmyndighed aftale om en tidsperiode, hvor ECB skal afstå fra at gennemføre inddragelsen af tilladelsen. ECB informerer den kompetente nationale myndighed straks efter at have taget kontakt til den nationale afviklingsmyndighed med henblik på at indgå denne aftale.
2. Efter udløbet af den aftalte periode vurderer ECB, hvorvidt den har til hensigt at gennemføre inddragelsen af tilladelsen eller at forlænge den aftalte tidsperiode i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 14, stk. 6, under hensyntagen til de eventuelle fremskridt, der er gjort. ECB hører både den relevante kompetente nationale myndighed og den nationale afviklingsmyndighed, hvis denne er forskellig fra den kompetente nationale myndighed. Den kompetente nationale myndighed underretter ECB om de foranstaltninger, som disse myndigheder har truffet, og dens vurdering af følgerne af en inddragelse.
3. Hvis den nationale afviklingsmyndighed ikke gør indsigelse mod inddragelsen af en tilladelse, eller ECB fastslår, at de nationale myndigheder ikke har gennemført de foranstaltninger, der er nødvendige for at opretholde den finansielle stabilitet, finder artikel 83 anvendelse.
AFSNIT 3
SAMARBEJDE I FORBINDELSE MED ERHVERVELSE AF KVALIFICEREDE ANDELE
Artikel 85
Anmeldelse af erhvervelse af en kvalificeret andel til de kompetente nationale myndigheder
1. En kompetent national myndighed, der modtager en anmeldelse om en hensigt om at erhverve en kvalificeret andel i et kreditinstitut, der er etableret i den deltagende medlemsstat, underretter ECB om en sådan anmeldelse senest fem arbejdsdage efter anerkendelse af modtagelsen i overensstemmelse med artikel 22, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU.
2. Den kompetente nationale myndighed underretter ECB, hvis den er nødt til at suspendere vurderingsperioden som følge af en anmodning om yderligere oplysninger. Den kompetente nationale myndighed sender sådanne yderligere oplysninger til ECB senest fem arbejdsdage efter dens modtagelse heraf.
3. Den kompetente nationale myndighed underretter også ECB om den dato, hvor afgørelsen om at modsætte sig eller ikke modsætte sig erhvervelsen af en kvalificeret andel skal meddeles til ansøgeren i henhold til den relevante nationale lovgivning.
Artikel 86
Vurdering af potentielle erhvervelser
1. Den kompetente nationale myndighed, som har modtaget en anmeldelse af en hensigt om at erhverve en kvalificeret andel i et kreditinstitut, skal vurdere, hvorvidt den potentielle erhvervelse opfylder alle de betingelser, som er fastsat i den relevante EU-ret og nationale ret. Efter at have foretaget denne vurdering udarbejder den kompetente nationale myndighed et udkast til afgørelse til ECB med forslag om at modsætte sig eller ikke modsætte sig erhvervelsen.
2. Den kompetente nationale myndighed fremsender udkastet til afgørelse med forslag om at modsætte sig eller ikke modsætte sig erhvervelsen til ECB mindst 15 arbejdsdage før udløbet af vurderingsperioden som fastsat i den relevante EU-ret.
Artikel 87
ECB's afgørelse om erhvervelse
ECB træffer afgørelse om, hvorvidt den skal modsætte sig eller ikke modsætte sig erhvervelsen på grundlag af dens vurdering af den påtænkte erhvervelse og den kompetente nationale myndigheds udkast til afgørelse. Retten til at blive hørt i henhold til artikel 31 finder anvendelse.
AFSNIT 4
MEDDELELSE OM AFGØRELSER OM FÆLLES PROCEDURER
Artikel 88
Procedurer for meddelelse om afgørelser
1. ECB meddeler uden ugrundet ophold parterne om følgende afgørelser i overensstemmelse med artikel 35:
a)
en ECB-afgørelse om inddragelse af en tilladelse som kreditinstitut
b)
en ECB-afgørelse om erhvervelse af en kvalificeret andel i et kreditinstitut.
2. ECB meddeler uden ugrundet ophold den relevante kompetente nationale myndighed om følgende afgørelser:
a)
en ECB-afgørelse om en ansøgning om tilladelse som kreditinstitut
b)
en ECB-afgørelse om inddragelse af en tilladelse som kreditinstitut
c)
en ECB-afgørelse om erhvervelse af en kvalificeret andel i et kreditinstitut.
3. Den kompetente nationale myndighed meddeler ansøgeren, som har ansøgt om tilladelse, om følgende afgørelser:
a)
et udkast til en afgørelse om tilladelse
b)
en NCA-afgørelse om at afvise ansøgningen om tilladelse, såfremt ansøgeren ikke opfylder de betingelser for tilladelse, som er fastsat i den relevante nationale lovgivning
c)
en ECB-afgørelse om at gøre indsigelse mod det i litra a) omhandlede udkast til afgørelse om tilladelse
d)
en ECB-afgørelse om tilladelse.
4. Den kompetente nationale myndighed meddeler den relevante nationale afviklingsmyndighed om ECB-afgørelsen om inddragelse af tilladelsen som kreditinstitut.
5. ECB underretter Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) om alle ECB-afgørelser om at give eller inddrage en tilladelse som kreditinstitut samt ethvert bortfald af tilladelse. I den forbindelse skal ECB specificere grundene til afgørelserne om at inddrage en tilladelse eller bortfald af en tilladelse.
DEL VI
PROCEDURER FOR TILSYN MED SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
AFSNIT 1
TILSYN MED SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN OG DE KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDERS BISTAND
Artikel 89
Tilsyn med signifikante enheder under tilsyn
ECB fører direkte tilsyn med signifikante enheder under tilsyn i overensstemmelse med procedurerne fastsat i Del II, navnlig for så vidt angår de fælles tilsynsteams opgaver og sammensætning.
Artikel 90
De kompetente nationale myndigheders rolle, når de bistår ECB
1. Den kompetente nationale myndighed bistår ECB i udførelsen af dens opgaver i henhold til de i SSM-forordningen og nærværende forordning fastsatte betingelser og udfører navnlig følgende aktiviteter:
a)
Fremsender udkast til afgørelser til ECB vedrørende signifikante enheder under tilsyn, som er etableret i dens deltagende medlemsstat, i overensstemmelse med artikel 91
b)
Bistår ECB med at udarbejde og gennemføre retsakter vedrørende udøvelsen af de opgaver, som er blevet overdraget til ECB i henhold til SSM-forordningen, herunder bistand med kontrolaktiviteter og daglige vurderinger af en signifikant enhed under tilsyns situation
c)
Bistår ECB med at håndhæve sine afgørelser, om nødvendigt under anvendelse af de i SSM-forordningens artikel 9, stk. 1, tredje afsnit, og artikel 11, stk. 2, omhandlede beføjelser.
2. Når den kompetente nationale myndighed bistår ECB, følger den ECB's instrukser med hensyn til signifikante enheder under tilsyn.
Artikel 91
Udkast til afgørelser, som skal udarbejdes af de kompetente nationale myndigheder til ECB's overvejelse
1. I henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 3, og artikel 6, stk. 7, litra b), kan ECB anmode en kompetent national myndighed om at udarbejde et udkast til afgørelse vedrørende udøvelsen af de i SSM-forordningens artikel 4 omhandlede opgaver til dens overvejelse.
Anmodningen skal anføre en tidsfrist for fremsendelse af udkastet til afgørelse til ECB.
2. En kompetent national myndighed kan også på eget initiativ fremsende et udkast til afgørelse vedrørende en signifikant enhed under tilsyn til ECB's overvejelse gennem det fælles tilsynsteam.
Artikel 92
Udveksling af oplysninger
ECB og de kompetente nationale myndigheder udveksler uden ugrundet ophold oplysninger vedrørende signifikante enheder under tilsyn, hvor der er en alvorlig indikation af, at disse signifikante enheder under tilsyn ikke længere frembyder garanti for at kunne opfylde deres forpligtelser over for deres kreditorer og især ikke længere frembyder sikkerhed for de midler, som dets indskydere har betroet dem, eller hvor der er en alvorlig indikation af, at der foreligger omstændigheder, som kan føre til en konstatering af, at det pågældende kreditinstitut ikke er i stand til at tilbagebetale indskuddene som omhandlet i artikel 1, stk. 3, litra i), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/19/EF (15). Dette skal ECB og de kompetente nationale myndigheder gøre, før der træffes afgørelse om en sådan konstatering.
AFSNIT 2
OPFYLDELSE AF KRAV TIL EGNETHED OG HÆDERLIGHED VEDRØRENDE DE PERSONER, SOM ER ANSVARLIGE FOR FORVALTNINGEN AF KREDITINSTITUTTER
Artikel 93
Vurdering af egnethed hos medlemmerne af ledelsesorganerne i signifikante enheder under tilsyn
1. For at sikre, at institutterne har solide styringsordninger, og uden at berøre den relevante EU-ret, nationale ret og Del V, skal en signifikant enhed under tilsyn underrette den relevante kompetente nationale myndighed om enhver ændring i sammensætningen af medlemmer i dens ledelsesorganer i deres ledelses- og tilsynsfunktion (herefter »lederne«) som omhandlet i artikel 3, stk. 1 og 7, og artikel 3, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU, herunder fornyelse af ledernes mandatperiode. Den relevante kompetente nationale myndighed underretter ECB om enhver sådan ændring uden ugrundet ophold og informerer den om tidsfristen, inden for hvilken en afgørelse skal træffes og meddeles i henhold til den relevante nationale lovgivning.
2. I forbindelse med vurderingen af egnetheden af lederne i de signifikante enheder under tilsyn har ECB samme tilsynsmæssige beføjelser, som tilkommer de kompetente myndigheder i henhold til den relevante EU-ret og nationale ret.
Artikel 94
Løbende vurdering af ledernes egnethed
1. En signifikant enhed under tilsyn underretter uden ugrundet ophold den relevante kompetente nationale myndighed om alle nye faktiske forhold, som måtte kunne påvirke den første vurdering af egnethed eller ethvert andet anliggende, som måtte kunne påvirke en leders egnethed, så snart disse faktiske forhold eller anliggender er kommet til enheden under tilsyns eller den pågældende leders kendskab. Den relevante kompetente nationale myndighed underretter uden ugrundet ophold ECB om sådanne nye faktiske forhold eller anliggender.
2. ECB kan iværksætte en ny vurdering baseret på de nye faktiske forhold eller anliggender, som omhandlet i stk. 1, eller hvis ECB bliver bekendt med nye faktiske forhold, der måtte kunne påvirke den første vurdering af den pågældende leder, eller et hvilket som helst andet anliggende, som måtte kunne påvirke en leders egnethed. ECB træffer herefter afgørelse om, hvilke foranstaltninger der vil være hensigtsmæssige i overensstemmelse med den relevante EU-ret og nationale ret, og underretter uden ugrundet ophold den relevante kompetente nationale myndighed om sådanne foranstaltninger.
AFSNIT 3
ANDRE PROCEDURER, SOM SKAL FØLGES AF DE SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
Artikel 95
Anmodninger, meddelelser og ansøgninger fra signifikante enheder under tilsyn
1. Uden at berøre de særlige procedurer, som navnlig er fastsat i Del V, og uden at berøre dens almindelige samarbejde med de kompetente nationale myndigheder, skal en signifikant enhed under tilsyn rette alle anmodninger, meddelelser og ansøgninger, som vedrører udførelsen af de opgaver, som er overdraget til ECB, til ECB.
2. ECB gør sådanne anmodninger, meddelelser og ansøgninger tilgængelige for den pågældende kompetente nationale myndighed og kan anmode den kompetente nationale myndighed om at udarbejde et udkast til afgørelse i overensstemmelse med artikel 91.
3. I tilfælde af at der foreligger væsentlige ændringer i forhold til den oprindelige anmodning, meddelelse eller ansøgning, skal den signifikante enhed under tilsyn rette en ny anmodning, meddelelse eller ansøgning til ECB i overensstemmelse med den i stk. 1 omhandlede procedure.
DEL VII
PROCEDURER FOR TILSYN MED MINDRE SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
AFSNIT 1
DE KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDERS UNDERRETNING AF ECB OM VÆSENTLIGE NCA-TILSYNSPROCEDURER OG VÆSENTLIGE UDKAST TIL TILSYNSAFGØRELSER
Artikel 96
Forværring af en mindre signifikant enhed under tilsyns finansielle situation
De kompetente nationale myndigheder underretter ECB, hvis en mindre signifikant enhed under tilsyns situation forværres hurtigt og betydeligt, særlig hvis en sådan forværring kunne føre til en anmodning om direkte eller indirekte finansiel støtte fra ESM, uden at det berører anvendelsen af artikel 62.
Artikel 97
De kompetente nationale myndigheders underretning af ECB om væsentlige NCA-tilsynsprocedurer
1. For at gøre det muligt for ECB at føre kontrol med systemets funktion, som fastsat i SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra c), fremsender de kompetente nationale myndigheder oplysninger om væsentlige NCA-tilsynsprocedurer vedrørende mindre signifikante enheder under tilsyn til ECB. ECB definerer generelle kriterier, navnlig under hensyntagen til den berørte mindre signifikante enhed under tilsyns risikosituation og potentielle indflydelse på det indenlandske finansielle system, for at fastslå hvilke oplysninger der skal meddeles om hvilke mindre signifikante enheder under tilsyn. Oplysningerne skal tilvejebringes af de kompetente nationale myndigheder før eller i behørigt begrundede nødstilfælde, samtidig med at der indledes en procedure.
2. Væsentlige NCA-tilsynsprocedurer, som omhandlet i stk. 1, består af:
a)
afsættelse af medlemmer af bestyrelsen i mindre signifikante enheder under tilsyn og udpegning af administratorer, som overtager ledelsen af den mindre signifikante enhed under tilsyn, og
b)
procedurer, som har en betydelig indflydelse på den mindre signifikante enhed under tilsyn.
3. I tillæg til de oplysningskrav, som ECB har fastsat i overensstemmelse med denne artikel, kan ECB på ethvert tidspunkt anmode de kompetente nationale myndigheder om oplysninger om udførelsen af de opgaver, der udføres af dem i forhold til mindre signifikante enheder under tilsyn.
4. I tillæg til de oplysningskrav, som ECB har fastsat i overensstemmelse med denne artikel, underretter de kompetente nationale myndigheder på eget initiativ ECB om andre NCA-tilsynsprocedurer:
a)
som efter deres opfattelse er væsentlige, eller
b)
som kan påvirke SSM's omdømme negativt.
5. Hvis ECB anmoder en kompetent national myndighed om at foretage en yderligere vurdering af specifikke aspekter af en væsentlig NCA-tilsynsprocedure, skal det fremgå af anmodningen, hvilke aspekter det drejer sig om. ECB og den kompetente nationale myndighed henholdsvis sikrer, at den anden part har tilstrækkelig tid til at gennemføre proceduren, og at SSM som helhed fungerer effektivt.
Artikel 98
De kompetente nationale myndigheders meddelelse til ECB om væsentlige udkast til tilsynsafgørelser
1. For at gøre det muligt for ECB at føre kontrol med systemets funktion, som fastsat i SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra c), fremsender de kompetente nationale myndigheder udkast til tilsynsafgørelser til ECB, som opfylder kriterierne i stk. 2 og 3, hvis udkastet til afgørelse vedrører mindre signifikante enheder, som ECB mener, at den bør underrettes om under hensyn til de generelle kriterier, som ECB har fastsat for deres risikosituation og potentielle indvirkning på det indenlandske finansielle system.
2. Med forbehold af stk. 1 sendes udkast til tilsynsafgørelser til ECB, før de rettes til mindre signifikante enheder under tilsyn, hvis sådanne afgørelser:
a)
vedrører afsættelse af medlemmer af bestyrelsen i mindre signifikante enheder under tilsyn og udpegning af administratorer, eller
b)
har en betydelig indflydelse på den mindre signifikante enhed.
3. I tillæg til de i stk. 1 og 2 fastsatte oplysningskrav fremsender de kompetente nationale myndigheder andre udkast til tilsynsafgørelser til ECB:
a)
som de ønsker, at ECB tager stilling til, eller
b)
som kan påvirke SSM's omdømme negativt.
4. De kompetente nationale myndigheder sender udkast til afgørelser, som opfylder de i stk. 1, 2 og 3 fastsatte kriterier, og som derfor betragtes som væsentlige udkast til tilsynsafgørelse, til ECB mindst ti dage før den dato, hvor afgørelsen planlægges vedtaget. ECB skal udtrykke sin holdning til udkastet til afgørelse inden for en rimelig tidsfrist, før afgørelsen planlægges vedtaget. I nødstilfælde fastsætter den relevante kompetente nationale myndighed en passende frist for fremsendelse til ECB af et udkast til afgørelse, som opfylder kriterierne i stk. 1, 2 og 3.
AFSNIT 2
DE KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDERS EFTERFØLGENDE INDBERETNING TIL ECB VEDRØRENDE MINDRE SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
Artikel 99
De kompetente nationale myndigheders generelle forpligtelse til at foretage indberetning til ECB
1. For at gøre det muligt for ECB at føre kontrol med SSM's funktion, som fastsat i SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra c), og uden at berøre Kapitel 1, kan ECB stille krav om, at de kompetente nationale myndigheder regelmæssigt foretager indberetning til ECB om de foranstaltninger, de har truffet, og om udførelsen af de opgaver, som påhviler dem i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 6. ECB underretter en gang årligt de kompetente nationale myndigheder om kategorierne af mindre signifikante enheder under tilsyn og arten af de oplysninger, som kræves.
2. Kravene, som er fastsat i overensstemmelse med stk. 1, berører ikke ECB's ret til at gøre brug af de beføjelser, der er omhandlet i SSM-forordningens artikel 10 til 13 med hensyn til mindre signifikante enheder under tilsyn.
Artikel 100
Hyppighed og omfang af de indberetninger, som de kompetente nationale myndigheder skal fremsende til ECB
De kompetente nationale myndigheder fremsender en gang årligt en rapport til ECB over mindre signifikante enheder under tilsyn, mindre signifikante koncerner under tilsyn eller kategorier af mindre signifikante enheder under tilsyn i overensstemmelse med ECB's krav.
DEL VIII
SAMARBEJDE MELLEM ECB, DE KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDER OG DE UDPEGEDE NATIONALE MYNDIGHEDER OM MAKROPRUDENTIELLE OPGAVER OG REDSKABER
AFSNIT 1
DEFINITION AF MAKROPRUDENTIELLE REDSKABER
Artikel 101
Generelle bestemmelser
1. I denne Del betyder makroprudentielle redskaber et eller flere af følgende instrumenter:
a)
kapitalbuffere som omhandlet i artikel 130 til 142 i direktiv 2013/36/EU
b)
foranstaltningerne for indenlandsk godkendte kreditinstitutter eller en del af disse kreditinstitutter i henhold til artikel 458 i forordning (EU) nr. 575/2013
c)
andre foranstaltninger, som skal vedtages af kompetente nationale myndigheder eller udpegede nationale myndigheder, der har til formål at imødegå systemiske eller makroprudentielle risici, som omhandlet i og underlagt procedurerne i forordning (EU) nr. 575/2013 og direktiv 2013/36/EU i de tilfælde, der er specifikt fastlagt i den relevante EU-ret.
2. De makroprudentielle procedurer, der er omhandlet i SSM-forordningens artikel 5, stk. 1 og 2, udgør ikke ECB- eller NCA-tilsynsafgørelser som omhandlet i denne forordning, uden at dette berører SSM-forordningens artikel 22, for så vidt angår afgørelser rettet til individuelle enheder under tilsyn.
Artikel 102
ECB's anvendelse af makroprudentielle redskaber
ECB anvender de i artikel 101 omhandlede makroprudentielle redskaber i overensstemmelse med denne forordning og med SSM-forordningens artikel 5, stk. 2, og artikel 9, stk. 2, og hvor de makroprudentielle redskaber er fastsat i et direktiv, i henhold til gennemførelsen af det pågældende direktiv i national ret. Har en udpeget national myndighed ikke fastsat en buffersats, er det ikke til hinder for, at ECB sætter et bufferkrav i overensstemmelse med denne forordning og SSM-forordningens artikel 5, stk. 2.
AFSNIT 2
PROCEDUREMÆSSIGE BESTEMMELSER FOR BRUG AF MAKROPRUDENTIELLE REDSKABER
Artikel 103
Fortegnelse over kompetente nationale myndigheder og udpegede nationale myndigheder, som har ansvar for de makroprudentielle redskaber
ECB indsamler oplysninger fra de kompetente nationale myndigheder og de udpegede nationale myndigheder i de deltagende medlemsstater om identiteten af de myndigheder, som er udpeget til de respektive makroprudentielle redskaber, der er omhandlet i artikel 101, og de makroprudentielle redskaber, som disse myndigheder kan gøre brug af.
Artikel 104
Udveksling af oplysninger og samarbejde i forbindelse med en kompetent national myndigheds eller udpeget national myndigheds brug af makroprudentielle redskaber
1. I henhold til SSM-forordningens artikel 5, stk. 1, skal den relevante kompetente nationale myndighed eller udpegede nationale myndighed underrette ECB, når den har til hensigt at gøre brug af sådanne redskaber, ti arbejdsdage inden den træffer en sådan beslutning. Dog skal en kompetent national myndighed eller en udpeget national myndighed, hvis denne har til hensigt at gøre brug af et makroprudentielt redskab, underrette ECB så tidligt som muligt om, at den har identificeret en makroprudentiel eller systemisk risiko for det finansielle system, og hvor det er muligt give en nærmere beskrivelse af det påtænkte redskab. Sådanne meddelelser skal i videst muligt omfang omfatte specifikke detaljer om den påtænkte foranstaltning, herunder den dato, hvor den forventes anvendt.
2. Meddelelsen om en hensigt skal fremsendes af den kompetente nationale myndighed eller den udpegede nationale myndighed til ECB.
3. Hvis ECB gør indsigelse mod en kompetent national myndigheds eller en udpeget national myndigheds foranstaltning, skal ECB anføre sine begrundelser herfor senest fem arbejdsdage efter datoen for modtagelse af hensigtsmeddelelsen. En sådan indsigelse skal være skriftlig og anføre begrundelserne for indsigelsen. Den kompetente nationale myndighed eller den udpegede nationale myndighed skal behørigt overveje ECB's grunde, inden den går videre med beslutningen, hvor det er relevant.
Artikel 105
Udveksling af oplysninger og samarbejde i forbindelse med ECB's brug af makroprudentielle redskaber
1. I henhold til SSM-forordningens artikel 5, stk. 2, skal ECB, hvis den på eget initiativ eller på anmodning af en kompetent national myndighed eller udpeget national myndighed har til hensigt at stille krav om højere kapitalbuffere eller at anvende strengere foranstaltninger, der har til formål at imødegå systemiske eller makroprudentielle risici, samarbejde tæt med de udpegede nationale myndigheder i de berørte medlemsstater og navnlig underrette den udpegede nationale myndighed eller den kompetente nationale myndighed om sin hensigt ti arbejdsdage, inden den træffer en sådan beslutning. Dog skal ECB, hvis den har til hensigt at stille krav om højere kapitalbuffere eller at anvende strengere foranstaltninger, der har til formål at imødegå systemiske eller makroprudentielle risici på kreditinstitutniveau i henhold til de procedurer, der er fastsat i forordning (EU) nr. 575/2013 og direktiv 2013/36/EU i de tilfælde, der udtrykkeligt er fastsat i EU-retten, underrette den pågældende kompetente nationale myndighed eller udpegede nationale myndighed så tidligt som muligt om, at den har identificeret en makroprudentiel eller systemisk risiko for det finansielle system, og om muligt give en nærmere beskrivelse af det påtænkte redskab. Sådanne meddelelser skal i videst muligt omfang omfatte specifikke detaljer om den påtænkte foranstaltning, herunder den dato, hvor den forventes anvendt.
2. Hvis en eller flere af de berørte kompetente nationale myndigheder eller udpegede nationale myndigheder gør indsigelse mod ECB's påtænkte foranstaltning, skal den anføre sine grunde over for ECB senest fem arbejdsdage efter modtagelse af ECB's hensigtsmeddelelse. En sådan indsigelse skal være skriftlig og anføre begrundelserne for indsigelsen. ECB skal behørigt overveje disse grunde, inden den går videre med beslutningen, hvor det er relevant.
DEL IX
PROCEDURER FOR TÆT SAMARBEJDE
AFSNIT 1
GENERELLE PRINCIPPER OG FÆLLES BESTEMMELSER
Artikel 106
Procedure for etablering af et tæt samarbejde
ECB vurderer anmodninger fra medlemsstater uden for euroområdet om etablering af et tæt samarbejde i overensstemmelse med proceduren, som er fastsat i afgørelse ECB/2014/5 (16).
Artikel 107
Principper, som skal anvendes, når der er etableret et tæt samarbejde
1. Fra den dato, hvor en ECB-afgørelse i henhold til SSM-forordningens artikel 7, stk. 2, om etablering af et tæt samarbejde mellem ECB og en kompetent national myndighed i en medlemsstat uden for euroområdet finder anvendelse, og indtil et sådant tæt samarbejde afsluttes eller suspenderes, udfører ECB de i SSM-forordningens artikel 4, stk. 1 og 2, og artikel 5 omhandlede opgaver med hensyn til enheder og koncerner under tilsyn, der er etableret i den pågældende deltagende medlemsstat i tæt samarbejde i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 6.
2. Hvis der er etableret et tæt samarbejde i henhold til SSM-forordningens artikel 7, stk. 2, befinder ECB og den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde sig, med hensyn til signifikante enheder under tilsyn og koncerner og mindre signifikante enheder og koncerner under tilsyn, som er etableret i den deltagende medlemsstat i tæt samarbejde, i en position, der svarer til signifikante enheder og koncerner under tilsyn og mindre signifikante enheder og koncerner under tilsyn, som er etableret i medlemsstater i euroområdet, dog med forbehold af at ECB ikke har direkte anvendelige beføjelser over signifikante enheder og koncerner under tilsyn og mindre signifikante enheder og koncerner under tilsyn, der er etableret i den deltagende medlemsstat i tæt samarbejde.
3. I overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 6 kan ECB udstede instrukser til en kompetent national myndighed i tæt samarbejde for så vidt angår signifikante enheder og koncerner under tilsyn, men kun generelle instrukser for så vidt angår mindre signifikante enheder og koncerner under tilsyn.
4. Det tætte samarbejde ophører på den dato, hvor undtagelsen i henhold til artikel 139 TEUF ophæves for en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde i overensstemmelse med artikel 140, stk. 2, TEUF, og bestemmelserne i denne Del ophører herefter med at finde anvendelse.
Artikel 108
Retlige instrumenter vedrørende tilsyn i forbindelse med tæt samarbejde
1. Hvad angår de i SSM-forordningens artikel 4, stk. 1 og 2, og artikel 5 omhandlede opgaver, kan ECB give instrukser, fremsætte anmodninger eller udstede retningslinjer.
2. Hvis ECB er af den opfattelse, at en foranstaltning, der vedrører de i SSM-forordningens artikel 4, stk. 1 og 2, omhandlede opgaver, bør vedtages af den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde med hensyn til en enhed eller koncern under tilsyn, retter den følgende til den pågældende kompetente nationale myndighed:
a)
for så vidt angår en signifikant enhed under tilsyn eller signifikant koncern under tilsyn, en generel eller specifik instruks, en anmodning eller en retningslinje med krav om, at der udstedes en tilsynsafgørelse vedrørende den signifikante enhed under tilsyn eller signifikante koncern under tilsyn i den deltagende medlemsstat i tæt samarbejde, eller
b)
for så vidt angår en mindre signifikant enhed under tilsyn eller mindre signifikant koncern under tilsyn, en generel instruks eller en retningslinje.
3. Hvis ECB er af den opfattelse, at en foranstaltning vedrørende de i SSM-forordningens artikel 5 omhandlede opgaver bør vedtages af den kompetente nationale myndighed eller den udpegede nationale myndighed i tæt samarbejde, kan den rette en generel eller specifik instruks, en anmodning eller en retningslinje til den pågældende kompetente nationale myndighed eller udpegede nationale myndighed med krav om, at der anvendes krav om højere kapitalbuffere eller strengere foranstaltninger med det formål at imødegå systemiske eller makroprudentielle risici.
4. ECB fastsætter i instruksen, anmodningen eller retningslinjen en tidsfrist, inden for hvilken den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde skal have vedtaget foranstaltningen, som ikke må være mindre end 48 timer, medmindre tidligere vedtagelse heraf er nødvendig for at hindre uoprettelig skade. Ved fastsættelsen af tidsfristen skal ECB tage højde for de forvaltnings- og procesretlige bestemmelser, som den pågældende kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde skal overholde.
5. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde træffer alle de foranstaltninger, som måtte være nødvendige for at efterleve ECB's instrukser, anmodninger eller retningslinjer, og underretter uden ugrundet ophold ECB om de foranstaltninger, den har truffet.
AFSNIT 2
TÆT SAMARBEJDE MED HENSYN TIL DEL III, IV, V, VIII, X OG XI
Artikel 109
Sprogordning i forbindelse med ordningen om tæt samarbejde
Ordningerne i artikel 23 finder tilsvarende anvendelse for de kompetente nationale myndigheder i tæt samarbejde.
Artikel 110
Vurdering af kreditinstitutters signifikans under ordningen om tæt samarbejde
1. Bestemmelserne i Del IV om fastsættelse af status for enheder under tilsyn eller koncerner under tilsyn som signifikante eller mindre signifikante finder tilsvarende anvendelse på enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn i deltagende medlemsstater i tæt samarbejde i overensstemmelse med bestemmelserne i denne artikel.
2. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal sikre, at de i Del IV fastsatte procedurer kan anvendes på enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn, der er etableret i dens medlemsstat.
3. Under omstændigheder, hvor det følger af Del IV, at ECB kan rette en afgørelse til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, udsteder ECB instrukser til den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde, i stedet for at rette en afgørelse til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, hvorefter den pågældende kompetente nationale myndighed retter en afgørelse til den pågældende enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn i overensstemmelse med disse instrukser.
Artikel 111
Fælles procedurer i forbindelse med ordningen om tæt samarbejde
1. Bestemmelserne i Del V om fælles procedurer finder tilsvarende anvendelse på enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn i de deltagende medlemsstater i tæt samarbejde, i henhold til bestemmelserne i denne artikel.
2. En kompetent national myndighed skal sikre, at de i Del V fastsatte procedurer kan anvendes på enheder under tilsyn, der er etableret i dens medlemsstat. Navnlig skal den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde sikre, at ECB modtager alle de oplysninger og al den dokumentation, som måtte være nødvendig for at udføre de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen.
3. Under omstændigheder, hvor det følger af Del V, at ECB kan rette en afgørelse til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, udsteder ECB instrukser til den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde, i stedet for at rette en afgørelse til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, hvorefter den pågældende kompetente nationale myndighed retter en afgørelse til den pågældende enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn i overensstemmelse med disse instrukser.
4. Under omstændigheder, hvor det følger af Del V, at den relevante kompetente nationale myndighed kan udarbejde et udkast til afgørelse, fremsender en kompetent national myndighed i tæt samarbejde et udkast til afgørelse til ECB og anmoder om instrukser.
Artikel 112
Makroprudentielle redskaber i forbindelse med ordningen om tæt samarbejde
Bestemmelserne i Del VIII om samarbejde mellem ECB, de kompetente nationale myndigheder og de udpegede nationale myndigheder med hensyn til makroprudentielle opgaver og redskaber finder tilsvarende anvendelse på enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn i deltagende medlemsstater i tæt samarbejde.
Artikel 113
Administrative sanktioner i forbindelse med ordningen om tæt samarbejde
1. Bestemmelserne i Del X om administrative sanktioner finder tilsvarende anvendelse på enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn i de deltagende medlemsstater i tæt samarbejde.
2. Under omstændigheder, hvor det følger af SSM-forordningens artikel 18 i forbindelse med nærværende forordnings Del X, at ECB kan rette en afgørelse til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, udsteder ECB instrukser til den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde, i stedet for at rette en afgørelse til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, hvorefter den pågældende kompetente nationale myndighed retter en afgørelse til den pågældende enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn i overensstemmelse med disse instrukser.
3. I tilfælde hvor det følger af SSM-forordningens artikel 18 eller nærværende forordnings Del X, at den relevante kompetente nationale myndighed kan rette en afgørelse til en signifikant enhed under tilsyn eller signifikant koncern under tilsyn, indleder en kompetent national myndighed i tæt samarbejde en procedure med henblik på at træffe foranstaltninger til sikring af, at der kun pålægges passende administrative sanktioner efter ECB's instrukser. Den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde underretter ECB, så snart en afgørelse er blevet vedtaget.
Artikel 114
Undersøgelsesbeføjelser i henhold til SSM-forordningens artikel 10 til 13 i forbindelse med ordningen om tæt samarbejde
1. Bestemmelserne i Del XI, som vedrører samarbejde med hensyn til SSM-forordningens artikel 10 til 13, finder tilsvarende anvendelse på enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn i deltagende medlemsstater i tæt samarbejde.
2. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal gøre brug af undersøgelsesbeføjelserne i henhold til SSM-forordningens artikel 10 til 13 i overensstemmelse med ECB's instrukser.
3. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal fremsende de resultater, som følger af brugen af undersøgelsesbeføjelserne i henhold til SSM-forordningens artikel 10 til 13, til ECB.
4. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal sikre, at særligt udpegede ansatte hos ECB kan deltage som observatører i en hvilken som helst undersøgelse i henhold til SSM-forordningens artikel 10 til 13.
AFSNIT 3
TÆT SAMARBEJDE OM SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
Artikel 115
Tilsyn med signifikante enheder under tilsyn i en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde
1. Del II og VI finder tilsvarende anvendelse på signifikante enheder under tilsyn og signifikante koncerner under tilsyn, der er etableret i en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde i overensstemmelse med bestemmelserne i denne artikel.
2. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal sikre, at ECB modtager alle de oplysninger og indberetninger fra og vedrørende signifikante enheder under tilsyn og signifikante koncerner under tilsyn, som den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde selv modtager, og som er nødvendige for at udføre de opgaver, som er blevet overdraget til ECB i henhold til SSM-forordningen.
3. Der nedsættes et fælles tilsynsteam, som fører tilsyn med de enkelte signifikante enheder under tilsyn eller signifikante koncerner under tilsyn, som er etableret i en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde. Medlemmerne af det fælles tilsynsteam udpeges i overensstemmelse med artikel 4. Den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde udpeger den underkoordinator fra den kompetente nationale myndighed, som skal handle direkte i forhold til den signifikante enhed under tilsyn eller signifikante koncern under tilsyn i overensstemmelse med koordinatoren for det fælles tilsynsteams instrukser.
4. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal sikre, at særligt udpegede ansatte hos ECB inviteres til at deltage i inspektioner på stedet, som udføres hos en signifikant enhed under tilsyn eller signifikant koncern under tilsyn. ECB kan fastsætte antallet af ansatte hos ECB, som skal deltage som observatører.
5. I forbindelse med konsolideret tilsyn og tilsynskollegier, og under omstændigheder, hvor et moderselskab er etableret i en medlemsstat i euroområdet eller i en deltagende medlemsstat uden for euroområdet, er ECB som kompetent myndighed den konsoliderende tilsynsmyndighed og formand for tilsynskollegiet. ECB inviterer den pågældende kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde til at udpege en medarbejder hos den kompetente nationale myndighed som observatør. ECB kan træffe foranstaltninger ved at give instrukser til den pågældende kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde.
Artikel 116
Afgørelser vedrørende signifikante enheder under tilsyn og signifikante koncerner under tilsyn
1. Uden at berøre de kompetente nationale myndigheders beføjelser med hensyn til opgaver, som ikke er blevet overdraget til ECB i henhold til SSM-forordningen, vedtager en kompetent national myndighed i tæt samarbejde kun afgørelser med hensyn til signifikante enheder under tilsyn og signifikante koncerner under tilsyn i dens medlemsstat på ECB's instrukser. Den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde kan også anmode om instrukser fra ECB.
2. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal straks forelægge ECB enhver afgørelse med hensyn til en signifikant enhed under tilsyn eller signifikant koncern under tilsyn.
3. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal informere ECB om både a) afgørelser, som den vedtager i henhold til sine beføjelser til at udføre opgaver, som ikke er blevet overdraget til ECB i henhold til SSM-forordningen, og b) afgørelser, som den vedtager i henhold til ECB's instrukser eller i overensstemmelse med bestemmelserne i denne del.
AFSNIT 4
TÆT SAMARBEJDE OM MINDRE SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN OG MINDRE SIGNIFIKANTE KONCERNER UNDER TILSYN
Artikel 117
Tilsyn med mindre signifikante enheder under tilsyn og mindre signifikante koncerner under tilsyn
1. Del VII finder tilsvarende anvendelse på mindre signifikante enheder under tilsyn og mindre signifikante koncerner under tilsyn i deltagende medlemsstater i tæt samarbejde i overensstemmelse med følgende bestemmelser.
2. For at sikre konsistens i tilsynsresultaterne inden for SSM kan ECB udstede generelle instrukser og retningslinjer og fremsætte anmodninger til en kompetent national myndighed i tæt samarbejde med krav om at vedtage en tilsynsafgørelse med hensyn til mindre signifikante enheder under tilsyn eller mindre signifikante koncerner under tilsyn, som er etableret i den deltagende medlemsstat i tæt samarbejde. Sådanne generelle instrukser, retningslinjer og anmodninger kan omfatte grupper eller kategorier af kreditinstitutter.
3. ECB kan også rette en anmodning til en kompetent national myndighed i tæt samarbejde om at foretage en yderligere vurdering af aspekter af en væsentlig NCA-procedure som omhandlet i SSM-forordningens artikel 6, stk. 7, litra c), nr. ii).
AFSNIT 5
PROCEDURE I TILFÆLDE AF UENIGHED HOS EN DELTAGENDE MEDLEMSSTAT I TÆT SAMARBEJDE
Artikel 118
Procedure i tilfælde af uenighed med Tilsynsrådets udkast til afgørelse i henhold til SSM-forordningens artikel 7, stk. 8
1. ECB underretter den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde om Tilsynsrådets færdige udkast til afgørelse med hensyn til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, som er beliggende i en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde, under forbehold af fortrolighedskravene i henhold til EU-retten.
2. Hvis den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde er uenig i Tilsynsrådets færdige udkast til afgørelse, underretter den Styrelsesrådet skriftligt om begrundelserne for dens uenighed senest fem arbejdsdage efter at have modtaget det færdige udkast til afgørelse.
3. Styrelsesrådet træffer herefter afgørelse om spørgsmålet senest fem arbejdsdage efter at have modtaget en sådan underretning under fuld hensyntagen til de anførte begrundelser og underretter skriftligt den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde om begrundelserne for sin afgørelse.
4. En deltagende medlemsstat i tæt samarbejde kan anmode ECB om, at det tætte samarbejde afsluttes med umiddelbar virkning, og vil herefter ikke være bundet af en efterfølgende afgørelse fra Styrelsesrådet.
Artikel 119
Procedure i tilfælde af uenighed med Styrelsesrådets indsigelse mod et udkast fra Tilsynsrådet til afgørelse i henhold til SSM-forordningen artikel 7, stk. 7
1. ECB underretter en kompetent national myndighed i tæt samarbejde om enhver indsigelse fra Styrelsesrådet mod et færdigt udkast til afgørelse fra Tilsynsrådet.
2. Hvis den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde er uenig i Styrelsesrådets indsigelse mod Tilsynsrådets færdige udkast til afgørelse, underretter den senest fem arbejdsdage efter at have modtaget Styrelsesrådets indsigelse ECB om begrundelserne for dens uenighed.
3. Styrelsesrådet afgiver skriftlig udtalelse om den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejdes begrundede uenighed senest 30 dage efter at have modtaget den begrundede uenighed og bekræfter sin indsigelse eller trækker den tilbage med angivelse af årsagerne hertil. ECB underretter den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde herom.
4. Hvis Styrelsesrådet bekræfter sin indsigelse, kan den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde senest fem dage efter at være blevet underrettet om, at Styrelsesrådet har bekræftet sin indsigelse, meddele ECB, at den ikke vil være bundet af en eventuel afgørelse, som træffes, efter at det oprindelige færdige udkast til afgørelse, som Styrelsesrådet har gjort indsigelse mod, er blevet ændret.
ECB overvejer herefter muligheden for at suspendere eller afslutte det tætte samarbejde med den pågældende kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde under behørigt hensyn til et effektivt tilsyn og træffer afgørelse herom. ECB tager navnlig hensyn til de i SSM-forordningens artikel 7, stk. 7, omhandlede overvejelser.
DEL X
ADMINISTRATIVE SANKTIONER
AFSNIT 1
DEFINITIONER OG FORHOLDET TIL RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2532/98 (17)
Artikel 120
Definition af administrative sanktioner
I denne del betyder »administrative sanktioner« en af følgende:
a)
administrative bøder som omhandlet i og pålagt i henhold til SSM-forordningens artikel 18, stk. 1
b)
bøder og tvangsbøder som omhandlet i artikel 2 i forordning (EF) nr. 2532/98 og pålagt i henhold til SSM-forordningens artikel 18, stk. 7.
Artikel 121
Forholdet til forordning (EF) nr. 2532/98
1. Hvad angår de i SSM-forordningens artikel 18, stk. 1, omhandlede procedurer, finder procedurereglerne, som er fastsat i nærværende forordning, anvendelse i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 18, stk. 4.
2. Hvad angår de i SSM-forordningens artikel 18, stk. 7, omhandlede procedurer, supplerer procedurereglerne, som er fastsat i nærværende forordning, de procedureregler, som er fastsat i forordning (EF) nr. 2532/98, og skal anvendes i overensstemmelse med artikel 25 og 26 i SSM-forordningen.
Artikel 122
ECB's beføjelse til at pålægge administrative sanktioner i henhold til SSM-forordningens artikel 18, stk. 7
ECB pålægger administrative sanktioner som defineret i artikel 120, litra b), i tilfælde af manglende opfyldelse af forpligtelser i henhold til ECB's forordninger og afgørelser om:
a)
signifikante enheder under tilsyn, eller
b)
mindre signifikante enheder under tilsyn, hvor de pågældende ECB-forordninger eller -afgørelser pålægger mindre signifikante enheder under tilsyn forpligtelser i forhold til ECB.
AFSNIT 2
PROCEDUREREGLER FOR PÅLÆGGELSE AF ADMINISTRATIVE SANKTIONER, BORTSET FRA TVANGSBØDER, TIL ENHEDER UNDER TILSYN I MEDLEMSSTATER I EUROOMRÅDET
Artikel 123
Nedsættelse af en uafhængig undersøgelsesenhed
1. ECB nedsætter en intern uafhængig undersøgelsesenhed (herefter »undersøgelsesenheden«), som sammensættes af efterforskere udpeget af ECB.
2. Efterforskerne må ikke være involveret i, og må ikke i to år, før de påbegynder deres stilling som efterforsker, have været involveret i, direkte eller indirekte tilsyn med eller autorisation af den pågældende enhed under tilsyn.
3. Efterforskerne udfører deres efterforskningsfunktion uafhængigt af Tilsynsrådet og Styrelsesrådet og deltager ikke i Tilsynsrådets og Styrelsesrådets drøftelser.
Artikel 124
Henvisning af påstået overtrædelse til undersøgelsesenheden
Hvis ECB under udførelsen af sine opgaver i henhold til SSM-forordningen mener, at der er grund til at nære mistanke om, at et eller flere krav:
a)
i henhold til umiddelbart gældende EU-ret, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 18, stk. 1, ikke overholdes eller ikke er blevet overholdt af en signifikant enhed under tilsyn, der har sit hovedkontor i en medlemsstat i euroområdet, eller
b)
i henhold til en ECB-forordning eller -afgørelse, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 18, stk. 7, ikke overholdes eller ikke er blevet overholdt af en enhed under tilsyn, som har sit hovedkontor i en medlemsstat i euroområdet,
henviser ECB anliggendet til den undersøgende enhed.
Artikel 125
Undersøgelsesenhedens beføjelser
1. Med henblik på at undersøge en påstået manglende overholdelse, som omhandlet i artikel 124, kan undersøgelsesenheden udøve de beføjelser, som ECB er tillagt i henhold til SSM-forordningen.
2. Hvis der fremsættes en anmodning til den pågældende enhed under tilsyn under udøvelse af de beføjelser, som ECB er tillagt i henhold til SSM-forordningen, i forbindelse med en efterforskning, præciserer undersøgelsesenheden genstanden for og formålet med efterforskningen.
3. Under udførelsen af sine opgaver har undersøgelsesenheden adgang til alle dokumenter og oplysninger, som ECB, og alt efter omstændighederne den relevante kompetente nationale myndighed, har indsamlet i forbindelse med deres tilsynsaktiviteter.
Artikel 126
Proceduremæssige rettigheder
1. Ved afslutningen af en undersøgelse, og før et færdigt udkast til afgørelse udarbejdes og fremsendes til Tilsynsrådet, underretter undersøgelsesenheden den pågældende enhed under tilsyn skriftligt om resultaterne af den foretagne efterforskning og om eventuelle indsigelser, som er gjort herimod.
2. I den i stk. 1 omhandlede meddelelse oplyser undersøgelsesenheden den pågældende enhed under tilsyn om dens ret til at udtale sig skriftligt til undersøgelsesenheden om de faktuelle resultater af efterforskningen og de indsigelser, som ifølge meddelelsen er gjort imod enheden, herunder de enkelte bestemmelser, som påstås ikke overholdt, og fastsætter en rimelig tidsfrist for modtagelse af sådanne udtalelser. ECB har ikke pligt til at tage hensyn til skriftlige bemærkninger, som er modtaget efter udløbet af den tidsfrist, som undersøgelsesenheden har fastsat.
3. Undersøgelsesenheden kan, efter at have givet underretning i overensstemmelse med stk. 1, også opfordre den pågældende enhed under tilsyn til at deltage i en mundtlig høring. Parterne, som er omfattet af en efterforskning, kan lade sig repræsentere ved og/eller bistå af advokater eller andre kvalificerede personer under høringen. Mundtlige høringer er ikke offentlige.
4. Retten til indsigt i undersøgelsesenhedens sagsakter, som tilkommer enheden under tilsyn, der er omfattet af efterforskningen, fastsættes i overensstemmelse med artikel 32.
Artikel 127
Tilsynsrådets undersøgelse af sagsakterne
1. Hvis en undersøgelsesenhed mener, at en enhed under tilsyn bør pålægges en administrativ sanktion, fremsender undersøgelsesenheden et forslag til et færdigt udkast til afgørelse til Tilsynsrådet, hvoraf det fremgår, at den pågældende enhed under tilsyn har begået en overtrædelse, og hvori det angives, hvilken administrativ sanktion der skal pålægges. Undersøgelsesenheden fremsender også sagsakterne i undersøgelsen til Tilsynsrådet.
2. Undersøgelsesenheden lægger kun faktuelle oplysninger og de klagepunkter, som enheden under tilsyn har haft mulighed for at fremsætte bemærkninger til, til grund for det færdige udkast til afgørelse.
3. Hvis Tilsynsrådet er af den opfattelse, at de sagsakter, som undersøgelsesenheden har fremsendt, er ufuldstændige, kan den returnere sagsakterne til undersøgelsesenheden sammen med en begrundet anmodning om yderligere oplysninger. Artikel 125 finder tilsvarende anvendelse.
4. Hvis Tilsynsrådet på grundlag af et fuldstændigt dossier er enig i undersøgelsesenhedens forslag til et færdigt udkast til afgørelse med hensyn til en eller flere overtrædelser og det faktuelle grundlag for en sådan afgørelse, vedtager den det fuldstændige udkast til afgørelse, som undersøgelsesenheden har foreslået med hensyn til den eller de overtrædelser, som den er enig i har fundet sted. I det omfang Tilsynsrådet ikke er enig med forslaget, træffes en afgørelse i henhold til de relevante stykker i denne artikel.
5. Mener Tilsynsrådet på grundlag af et fuldstændigt dossier ikke, at de forhold, der er beskrevet i forslaget til det færdige udkast til afgørelse, som omhandlet i stk. 1, indeholder tilstrækkeligt bevis for, at der har fundet en overtrædelse sted, som omhandlet i artikel 124, kan det vedtage et færdigt udkast til afgørelse, som afslutter sagen.
6. Hvis Tilsynsrådet på grundlag af et fuldstændigt dossier er enig i konklusionen af undersøgelsesenhedens forslag til et fuldstændigt udkast til afgørelse, hvorefter den pågældende enhed under tilsyn har begået en overtrædelse, men uenig i den foreslåede henstilling vedrørende en administrative sanktion, vedtager den det fuldstændige udkast til afgørelse og angiver nærmere den administrative sanktion, som den finder passende.
7. Hvis Tilsynsrådet på grundlag af et fuldstændigt dossier ikke er enig i undersøgelsesenhedens forslag, men konkluderer, at enheden under tilsyn har begået en anden overtrædelse, eller at der foreligger et andet faktuelt grundlag for undersøgelsesenhedens forslag, underretter det den pågældende enhed under tilsyn skriftligt om sine resultater og om de klagepunkter, der er rejst mod den pågældende enhed under tilsyn. Artikel 126, stk. 2 til 4, finder tilsvarende anvendelse på Tilsynsrådet.
8. Tilsynsrådet udarbejder et fuldstændigt udkast til afgørelse, hvoraf det fremgår, om den pågældende enhed under tilsyn har begået en overtrædelse eller ej, og hvilke administrative sanktioner der eventuelt skal pålægges.
9. Tilsynsrådet lægger kun faktuelle oplysninger og de klagepunkter, som enheden under tilsyn har haft mulighed for at fremsætte bemærkninger til, til grund for det færdige udkast til afgørelse, der forelægges Styrelsesrådet.
Artikel 128
Definition af årsomsætning med henblik på fastsættelse af en øvre grænse for administrative bøder
Den samlede årsomsætning, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 18, stk. 1, skal forstås som årsomsætningen, som defineret i artikel 67 i direktiv 2013/36/EU, for en enhed under tilsyn ifølge det seneste årsregnskab for enheden under tilsyn. Hvis den enhed under tilsyn, der har begået overtrædelsen, tilhører en koncern under tilsyn, udgør den pågældende samlede årsomsætning den samlede årsomsætning fra det seneste konsoliderede regnskab for koncernen under tilsyn.
AFSNIT 3
TVANGSBØDER
Artikel 129
Procedureregler for tvangsbøder
1. I tilfælde af at der foreligger en vedvarende overtrædelse af en forordning eller tilsynsafgørelse udstedt af ECB, kan ECB pålægge en tvangsbøde med henblik på at tvinge de pågældende personer til at overholde forordningen eller tilsynsafgørelsen. ECB anvender procedurereglerne i SSM-forordningens artikel 22 og nærværende forordnings Afsnit 2 i Del III.
2. En tvangsbøde skal være effektiv og forholdsmæssig. Tvangsbøder beregnes for hver dag overtrædelsen har bestået, indtil den pågældende person overholder den pågældende forordning eller tilsynsafgørelse udstedt af ECB.
3. Den øvre grænse for tvangsbøder er som fastsat i forordning (EF) nr. 2532/98. Den pågældende periode begynder at løbe på den dato, som fremgår af afgørelsen, hvorved tvangsbøden pålægges. Den tidligste dato i henhold til afgørelsen er den dato, hvor den pågældende person underrettes skriftligt om ECB's begrundelse for at pålægge en tvangsbøde.
4. Tvangsbøder kan maksimalt pålægges i en periode på seks måneder efter den dato, som er anført i den i stk. 3 omhandlede afgørelse.
AFSNIT 4
TIDSFRISTER
Artikel 130
Forældelsesfrist for pålæggelse af administrative sanktioner
1. ECB's beføjelse til at pålægge enheder under tilsyn administrative sanktioner er under forbehold af en forældelsesfrist på fem år, som regnes fra den dag, hvor overtrædelsen er begået. I tilfælde af vedvarende eller gentagne overtrædelser regnes forældelsesfristen fra den dag, hvor overtrædelsen ophører.
2. Ved enhver foranstaltning, der træffes af ECB i forbindelse med en undersøgelse eller procedure vedrørende en manglende overholdelse i henhold til artikel 124, afbrydes forældelsesfristen for pålæggelse af administrative sanktioner. Forældelsesfristen afbrydes med virkning fra den dato, hvor foranstaltningen meddeles den berørte enhed under tilsyn.
3. Forældelsesfristen løber på ny efter hver afbrydelse. Forældelsesfristen udløber dog senest den dag, hvor der er forløbet en periode svarende til den dobbelte forældelsesfrist, uden at ECB har pålagt en administrativ sanktion. Denne periode forlænges med den tid, hvor forældelsesfristen har været stillet i bero i henhold til stk. 5.
4. Forældelsesfristen for pålæggelse af administrative sanktioner stilles i bero for en hvilken som helst periode, hvorunder ECB's Styrelsesråds afgørelse er genstand for revision ved Det Administrative Klagenævn eller appel ved Domstolen.
5. Forældelsesfristen stilles også i bero i en tilsvarende periode, hvis der verserer en straffesag mod enheden under tilsyn i forbindelse med de samme faktiske forhold.
Artikel 131
Forældelsesfrist for tvangsfuldbyrdelse af administrative sanktioner
1. ECB's beføjelse til at tvangsfuldbyrde en afgørelse truffet i henhold til SSM-forordningens artikel 18, stk. 1 og 7, er under forbehold af en forældelsesfrist på fem år, som regnes fra den dato, hvor den pågældende afgørelse vedtages.
2. Ved enhver foranstaltning, som ECB træffer med henblik på tvangsinddrivelse af en bøde eller håndhævelse af betalingsvilkårene og -betingelserne for den pågældende administrative sanktion, afbrydes forældelsesfristen for tvangsfuldbyrdelse af administrative sanktioner.
3. Forældelsesfristen løber på ny efter hver afbrydelse.
4. Forældelsesfristen for tvangsfuldbyrdelse af administrative sanktioner stilles i bero, så længe:
a)
der indrømmes en betalingsordning
b)
tvangsfuldbyrdelsen er stillet i bero i henhold til en afgørelse truffet af enten ECB's Styrelsesråd eller Domstolen.
AFSNIT 5
OFFENTLIGGØRELSE AF AFGØRELSER OG UDVEKSLING AF OPLYSNINGER
Artikel 132
Offentliggørelse af afgørelser vedrørende administrative sanktioner
1. ECB offentliggør på sit websted uden ugrundet ophold, og efter at afgørelsen er blevet meddelt den berørte enhed under tilsyn, enhver afgørelse om pålæggelse af en administrativ sanktion, som defineret i artikel 120, over for en enhed under tilsyn i en deltagende medlemsstat, herunder oplysninger om overtrædelsens art og identiteten på den berørte enhed under tilsyn, medmindre offentliggørelse på denne måde vil:
a)
skade stabiliteten på de finansielle markeder eller en igangværende strafferetlig efterforskning, eller
b)
i det omfang, hvor dette kan fastslås, vil påføre enheden under tilsyn uforholdsmæssig stor skade.
I disse tilfælde offentliggøres afgørelser om administrative sanktioner i anonymiseret form. Alternativt, hvor de omhandlede omstændigheder forventes at ophøre inden for et rimeligt tidsrum, kan offentliggørelsen i henhold til dette stykke udsættes i et sådant rimeligt tidsrum.
2. Hvis der verserer en appel ved Domstolen vedrørende en afgørelse, som er truffet i henhold til stk. 1, offentliggør ECB uden ugrundet ophold også oplysninger på sit officielle websted om status for den pågældende appel og udfaldet heraf.
3. ECB sikrer, at oplysninger, der offentliggøres i henhold til stk. 1 og 2, er tilgængelige på dets officielle websted i mindst fem år.
Artikel 133
Underretning af EBA
Under forbehold af kravene om tavshedspligt i henhold til SSM-forordningens artikel 27 underretter ECB EBA om alle administrative sanktioner, som defineret i artikel 120, som pålægges en enhed under tilsyn i en medlemsstat i euroområdet, herunder enhver appel af sådanne sanktioner og udfaldet heraf.
AFSNIT 6
SAMARBEJDE MELLEM ECB OG DE KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDER I MEDLEMSSTATER I EUROOMRÅDET I HENHOLD TIL SSM-FORORDNINGENS ARTIKEL 18, STK. 5
Artikel 134
Signifikante enheder under tilsyn
1. Hvad angår signifikante enheder under tilsyn, indleder de kompetente nationale myndigheder kun procedurer på ECB's anmodning, hvor det er nødvendigt for at udføre de opgaver, som er overdraget til ECB i henhold til SSM-forordningen, med henblik på at træffe foranstaltninger til sikring af, at passende sanktioner anvendes i tilfælde, som ikke er omfattet af SSM-forordningens artikel 18, stk. 1. Sådanne tilfælde omfatter anvendelsen af:
a)
andre sanktioner end økonomiske i tilfælde af juridiske eller fysiske personers manglende overholdelse af umiddelbart gældende EU-ret og enhver bøde i tilfælde af fysiske personers manglende overholdelse af umiddelbart gældende EU-ret
b)
enhver bøde eller anden sanktion end bøde i tilfælde af juridiske eller fysiske personers manglende overholdelse af enhver national ret, der gennemfører relevante EU-direktiver
c)
enhver bøde eller anden sanktion end bøde, som skal pålægges i overensstemmelse med relevant national lovgivning, hvorefter de kompetente nationale myndigheder i medlemsstater i euroområdet tillægges særlige beføjelser, der for nærværende ikke kræves i henhold til den relevante EU-ret.
Bestemmelserne i dette stykke berører ikke muligheden for, at en kompetent national myndighed kan indlede procedurer på eget initiativ vedrørende anvendelsen af national lovgivning for opgaver, som ikke er blevet overdraget til ECB.
2. En kompetent national myndighed kan rette henvendelse til og bede ECB om at anmode den kompetente nationale myndighed om at indlede en procedure i de i stk. 1 omhandlede tilfælde.
3. En kompetent national myndighed i en deltagende medlemsstat underretter ECB, når en sanktionsprocedure, som er indledt på ECB's anmodning i henhold til stk. 1, afsluttes. ECB underrettes navnlig om eventuelle pålagte sanktioner.
Artikel 135
Indberetning vedrørende mindre signifikante enheder under tilsyn
Den relevante kompetente nationale myndighed underretter regelmæssigt ECB om alle de administrative sanktioner, som pålægges mindre signifikante enheder i forbindelse med udøvelsen af dens tilsynsopgaver.
AFSNIT 7
STRAFFELOVSOVERTRÆDELSER
Artikel 136
Beviser for faktiske forhold, som kan medføre en straffelovsovertrædelse
Hvis ECB under udførelsen af sine opgaver i henhold til SSM-forordningen har grund til at nære mistanke om, at der er blevet begået en straffelovsovertrædelse, anmodes den pågældende kompetente nationale myndighed om at henvise sagen til de behørige myndigheder med henblik på undersøgelse og eventuel strafferetlig forfølgelse i overensstemmelse med national ret.
AFSNIT 8
INDTÆGTER FRA SANKTIONER
Artikel 137
Indtægter fra sanktioner
Indtægterne fra administrative sanktioner, som ECB har pålagt i henhold til SSM-forordningens artikel 18, stk. 1 og 7, tilfalder ECB.
DEL XI
ADGANG TIL OPLYSNINGER, INDBERETNINGER, UNDERSØGELSER OG INSPEKTION PÅ STEDET
AFSNIT 1
GENERELLE PRINCIPPER
Artikel 138
Samarbejde mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder med hensyn til de i SSM-forordningens artikel 10 til 13 omhandlede beføjelser
Bestemmelserne, som er fastsat i denne del, finder anvendelse på signifikante enheder under tilsyn. De finder også anvendelse på mindre signifikante enheder under tilsyn, hvis ECB i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra d), beslutter at gøre brug af de i SSM-forordningens artikel 10 til 13 omhandlede beføjelser med hensyn til en mindre signifikant enhed under tilsyn. Dette berører dog ikke den kompetente nationale myndigheds kompetence til at føre tilsyn med mindre signifikante enheder under tilsyn i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 6.
AFSNIT 2
SAMARBEJDE MED HENSYN TIL ANMODNINGER OM OPLYSNINGER
Artikel 139
Ad hoc-anmodninger om oplysninger i henhold til SSM-forordningens artikel 10
1. I henhold til SSM-forordningens artikel 10 og i overensstemmelse med relevant EU-ret kan ECB kræve, at en juridisk eller fysisk person, som omhandlet i forordningens artikel 10, stk. 1, fremsender alle de oplysninger, der måtte være nødvendige for at udøve de opgaver, som ECB er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen. ECB præciserer, hvilke oplysninger der ønskes, og en rimelig tidsfrist for fremsendelse af disse til ECB.
2. Før der stilles krav om fremsendelse af oplysninger i henhold til SSM-forordningens artikel 10, stk. 1, tager ECB først hensyn til de oplysninger, som de kompetente nationale myndigheder allerede har til rådighed.
3. ECB stiller en kopi af alle oplysninger, som modtages fra den juridiske eller fysiske person, som anmodningen om oplysninger er blevet rettet til, til rådighed for den pågældende kompetente nationale myndighed.
AFSNIT 3
RAPPORTERING
Artikel 140
Opgaver vedrørende tilsynsrapportering til de kompetente myndigheder
1. ECB er ansvarlig for at sikre overholdelse af den relevante EU-ret, som pålægger kreditinstitutter krav med hensyn til indberetning til de kompetente myndigheder.
2. Til dette formål tilkommer det ECB at udføre de opgaver og udøve de beføjelser med hensyn til signifikante enheder under tilsyn, som er fastsat i den relevante EU-ret om tilsynsrapportering. Det tilkommer de kompetente nationale myndigheder at udføre de opgaver og udøve de beføjelser vedrørende mindre signifikante enheder under tilsyn, som er fastsat i den relevante EU-ret om indberetning til de kompetente myndigheder.
3. Uden at berøre stk. 2, og medmindre andet fremgår, indberetter den enkelte enhed under tilsyn de oplysninger til den relevante kompetente nationale myndighed, som skal indberettes regelmæssigt i overensstemmelse med den relevante EU-ret. Medmindre andet fremgår specifikt, fremsendes alle oplysninger, som er indberettet af enheder under tilsyn, til de kompetente nationale myndigheder. Disse udfører den indledende datakontrol og stiller oplysningerne til rådighed for ECB.
4. ECB organiserer processen vedrørende indsamling og gennemgang af kvaliteten af de data, som enhederne under tilsyn har indberettet, under forbehold af og i overensstemmelse med den relevante EU-ret og EBA's gennemførelsesmæssige tekniske standarder.
Artikel 141
Anmodning om oplysninger med regelmæssige mellemrum i henhold til SSM-forordningens artikel 10
1. I henhold til SSM-forordningens artikel 10, navnlig ECB's beføjelse til at kræve oplysninger udleveret med regelmæssige mellemrum og i særlige formater til tilsynsformål og dertil knyttede statistiske formål, og med forbehold af og i overensstemmelse med den relevante EU-ret, kan ECB kræve, at enheder under tilsyn indberetter yderligere tilsynsmæssige oplysninger, når disse oplysninger er nødvendige for, at ECB kan udføre de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen. Under forbehold af bestemmelserne i den relevante EU-ret kan ECB navnlig præcisere, hvilke kategorier af oplysninger der skal indberettes, samt processer, formater, hyppighed og tidsfrister for fremsendelse af de pågældende oplysninger.
2. Hvis ECB kræver, at juridiske eller fysiske personer, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 10, stk. 1, skal udlevere oplysninger med regelmæssige mellemrum, finder artikel 140, stk. 3 og 4, i nærværende forordning tilsvarende anvendelse.
AFSNIT 4
SAMARBEJDE OM GENERELLE UNDERSØGELSER
Artikel 142
Iværksættelse af en generel undersøgelse i henhold til SSM-forordningens artikel 11
ECB foretager en undersøgelse af en juridisk eller fysisk person, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 10, stk. 1, på baggrund af en ECB-afgørelse. En sådan afgørelse skal uden undtagelse indeholde:
a)
det retlige grundlag for afgørelsen og formålet hermed
b)
en hensigt om at udøve de beføjelser, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 11, stk. 1
c)
oplysning om, at hvis personen, som er genstand for undersøgelsen, lægger hindringer i vejen for undersøgelsen, vil det blive betragtet som en overtrædelse af en ECB-afgørelse som omhandlet i SSM-forordningens artikel 18, stk. 7, uden at det berører den nationale ret som fastlagt i SSM-forordningens artikel 11, stk. 2.
AFSNIT 5
INSPEKTION PÅ STEDET
Artikel 143
ECB-afgørelse om at foretage inspektion på stedet i henhold til SSM-forordningens artikel 12
1. I henhold til SSM-forordningens artikel 12 og med henblik på at udføre de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen, udpeger ECB team, der udfører inspektion på stedet, jf. artikel 144, som skal udføre alle nødvendige inspektioner på stedet af det forretningssted, som tilhører den i SSM-forordningens artikel 10, stk. 1, omhandlede juridiske person.
2. Uden at berøre artikel 142 og i henhold til SSM-forordningens artikel 12, stk. 3, foretages inspektioner på stedet på baggrund af en ECB-afgørelse, som mindst skal præcisere følgende:
a)
genstand og formål med inspektionen på stedet, og
b)
oplysning om, at hvis den juridiske person, som er genstand for inspektionen på stedet, lægger hindringer i vejen for inspektionen, vil det blive betragtet som en overtrædelse af en ECB-afgørelse som omhandlet i SSM-forordningens artikel 18, stk. 7, uden at det berører den nationale ret som fastlagt i SSM-forordningens artikel 11, stk. 2.
3. Hvis inspektionen på stedet efterfølger en undersøgelse, som er foretaget på baggrund af en ECB-afgørelse, som omhandlet i artikel 142, og hvis inspektionen på stedet har samme formål og omfang som undersøgelsen, skal embedsmændene fra og andre personer bemyndiget af ECB og af en kompetent national myndighed gives adgang til forretningslokaler og fast ejendom, som tilhører den juridiske person, der er genstand for en inspektion, på baggrund af den samme afgørelse i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 12, stk. 2 og 4, og uden at berøre forordningens artikel 13.
Artikel 144
Nedsættelse og sammensætning af team, der udfører inspektion på stedet
1. ECB er ansvarlig for nedsættelse og sammensætning af team, der udfører inspektion på stedet, under inddragelse af de kompetente nationale myndigheder i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 12.
2. ECB udpeger en leder for teamet der udfører inspektion på stedet blandt ECB's og de kompetente nationale myndigheders medarbejdere.
3. ECB og de kompetente nationale myndigheder drøfter indbyrdes og aftaler, hvordan de kompetente nationale myndigheders ressourcer skal anvendes med henblik på de fælles tilsynsteams.
Artikel 145
Procedure og meddelelse om inspektion på stedet
1. ECB underretter den juridiske person, der er genstand for inspektionen på stedet, om den i artikel 143, stk. 2, omhandlede ECB-afgørelse og om identiteten på medlemmerne af teamet der udfører inspektion på stedet, mindst fem arbejdsdage før inspektionen på stedet påbegyndes. Den underretter de kompetente nationale myndigheder i den medlemsstat, hvor inspektionen på stedet skal gennemføres, mindst en uge før den juridiske person, der er genstand for inspektionen på stedet, underrettes om den pågældende inspektion.
2. ECB kan, i det omfang det er nødvendigt for at udføre en inspektion korrekt og effektivt, foretage inspektion på stedet uden forudgående at varsle enheden under tilsyn. Den kompetente nationale myndighed skal underrettes så hurtigt som muligt, før en sådan inspektion på stedet påbegyndes.
Artikel 146
Gennemførelse af inspektioner på stedet
1. Inspektionen på stedet skal gennemføres under overholdelse af de instrukser, som lederen af teamet der udfører inspektion på stedet udsteder.
2. Hvis enheden, der er genstand for inspektionen på stedet, er en signifikant enhed under tilsyn, har lederen af teamet der udfører inspektion på stedet ansvar for koordineringen mellem teamet der udfører inspektion på stedet og det fælles tilsynsteam, som er ansvarligt for tilsynet med den signifikante enhed under tilsyn.
DEL XII
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 147
Påbegyndelse af ECB's direkte tilsyn, når ECB varetager sine opgaver for første gang
1. Mindst to måneder før den 4. november 2014 retter ECB en afgørelse til hver enkelt enhed under tilsyn, over for hvilken den varetager de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen, hvori den bekræfter, at den pågældende enhed er en signifikant enhed under tilsyn. For enheder, der er medlemmer af en signifikant koncern under tilsyn, meddeler ECB ECB-afgørelsen til enheden under tilsyn på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater, og sikrer, at alle enheder under tilsyn inden for den signifikante koncern under tilsyn er behørigt underrettet. Disse afgørelser får virkning fra den 4. november 2014.
2. Hvis ECB påbegynder at udføre de opgaver, som den er blevet overdraget, før den 4. november 2014, skal den, uden at det berører stk. 1, rette en afgørelse til den pågældende enhed og til de relevante kompetente nationale myndigheder. Medmindre andet fremgår, får en sådan afgørelse virkning ved modtagelse heraf. Den pågældende kompetente nationale myndighed underrettes hurtigst muligt på forhånd om hensigten om at udstede en sådan afgørelse.
3. Før en afgørelse vedtages i henhold til stk. 1, skal ECB give den pågældende enhed under tilsyn mulighed for at fremsætte skriftlige bemærkninger.
Artikel 148
Fastsættelse af formatet for rapporten om tilsynshistorik og risikoprofil, som de kompetente nationale myndigheder skal forelægge for ECB
1. De kompetente nationale myndigheder fremsender senest den 4. august 2014 oplysninger til ECB om identiteten på de kreditinstitutter, som de har meddelt tilladelse, samt en rapport over disse kreditinstitutter i det format, som ECB har fastsat.
2. Hvis ECB påbegynder udførelsen af de opgaver, som den er blevet overdraget, før den 4. november 2014, kan den, uden at det berører stk. 1, anmode de kompetente nationale myndigheder om at fremsende oplysninger til ECB om identiteten på de relevante kreditinstitutter samt en rapport i det format, som ECB har fastsat, inden for en rimelig tidsfrist, som skal fremgå af anmodningen.
Artikel 149
Kontinuitet i de eksisterende procedurer
1. Hvis en kompetent national myndighed har indledt tilsynsprocedurer, som ECB får kompetence til at udføre i henhold til SSM-forordningen, og dette sker før den 4. november 2014, finder procedurerne fastsat i artikel 48 anvendelse, medmindre ECB bestemmer andet.
2. Som undtagelse til artikel 48 gælder denne artikel for fælles procedurer.
Artikel 150
Tilsynsafgørelser truffet af kompetente nationale myndigheder
Uden at berøre ECB's udøvelse af de beføjelser, som den er tillagt i henhold til SSM-forordningen, berøres tilsynsafgørelser truffet af kompetente nationale myndigheder før den 4. november 2014 ikke.
Artikel 151
Medlemsstater, der får euroen som valuta
1. Under forbehold af stk. 2, og under omstændigheder, hvor en dispensation i henhold til artikel 139 TEUF, er ophævet for en medlemsstat i overensstemmelse med artikel 140, stk. 2, TEUF, finder artikel 148 til 150 tilsvarende anvendelse med hensyn til tilsynsprocedurer eller afgørelser, der er iværksat eller truffet af den kompetente nationale myndighed i en sådan medlemsstat.
2. Henvisningen til 4. november 2014 i artikel 149 og 150 skal forstås som en henvisning til den dato, hvor euroen vedtages i den pågældende medlemsstat.
Artikel 152
Kontinuitet i de eksisterende ordninger
Alle eksisterende samarbejdsordninger med andre myndigheder, som en kompetent national myndighed har indgået i før den 4. november 2014, og som i hvert fald delvist omfatter opgaver, som i henhold til SSM-forordningen er blevet overdraget til ECB, finder fortsat anvendelse. ECB kan beslutte at deltage i sådanne eksisterende samarbejdsordninger i overensstemmelse med den procedure, som finder anvendelse på de pågældende ordninger, eller etablere nye samarbejdsordninger med tredjeparter for de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen. En kompetent national myndighed fortsætter kun med at anvende eksisterende samarbejdsordninger i det omfang, de ikke erstattes af ECB-samarbejdsordninger. Hvor det er nødvendigt for gennemførelsen af de eksisterende samarbejdsordninger, er den kompetente nationale myndighed ansvarlig for at bistå ECB, navnlig med udøvelsen af sine rettigheder og opfyldelsen af sine forpligtelser i henhold til ordningerne, i koordination med ECB.
Artikel 153
Endelige bestemmelser
Denne forordning træder i kraft dagen efter, at den er blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 16. april 2014.
UREDBA (EU) br. 468/2014 EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE
od 16. travnja 2014.
o uspostavljanju okvira za suradnju unutar Jedinstvenog nadzornog mehanizma između Europske središnje banke i nacionalnih nadležnih tijela te s nacionalnim imenovanim tijelima (Okvirna uredba o SSM-u)
(ESB/2014/17)
UPRAVNO VIJEĆE EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 127. stavak 6. i članak 132.,
uzimajući u obzir Statut Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, a posebno njegov članak 34.,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (1), a posebno njen članak 4. stavak 3., članak 6. i članak 33. stavak 2.,
uzimajući u obzir Međuinstitucionalni sporazum između Europskog parlamenta i Europske središnje banke o praktičnim modalitetima provedbe demokratske odgovornosti i nadzora nad izvršavanjem zadaća dodijeljenih ESB-u u okviru Jedinstvenog nadzornog mehanizma (2),
uzimajući u obzir javnu raspravu i analizu provedenu u skladu s člankom 4. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1024/2013,
uzimajući u obzir prijedlog Nadzornog odbora, a u suradnji s nacionalnim nadležnim tijelima,
budući da:
(1)
Uredba (EU) br. 1024/2013 (dalje u tekstu „Uredba o SSM-u”) uspostavlja Jedinstveni nadzorni mehanizam (SSM) koji se sastoji od Europske središnje banke (ESB) i nacionalnih nadležnih tijela država članica sudionica.
(2)
Sukladno članku 6. Uredbe o SSM-u, ESB je isključivo nadležan za provođenje mikrobonitetnih zadaća koje su mu dodijeljene člankom 4. vezano uz kreditne institucije sa sjedištem u državama članicama sudionicama. ESB je odgovoran za učinkovito i dosljedno funkcioniranje SSM-a i za provođenje nadzora nad funkcioniranjem sustava, utemeljeno na odgovornostima i postupcima iz članka 6. Uredbe o SSM-u.
(3)
Prema potrebi, a ne dovodeći u pitanje odgovornost ESB-a za zadaće dodijeljene mu Uredbom o SSM-u, nacionalna nadležna tijela dužna su pružati pomoć ESB-u, u skladu s uvjetima utvrđenim Uredbom o SSM-u i ovom Uredbom, u pripremi i provedbi svih akata koji se odnose na zadaće iz članka 4. Uredbe o SSM-u u odnosu na sve kreditne institucije, uključujući potporu pri aktivnostima provjere. Za navedene potrebe, nacionalna nadležna tijela trebala bi se, pri obavljanju zadaća iz članka 4. Uredbe o SSM-u, pridržavati uputa ESB-a.
(4)
ESB, nacionalna nadležna tijela i nacionalna imenovana tijela trebaju provoditi makrobonitetne zadaće iz članka 5. Uredbe o SSM-u i poštovati postupke koordinacije predviđene navedenom Uredbom i mjerodavnim pravu Unije ne dovodeći u pitanje ulogu Eurosustava i Europskog odbora za sistemske rizike.
(5)
Unutar SSM-a, odgovarajuće nadzorne dužnosti ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela se raspodjeljuju na temelju značaja subjekata koji ulaze u područje primjene SSM-a. Ova Uredba naročito propisuje, posebnu metodologiju za procjenu takvog značaja, kao što je propisano člankom 6. stavkom 7. Uredbe o SSM-u. ESB ima izravnu nadležnost za nadzor u odnosu na kreditne institucije, financijske holdinge, mješovite financijske holdinge s poslovnim nastanom u državama članicama sudionicama i podružnicama u državama članicama sudionicama kreditnih institucija s poslovnim nastanom u državama članicama nesudionicama („subjekti”) koji su značajni. Nacionalna nadležna tijela su odgovorna za izravni nadzor subjekata koji su manje značajni, ne dovodeći u pitanje ovlast ESB-a da u posebnim slučajevima odluči izravno nadzirati takve subjekte kad je to neophodno zbog dosljedne primjene standarda nadzora.
(6)
Uzimajući u obzir najnoviji razvoj događaja u zakonodavstvu Unije u području sankcija i sudsku praksu Europskog suda za ljudska prava u vezi načela podjele između faze istrage i faze donošenja odluke, ESB će osnovati neovisnu istražnu jedinicu koja će samostalno istraživati povrede pravila i odluka.
(7)
Članak 6. stavak 7. Uredbe o SSM-u propisuje da je ESB dužan, u suradnji s nacionalnim nadležnim tijelima i na temelju prijedloga Nadzornog odbora, donijeti i objaviti okvir za pripremanje praktičnih aranžmana o suradnji između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela unutar SSM-a.
(8)
Članak 33. stavak 2. Uredbe o SSM-u propisuje da ESB mora objaviti putem uredbi i odluka detaljne operativne aranžmane za provedbu zadaća koje mu dodjeljuje navedena Uredba. Ova Uredba sadrži odredbe o provedbi članka 33. stavka 2. o suradnji između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela unutar SSM-a.
(9)
Slijedom toga, ova Uredba nadalje razvija i određuje postupke suradnje određene Uredbom o SSM-u između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela unutar SSM-a, kao i, prema potrebi, s nacionalnim imenovanim tijelima i time osigurava učinkovito i dosljedno funkcioniranje SSM-a.
(10)
ESB pridaje veliku važnost sveobuhvatnoj procjeni kreditnih institucija, uključujući procjenu bilanci koju mora provesti prije preuzimanja svojih zadaća. To se odnosi i na svaku državu članicu koja se pridruži europodručju i time se pridruži SSM-u nakon datuma započinjanja nadzora u skladu s člankom 33. stavkom 2. Uredbe o SSM-u.
(11)
Za nesmetano funkcioniranje SSM-a neophodna je, prema potrebi, potpuna suradnja između ESB-a i nacionalnih imenovanih tijela kao i međusobna razmjena svih informacija koje mogu utjecati na njihove odgovarajuće zadaće, a posebno svih informacija kojima se koriste nacionalna nadležna tijela vezano uz postupke koji mogu utjecati na sigurnost i snagu nadziranog subjekta ili koji utječu na nadzorne postupke u odnosu na takve subjekte,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
DIO I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet i svrha Uredbe
1. Ovom se Uredbom propisuju pravila o sljedećem:
(a)
utvrđivanju okvira iz članka 6. stavka 7. Uredbe o SSM-u, odnosno okvira za pripremu praktičnih aranžmana za primjenu članka 6. Uredbe o SSM-u u odnosu na suradnju unutar SSM-a, koji uključuje:
i.
posebnu metodologiju za procjenu i razmatranje je li nadzirani subjekt razvrstan kao značajan ili manje značajan sukladno kriterijima određenim u članku 6. stavku 4. Uredbe o SSM-u i aranžmanima koji proizlaze iz te procjene;
ii.
određivanje postupaka, uključujući rokove, također u odnosu na mogućnost da nacionalna nadležna tijela izrade nacrte odluka koje ESB razmatra, u pogledu odnosa između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela u svezi nadzora značajnih nadziranih subjekata;
iii.
određivanje postupaka, uključujući rokove, u pogledu odnosa između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela u svezi nadzora manje značajnih nadziranih subjekata. Takvi postupci posebno zahtijevaju od nacionalnih nadležnih tijela, ovisno o slučajevima određenim u ovoj Uredbi, da:
-
obavijeste ESB o svakom značajnom nadzornom postupku,
-
na zahtjev ESB-a dodatno procijene određene aspekte postupka,
-
ESB-u dostave nacrte značajnih nadzornih odluka o kojima ESB može dati svoje mišljenje;
(b)
suradnji i razmjeni informacija između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela unutar SSM-a vezano uz postupke koji se odnose na značajne nadzirane subjekte i manje značajne nadzirane subjekte, uključujući zajedničke postupke koji se primjenjuju na izdavanje odobrenja za početak poslovanja kreditne institucije, oduzimanje takvih odobrenja i procjenu stjecanja i raspolaganja kvalificiranim udjelima;
(c)
postupcima koji se odnose na suradnju između ESB-a, nacionalnih nadležnih tijela i nacionalnih imenovanih tijela vezano uz makrobonitetne zadaće i alate sukladno članku 5. Uredbe o SSM-u;
(d)
postupcima koji se odnose na funkcioniranje bliske suradnje iz članka 7. Uredbe o SSM-u, a koji se primjenjuju između ESB-a, nacionalnih nadležnih tijela i nacionalnih imenovanih tijela;
(e)
utvrđivanju postupaka koji se odnose na suradnju između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela vezano uz članke 10. do 13. Uredbe o SSM-u, uključujući pojedine aspekte koji se odnose na nadzorno izvješćivanje;
(f)
postupcima koji se odnose na donošenje nadzornih odluka upućenih nadziranim subjektima i drugim osobama;
(g)
sporazumima o upotrebi jezika između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela te između ESB-a i nadziranih subjekata i drugih osoba;
(h)
postupcima koji se primjenjuju u pogledu ovlasti za izricanje sankcija od strane ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela unutar SSM-a u odnosu na zadaće dodijeljene ESB-u Uredbom o SSM-u;
(i)
prijelaznim odredbama.
2. Ova Uredba je bez utjecaja na nadzorne zadaće koje nisu povjerene ESB-u Uredbom o SSM-u i stoga ostaju u nadležnosti nacionalnih tijela.
3. Ova se Uredba tumači posebno u vezi s Odlukom ESB/2004/2 (3), Europske središnje banke i Poslovnikom Nadzornog odbora Europske središnje banke (4) a naročito u odnosu na donošenje odluka unutar SSM-a, uključujući postupak koji se primjenjuju između Nadzornog odbora i Upravnog vijeća u pogledu ne isticanja prigovora od strane Upravnog vijeća iz članka 26. stavka 8. Uredbe o SSM-u i ostalih odgovarajućih pravnih akata ESB-a, uključujući Odluku ESB/2014/16 (5).
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe, primjenjuju se definicije sadržane u Uredbi o SSM-u, osim ako je propisano drugačije, zajedno sa sljedećim definicijama:
1.
„odobrenje” znači odobrenje kako je utvrđeno u članku 4. stavku 1. točki (42) Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (6);
2.
„podružnica” znači podružnica kako je utvrđena u članku 4. stavku 1. točki 17. Uredbe (EU) br. 575/2013;
3.
„zajednički postupci” znači postupci propisani u dijelu V. u odnosu na odobrenje za početak poslovanja kreditne institucije, oduzimanje odobrenja za obavljanje takvih poslova i odluke u vezi kvalificiranih udjela;
4.
„država članica europodručja” znači država članica čija je valuta euro;
5.
„grupa” znači grupa poduzeća od kojih je barem jedno kreditna institucija, a koja se sastoji od matičnog poduzeća i njegovih poduzeća kćeri, ili poduzeća međusobno povezanih odnosom u smislu članka 22. Direktive 2013/34/EU Europskog parlamenta i Vijeća (7), uključujući svaku njegovu podgrupu;
6.
„zajednički nadzorni tim” znači tim nadzornih tijela nadležnih za nadzor značajnog nadziranog subjekta ili značajne nadzirane grupe;
7.
„manje značajni nadzirani subjekt” znači i (a) manje značajni nadzirani subjekt u državi članici europodručja i (b) manje značajni nadzirani subjekt u državi članici izvan europodručja koja je država članica sudionica;
8.
„manje značajni nadzirani subjekt u državi članici europodručja” znači nadzirani subjekt osnovan u državi članici europodručja koji nema status značajnog nadziranog subjekta u smislu članka 6. stavka 4. Uredbe o SSM-u;
9.
„nacionalno nadležno tijelo” znači nacionalno nadležno tijelo kako je utvrđeno u članku 2. točki 2. Uredbe o SSM-u. Ova definicija je bez utjecaja na sporazume prema nacionalnom pravu koji dodjeljuju određene nadzorne zadaće nacionalnoj središnjoj banci (NSB) koja nije imenovana kao nacionalno nadležno tijelo. U ovom slučaju, NSB izvršava ove zadaće unutar okvira utvrđenog nacionalnim pravom i ovom Uredbom. Upućivanje na nacionalno nadležno tijelo u ovoj Uredbi u ovom se slučaju primjenjuje na odgovarajući način na NSB za zadaće koje su mu dodijeljene nacionalnim pravom;
10.
„nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji” znači nacionalno nadležno tijelo imenovano od strane države članice sudionice u bliskoj suradnji u skladu s Direktivom 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća. (8);
11.
„nacionalno imenovano tijelo” znači nacionalno imenovano tijelo kako je utvrđeno člankom 2. točkom 7. Uredbe o SSM-u;
12.
„nacionalno imenovano tijelo u bliskoj suradnji” znači nacionalno imenovano tijelo izvan europodručja imenovano od strane države članice sudionice u bliskoj suradnji za potrebe zadaća povezanih s člankom 5. Uredbe o SSM-u;
13.
„država članica izvan europodručja” znači država članica čija valuta nije euro;
14.
„matično društvo” znači matično društvo kako je utvrđeno u članku 4. stavku 1. točki (15) Uredbe (EU) br. 575/2013;
15.
„država članica sudionica u bliskoj suradnji” znači državu članicu izvan europodručja koja je uspostavila blisku suradnju s ESB-om u skladu sa člankom 7. Uredbe o SSM-u;
16.
„značajni nadzirani subjekt” znači i (a) značajni nadzirani subjekt u državi članici europodručja i (b) značajni nadzirani subjekt u državi članici sudionici izvan europodručja;
17.
„značajni nadzirani subjekt u državi članici europodručja” znači nadzirani subjekt s poslovnim nastanom u državi članici europodručja koji ima status značajnog nadziranog subjekta sukladno odluci ESB-a utemeljenoj na članku 6. stavku 4. ili članku 6. stavku 5. točki (b) Uredbe o SSM-u;
18.
„značajni nadzirani subjekt u državi članici sudionici izvan europodručja” znači nadzirani subjekt s poslovnim nastanom u državi članici sudionici izvan europodručja koji ima status značajnog nadziranog subjekta sukladno odluci ESB-a utemeljenoj na članku 6. stavku 4. ili članku 6. stavku 5. točki (b) Uredbe o SSM-u;
19.
„društvo kći” znači društvo kći kako je utvrđeno u članku 4. stavku 1. točki (16) Uredbe (EU) br. 575/2013;
20.
„nadzirani subjekt” znači bilo koji od navedenih: (a) kreditna institucija osnovana u državi članici sudionici; (b) financijski holding s osnovan u državi članici sudionici; (c) mješoviti financijski holding osnovan u državi članici sudionici, pod uvjetom da ispunjava uvjete propisane u točki (21) pod (b); (d) podružnica s poslovnim nastanom u državi članici sudionici od strane kreditne institucije osnovane u državi članici nesudionici.
Središnja druga ugovorna strana, kako je određena u članku 2. stavku 1. Uredbe (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (9), koja se smatra kreditnom institucijom u smislu Direktive 2013/36/EU, smatra se nadziranim subjektom sukladno Uredbi o SSM-u, ovoj Uredbi i sukladno mjerodavnom pravu Unije ne dovodeći u pitanje nadzor središnjih drugih ugovornih strana od strane odgovarajućih nacionalnih nadležnih tijela kako je propisano Uredbom (EU) br. 648/2012;
21.
„nadzirana grupa” znači bilo koja od navedenih:
(a)
grupa čije je matično društvo kreditna institucija ili financijski holding koji ima glavnu upravu u državi članici sudionici;
(b)
grupa čije je matično društvo mješoviti financijski holding koji ima glavnu upravu u državi članici sudionici, pod uvjetom da je koordinator financijskog konglomerata, u smislu Direktive 2002/87/EZ Parlamenta i Vijeća (10), tijelo nadležno za nadzor kreditnih institucija te da je također koordinator u svojoj funkciji nadzornog tijela kreditnih institucija;
(c)
nadzirani subjekti od kojih svaki ima glavnu upravu u istoj državi članici sudionici pod uvjetom da su stalno povezani sa središnjim tijelom koje ih nadzire u skladu s uvjetima propisanima u članku 10. Uredbe (EU) br. 575/2013 i koje je ima sjedište u istoj državi članici sudionici;
22.
„značajna nadzirana grupa” znači nadzirana grupa koja ima status značajne nadzirane grupe sukladno odluci ESB-a utemeljenoj na članku 6. stavku 4. ili članku 6. stavku 5. točki (b) Uredbe o SSM-u;
23.
„manje značajna nadzirana grupa” znači nadzirana grupa koja nema status značajne nadzirane grupe u smislu članka 6. stavka 4. Uredbe o SSM-u;
24.
„nadzorni postupak ESB-a” znači svaka aktivnost ESB-a usmjerena na pripremu izdavanja nadzorne odluke ESB-a, uključujući zajedničke postupke i izricanje administrativnih novčanih kazni. Na sve nadzorne postupke ESB-a primjenjuje se dio III. Dio III se također primjenjuje na izricanje administrativnih novčanih kazni, osim ako dio X ne propisuje drugačije;
25.
„nadzorni postupak nacionalnog nadležnog tijela” znači svaka aktivnost nacionalnog nadležnog tijela usmjerena na pripremu izdavanja nadzorne odluke od strane nacionalnog nadležnog tijela, koja je upućena jednom ili više nadziranih subjekata ili nadziranih grupa ili jednoj ili više drugih osoba, uključujući izricanje administrativnih kazni;
26.
„nadzorna odluka ESB-a” znači pravi akt koji donosi ESB u izvršavanju zadaća i ovlasti dodijeljenih mu Uredbom o SSM-u, a koji ima oblik odluke ESB-a i upućen je jednom ili više nadziranih subjekata ili nadziranih grupa ili jednoj ili više osoba i nije pravni akt opće primjene;
27.
„treća zemlja” znači zemlja koja nije niti država članica niti članica Europskog gospodarskog prostora;
28.
„radni dan” znači dan koji nije subota, nedjelja ili neradni dan ESB-a u skladu s kalendarom koji se primjenjuje na ESB (11).
DIO II.
ORGANIZACIJA SSM-a
GLAVA 1.
STRUKTURE ZA NADZOR ZNAČAJNIH I MANJE ZNAČAJNIH NADZIRANIH SUBJEKATA
POGLAVLJE 1.
Nadzor značajnih nadziranih subjekata
Članak 3.
Zajednički nadzorni timovi
1. Zajednički nadzorni tim osniva se za nadzor svakog značajnog nadziranog subjekta ili značajne nadzirane grupe u državama članicama sudionicama. Svaki zajednički nadzorni tim sastavljen je od zaposlenika ESB-a i zaposlenika nacionalnih nadležnih tijela imenovanih u skladu s člankom 4., a čiji rad koordinira imenovani zaposlenik ESB-a (dalje u tekstu: koordinator zajedničkog nadzornog tima’) i jedan ili više podkoordinatora nacionalnog nadležnog tijela, kako je dalje propisano u članku 6.
2. Ne dovodeći u pitanje druge odredbe ove Uredbe, zadaće zajedničkog nadzornog tima uključuju, ali nisu ograničene, na sljedeće:
(a)
obavljanje postupka nadzorne provjere i ocjene iz članka 97. Direktive 2013/36/EU za značajni nadzirani subjekt ili značajnu nadziranu grupu koju značajni nadzorni subjekt nadzire;
(b)
sudjelovanje u pripremi programa nadzornog ispitivanja koji se treba predložiti Nadzornom odboru, uzimajući u obzir postupak nadzorne provjere i ocjene, uključujući plan izravne kontrole, kako je propisano člankom 99. Direktive 2013/36/EU, za takav značajni nadzirani subjekt ili značajnu nadziranu grupu;
(c)
provođenje programa nadzornog ispitivanja koji je odobrio ESB i svake nadzorne odluke ESB-a u odnosu na značajni nadzirani subjekt ili značajne nadzirane grupe koje nadzire;
(d)
osiguravanje koordinacije s timom za izravnu kontrolu iz dijela XI. u odnosu na provedbu plana izravne kontrole;
(e)
prema potrebi, povezivanje s nacionalnim nadležnim tijelima.
Članak 4.
Osnivanje i sastav zajedničkih nadzornih timova
1. ESB je odgovoran za osnivanje i sastav zajedničkih nadzornih timova. Imenovanje zaposlenika nacionalnih nadležnih tijela u zajedničke nadzorne timove obavljaju odgovarajuća nacionalna nadležna tijela u skladu sa stavkom 2.
2. U skladu s načelima propisanim u članku 6. stavku 8. Uredbe o SSM-u i ne dovodeći u pitanje njen članak 31., nacionalna nadležna tijela imenuju jednog ili više zaposlenika kao člana ili članove zajedničkih nadzornih timova. Zaposlenik nacionalnog nadležnog tijela može biti imenovan za člana više zajedničkih nadzornih timova.
3. Neovisno o stavku 2. ESB može zahtijevati od nacionalnih nadležnih tijela da promijene imenovanja koja su izvršili ako je to prikladno radi sastavljanja zajedničkog nadzornog tima.
4. Ako više od jednog nacionalnog nadležnog tijela izvršava nadzorne zadaće u državi članici sudionici ili ako nacionalno pravo države članice sudionice dodjeljuje posebne nadzorne zadaće NSB-u, a NSB nije nacionalno nadležno tijelo, odgovarajuća tijela koordiniraju njihovo sudjelovanje unutar zajedničkih nadzornih timova.
5. ESB i nacionalna nadležna tijela se međusobno savjetuju i sporazumijevaju o korištenju sredstava nacionalnih nadležnih tijela u odnosu na zajedničke nadzorne timove.
Članak 5.
Uključivanje zaposlenika nacionalnih središnjih banaka država članica sudionica
1. Nacionalne središnje banke država članica sudionica koje su uključene u bonitetni nadzor značajnog nadziranog subjekta ili značajne nadzirane grupe prema svojem nacionalnom pravu ali koje nisu nacionalna nadležna tijela mogu također imenovati jednog ili više svojih zaposlenika u zajednički nadzorni tim.
2. O takvom se imenovanju izvješćuje ESB te se članak 4. primjenjuje na odgovarajući način.
3. Ako su zaposlenici nacionalnih središnjih banaka država članica sudionica imenovani u zajednički nadzorni tim, smatra se da upućivanja na nacionalna nadležna tijela u odnosu na zajedničke nadzorne timove uključuju upućivanja na te nacionalne središnje banke.
Članak 6.
Koordinator zajedničkog nadzornog tima i podkoordinatori
1. Koordinator zajedničkog nadzornog tima kojem pružaju pomoć podkoordinatori nacionalnog nadležnog tijela, kao što je određeno u stavku 2. osiguravaju koordinaciju rada unutar zajedničkog nadzornog tima. U tu svrhu, članovi zajedničkog nadzornog tima slijede upute koordinatora zajedničkog nadzornog tima u odnosu na njihove zadaće u zajedničkom nadzornom timu. Ovo je bez utjecaja na njihove zadaće i dužnosti u njihovom odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu.
2. Svako nacionalno nadležno tijelo koje imenuje više od jednog zaposlenika u zajednički nadzorni tim određuje jednog od njih kao podkoordinatora (dalje u tekstu „podkoordinator nacionalnog nadležnog tijela”). Podkoordinatori nacionalnog nadležnog tijela pomažu koordinatoru zajedničkog nadzornog tima u odnosu na organizaciju i koordinacije zadaća u zajedničkom nadzornom timu, a posebno u odnosu na zaposlenike koji su imenovani od strane istog nacionalnog nadležnog tijela kao i odgovarajući podkoordinator nacionalnog nadležnog tijela. Podkoordinator nacionalnog nadležnog tijela može davati upute članovima zajedničkog nadzornog tima imenovanim od strane istog nacionalnog nadležnog tijela, pod uvjetom da te upute nisu u suprotnosti s uputama danim od strane koordinatora zajedničkog nadzornog tima.
POGLAVLJE 2.
Nadzor manje značajnih nadziranih subjekata
Članak 7.
Uključivanje zaposlenika iz drugih nacionalnih nadležnih tijela u nadzorni tim nadležnog nacionalnog tijela
Ne dovodeći u pitanje članak 31. stavak 1. Uredbe o SSM-u, ako ESB u vezi s nadzorom manje značajnih nadziranih subjekata, utvrdi da je primjereno u nadzorni tim nacionalnog nadležnog tijela uključiti zaposlenike iz jednog ili više drugih nacionalnih nadležnih tijela, može zahtijevati uključivanje zaposlenika drugih nacionalnih nadležnih tijela.
GLAVA 2.
NADZOR NA KONSOLIDIRANOJ OSNOVI I SUDJELOVANJE ESB-A I NACIONALNIH NADLEŽNIH TIJELA U KOLEGIJU NADZORNIH TIJELA
Članak 8.
Nadzor na konsolidiranoj osnovi
1. ESB provodi nadzor na konsolidiranoj osnovi, kao što je predviđeno člankom 111. Direktive 2013/36/EU u odnosu na kreditne institucije, financijske holdinge ili mješovite financijske holdinge koji su značajni na konsolidiranoj osnovi, kada je matično društvo matična institucija u državi članici sudionici ili matična institucija Unije osnovana u državi članici sudionici.
2. Odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo je obavlja zadaće nadzornog tijela na konsolidiranoj osnovi u odnosu na kreditne institucije, financijske holdinge ili mješovite financijske holdinge koji su manje značajni na konsolidiranoj osnovi.
Članak 9.
ESB kao predsjedavajući kolegija nadzornih tijela
1. Kada je ESB konsolidirajuće nadzorno tijelo, ESB tada predsjeda kolegiju osnovanom sukladno članku 116. Direktive 2013/36/EU. Nacionalna nadležna tijela država članica sudionica u kojima su osnovana matična društva, društva kćeri i značajne podružnice u smislu članka 51. Direktive 2013/36/EU, ako postoje, imaju pravo sudjelovati u kolegiju kao promatrači.
2. Ako nije osnovan kolegij sukladno članku 116. Direktive 2013/36/EU, a značajni nadzirani subjekt ima podružnice u državi članici nesudionici koje se smatraju značajnima sukladno članku 51. stavku 1. Direktive 2013/36/EU, tada ESB osniva kolegij nadzornih tijela s nadležnim tijelima država članica domaćina.
Članak 10.
ESB i nacionalna nadležna tijela kao članovi kolegija nadzornih tijela
Ako se konsolidirajuće nadzorno tijelo ne nalazi u državi članici sudionici, ESB i nacionalna nadležna tijela sudjeluju u kolegiju nadzornih tijela u skladu sa sljedećim pravilima i mjerodavnim pravu Unije:
(a)
ako su svi nadzirani subjekti u državama članicama sudionicama značajni nadzirani subjekti, ESB sudjeluje u kolegiju nadzornih tijela kao član, a nacionalna nadležna tijela su ovlaštena sudjelovati u istom kolegiju kao promatrači;
(b)
ako su svi nadzirani subjekti u državama članicama sudionicama manje značajni nadzirani subjekti, nacionalna nadležna tijela sudjeluju u kolegiju nadzornih tijela kao članovi;
(c)
ako su nadzirani subjekti u državama članicama istodobno manje značajni nadzirani subjekti i značajni nadzirani subjekti, ESB i nacionalna nadležna tijela sudjeluju u kolegiju nadzornih tijela kao članovi. Nacionalna nadležna tijela država članica sudionica u kojima su značajni nadzirani subjekti osnovani, ovlaštena su sudjelovati u kolegiju nadzornih tijela kao promatrači.
GLAVA 3.
POSTUPCI U VEZI PRAVA POSLOVNOG NASTANA I SLOBODE PRUŽANJA USLUGA
POGLAVLJE 1.
Postupci u vezi prava poslovnog nastana i slobode pružanja usluga unutar SSM-a
Članak 11.
Pravo poslovnog nastana kreditnih institucija unutar SSM-a
1. Svaki značajni nadzirani subjekt koji želi osnovati podružnicu na području druge države članice sudionice obavještava nacionalno nadležno tijelo države članice sudionice u kojoj značajni nadležni subjekt ima glavnu upravu o svojoj namjeri. Informacija se daje u skladu sa zahtjevima propisanim u članku 35. stavku 2. Direktive 2013/36/EU. Nacionalno nadležno tijelo odmah obavještava ESB o primitku ove obavijesti.
2. Svaki manje značajni nadzirani subjekt koji želi osnovati podružnicu na području druge države članice sudionice obavještava svoje nacionalno nadležno tijelo o svojoj namjeri u skladu sa zahtjevima propisanim u članku 35. stavku 2. Direktive 2013/36/EU.
3. Ako u roku od dva mjeseca od primitka obavijesti ESB ne donese drugačiju odluku, podružnica iz stavka 1. može biti osnovana i započeti obavljati svoje djelatnosti. ESB dostavlja ovu informaciju nacionalnom nadležnom tijelu države članice sudionice u kojoj će podružnica biti osnovana.
4. Ako unutar dva mjeseca od primitka obavijesti nacionalno nadležno tijelo ne donese drugačiju odluku, podružnica iz stavka 2. može biti osnovana i započeti obavljati svoje djelatnosti. Nacionalno nadležno tijelo dostavlja ovu informaciju ESB-u i nacionalnim nadležnom tijelu države članice sudionice u kojoj će podružnica biti osnovana.
5. U slučaju promjene bilo koje informacije dostavljene sukladno stavcima 1. i 2., nadzirani subjekt u pisanom obliku obavještava o ovoj promjeni nadležno nacionalno tijelo koje je zaprimilo prvobitnu informaciju i to najmanje mjesec dana prije primjene promjene. Ovo nacionalno nadležno tijelo obavještava nacionalno nadležno tijelo države članice u kojoj je podružnica osnovana.
Članak 12.
Ostvarivanje slobode pružanja usluga od strane kreditnih institucija unutar SSM-a
1. Svaki značajni nadzirani subjekt koji želi prvi put ostvariti slobodu pružanja usluga obavljanjem svojih djelatnosti na području druge države članice sudionice obavještava o svojoj namjeri nacionalno nadležno tijelo države članice sudionice u kojoj značajni nadzirani subjekt ima svoju glavnu upravu. Informacije će biti dostavljene sukladno zahtjevima propisanim u članku 39. stavku 1. Direktive 2013/36/EU. Nacionalno nadležno tijelo će bez odgode obavijestiti ESB o primitku ove obavijesti. Nacionalno nadležno tijelo će također dostaviti obavijest nacionalnom nadležnom tijelu države članice sudionice u kojoj će se pružati usluge.
2. Svaki manje značajni nadzirani subjekt koji želi prvi put ostvariti slobodu pružanja usluga obavljanjem svojih djelatnosti na području druge države članice sudionice obavještava svoje nacionalno nadležno tijelo u skladu sa zahtjevima propisanim u članku 39. stavku 1. Direktive 2013/36/EU. Obavijest se dostavlja ESB-u i nacionalnom nadležnom tijelu države članice sudionice u kojoj će se pružati usluge.
POGLAVLJE 2.
Postupci u vezi prava poslovnog nastana i slobode pružanja usluga unutar SSM-a od strane kreditnih institucija osnovanih u državama članicama nesudionicama
Članak 13.
Obavijest o ostvarivanju prava poslovnog nastana unutar SSM-a od strane kreditnih institucija osnovanih u državama članicama nesudionicama
1. Kada nadležno tijelo države članice nesudionice dostavi informaciju iz članka 35. stavka 2. Direktive 2013/36/EU u skladu s postupkom propisanim u članku 35. stavku 3. nacionalnom nadležnom tijelu države članice sudionice u kojoj se osniva podružnica, navedeno nacionalno nadležno tijelo odmah obavještava ESB o primitku te obavijesti.
2. U roku od dva mjeseca od primitka obavijesti nadležnog tijela države članice nesudionice, ESB, ako se radi o podružnici koja je značajna sukladno kriterijima propisanim u članku 6. Uredbe o SSM-u i dijelu IV. ove Uredbe, ili odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo, ako se radi o podružnici koja je manje značajna na temelju kriterija propisanih u članku 6. Uredbe o SSM-u i u dijelu IV. ove Uredbe, pripremaju se za nadzor podružnice u skladu s člancima 40. do 46. Direktive 2013/36/EU, i ako je potrebno, navode uvjete pod kojima, radi javnog interesa, podružnica može obavljati svoje djelatnosti u državi članici domaćinu.
3. Nacionalna nadležna tijela obavještavaju ESB o uvjetima pod kojima se djelatnosti, prema nacionalnom pravu i u javnom interesu, mogu obavljati od strane podružnice u njihovoj državi članici.
4. Promjene bilo kojih informacija dostavljenih od strane kreditne institucije koja želi osnovati podružnicu sukladno članku 35. stavku 2. točkama (b), (c) ili (d) Direktive 2013/36/EU dostavljaju se nacionalnom nadležnom tijelu iz stavka1.
Članak 14.
Nadležno tijelo države članice domaćina za podružnice
1. U skladu s člankom 4. stavkom 2. Uredbe o SSM-u, ESB izvršava ovlasti nadležnog tijela države članice domaćina ako je podružnica značajna u smislu članka 6. stavka 4. navedene Uredbe.
2. Ako je podružnica manje značajna u smislu članka 6. stavka 4. Uredbe o SSM-u, nacionalno nadležno tijelo države članice sudionice u kojoj podružnica ima sjedište izvršava ovlasti nadležnog tijela države članice domaćina.
Članak 15.
Obavijest o ostvarivanju slobode pružanja usluga unutar SSM-a od strane kreditnih institucija osnovanih u državama članicama nesudionicama
Ako nadležno tijelo države članice nesudionice dostavi obavijest u smislu članka 39. stavka 2. Direktive 2013/36/EU, primatelj obavijesti je nacionalno nadležno tijelo države članice sudionice u kojoj se ostvaruje sloboda pružanja usluga. Nacionalno nadležno tijelo odmah obavještava ESB o primitku ove obavijesti.
Članak 16.
Nadležno tijelo države članice domaćina za slobodu pružanja usluga
1. U skladu s člankom 4. stavkom 2. i unutar područja primjene članka 4. stavka 1. Uredbe o SSM-u, ESB izvršava zadaće nadležnog tijela države članice domaćina u odnosu na kreditne institucije osnovane u državama članicama nesudionicama koje ostvaruju slobodu pružanja usluga u državama članicama sudionicama.
2. Ako je sloboda pružanja usluga u javnom interesu, nacionalna nadležna tijela obavještavaju ESB o ovim uvjetima, a u skladu s određenim uvjetima prema nacionalnom pravu država članica sudionica.
POGLAVLJE 3.
Postupci u vezi prava poslovnog nastana i slobode pružanja usluga u odnosu na države članice nesudionice
Članak 17.
Pravo poslovnog nastana i ostvarivanje slobode pružanja usluga u odnosu na države članice nesudionice
1. Značajni nadzirani subjekt koji želi osnovati podružnicu ili ostvariti slobodu pružanja usluga na području države članice nesudionice obavještava o svojoj namjeri odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo u skladu s primjenjivim pravom Unije. Nacionalno nadležno tijelo će bez odgode obavijestiti ESB o primitku ove obavijesti. ESB izvršava ovlasti nadležnog tijela matične države članice.
2. Manje značajni nadzirani subjekt koji želi osnovati podružnicu ili ostvariti slobodu pružanja usluga na području države članice nesudionice obavještava odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo o svojoj namjeri u skladu s primjenjivim pravom Unije. Odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo izvršava ovlasti nadležnog tijela matične države članice.
GLAVA 4.
DODATNI NADZOR FINANCIJSKIH KONGLOMERATA
Članak 18.
Koordinator
1. ESB preuzima zadaće koordinatora financijskog konglomerata u skladu s kriterijima utvrđenim mjerodavnim pravom Unije u odnosu na značajni nadzirani subjekt.
2. Nacionalno nadležno tijelo preuzima zadaće koordinatora financijskog konglomerata u skladu s kriterijima utvrđenim mjerodavnim pravom Unije u odnosu na manje značajni nadzirani subjekt.
DIO III.
OPĆE ODREDBE KOJE SE PRIMJENJUJU NA FUNKCIONIRANJE SSM-a
GLAVA 1.
NAČELA I OBVEZE
Članak 19.
Pregled
Ovaj dio III. propisuje (a) opća pravila za provođenje SSM-a od strane ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela i (b) odredbe koje primjenjuje ESB kad provodi nadzorne postupke ESB-a.
Opća načela i odredbe koji se primjenjuju između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela u bliskoj suradnji utvrđena su u dijelu IX.
Članak 20.
Dužnost suradnje u dobroj vjeri
ESB i nacionalna nadležna tijela obvezna su surađivati u dobroj vjeri i razmjenjivati informacije.
Članak 21.
Opća obveza razmjene informacija
1. Ne dovodeći u pitanje ovlast ESB-a da neposredno primi, ili ima neposredan pristup informacijama koje trajno dostavljaju nadzirani subjekti, nacionalna nadležna tijela posebno dostavljaju ESB-u pravodobno i točno, sve informacije potrebne ESB-u za provođenje zadaća koje su mu dodijeljene Uredbom o SSM-u. Takve informacije uključuju informacije koje proizlaze iz provjera nacionalnih nadležnih tijela i njihovih aktivnosti na licu mjesta.
2. U okolnostima kada ESB dobiva informacije neposredno od pravnih ili fizičkih osoba iz članka 10. stavka 1. Uredbe o SSM-u, ESB dostavlja takve informacije pravodobno i točno nacionalnim nadležnim tijelima na koja se te informacije odnose. Takve informacije naročito uključuju informacije potrebne nacionalnim nadležnim tijelima za izvršavanje njihove uloge pružanja pomoći ESB-u.
3. Ne dovodeći u pitanje stavak 2., ESB će nacionalnim nadležnim tijelima pružiti redovni pristup ažuriranim informacijama, koje su nacionalnim nadležnim tijelima potrebne za izvršavanje njihovih zadaća povezanih s bonitetnim nadzorom.
Članak 22.
Pravo ESB-a da upućuje nacionalna nadležna tijela ili nacionalna imenovana da se koriste svojim ovlastima i da djeluju ako ESB ima nadzornu zadaću ali nema povezanu ovlast
1. U mjeri potrebnoj za izvršavanje zadaća koje su mu dodijeljene Uredbom o SSM-u, ESB može davanjem uputa, zahtijevati od nacionalnih nadležnih tijela ili nacionalnih imenovanih tijela ili i od jednih i od drugih da se koriste svojim ovlastima, na temelju i u skladu s uvjetima utvrđenim nacionalnim pravom, a kako je predviđeno člankom 9. Uredbe o SSM-u, kada Uredba o SSM-u ne dodjeljuje takve ovlasti ESB-u.
2. Nacionalna nadležna tijela i/ili, u odnosu na članak 5. Uredbe o SSM-u, nacionalna imenovana tijela, obavještavaju ESB o izvršavanju ovih ovlasti bez nepotrebnog odgađanja.
Članak 23.
Jezično uređenje između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela
ESB-a i nacionalna nadležna tijela donose sporazume za njihovu komunikaciju unutar SSM-a, uključujući i jezik koji će se koristiti.
Članak 24.
Jezično uređenje između ESB- a i pravnih ili fizičkih osoba, uključujući nadzirane subjekte
1. Svaki dokument koji nadzirani subjekt ili bilo koja druga pravna ili fizička osoba na koje se pojedinačno primjenjuju nadzorni postupci ESB-a, šalje ESB-u može biti sastavljen na bilo kojem službenom jeziku Unije, po izboru nadziranog subjekta ili osobe.
2. ESB, nadzirani subjekti i bilo koje druge pravne ili fizičke osobe na koje se pojedinačno primjenjuju nadzorni postupci ESB-a, mogu se sporazumjeti da će isključivo upotrebljavati jedan službeni jezik Unije u svojoj pisanoj komunikaciji, čak i u odnosu na nadzorne odluke ESB-a.
Opoziv takvog sporazuma o upotrebi jednog jezika utječe samo na aspekte nadzornog postupka ESB-a koji još nisu provedeni.
Kada sudionici usmene rasprave zahtijevaju davanje iskaza na određenom službenom jeziku Unije koji nije jezik nadzornog postupka ESB-a., dostavit će ESB-u pravodobnu obavijest o tom zahtjevu, tako da ESB može poduzeti potrebne pripreme.
GLAVA 2.
OPĆE ODREDBE U ODNOSU NA POSTUPAK DONOŠENJA NADZORNIH ODLUKA ESB-A
POGLAVLJE 1.
Nadzorni postupci ESB-a
Članak 25.
Opća načela
1. Svi nadzorni postupci ESB-a pokrenuti u skladu s člankom 4. i odjeljkom 2. poglavlja III. Uredbe o SSM-u provode se u skladu s člankom 22. Uredbe o SSM-u i odredbama ove glave.
2. Odredbe ove glave ne primjenjuju se na postupke koje provodi Administrativni odbor za preispitivanja.
Članak 26.
Stranke
1. Stranke nadzornog postupka ESB-a su:
(a)
stranke koje podnesu zahtjev;
(b)
stranke kojima ESB namjerava uputiti ili je uputio nadzornu odluku ESB-a.
2. Smatra se da nacionalna nadležna tijela nisu stranke.
Članak 27.
Zastupanje stranke
1. Stranku mogu zastupati njezini zakonski zastupnici ili bili koji drugi zastupnik ovlašten na temelju pisane punomoći za poduzimanje bilo koje radnje u vezi nadzornog postupka ESB-a.
2. Svaki opoziv punomoći proizvodi učinke tek kad ESB zaprimi pisani opoziv. ESB potvrđuje primitak takvog opoziva.
3. Ako je stranka imenovala zastupnika u nadzornom postupku ESB-a, ESB stupa u kontakt samo s imenovanim zastupnikom u tom nadzornom postupku osim ako posebne okolnosti zahtijevaju da ESB stupi u kontakt izravno sa strankom. U potonjem slučaju, o tome se obavještava zastupnik.
Članak 28.
Opće obveze ESB-a i stranaka u nadzornom postupku ESB-a
1. Nadzorni postupak ESB-a može se pokrenuti po službenoj dužnosti ili na zahtjev stranke. Sukladno stavku 3., ESB utvrđuje činjenice koje će se uzeti u obzir za donošenje konačne odluke u svakom nadzornom postupku ESB-a pokrenutom po službenoj dužnosti.
2. U svojoj procjeni, ESB uzima u obzir sve bitne okolnosti.
3. Sukladno pravu Unije, od stranke se zahtijeva da sudjeluje u nadzornom postupku ESB-a i da pruža pomoć radi razjašnjavanja činjenica. U nadzornim postupcima ESB-a pokrenutim na zahtjev stranke, ESB može ograničiti svoje utvrđivanje činjenica zahtijevajući od stranke da dostavi bitne podatke o činjeničnom stanju.
Članak 29.
Dokazi u nadzornim postupcima ESB-a
1. Kako bi utvrdio činjenično stanje, ESB se koristi onim dokazima koje, nakon razmatranja, smatra prikladnim.
2. Sukladno pravu Unije, stranke pomažu ESB-u u utvrđivanju činjeničnog stanja. U prvom redu to čine istinitim iznošenjem činjenica koje su im poznate, sukladno ograničenjima vezanim uz postupke kažnjavanja prema pravu Unije.
3. ESB može odrediti rok do kojeg stranke mogu dostaviti dokaze.
Članak 30.
Svjedoci i vještaci u nadzornim postupcima ESB-a
1. ESB može saslušavati svjedoke i vještake ako to smatra potrebnim.
2. Kada ESB imenuje vještaka, tada sporazumom određuje njegove zadaće i utvrđuje rok u kojem vještak dostavlja svoj nalaz.
3. Kada ESB saslušava svjedoka ili stručnjaka, oni su ovlašteni zahtijevati naknadu putnih troškova i dnevnica. Svjedoci su ovlašteni na naknadu gubitka zarade a vještaci na ugovorenu naknadu za njihove usluge nakon što su dali svoje iskaze. Naknada se određuje u skladu s odgovarajućim odredbama koje se primjenjuju na naknade troškova za svjedoke, odnosno vještake od strane Suda Europske unije.
4. ESB može zahtijevati da osobe navedene u članku 11. stavku 1. točki (c) Uredbe o SSM-u, pristupe kao svjedoci u prostorije ESB-a ili na bilo koje drugo mjesto u državi članici sudionici koje odredi ESB. Ako je osoba iz članka 11. stavka 1. točke (c)Uredbe o SSM-u pravna osoba, fizička osoba koja zastupa tu pravu osobu obvezna je pristupiti sukladno prethodnoj rečenici.
Članak 31.
Pravo na saslušanje
1. Prije nego što ESB može donijeti nadzornu odluku upućenu stranci, a koja bi odluka mogla štetno utjecati na prava te stranke, stranci mora biti dana mogućnost dostave pisanog očitovanja ESB-u o činjenicama, primjedbama i pravnoj osnovi, značajnim za nadzornu odluku. Ako ESB to smatra prikladnim, može strankama dati mogućnost da se o činjenicama, primjedbama i pravnoj osnovi značajnim za nadzornu odluku očituju na sastanku. U obavijesti kojom ESB daje stranci mogućnost da se očituje navodi se bitan sadržaj naznačene nadzorne odluke ESB-a, kao i značajne činjenice, prigovore i pravnu osnovu na kojima ESB namjerava temeljiti svoju odluku. Odredbe ovog članka ne primjenjuju se na Odjeljak 1. poglavlja III. Uredbe o SSM-u.
2. Ako ESB daje stranci mogućnost da se o činjenicama, prigovorima i pravnoj osnovi značajnim za nadzornu odluku ESB-a očituje na sastanku, izostanak stranke nije razlog za odgodu sastanka, osim ako je izostanak valjano ispričan. Ako je stranka opravdala svoj izostanak, ESB može odgoditi sastanak ili dati stranci mogućnost da se o činjenicama, prigovorima i pravnoj osnovi značajnim za nadzornu odluku ESB-a očituje pisanim putem. ESB sastavlja pisani zapisnik sa sastanka koji stranke potpisuju, te strankama dostavlja primjerak zapisnika.
3. Stranci se, u načelu, daje mogućnost da se očituje u pisanom obliku u roku od dva tjedna nakon primitka izjave u kojoj se utvrđuju činjenice, prigovori i pravna osnova na kojima ESB namjerava utemeljiti nadzornu odluku ESB-a.
Na zahtjev stranke, ESB može prema potrebi produljiti rok.
U posebnim okolnostima, ESB može skratiti rok na tri radna dana. Rok se također skraćuje na tri radna dana u slučajevima iz članaka 14. i 15. Uredbe o SSM-u.
4. Neovisno o stavku 3. i sukladno stavku 5. ESB može donijeti nadzornu odluku ESB-a upućenu stranci koja štetno utječe na prava te strane bez davanja mogućnosti stranci da se očituje o činjenicama, prigovorima i pravnoj osnovi značajnim za nadzornu odluku ESB-a prije njenog donošenja, ako se donošenje hitne odluke čini potrebnim da bi se spriječila značajna šteta financijskom sustavu.
5. Ako se, u skladu sa stavkom 4., donese hitna nadzorna odluka ESB-a, stranci se daje mogućnost da se očituje u pisanom obliku o činjenicama, prigovorima i pravnoj osnovi značajnim za nadzornu odluku ESB-a bez nepotrebnog odgađanja nakon njenog donošenja. Stranci se u načelu daje mogućnost davanja pisanog očitovanja u roku od dva tjedna od primitka nadzorne odluke ESB-a. Na zahtjev stranke, ESB može produljiti rok; rok međutim ne smije biti dulji od šest mjeseci. ESB preispituje nadzornu odluku ESB-a u pogledu očitovanja stranke i može ju ili potvrditi ili poništiti ili izmijeniti ili poništiti i zamijeniti novom nadzornom odlukom ESB-a.
6. Stavci 4. i 5. ne primjenjuju se na nadzorne postupke ESB-a vezano uz kazne sukladno članku 18. Uredbe o SSM-u i dijelu X. ove Uredbe.
Članak 32.
Uvid u spise u nadzornom postupku ESB-a
1. U nadzornim postupcima ESB-a u potpunosti se poštuje pravo na obranu predmetnih stranaka. U tu svrhu, a nakon pokretanja nadzornog postupka ESB-a, stranke su ovlaštene izvršiti uvid u spis ESB-a, uvažavajući opravdani interes za zaštitu poslovne tajne pravnih i fizičkih osoba koje nisu zainteresirane stranke. Pravo uvida u spis ne odnosi se na povjerljive podatke. Nacionalna nadležna tijela prosljeđuju ESB-u bez nepotrebnog odgađanja, svaki zahtjev koji zaprime vezano uz uvid u spis povezan s nadzornim postupcima ESB-a.
2. Spis se sastoji od svih dokumenata koje je ESB dobio, izradio ili prikupio za vrijeme nadzornog postupka ESB-a, neovisno o mediju na kojem su pohranjeni.
3. Ništa u ovom članku ne sprječava ESB ili nacionalna nadležna tijela da otkrivaju ili upotrebljavaju informacije potrebne za dokazivanje povrede prava.
4. ESB može odrediti da će se uvid u spis dozvoliti na jedan ili više sljedećih načina, vodeći računa o tehničkim mogućnostima stranaka:
(a)
pomoću CD-ROM-ova ili drugih uređaja za pohranu elektroničkih podataka uključujući bilo koji uređaj koji može postati dostupan u budućnosti;
(b)
pomoću preslika dostupnih spisa u papirnatom obliku koji se strankama šalju poštom;
(c)
pozivanjem strankama da pregledaju dostupne spise u prostorijama ESB-a.
5. Za potrebe ovog članka, povjerljive informacije mogu obuhvaćati interne dokumente ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela te prepisku između ESB-a i određenog nacionalnog nadležnog tijela ili prepisku između nacionalnih nadležnih tijela.
POGLAVLJE 2.
Nadzorne odluke ESB-a
Članak 33.
Razlozi za donošenje nadzornih odluka ESB-a
1. Sukladno stavku 2., nadzornoj odluci ESB-a prileži obrazloženje te odluke.
2. Obrazloženje sadrži značajne činjenice i pravne razloge na kojima je utemeljena nadzorna odluka ESB-a.
3. Sukladno članku 31. stavku 4. ESB temelji nadzornu odluku ESB-a samo na činjenicama i prigovorima o kojima se stranka mogla očitovati.
Članak 34.
Suspenzivni učinak
Neovisno o članku 278. UFEU i članku 24. stavku 8. Uredbe o SSM-u, ESB može odlučiti da se primjena nadzorne odluke ESB-a privremeno odgodi (a) navođenjem razloga za privremenu odgodu u samoj nadzornoj odluci ESB-a ili (b) u slučajevima kada se ne radi o zahtjevu za preispitivanje od strane Administrativnog odbora za preispitivanja, na zahtjev osobe kojoj je nadzorna odluka ESB-a upućena.
Članak 35.
Obavijest o nadzornim odlukama ESB-a
1. ESB može stranku obavijestiti o nadzornoj odluci ESB-a (a) usmeno, (b) dostavom ili osobnom dostavom primjerka nadzorne odluke, (c) preporučenom pošiljkom s potvrdom primitka, (d) kurirskom službom za ekspresnu dostavu, (e) telefaksom ili (f) elektroničkim putem, u skladu sa stavkom 10.
2. Ako je zastupnik ovlašten pisanim ovlaštenjem, ESB može o nadzornoj odluci ESB-a obavijestiti zastupnika. U takvim slučajevima ESB nije obvezan o nadzornoj odluci ESB-a obavijestiti i nadzirani subjekt kojeg zastupa takav zastupnik.
3. U slučaju usmene obavijesti o nadzornoj odluci ESB-a, obavijest o odluci se smatra dostavljenom adresatu ako je zaposlenik ESB-a o nadzornoj odluci ESB-a obavijestio (a) odgovarajuću fizičku osobu, ako se radi o fizičkoj osobi ili (b) ovlaštenog zastupnika za primanje pismena pravne osobe ako se radi o pravnoj osobi. U takvom slučaju, nakon takvog usmenog priopćenja, pisani primjerak nadzorne odluke ESB-a dostavlja se adresatu bez nepotrebnog odgađanja.
4. U slučaju obavijesti o nadzornoj odluci ESB-a preporučenom pošiljkom s potvrdom primitka, obavijest o nadzornoj odluci ESB-a smatra se dostavljenom adresatu desetog dana nakon što je dopis predan pružatelju poštanskih usluga, osim ako je u potvrdi primitka navedeno da je dopis primljen nekog drugog dana.
5. U slučaju dostave nadzorne odluke ESB-a kurirskom službom za ekspresnu dostavu, smatra se da je nadzorna odluka ESB-a dostavljena adresatu desetog dana nakon što je dopis predan kurirskoj službi, osim ako je u dokumentu kurirske službe o isporuci navedeno da je dopis primljen nekog drugog dana.
6. Za potrebe stavaka 4. i 5., nadzorna odluka ESB-a mora biti upućena na adresu koja je prikladna za isporuku (valjana adresa). Valjana adresa je:
(a)
u slučaju nadzornog postupka ESB-a pokrenutog na zahtjev ili zamolbu adresata nadzorne odluke ESB-a, adresa navedena u zahtjevu ili molbi;
(b)
u slučaju nadziranog subjekta, posljednja poslovna adresa glavne uprave dostavljena ESB-u od strane nadziranog subjekta;
(c)
u slučaju fizičke osobe, posljednja adresa dostavljena ESB-u, a ako adresa nije dostavljena ESB-u, a fizička osoba je zaposlenik, rukovoditelj ili dioničar nadziranog subjekta, poslovna adresa nadziranog subjekta sukladno točki (b).
7. Svaka osoba koja je stranka u nadzornom postupku ESB-a dostavlja, ESB-u valjanu adresu na njegov zahtjev.
8. Ako osoba ima sjedište ili domicil u državi koja nije država članica, ESB može zahtijevati od stranke da u razumnom roku imenuje ovlaštenog primatelja pismena s boravištem u određenoj državi članici ili koji ima poslovne prostorije u državi članici. Ako na takav zahtjev ovlašteni primatelj pismena ne bude imenovan odnosno dok takav ovlašteni primatelj ne bude imenovan, svako pismeno može se dostaviti sukladno stavcima od 3. do 5. i stavku 9. na adresu stranke koja je dostupna ESB-u.
9. Ako je osoba koja je adresat nadzorne odluke ESB-a dostavila ESB-u broj telefaksa, ESB ju može obavijestiti o nadzornoj odluci ESB-a dostavom primjerka nadzorne odluke ESB-a putem telefaksa. Smatra se da je adresat obaviješten o nadzornoj odluci ESB-a ako ESB primi potvrdu o uspješno dostavljenom telefaksu.
10. ESB može odrediti kriterije temeljem kojih nadzorna odluka ESB-a može biti dostavljena elektroničkim ili drugim usporedivim sredstvom komunikacije.
GLAVA 3.
IZVJEŠTAVANJE O POVREDAMA
Članak 36.
Izvještavanje o povredama
Svaka osoba, u dobroj vjeri, može podnijeti izvještaj izravno ESB-u ako ima opravdana razloge vjerovati da će izvještaj pokazati povredu pravnih akata iz članka 4. stavka 3. Uredbe o SSM-u od strane kreditne institucije, financijskog holdinga, mješovitog financijskog holdinga ili nadležnih tijela (uključujući i sam ESB).
Članak 37.
Odgovarajuća zaštita za izvještaje o povredama
1. Kada određena osoba izvijesti u dobroj vjeri o navodnim povredama pravnih akata iz članka 4. stavka 3. Uredbe o SSM-u od strane nadziranih subjekata ili nadležnih tijela, s izvještajem se postupa kao sa zaštićenim izvještajem.
2. Svi osobni podaci koji se odnose na osobu koja je izradila zaštićeni izvještaj i osobu koja je navodno odgovorna za povredu zaštićeni su u skladu s primjenjivim okvirom za zaštitu podataka Unije.
3. ESB neće otkriti identitet osobe koja je izradila zaštićeni izvještaj bez prethodno pribavljenog izričitog pristanka te osobe, osim ako se takvo otkrivanje zahtijeva sudskim nalogom u kontekstu daljnjih istraga ili naknadnih sudskih postupaka.
Članak 38.
Postupci za praćenje izvještaja
1. ESB procjenjuje sve izvještaje u odnosu na značajne nadzirane subjekte. ESB procjenjuje izvještaje koji se odnose na manje značajne nadzirane subjekte u odnosu na povrede uredbi ili odluka ESB-a. U potonjem slučaju, kada nacionalna nadležna tijela zaprime takve izvještaje, proslijedit će ih ESB-u, bez priopćavanja identiteta osobe koja je sastavila izvještaj, osim ako takve osobe daju svoj izričit pristanak.
2. Ne dovodeći u pitanje stavak 1., ESB prosljeđuje izvještaje koji se odnose na manje značajni nadzirani subjekt odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu, bez priopćavanja identiteta osobe koja je izradila izvještaj, osim ako takva osoba da svoj izričit pristanak.
3. ESB razmjenjuje informacije s nacionalnim nadležnim tijelima: (a) kako bi procijenio jesu li izvještaji poslani i ESB-u i odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu i kako bi koordinirao djelovanje te (b) kako bi saznao ishod praćenja izvještaja proslijeđenih nacionalnim nadležnim tijelima.
4. ESB prema razumnoj ocjeni odlučuje kako će procijeniti primljene izvještaje i koje će radnje poduzeti.
5. U slučaju navodnih povreda od strane nadziranih subjekata, odgovarajući nadzirani subjekt dostavlja ESB-u sve informacije i dokumentaciju koju ESB zahtijeva kako bi procijenio zaprimljene izvještaje.
6. U slučaju navodnih povreda od strane nadležnih tijela (osim ESB-a), ESB zahtijeva od odgovarajućeg nadležnog tijela da dostavi svoje primjedbe o činjenicama iz izvještaja.
7. U svom godišnjem izvještaju, kako je opisano u članku 20. stavku 2. Uredbe o SSM-u, ESB daje informacije o zaprimljenim izvještajima u skraćenom ili agregiranom obliku, tako da se identitet pojedinih nadziranih subjekata ili osoba ne može utvrditi.
DIO IV.
UTVRĐIVANJE STATUSA NADZIRANOG SUBJEKTA KAO ZNAČAJNOG ILI MANJE ZNAČAJNOG
GLAVA 1.
OPĆE ODREDBE VEZANE UZ RAZVRSTAVANJE KAO ZNAČAJNOG ILI MANJE ZNAČAJNOG NADZIRANOG SUBJEKTA
Članak 39.
Razvrstavanje nadziranog subjekta na pojedinačnoj osnovi kao značajnog
1. Nadzirani subjekt smatra se značajnim nadziranim subjektom ako ESB tako utvrdi u odluci ESB-a upućenoj odgovarajućem nadziranom subjektu sukladno člancima 43. do 49., u kojoj obrazlaže razloge na kojima je takva odluka utemeljena.
2. Nadzirani subjekt prestaje biti razvrstan kao značajni nadzirani subjekt ako ESB odluči, u odluci ESB-a upućenoj nadziranom subjektu kojom obrazlaže razloge na kojima je takva odluka utemeljena, da je taj subjekt manje značajni nadzirani subjekt ili da više nije nadzirani subjekt.
3. Nadzirani subjekt se može razvrstati kao značajni nadzirani subjekt na temelju jednog od sljedećih kriterija:
(a)
njegove veličine, određene sukladno člancima od 50. do 55. (dalje u tekstu: „kriterij veličine”);
(b)
njegove važnosti za gospodarstvo Unije ili bilo koje države članice sudionice, kako je utvrđeno u skladu s člancima od 56. do 58. (dalje u tekstu: „kriterij gospodarske važnosti”);
(c)
njegove značajnosti u odnosu na prekogranične djelatnosti, kako je određeno u skladu s člancima 59. i 60. (dalje u tekstu: „kriterij prekogranične djelatnosti”);
(d)
zahtjeva za ili primitak izravne javne financijske pomoći od Europskog stabilizacijskog mehanizma (ESM), kako je određeno u skladu s člancima od 61. do 64. (dalje u tekstu: „kriterij izravne javne financijske pomoći”);
(e)
činjenice da je nadzirani subjekt jedan od tri najznačajnije kreditne institucije u državi članici sudionici, kako je određeno u skladu s člankom 65. i 66.
4. Značajni nadzirani subjekti izravno su nadzirani od strane ESB-a osim ako posebne okolnosti opravdavaju nadzor od strane odgovarajućeg nacionalnog nadležnog tijela u skladu s glavom 9. ovog dijela.
5. ESB također izravno nadzire manje značajni nadzirani subjekt ili manje značajnu nadziranu grupu temeljem odluke ESB-a donesene sukladno članku 6. stavku 5. točki (b) Uredbe o SSM-u u mjeri u kojoj ESB izravno izvršava sve odgovarajuće ovlasti iz članka 6. stavka 4. Uredbe o SSM-u. U svrhu SSM-a, takav manje značajni nadzirani subjekt ili manje značajna nadzirana grupa razvrstava se kao značajni.
6. Prije donošenja odluka ESB-a iz ovog članka, ESB se savjetuje s odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelima. Nacionalna nadležna tijela također se obavještavaju o svakoj odluci ESB-a iz ovog članka.
Članak 40.
Razvrstavanje nadziranih subjekata koji su dio grupe kao značajnih
1. Ako je jedan ili više nadziranih subjekata dio nadzirane grupe, kriterij za određivanje značajnosti određuje se na najvišoj razini konsolidacije unutar država članica sudionica u skladu s odredbama utvrđenim u glavama od 3. do 7. dijela IV.
2. Svaki od nadziranih subjekata koji čini dio nadzirane grupe smatrat će se značajnim nadziranim subjektom u bilo kojem od sljedećih slučajeva:
(a)
ako nadzirana grupa na najvišoj razini konsolidacije unutar država članica sudionica ispunjava kriterij veličine, kriterij gospodarske važnosti ili kriterij prekograničnih djelatnosti;
(b)
ako jedan od nadziranih subjekata koji čini dio nadzirane grupe ispunjava kriterij izravne javne financijske pomoći;
(c)
ako jedan od nadziranih subjekata koji je dio nadzirane grupe predstavlja jednu od tri najznačajnije kreditne institucije u državi članici sudionici.
3. Ako je nadzirana grupa utvrđena kao značajna ili je utvrđeno da više nije značajna, ESB donosi odluku ESB-a o razvrstavanju značajnog nadziranog subjekta, ili o podizanju razvrstavanja na razinu značajnog nadziranog subjekta i dostavlja datume početka i završetka izravnog nadzora od strane ESB-a svakom nadziranom subjektu koji čini dio predmetne nadzirane grupe u skladu s kriterijima i postupcima propisanim u članku 39.
Članak 41.
Posebne odredbe u odnosu na društva kćeri kreditnih institucija sa sjedištem u državama članicama nesudionicama
1. Sve podružnice otvorene u istoj državi članici sudionici od strane kreditne institucije koja ima sjedište u državi članici nesudionici smatrat će se za potrebe ove Uredbe, jednim nadziranim subjektom.
2. Podružnice otvorene u različitim državama članicama sudionicama od strane kreditne institucije sa sjedištem u državi članici nesudionici tretirat će se pojedinačno, za potrebe ove Uredbe, kao posebni nadzirani subjekti.
3. Ne dovodeći u pitanje stavak 1., podružnice kreditne institucije sa sjedištem u državi članci nesudionici procjenjuju se pojedinačno kao posebni nadzirani subjekti i odvojeno od društava kćeri iste kreditne institucije pri utvrđivanju je li ispunjen bilo koji od kriterija predviđenih u članku 6. stavku 4. Uredbe o SSM-u.
Članak 42.
Posebne odredbe u vezi društava kćeri kreditnih institucija sa sjedištem u državama članicama nesudionicama i trećim zemljama
1. Društva kćeri sa sjedištem u jednoj ili više država članica sudionica od strane kreditne institucije koja ima ured uprave u državi članici nesudionici ili trećoj zemlji procjenjivat će se odvojeno od podružnica te kreditne institucije pri utvrđivanju je li ispunjen bilo koji od kriterija propisanih u članku 6. stavku 4. Uredbe o SSM-u.
2. Sljedeća društva kćeri se posebno procjenjuju pri utvrđivanju je li ispunjen bilo koji od kriterija propisanih u članku 6. stavku 4. Uredbe o SSM-u:
(a)
ona koja imaju sjedište u državi članici sudionici;
(b)
ona koja pripadaju grupi čije matično društvo ima ured uprave u državi članici nesudionici ili trećoj zemlji; i
(c)
ona koja ne pripadaju nadziranoj grupi unutar država članica sudionica.
GLAVA 2.
POSTUPAK ZA RAZVRSTAVANJE NADZIRANIH SUBJEKATA KAO ZNAČAJNIH NADZIRANIH SUBJEKATA
POGLAVLJE 1.
Razvrstavanje nadziranog subjekta kao značajnog
Članak 43.
Preispitivanje statusa nadziranog subjekta
1. Osim ako nije drugačije propisano ovom Uredbom, ESB preispituje, najmanje jednom godišnje, je li značajni nadzirani subjekt ili značajna nadzirana grupa i dalje ispunjavaju svaki od kriterija propisanih člankom 6. stavkom 4. Uredbe o SSM-u.
2. Osim ako nije drugačije propisano ovom Uredbom, svako nacionalno nadležno tijelo preispituje, najmanje jednom godišnje, je li manje značajni nadzirani subjekt ili manje značajna nadzirana grupa ispunjavaju kriterije propisane člankom 6. stavkom 4. Uredbe o SSM-u. U slučaju manje značajne nadzirane grupe, odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo države članice sudionice u kojoj je osnovano matično društvo utvrđeno na najvišoj razini konsolidacije unutar države članice sudionice, provodi ovo preispitivanje.
3. ESB može preispitati, u bilo koje vrijeme nakon što zaprimi odgovarajuću informaciju, a posebno u slučajevima određenim u članku 52. stavku 2., (a) ispunjava li nadzirani subjekt svaki od kriterija predviđenih člankom 6. stavkom 4. Uredbe o SSM-u i (b) je li značajni nadzirani subjekt prestao ispunjavati bilo koji od kriterija propisanih člankom 6. stavkom 4. Uredbe o SSM-u.
4. Ako nacionalno nadležno tijelo procijeni da manje značajni nadzirani subjekt ili manje značajna nadzirana grupa ispunjava bilo koji od kriterija propisanih člankom 6. stavkom 4. Uredbe o SSM-u, odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo, bez nepotrebnog odgađanja, obavještava ESB.
5. Na zahtjev ESB-a ili nacionalnog nadležnog tijela, ESB i odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo surađuju u utvrđivanju je li ispunjen bilo koji od kriterija propisanih člankom 6. stavkom 4. Uredbe o SSM-u u odnosu na nadzirani subjekt ili nadziranu grupu.
6. Ako ESB (a) odluči preuzeti izravni nadzor nadziranog subjekta ili nadzirane grupe ili (b) odluči o prestanku izravnog nadzora nadziranog subjekta ili nadzirane grupe od strane ESB-a, ESB i odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo surađuju kako bi osigurali nesmetani prijenos nadzornih ovlasti. Posebno, kad ESB preuzima izravni nadzor nadziranog subjekta, odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo priprema izvještaj koji navodi povijest nadzora i profil rizika nadziranog subjekta, a ESB priprema takav izvještaj kad odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo postaje nadležan za nadzor predmetnog subjekta.
7. ESB utvrđuje jesu li nadzirani subjekt ili nadzirana grupa značajni pomoću kriterija predviđenih u članku 6. stavku 4.Uredbe o SSM-u prema redoslijedu navedenom u toj odredbi, osobito: (a) veličini; (b) važnosti za gospodarstvo Unije ili bilo koje države članice sudionice; (c) značajnosti prekograničnih djelatnosti; (d) zahtjevu za ili primitku javne financijske pomoći izravno od ESM-a; (e) činjenici da je nadzirani subjekt jedna od tri najznačajnije kreditne institucije u državi članici sudionici.
Članak 44.
Postupak koji se primjenjuje pri utvrđivanju značajnosti nadziranog subjekta
1. U slučaju donošenja odluka o razvrstavanju nadziranog subjekta ili nadzirane grupe, koje se prema ovom poglavlju smatraju značajnim, i osim ako nije drugačije određeno, ESB primjenjuje postupovna pravila iz glave 2, III dijela ove Uredbe.
2. ESB dostavlja u pisanom obliku, u roku propisanom u članku 45., nadzornu odluku ESB-a o razvrstavanju nadziranog subjekta ili nadzirane grupe kao značajne svakom predmetnom nadziranom subjektu i također dostavlja tu odluku odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu. Za nadzirane subjekte koji čine dio značajne nadzirane grupe, ESB dostavlja odluku ESB-a nadziranom subjektu na najvišoj razini konsolidacije unutar država članica sudionica, te osigurava da svi nadzirani subjekti budu uredno obaviješteni.
3. Za nadzirane subjekte kojima odluka ESB-a nije dostavljena sukladno stavku 1., popis iz članka 49. stavka 2. služi kao obavijest o njihovom razvrstavanju kao manje značajnih.
4. ESB daje svakom odgovarajućem nadziranom subjektu mogućnost da se očituje u pisanom obliku prije donošenja odluke ESB-a sukladno stavku 1.
5. Osim toga, ESB daje odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelima, sukladno članku 39. stavku 6., mogućnost dostave primjedbi i očitovanja u pisanom obliku, a koje ESB pravovremeno razmatra.
6. Nadzirani subjekt ili nadzirana grupa razvrstava se kao značajni nadzirani subjekt ili značajna nadzirana grupa od datuma obavijesti o odluci ESB-a kojom se utvrđuje da se radi o značajnom nadziranom subjektu ili značajnoj nadziranoj grupi.
POGLAVLJE 2.
početak i završetak izravnog nadzora od strane ESB-a
Članak 45.
Početak izravnog nadzora od strane ESB-a
1. ESB navodi u odluci ESB-a datum kada preuzima izravni nadzor nadziranog subjekta ili nadzirane grupe koji je razvrstan kao značajni nadzirani subjekt ili značajna nadzirana grupa. Ta odluka može biti ista kao odluka navedena u članku 44. stavku 1. Sukladno stavku 2. ESB dostavlja tu odluku ESB-a svakom dotičnom nadziranom subjektu najmanje mjesec dana prije datuma kada će preuzeti izravni nadzor.
2. Ako ESB preuzima izravni nadzor nadziranog subjekta ili nadzirane grupe bilo na temelju zahtjeva za izravnom javnom financijskom pomoći bilo na temelju primitka izravne javne financijske pomoći od ESM-a, ESB pravovremeno dostavlja odluku ESB-a iz stavka 1. svakom dotičnom nadziranom subjektu najmanje tjedan dana prije datuma kada će preuzeti izravni nadzor.
3. ESB dostavlja primjerke odluka ESB-a iz stavka 1. odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelima.
4. ESB preuzima izravni nadzor nadziranog subjekta ili nadzirane grupe najmanje 12 mjeseci nakon datuma kada ESB dostavi nadzornu odluku ESB-a tom nadziranom subjektu, ili nadziranoj grupi sukladno članku 44. stavku 2.
5. Za potrebe ovog članka, u slučaju nadzirane grupe, ESB dostavlja odluku ESB-a nadziranom subjektu na najvišoj razini konsolidacije unutar država članica sudionica, te osigurava da su svi nadzirani subjekti unutar te grupe uredno obaviješteni do odgovarajućeg roka.
Članak 46.
Završetak izravnog nadzora od strane ESB-a
1. Kada ESB utvrdi da će izravni nadzor nadziranog subjekta ili nadzirane grupe od strane ESB-a završiti, ESB izdaje odluku ESB-a svakom predmetnom nadziranom subjektu u kojoj se navodi datum i razlozi zbog kojih će izravni nadzor završiti. ESB donosi takvu odluku najmanje mjesec dana prije datuma kada će završiti izravni nadzor od strane ESB-a. ESB također dostavlja primjerak ove odluke ESB-a odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelima. Članak 45. Stavak. 5. Primjenjuje se na odgovarajući način.
2. Prije izdavanja odluke ESB-a sukladno stavku 1., ESB daje svakom odgovarajućem nadziranom subjektu mogućnost pisanog očitovanja.
3. Svaka odluka ESB-a u kojoj se navodi datum završetka izravnog nadzor nadziranog subjekta od strane ESB-a može biti izdana zajedno s odlukom kojom se taj nadzorni subjekt razvrstava kao manje značajan.
Članak 47.
Razlozi za završetak izravnog nadzora od strane ESB-a
1. U slučaju značajnog nadziranog subjekta koji je razvrstan kao takav na temelju svoje (a) veličine, (b) važnosti za gospodarstvo Unije ili bilo koju državu članicu sudionicu ili (c) značajnosti prekograničnih djelatnosti ili zato što je dio nadzirane grupe koja ispunjava barem jedan od ovih kriterija, ESB donosi odluku ESB-a o prestanku razvrstavanja kao značajnog nadziranog subjekta i izravnom nadzoru ako, kroz tri uzastopne godine, niti jedan od gore navedenih kriterija propisanih u članku 6. stavku 4. Uredbe o SSM-u nije ispunjen niti na pojedinačnoj osnovi niti od strane nadzirane grupe kojoj pripada nadzirani subjekt.
2. U slučaju nadziranog subjekta koji je razvrstan kao značajan na temelju zahtjeva za izravnu javnu financijsku pomoć od strane ESM-a u odnosu na (a) sam nadzirani subjekt (b) nadziranu grupu kojoj nadzirani subjekt pripada ili (c) bilo koji nadzirani subjekt koji pripada toj grupi a koji nije značajan po drugim osnovama, ESB donosi odluku ESB-a kojom prestaje razvrstavanje tog subjekta kao značajnog nadziranog subjekta kao i izravni nadzor, ako je izravna javna financijska pomoć odbijena, u cijelosti vraćena ili prestala. Takva odluka može, u slučaju vraćanja ili prestanka izravne javne financijske pomoći, biti donesena samo tri godine nakon potpunog povrata ili raskida izravne javne financijske pomoći.
3. U slučaju nadziranog subjekta koji je razvrstan kao značajni na temelju toga što je jedna od tri najznačajnije kreditne institucije u državi članici sudionici, kako je utvrđeno u skladu s člancima od 65. do 66., ili pripada nadziranoj grupi takvih kreditnih institucija, a koji nije značajan po drugim osnovama, ESB donosi odluku ESB-a o prestanku razvrstavanja kao značajnog nadziranog subjekta i prestanku izravnog nadzora ako, kroz tri uzastopne kalendarske godine, odgovarajući nadzirani subjekt nije jedna od tri najznačajnije kreditne institucije u državi članici sudionici.
4. U slučaju nadziranog subjekta kojeg izravno nadzire ESB na temelju odluke ESB-a donesene sukladno članku 6. stavku 5. točki (b) Uredbe o SSM-u i koji nije značajan po drugim osnovama, ESB donosi odluku ESB-a o prestanku izravnog nadzora od strane ESB-a, ako izravni nadzor prema njegovoj razumnoj slobodnoj ocjeni nije više potreban radi osiguranja dosljedne primjene visokih standarda nadzora.
Članak 48.
Postupci u tijeku
1. Ako dođe do promjene u nadležnosti između ESB-a i nacionalnog nadležnog tijela, tijelo čija nadležnost prestaje (dalje u tekstu „tijelo čija nadležnost prestaje”) obavještava tijelo koje postaje nadležno (dalje u tekstu „tijelo koje preuzima nadzor”) o svakom postupku nadzora koji je formalno pokrenut i koji zahtijeva odluku. Tijelo čija nadležnost prestaje dostavlja ovu informaciju odmah nakon što je upoznat s predstojećom promjenom nadležnosti. Tijelo čija nadležnost prestaje trajno ažurira ovu informaciju, a kao općenito pravilo na mjesečnoj osnovi, u slučaju nove informacije o postupku nadzora o kojoj je potrebno dostaviti izvještaj. Tijelo koje preuzima nadzor može, iz opravdanih razloga, dozvoliti izvještavanje na manje učestaloj osnovi. Za potrebe članaka 48. i 49. nadzorni postupak znači nadzorni postupak ESB-a ili nadzorni postupak nacionalnog nadležnog tijela.
Prije promjene nadležnosti, tijelo čija nadležnost prestaje povezuje se s tijelom koje preuzima nadzor bez nepotrebnog odgađanja nakon formalnog pokretanja bilo kojeg novog nadzornog postupka koji zahtijeva odluku.
2. Ako se promijeni nadležnost za nadzor, tijelo čija nadležnost prestaje poduzima napore za okončanje svakog postupka nadzora koji je u tijeku, a koji zahtijeva odluku prije datuma kada dolazi do promjene nadležnosti.
3. Ako se formalno pokrenut nadzorni postupak koji zahtjeva odluku, ne može okončati prije datuma na koji dolazi do promjene nadležnosti, tijelo čije nadležnost prestaje ostaje nadležno za okončanje nadzornog postupka koji je u tijeku. U tu svrhu, tijelo čija nadležnost prestaje također zadržava sve odgovarajuće ovlasti dok nadzorni postupak ne bude okončan. Tijelo čija nadležnost prestaje okončava predmetni postupak nadzora koji je u tijeku u skladu s primjenjivim pravom na temelju ovlasti koje je zadržalo. Tijelo čija nadležnost prestaje obavještava tijelo koje preuzima nadzor prije nego donese bilo koju odluku u nadzornom postupku koji je bio u tijeku prije promjene nadležnosti. Navedeno tijelo dostavlja tijelu koje preuzima nadzor primjerak donesene odluke i odgovarajuću dokumentaciju koja se odnosu na tu odluku.
4. Odstupajući od stavka 3., ESB može odlučiti, unutar jednog mjeseca od primitka informacije potrebne za dovršetak procjene odgovarajućeg formalno pokrenutog nadzornog postupka i u suradnji s odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelom, preuzeti predmeti nadzorni postupak. Ako se, iz razloga predviđenih nacionalnim pravom, zahtijeva odluka ESB-a prije završetka razdoblja preuzimanja iz prethodne rečenice, nacionalno nadležno tijelo dostavlja ESB-u potrebne informacije i naročito navodi rok unutar kojeg ESB treba odlučiti namjerava li preuzeti postupak. Kada ESB preuzima nadzorni postupak, obavještava odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo i stranke o svojoj odluci da preuzme predmetni nadzorni postupak. ESB određuje posljedice preuzimanja takvog nadzornog postupka u odluci ESB-a.
5. ESB i odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo surađuju u vezi dovršetka svakog postupka koji je u tijeku i mogu razmijeniti sve bitne informacije u tu svrhu.
6. Ovaj se članak ne primjenjuje na zajedničke postupke.
POGLAVLJE 3.
Popis nadziranih subjekata
Članak 49.
Objava
1. ESB objavljuje popis koji sadrži naziv svakog nadziranog subjekta i nadzirane grupe koja je izravno nadzirana od strane ESB-a, navodeći, kada je to bitno za nadzirani subjekt, nadziranu grupu kojoj pripada, kao i određenu pravnu osnovu za takav izravni nadzor. Popis uključuje, u slučaju razvrstavanja kao značajnog na temelju kriterija veličine, ukupnu vrijednost imovine nadziranog subjekta ili nadzirane grupe. ESB također objavljuje nazive nadziranih subjekata koji se, iako ispunjavaju jedan od kriterija navedenih u članku 6. stavku 4. Uredbe o SSM-u i zbog toga bi mogli biti razvrstani kao značajni, ipak smatraju manje značajnim od strane ESB-a zbog posebnih okolnosti u skladu s glavom 9. dijela IV. i zbog toga nisu izravno nadzirani od strane ESB-a.
2. ESB objavljuje popis koji sadrži naziv svakog nadziranog subjekta kojeg nadzire nacionalno nadležno tijelo i naziv odgovarajućeg nacionalnog nadležnog tijela.
3. Popis is stavaka 1. i 2. se objavljuje elektronički i može mu se pristupiti na mrežnim stranicama ESB-a.
4. Popisi iz stavaka 1. i 2. se redovito ažuriraju, a najmanje jednom tromjesečno.
GLAVA 3.
ODREĐIVANJE ZNAČAJNOSTI NA TEMELJU VELIČINE
Članak 50.
Određivanje značajnosti na temelju veličine
1. Činjenica jesu li nadzirani subjekt ili nadzirana grupa značajni na temelju kriterija veličine, određuje se u odnosu na ukupnu vrijednost njihove imovine.
2. Nadzirani subjekt ili nadzirana grupa razvrstavaju se kao značajni ako ukupna vrijednost njihove imovine premašuje 30 bilijuna EUR-a (dalje u tekstu „prag veličine”).
Članak 51.
Osnove za utvrđivanje je li nadzirani subjekt značajan na osnovu veličine
1. Ako je nadzirani subjekt dio nadzirane grupe, ukupna vrijednost njegove imovine utvrđuje se na temelju bonitetnog konsolidiranog izvješćivanja na kraju godine za nadziranu grupu u skladu s primjenjivim pravom.
2. Ako ukupna imovina ne može biti utvrđena na osnovu podataka iz stavka 1., ukupna vrijednost imovine utvrđuje se na temelju posljednjih revidiranih konsolidiranih godišnjih izvještaja izrađenih u skladu s Međunarodnim standardima financijskog izvješćivanja (IFRS), primjenjivim unutar Unije u skladu s Uredbom (EZ) br. 1606/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (12), a ako ti godišnji izvještaji nisu dostupni, na osnovu konsolidiranih godišnjih izvještaja izrađenih u skladu s primjenjivim nacionalnim računovodstvenim propisima.
3. Ako nadzirani subjekt nije dio nadzirane grupe, ukupna vrijednost imovine određuje se na temelju bonitetnog pojedinačnog izvješćivanja na kraju godine u skladu s primjenjivim pravom.
4. Ako se ukupna imovina ne može utvrditi upotrebom podataka iz stavka 3., ukupna vrijednost imovine utvrđuje se na osnovu posljednjih revidiranih godišnjih izvještaja izrađenih u skladu s IFRS-om, kako je primjenjivo unutar Unije u skladu s Uredbom (EZ) br. 1606/2002, a ako ti godišnji izvještaji nisu dostupni, godišnjim izvještajima izrađenim u skladu s primjenjivim nacionalnim računovodstvenim propisima.
5. Ako je nadzirani subjekt podružnica kreditne institucije koja ima sjedište u državi članici nesudionici, ukupna vrijednost njegove imovine određuje se na osnovu statističkih podataka dostavljenih sukladno Uredbi (EZ) br. 25/2009 (ESB/2008/32) Europske središnje banke (13).
Članak 52.
Osnove za utvrđivanje značajnosti na osnovu veličine u posebnim ili iznimnim okolnostima
1. Ako, u odnosu na manje značajni nadzirani subjekt, postoji iznimna značajna promjena u okolnostima bitna za utvrđivanje značajnosti na osnovi kriterija veličine, odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo preispituje je li i nadalje dosegnut prag veličine.
Ako takva promjena nastane u odnosu na značajni nadzirani subjekt, ESB preispituje je li i nadalje dosegnut prag veličine.
Iznimna značajna promjena okolnosti bitna za utvrđivanje značajnosti na osnovi kriterija veličine uključuje bilo koje od sljedećeg: (a) pripajanje odnosno spajanje dviju ili više kreditnih institucija, (b) prodaju ili prijenos značajnog dijela poslovanja, (c) prijenos dionica kreditne institucije tako da ona više ne pripada nadziranoj grupi kojoj je pripadala prije prodaje, (d) konačna odluka o provođenju redovne likvidacije nadziranog subjekta (ili grupe), (e) usporediva činjenična stanja.
2. Manje značajni nadzirani subjekt a, u slučaju manje značajne nadzirane grupe, manje značajni nadzirani subjekt na najvišoj razini konsolidacije unutar država članica sudionica, obavještava odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo o svakoj promjeni iz stavka 1.
Značajni nadzirani subjekt, a u slučaju značajne nadzirane grupe, značajni subjekt na najvišoj razini konsolidacije unutar države članice sudionice, obavještava ESB o svakoj promjeni iz stavka 1.
3. Odstupajući od pravila o tri godine iz članka 47. stavaka od 1. do 3., te u slučaju iznimnih okolnosti, uključujući one navedene u stavku 1., ESB odlučuje, u suradnji s nacionalnim nadležnim tijelima, jesu li dotični nadzirani subjekti značajni ili manje značajni i datum od kada nadzor provodi ESB ili nacionalna nadležna tijela.
Članak 53.
Grupe konsolidiranih društava
1. Za potrebe utvrđivanja značajnosti na temelju kriterija veličine, nadzirana grupa konsolidiranih društava sastoji se od društava koji trebaju biti konsolidirana za bonitetne svrhe u skladu s pravom Unije.
2. Za potrebe utvrđivanja značajnosti na osnovi kriterija veličine, nadzirana grupa konsolidiranih društava uključuje društva kćeri i podružnice u državama članicama nesudionicama i trećim zemljama.
Članak 54.
Metoda konsolidacije
Metode konsolidacije su metode konsolidacije primjenjive u skladu s pravom Unije za bonitetne svrhe.
Članak 55.
Metoda izračunavanja ukupne imovine
Za potrebe utvrđivanja značajnosti kreditne institucije na osnovi kriterija veličine, „ukupna vrijednost imovine” proizlazi iz reda „ukupna imovina” iz bilance izrađene u skladu s pravom Unije za bonitetne svrhe.
GLAVA 4.
UTVRĐIVANJE ZNAČAJNOSTI NA OSNOVI VAŽNOSTI ZA GOSPODARSTVO UNIJE ILI BILO KOJE DRŽAVE ČLANICE SUDIONICE
Članak 56.
Prag nacionalne gospodarske važnosti
Nadzirani subjekt sa sjedištem u državi članici sudionici ili nadzirana grupa čije matično društvo ima sjedište u državi članici sudionici razvrstavaju se kao značajni na osnovi njihove važnosti za gospodarstvo odgovarajuće države članice sudionice ako:
(prag nacionalne gospodarske važnosti)
i
A ≥ EUR 5 bilijuna
pri čemu
A
je ukupna vrijednost imovine utvrđena u skladu s člancima od 51. do 55. za određenu kalendarsku godinu, i
B
je bruto domaći proizvod po tržišnim cijenama kako je određen u točki 8.89 Priloga A Uredbi (EU) br. 549/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (14) (ESA 2010) i objavljen od strane Eurostata za određenu kalendarsku godinu.
Članak 57.
Kriterij za određivanje značajnosti na osnovi važnosti za gospodarstvo Unije ili bilo koju državu članicu sudionicu
1. ESB uzima u obzir sljedeće kriterije, posebno kada ocjenjuje je li nadzirani subjekt ili nadzirana grupa značajna za gospodarstvo Unije ili državu članicu sudionicu iz razloga osim onih navedenih u članku 56.:
(a)
značajnost nadziranog subjekta ili nadzirane grupe za pojedini gospodarski sektor u Uniji ili državi članici sudionici;
(b)
međusobna povezanost nadziranog subjekta ili nadzirane grupe s gospodarstvom Unije ili države članice sudionice;
(c)
zamjenjivost nadziranog subjekta ili nadzirane grupe i kao sudionika na tržištu i kao pružatelja usluga klijentima;
(d)
poslovna, strukturna i operativna složenost nadziranog subjekta ili nadzirane grupe.
2. Članak 52. stavak 3. primjenjuje se na odgovarajući način.
Članak 58.
Utvrđivanje značajnosti na osnovu važnosti za gospodarstvo bilo koje države članice sudionice na zahtjev nacionalnog nadležnog tijela
1. Nacionalno nadležno tijelo može obavijestiti ESB kako smatra da je nadzirani subjekt značajan u odnosu na njegovo domaće gospodarstvo.
2. ESB ocjenjuje obavijest nacionalnog nadležnog tijela na temelju kriterija navedenih u članku 57. stavku 1.
3. Članak 57. primjenjuje se na odgovarajući način.
GLAVA 5.
UTVRĐIVANJE ZNAČAJNOSTI NA OSNOVI ZNAČAJNOSTI PREKOGRANIČNIH DJELATNOSTI
Članak 59.
Kriterij za utvrđivanje značajnosti na osnovi značajnosti prekograničnih djelatnosti nadzirane grupe
1. Nadzirana grupa može se smatrati značajnom od strane ESB-a na temelju njenih prekograničnih djelatnosti smo ako matično društvo nadzirane grupe ima društva kćeri koja su kreditne institucije, sa sjedištem u više od jedne države članice sudionice.
2. Nadzirana grupa može se smatrati značajnom od strane ESB-a na temelju njenih prekograničnih djelatnosti samo ako ukupna vrijednost njezine imovine premašuje 5 milijardi eura i:
(a)
omjer njene prekogranične imovine u odnosu na njenu ukupnu imovinu je iznad 20 %; ili
(b)
omjer njenih prekograničnih obveza u odnosu na njene ukupne obveze je iznad 20 %.
3. Članak 52. stavak 3. primjenjuje se na odgovarajući način.
Članak 60.
Prekogranična imovina i obveze
1. „Prekogranična imovina”, u kontekstu nadzirane grupe znači dio ukupne imovine u odnosu na koju je druga ugovorna strana kreditna institucija ili druga pravna ili fizička osoba iz države članice sudionice koja nije država članica u kojoj matično društvo odgovarajuće nadzirane grupe ima glavnu upravu.
2. „Prekogranične obveze”, u kontekstu nadzirane grupe, znači dio ukupnih obveza u odnosu na koje je druga ugovorna strana kreditna institucija ili druga pravna ili fizička osoba iz države članice sudionice koja nije država članica u kojoj matično društvo odgovarajuće nadzirane grupe ima glavnu upravu.
GLAVA 6.
UTVRĐIVANJE ZNAČAJNOSTI NA OSNOVI ZAHTJEVA ZA ILI PRIMITKA JAVNE FINANCIJSKE POMOĆI OD EFSF-A ILI ESM-A
Članak 61.
Zahtjev za ili primitak izravne javne financijske pomoći od ESM-a
1. Izravna javna financijska pomoć nadziranom subjektu se zahtijeva kada član ESM-a zahtijeva da financijska pomoć bude dodijeljena tom subjektu od strane ESM-a u skladu s odlukom koju je donijelo Vijeće guvernera ESM-a temeljem članka 19. Ugovora o Europskom stabilizacijskom mehanizmu u odnosu na izravnu dokapitalizaciju kreditne institucije i pomoću instrumenata prihvaćenih temeljem te odluke.
2. Izravna javna financijska pomoć je primljena od stane kreditne institucije kad je financijska pomoć primljena od strane kreditne institucije sukladno odluci i instrumentima iz stavka 1.
Članak 62.
Obveza nacionalnih nadležnih tijela o obavještavanju ESB-a o mogućem zahtjevu za ili primitku javne financijske pomoći od strane manje značajnog nadziranog subjekta
1. Ne dovodeći u pitanje obvezu iz članka 96. za obavještavanje ESB-a o pogoršanju financijskog stanja manje značajnog nadziranog subjekta, nacionalno nadležno tijelo obavještava ESB čim sazna za moguću potrebu za javnom financijskom pomoći za manje značajni nadzirani subjekt koja bi se dodijelila na nacionalnoj razini neizravno od ESM- i/ili izravno od ESM-a.
2. Nacionalno nadležno tijelo dostavlja svoju procjenu financijskog stanja manje značajnog nadziranog subjekta ESB-u na razmatranje, prije nego ju dostavi ESM-u, osim u valjano opravdanim hitnim slučajevima.
Članak 63.
Početak i završetak izravnog nadzora
1. Nadzirani subjekt u odnosu na kojeg se zahtijeva izravna javna financijska pomoć ESM-a ili koji je primio izravnu javnu financijsku pomoć ESM-a razvrstava se kao značajni nadzirani subjekt od datuma kad je podnesen zahtjev za javnom financijskom pomoći u njegovo ime.
2. Datum kada ESB preuzima izravan nadzor navodi se u odluci ESB-a u skladu s glavom 2.
3. Članak 52. stavak 3 primjenjuje se na odgovarajući način.
Članak 64.
Opseg
Ako se izravna javna financijska pomoć zahtijeva u odnosu na nadzirani subjekt koji je dio nadzirane grupe, svi nadzirani subjekti koji su dio te nadzirane grupe razvrstavaju se kao značajni.
GLAVA 7.
UTVRĐIVANJE ZNAČAJNOSTI NA OSNOVI TOGA ŠTO JE NADZIRANI SUBJEKT JEDAN OD TRI NAJZNAČAJNIJE KREDITNE INSTITUCIJE U DRŽAVI ČLANICI SUDIONICI
Članak 65.
Kriterij za utvrđivanje tri najznačajnije kreditne institucije u državi članici sudionici
1. Kreditna institucija ili nadzirana grupa razvrstava se kao značajna ako je jedna od tri najznačajnije kreditne institucije ili nadzirane grupe u državi članici sudionici.
2. Za potrebe utvrđivanja tri najznačajnije kreditne institucije ili nadzirane grupe u državi članici sudionici, ESB i odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo uzimaju u obzir veličinu nadziranog subjekta odnosno nadzirane grupe, kako je određeno u skladu s člancima od 50. do 55.
Članak 66.
Postupak preispitivanja
1. U odnosu na svaku državu članicu sudionicu, ESB utvrđuje do 1. listopada svake kalendarske godine trebaju li tri kreditne institucije ili nadzirane grupe s matičnim društvom sa sjedištem u takvoj državi članici sudionici biti razvrstane kao značajni nadzirani subjekti.
2. Na zahtjev ESB-a, nacionalna nadležna tijela obavještavaju ESB o tri najznačajnije kreditne institucije ili nadzirane grupe sa sjedištem u njihovim odnosnim državama članicama sudionicama do 1. listopada pojedine kalendarske godine. Nacionalna nadležna tijela utvrđuju tri najznačajnije kreditne institucije ili nadzirane grupe na osnovi kriterija propisanih u člancima 50. do 55.
3. Za svaku od tri najznačajnije kreditne institucije ili nadzirane grupe u državi članici sudionici, odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo dostavlja ESB-u izvještaj u kojem se navodi povijest nadzora i profil rizika u svakom slučaju, osim ako je kreditna institucija ili nadzirana grupa već razvrstana kao značajna.
Po primitku informacija iz stavka 2. ESB provodi svoju vlastitu procjenu. ESB može, u tu svrhu, zahtijevati od odgovarajućeg nacionalnog nadležnog tijela bilo koju bitnu informaciju.
4. Ako, 1. listopada pojedine godine, jedna ili više od tri najznačajnije kreditne institucije ili nadzirane grupe u državi članici sudionici nisu razvrstane kao značajni nadzirani subjekti, ESB donosi odluku sukladno glavi 2. u odnosu na svaku od tri najznačajnije kreditne institucije ili nadzirane grupe koje nisu razvrstane kao značajne.
5. Članak 52. stavak 3. primjenjuje se na odgovarajući način.
GLAVA 8.
ODLUKA ESB-A O IZRAVNOM NADZORU MANJE ZNAČAJNIH NADZIRANIH SUBJEKATA SUKLADNO ČLANKU 6. STAVKU 5. TOČKI (B) UREDBE O SSM-U
Članak 67.
Kriterij za donošenje odluke ESB-a sukladno članku 6. stavku 5. točki (b) Uredbe o SSM-u
1. ESB može, sukladno članku 6. stavku 5. točki (b)Uredbe o SSM-u, u svako doba, odlukom ESB-a, odlučiti provesti izravan nadzor manje značajnog nadziranog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe kada je to potrebno radi osiguravanja dosljedne primjene visokih standarda nadzora.
2. Prije donošenja odluke ESB-a iz stavka 1., ESB uzima u obzir, između ostalog, bilo koji od sljedećih čimbenika:
(a)
je li manje značajni nadzirani subjekt ili manje značajna nadzirana grupa blizu ispunjenja jednog od kriterija iz članka 6. stavka 4. Uredbe o SSM-u;
(b)
međusobnu povezanost manje značajnog nadziranog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe s ostalim kreditnim institucijama;
(c)
je li dotični manje značajni nadzirani subjekt društvo kći nadziranog subjekta koji ima ured uprave u državi članici nesudionici ili trećoj zemlji i ima osnovano jedno ili više društava kćeri, koji su također kreditne institucije, ili jednu ili više podružnica u državi članici sudionici, od kojih su jedna ili više značajne;
(d)
činjenicu da nacionalno nadležno tijelo nije slijedilo upute ESB-a;
(e)
činjenicu da se nacionalno nadležno tijelo nije uskladilo s aktom iz prvog podstavka članka 4. stavka 3. Uredbe o SSM-u;
(f)
činjenicu da je manje značajni nadzirani subjekt zahtijevao ili zaprimio neizravnu financijsku pomoć EFSF-a ili ESM-a.
Članak 68.
Postupak za pripremu odluke sukladno članku 6. stavku 5. točki (b) Uredbe o SSM-u na zahtjev nacionalnog nadležnog tijela
1. ESB na zahtjev nacionalnog nadležnog tijela procjenjuje je li neophodno provesti izravan nadzor u skladu s Uredbom o SSM-u u odnosu na manje značajni nadzirani subjekt ili manje značajnu nadziranu grupu radi osiguranja dosljedne primjene visokih standarda nadzora.
2. Zahtjev nacionalnog nadležnog tijela: (a) utvrđuje manje značajni nadzirani subjekt ili manje značajnu nadziranu grupu u odnosu na koju nacionalno nadležno tijelo smatra da bi ESB trebao preuzeti izravan nadzor, i (b) određuje zašto je nadzor manje značajnog nadziranog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe od strane ESB-a neophodan kako bi se osigurala dosljedna primjena visokih standarda nadzora.
3. Zahtjevu nacionalnog nadležnog tijela prilaže se izvješće koje navodi povijest nadzora i profil rizika odgovarajućeg manje značajnog nadziranog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe.
4. Ako ESB nije suglasan sa zahtjevom nacionalnog nadležnog tijela, savjetuje se s dotičnim nacionalnim nadležnim tijelom pije konačne procjene je li neophodan nadzor manje značajnog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe od strane ESB-a kako bi se osigurala dosljedna primjena visokih standarda nadzora.
5. Ako ESB odluči da je izravan nadzor manje značajnog nadziranog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe od strane ESB-a potreban radi osiguravanja dosljedne primjene visokih standarda nadzora, donosi odluku ESB-a u skladu s glavom 2.
Članak 69.
Postupak za pripremu odluke ESB-a sukladno članku 6. stavku 5. točki (b) Uredbe o SSM-u na vlastitu inicijativu ESB-a
1. ESB može zahtijevati od nacionalnog nadležnog tijela izvješće o povijesti nadzora i profilu rizika manje značajnog nadziranog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe. ESB određuje datum do kojeg bi mu takvo izvješće trebalo biti dostavljeno.
2. ESB se savjetuje s nacionalnim nadležnim tijelom prije konačne procjene je li potreban nadzor manje značajnog nadziranog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe od strane ESB-a radi osiguravanja dosljedne primjene visokih standarda nadzora.
3. Ako ESB zaključi da je izravan nadzor manje značajnog nadziranog subjekta ili manje značajne nadzirane grupe od strane ESB-a potreban radi osiguranja dosljedne primjene visokih standarda nadzora, donosi odluku ESB-a u skladu s glavom 2.
GLAVA 9.
POSEBNE OKOLNOSTI KOJE MOGU OPRAVDATI RAZVRSTAVANJE NADZIRANOG SUBJEKTA KAO MANJE ZNAČAJNOG IAKO SU ISPUNJENI KRITERIJI ZA ZNAČAJNOST
Članak 70.
Posebne okolnosti koje vode do razvrstavanja značajnog nadziranog subjekta kao manje značajnog
1. Posebne okolnosti, kako je navedeno u drugom i petom podstavku članka 6. stavka 4. Uredbe o SSM-u (dalje u tekstu „posebne okolnosti”) postoje u slučaju postojanja posebnih i činjeničnih okolnosti koje čine razvrstavanje nadziranog subjekta kao značajnog neprikladnim, uzimajući u obzir ciljeve i načela Uredbe o SSM-u i, naročito, potrebu osiguravanja dosljedne primjene visokih standarda nadzora.
2. Pojam „posebne okolnosti” usko se tumači.
Članak 71.
Procjena postojanja posebnih okolnosti na pojedinačnoj osnovi
1. Postoje li posebne okolnosti koje opravdavaju razvrstavanje subjekta kao manje značajnog nadziranog subjekta, a koji bi inače bio značajni nadzirani subjekt, određuje se od slučaja do slučaja a posebno za predmetni nadzirani subjekt ili dotičnu nadziranu grupu, ali ne za kategorije nadziranih subjekata.
2. Članak 40. primjenjuje se na odgovarajući način.
3. Članci od 44. do 46. i članci 48. i 49. primjenjuju se na odgovarajući način. U nadzornoj odluci ESB-a ESB navodi razloge koji su doveli do zaključka da postoje posebne okolnosti.
Članak 72.
Preispitivanje
1. ESB, uz podršku odgovarajućih nacionalnih nadležnih tijela, preispituje najmanje jednom godišnje postoje li i nadalje posebne okolnosti u odnosu na značajni nadzirani subjekt ili značajnu nadziranu grupu.
2. Predmetni nadzirani subjekt dostavlja sve informacije i dokumente koje zahtijeva ESB kako bi proveo preispitivanje iz stavka 1.
3. Ako ESB smatra da više ne postoje posebne okolnosti, donosi odluku ESB-a upućenu odgovarajućem nadziranom subjektu kojom utvrđuje da je taj subjekt razvrstan kao značajan i da više ne postoje posebne okolnosti.
4. Glava 2. dijela IV. primjenjuje se na odgovarajući način.
DIO V
ZAJEDNIČKI POSTUPCI
GLAVA 1.
SURADNJA U ODNOSU NA ZAHTJEV ZA IZDAVANJE ODOBRENJA ZA POČETAK POSLOVANJA KREDITNE INSTITUCIJE
Članak 73.
Obavijest ESB-u o zahtjevu za izdavanje odobrenja za početak poslovanja kreditne institucije
1. Nacionalno nadležno tijelo koji zaprimi zahtjev za izdavanje odobrenja za početak poslovanja kreditne institucije koja će imati sjedište u državi članici sudionici obavještava ESB o primitku takvog zahtjeva u roku od 15 radnih dana.
2. Nacionalno nadležno tijelo također obavještava ESB o rokovima unutar kojih treba biti donesena odluka o zahtjevu i dostavljena podnositelju u skladu s mjerodavnim nacionalnim pravom.
3. Ako je zahtjev nepotpun, nacionalno nadležno tijelo ili na vlastitu inicijativu ili na zahtjev ESB-a traži od podnositelja da dostavi zahtijevane dodatne informacije. Nacionalno nadležno tijelo šalje svaku takvu informaciju koju zaprimi ESB-u u roku od 15 radnih dana nakon njenog primitka od strane nacionalnog nadležnog tijela.
Članak 74.
Procjena zahtjeva od strane nacionalnih nadležnih tijela
Nacionalno nadležno tijelo kojem je podnesen zahtjev procjenjuje ispunjava li podnositelj sve uvjete za izdavanje odobrenja propisane mjerodavnim nacionalnim pravom države članice nacionalnog nadležnog tijela.
Članak 75.
Odluka nacionalnog nadležnog tijela o odbijanju zahtjeva
Nacionalna nadležna tijela odbijaju zahtjeve koji nisu u skladu s uvjetima za izdavanje odobrenja propisanim mjerodavnim nacionalnim pravom i šalju primjerak svoje odluke ESB-u.
Članak 76.
Nacrt odluka nacionalnih nadležnih tijela o izdavanju odobrenja za početak poslovanja kreditne institucije
1. Ako nacionalno nadležno tijelo utvrdi da zahtjev udovoljava uvjetima za izdavanje odobrenja propisanim mjerodavnim nacionalnim pravom, izrađuje nacrt odluke kojom predlaže da ESB izda podnositelju zahtjeva odobrenje za obavljanje poslova kreditne institucije (dalje u tekstu „nacrt odluke o izdavanju odobrenja”).
2. Nacionalno nadležno tijelo osigurava da nacrt odluke o izdavanju odobrenja bude dostavljen ESB-u i podnositelju zahtjeva najmanje 20 radnih dana prije kraja krajnjeg roka za procjenu propisanog mjerodavnim nacionalnim pravom.
3. Nacionalno nadležno tijelo može predložiti da se odluci o izdavanju odobrenja prilože preporuke, uvjeti i/ili ograničenja u skladu s nacionalnim pravom i pravom Unije. U takvim je slučajevima, nacionalno nadležno tijelo odgovorno za procjenu udovoljavanja uvjetima i/ili ograničenjima.
Članak 77.
Procjena zahtjeva od strane ESB-a i saslušanje podnositelja zahtjeva
1. ESB procjenjuje zahtjev na temelju uvjeta za izdavanje odobrenja propisanih mjerodavnim pravom Unije. Ako prema mišljenju ESB-a ovi uvjeti nisu ispunjeni, ESB daje podnositelju zahtjeva mogućnost pisanog očitovanja o činjenicama i prigovorima koji su bitni za procjenu, u skladu s člankom 31.
2. Ako se smatra potrebnim održavanje sastanka i u drugim valjano opravdanim slučajevima, ESB može produljiti krajnji rok za odlučivanje o zahtjevu u skladu s člankom 14. stavkom 3. Uredbe o SSM-u. Podnositelj zahtjeva obavještava se o produljenju u skladu s člankom 35. ove Uredbe.
Članak 78.
Odluke ESB-a o zahtjevima
1. ESB odlučuje o nacrtu odluke o izdavanju odobrenja koju je zaprimio od nacionalnog nadležnog tijela u roku od 10 radnih dana, osim ako nije donesena odluka o produljenju krajnjeg roka u skladu s člankom 77. stavkom 2. ESB može podržati nacrt odluke o izdavanju odobrenja i time se suglasiti s odobrenjem ili dati prigovor na nacrt odluke o izdavanju odobrenja.
2. ESB temelji odluku na svojoj procjeni zahtjeva, nacrtu odluke o izdavanju odobrenja i svim primjedbama koje je iznio podnositelj zahtjeva sukladno članku 77.
3. Ako ESB ne donese odluku u roku navedenom u stavku 1., nacrt odluke o izdavanju odobrenja koji je pripremilo nacionalno nadležno tijelo smatra se donesenim.
4. ESB donosi odluku o davanju odobrenja ako podnositelj zahtjeva udovoljava svim uvjetima za izdavanje odobrenja u skladu s mjerodavnim pravom Unije i nacionalnim pravom države članice u kojoj je podnositelj zahtjeva ima sjedište.
5. Odluka o davanju odobrenja obuhvaća djelatnosti podnositelja zahtjeva kao kreditne institucije kako je propisano mjerodavnim nacionalnim pravom, neovisno o bilo kojem dodatnom zahtjevu za izdavanje odobrenja prema mjerodavnom nacionalnom pravu za obavljanje djelatnosti osim djelatnosti primanje depozita ili drugih povratnih sredstava od javnosti i odobravanje kredita za svoj račun.
Članak 79.
Postupak za prestanak važenja odobrenja za rad
Odobrenje za rad prestaje važiti u slučajevima iz članka 18. točke (a) Direktive 2013/36/EU ako je tako propisano mjerodavnim nacionalnim pravom. Nacionalna nadležna tijela će izvijestiti ESB o pojedinačnim slučajevima kada odobrenje za rad prestaje važiti. ESB tada javno objavljuje prestanak važenja odobrenja za rad u skladu s mjerodavnim nacionalnim pravom, nakon što je obavijestio odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo i predmetni nadzirani subjekt.
GLAVA 2.
SURADNJA U VEZI ODUZIMANJA ODOBRENJA
Članak 80.
Prijedlog nacionalnog nadležnog tijela za oduzimanje odobrenja
1. Ako odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo smatra da bi odobrenje za rad kreditne institucije trebalo biti oduzeto u cijelosti ili djelomično u skladu s mjerodavnim pravom Unije ili nacionalnim pravom, uključujući oduzimanje na zahtjev kreditne institucije, dostavlja ESB-u nacrt odluke kojom se predlaže oduzimanje odobrenja (dalje u tekstu „nacrt odluke o oduzimanju odobrenja”), zajedno s odgovarajućom pratećom dokumentacijom.
2. Nacionalno nadležno tijelo surađuje s nacionalnim tijelom nadležnim za sanaciju kreditnih institucija (dalje u tekstu „nacionalno tijelo za sanaciju”) u odnosu na svaki nacrt odluke o oduzimanju odobrenja koji je bitan nacionalnom tijelu za sanaciju.
Članak 81.
Procjena nacrta odluke o oduzimanju odobrenja od strane ESB-a
1. ESB procjenjuje nacrt odluke o oduzimanju odobrenja bez nepotrebne odgode. ESB posebno uzima u obzira razloge hitnosti koje je navelo nacionalno nadležno tijelo.
2. Primjenjuje se pravo na saslušanje predviđeno člankom 31..
Članak 82.
Procjena na vlastitu inicijativu ESB-a i savjetovanje s nacionalnim nadležnim tijelima
1. Ako ESB sazna za postojanje okolnosti koje mogu opravdati oduzimanje odobrenja, procjenjuje na vlastitu inicijativu bi li odobrenje trebalo biti oduzeto u skladu s mjerodavnim pravom Unije.
2. ESB se može, u bilo koje vrijeme savjetovati s odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelima. Ako ESB namjerava oduzeti odobrenje, savjetuje se s nacionalnim nadležnim tijelom države članice u kojoj kreditna institucija ima sjedište najmanje 25 radnih dana prije datuma na koji planira donijeti odluku. U opravdanim hitnim slučajevima, rok za savjetovanje može se smanjiti na 5 radnih dana.
3. Ako ESB namjerava oduzeti odobrenje, obavještava odgovarajuća nacionalna nadležna tijela o svim primjedbama koje je iznijela institucija. Primjenjuje se pravo kreditne institucije da bude saslušana, kako je propisano člankom 31.
4. ESB surađuje s nacionalnim tijelom za sanaciju u odnosu na prijedlog za oduzimanje odobrenja sukladno članku 14. stavku 5. Uredbe o SSM-u. ESB obavještava nacionalno nadležno tijelo neposredno nakon prvog kontakta s nacionalnim tijelom za sanaciju.
Članak 83.
Odluka ESB-a o oduzimanju odobrenja
1. ESB donosi odluku o oduzimanju odobrenja bez nepotrebne odgode. Pri tome ESB može prihvatiti ili odbiti određeni nacrt odluke o oduzimanju odobrenja.
2. Pri donošenju odluke, ESB uzima u obzir sve niže navedeno: (a) svoju procjenu okolnosti koje opravdavaju oduzimanje; (b) nacrt odluke nacionalnog nadležnog tijela o oduzimanju odobrenja, kada je to primjenjivo; (c) savjetovanje s odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelom i, kada nadležno nacionalno tijelo nije nacionalno tijelo za sanaciju, s nacionalnim tijelom za sanaciju (zajedno s nacionalnim nadležnim tijelom „nacionalna tijela”); (d) sve primjedbe koje je iznijela kreditna institucija sukladno članku 81. stavku 2. i članku 82. stavku 3.
3. ESB također donosi odluku u slučajevima opisanima u članku 84. ako odgovarajuće nacionalno tijelo za sanaciju ne prigovori oduzimanju odobrenja ili ESB utvrdi da nacionalna tijela nisu provela odgovarajuće radnje potrebne za održavanje financijske stabilnosti.
Članak 84.
Postupak u slučaju mogućih mjera sanacije koje poduzimaju nacionalna tijela
1. Ako nacionalno tijelo za sanaciju dostavi svoje primjedbe na namjeru ESB-a da oduzme odobrenje, ESB i nacionalno tijelo za sanaciju se sporazumijevaju o roku tijekom kojeg ESB neće voditi postupak oduzimanja odobrenja. ESB obavještava nacionalno nadležno tijelo neposredno nakon prvog kontakta s nacionalnim tijelom za sanaciju radi postizanja ovog sporazuma.
2. Nakon isteka dogovorenog roka, ESB procjenjuje namjerava li nastaviti s oduzimanjem odobrenja ili produljuje dogovoreni rok u skladu s člankom 14. stavkom 6. Uredbe o SSM-u, uzimajući u obzir svaki napredak koji je postignut. ESB se savjetuje i s odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelom i s nacionalnim tijelom za sanaciju ako ono nije nacionalno nadležno tijelo. Nacionalno nadležno tijelo obavještava ESB o mjerama poduzetim od strane ovih tijela i svojoj procjeni posljedica oduzimanja.
3. Ako nacionalno tijelo za sanaciju ne prigovori oduzimanju odobrenja ili ESB utvrdi da nacionalna tijela nisu provela odgovarajuće radnje potrebne za održavanje financijske stabilnosti, primjenjuje se članak 83.
GLAVA 3.
SURADNJA U VEZI STJECANJA KVALIFICIRANIH UDJELA
Članak 85.
Obavještavanje nacionalnih nadležnih tijela o stjecanju kvalificiranog udjela
1. Nacionalno nadležno tijelo koje zaprimi obavijest o namjeri stjecanja kvalificiranog udjela u kreditnoj instituciji sa sjedištem u državi članici sudionici tog nacionalnog nadležnog tijela, obavještava ESB o takvoj obavijesti najkasnije u roku od pet radnih dana nakon potvrde o primitku u skladu s člankom 22. stavkom 2. Direktive 2013/36/EU.
2. Nacionalno nadležno tijelo će obavijestiti ESB ako mora odgoditi razdoblje procjene zbog zahtjeva za dodatnim informacijama. Nacionalno nadležno tijelo će dostaviti sve dodatne informacije ESB-u u roku od 5 radnih dana nakon primitka zahtjeva od strane nacionalnog nadležnog tijela.
3. Nacionalno nadležno tijelo također obavještava ESB o datumu do kojeg se podnositelju zahtjeva treba dostaviti odluka o protivljenju ili neprotivljenju stjecanju kvalificiranog udjela u skladu s mjerodavnim nacionalnim pravom.
Članak 86.
Procjena potencijalnih stjecanja
1. Nacionalno nadležno tijelo koji je obaviješten o namjeri stjecanja kvalificiranog udjela u kreditnoj instituciji procjenjuje je li potencijalno stjecanje u skladu sa svim uvjetima utvrđenim mjerodavnim pravom Unije i nacionalnim pravom. Nakon ove procjene, nacionalno nadležno tijelo izrađuje za ESB nacrt odluke o protivljenju ili neprotivljenju stjecanju.
2. Nacionalno nadležno tijelo dostavlja ESB-u nacrt odluke o protivljenju ili neprotivljenju stjecanju najmanje 15 radnih dana prije isteka razdoblja za procjenu utvrđenog mjerodavnim pravom Unije.
Članak 87.
Odluka ESB-a o stjecanju
ESB odlučuje hoće li se protiviti stjecanju na temelju procjene predloženog stjecanja i nacrta odluke nacionalnog nadležnog tijela. Primjenjuje se pravo na saslušanje predviđeno člankom 31.
GLAVA 4.
OBAVIJEST O ODLUKAMA O ZAJEDNIČKIM POSTUPCIMA
Članak 88.
Postupci za dostavu obavijesti o odlukama
1. ESB dostavlja strankama sljedeće odluke bez nepotrebnog odgađanja u skladu s člankom 35.:
(a)
odluku ESB-a o oduzimanju odobrenja za rad kao kreditne institucije;
(b)
odluku ESB-a o stjecanju kvalificiranog udjela u kreditnoj instituciji.
2. ESB dostavlja odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu bez nepotrebnog odgađanja svaku od sljedećih odluka:
(a)
odluku ESB-a o zahtjevu za odobrenje za rad kao kreditne institucije;
(b)
odluku ESB-a o oduzimanju odobrenja za rad kao kreditne institucije;
(c)
odluku ESB-a o stjecanju kvalificiranog udjela u kreditnoj instituciji.
3. Nacionalno nadležno tijelo obavještava podnositelja zahtjeva za izdavanje odobrenja o sljedećim odlukama:
(a)
nacrtu odluke o izdavanju odobrenja;
(b)
odluci nacionalnog nadležnog tijela o odbijanju zahtjeva za izdavanje odobrenja ako podnositelj zahtjeva ne ispunjava uvjete za izdavanje odobrenja utvrđene mjerodavnim nacionalnim pravom;
(c)
odluci ESB-a o protivljenju nacrtu odluke o izdavanju odobrenja navedenoj pod (a);
(d)
o odluci ESB-a o izdavanju odobrenja.
4. Nacionalno nadležno tijelo obavještava odgovarajuće nacionalno tijelo za sanaciju o odluci ESB-a o oduzimanju odobrenja za rad kao kreditne institucije.
5. ESB izvješćuje Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo (EBA) o svakoj odluci ESB-a za davanje ili povlačenje odobrenja za rad kao kreditne institucije, kao i o svakom prestanku važenja odobrenja. Pritom, ESB posebno navodi razloge za odluke o povlačenju odobrenja za rad ili za prestanak važenja odobrenja.
ODJELJAK VI.
POSTUPCI ZA NADZOR MANJE ZNAČAJNIH NADZIRANIH SUBJEKATA
GLAVA 1.
NADZOR ZNAČAJNIH NADZIRANIH SUBJEKATA I POMOĆ NACIONALNIH NADLEŽNIH TIJELA
Članak 89.
Nadzor značajnih nadziranih subjekata
ESB provodi izravan nadzor značajnih nadziranih subjekata u skladu s postupcima utvrđenim u dijelu II., posebno u odnosu na zadaće i sastav zajedničkih nadzornih timova.
Članak 90.
Uloga nacionalnih nadležnih tijela u pružanju pomoći ESB-u
1. Nacionalno nadležno tijelo pomaže ESB-u u izvršavanju njegovih zadaća pod uvjetima utvrđenima u Uredbi o SSM-u i ovoj Uredbi, a posebno, obavlja sljedeće aktivnosti:
(a)
dostavlja nacrte odluka ESB-u u odnosu na značajne nadzirane subjekte sa sjedištem u njegovoj državi članici sudionici, u skladu s člankom 91.;
(b)
pruža pomoć ESB-u u pripremi i provođenju svih radnji vezanih uz izvršavanje zadaća dodijeljenih ESB-u Uredbom o SSM-u, uključujući pružanje pomoći u aktivnostima provjere i dnevnoj procjeni stanja značajnog nadziranog subjekta;
(c)
pruža pomoć ESB-u u izvršavanju njegovih odluka, kad je to potrebno, upotrebom ovlasti navedenih u trećem podstavku članka 9. stavka 1. i članku 11. stavku 2.Uredbe o SSM-u.
2. Kada pruža pomoć ESB-u, nacionalno nadležno tijelo slijedi upute ESB-a u odnosu na značajne nadzirane subjekte.
Članak 91.
Nacrti odluka koje izrađuju nacionalna nadležna tijela za razmatranje od strane ESB-a
1. U skladu s člankom 6. stavkom 3. i člankom 6. stavkom 7. točkom (b) Uredbe o SSM-u, ESB može zahtijevati od nacionalnog nadležnog tijela da izradi nacrt odluke u vezi izvršavanja zadaća iz članka 4. Uredbe o SSM-u, a kako bi ju ESB razmotrio.
U zahtjevu se navodi rok za dostavu nacrta odluke ESB-u.
2. Nacionalno nadležno tijelo može također na vlastitu inicijativu dostaviti nacrt odluke u odnosu na značajni nadzirani subjekt ESB-u na razmatranje putem zajedničkog nadzornog tima.
Članak 92.
Razmjena informacija
ESB i nacionalna nadležna tijela, bez nepotrebnog odgađanja, razmjenjuju informacije koje se odnose na značajne nadzirane subjekte kad postoji ozbiljan pokazatelj da se na te značajne nadzirane subjekte ne može više računati da ispunjavaju svoje obveze prema vjerovnicima i, naročito, ne mogu više položiti osiguranje za imovinu koja im je povjerena od strane njihovih deponenata, ili ako postoji ozbiljan pokazatelj da postoje okolnosti koji mogu dovesti do utvrđivanja da predmetna kreditna institucija nije u mogućnosti isplatiti depozite kako je navedeno u članku 1. stavku 3. točki i. Direktive 94/19/EZ Europskog parlamenta i Vijeća. (15). ESB i nacionalna nadležna tijela će tako postupiti prije donošenja odluke koja se odnosu na takvo utvrđivanje.
GLAVA 2.
USKLAĐENOST SA ZAHTJEVIMA PRIMJERENOSTI I SPOSOBNOSTI ZA OSOBE ODGOVORNE ZA UPRAVLJANJE KREDITNIM INSTITUCIJAMA
Članak 93.
Procjena prikladnosti članova upravljačkih tijela značajnih nadziranih subjekata
1. Kako bi osigurali da institucije imaju pouzdane aranžmane upravljanja, i ne dovodeći u pitanje mjerodavno pravo Unije i nacionalno pravo te dio V., značajni nadzirani subjekt obavještava odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo o svakoj promjeni članova svog upravljačkog tijela u vez s njihovim upravljačkim i nadzornim funkcijama (dalje u tekstu „upravljačko tijelo”) u okviru značenja iz članka 3. stavka 1. točke (7) i članka 3. stavka 2. Direktive 2013/36/EU, uključujući obnavljanje mandata članova upravljačkog tijela. Odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo obavještava ESB o svakoj takvoj promjeni bez nepotrebnog odgađanja obavještavajući ga o roku unutar kojega odluka treba biti donesena i dostavljena u skladu s mjerodavnim nacionalnim pravom.
2. Radi procjene prikladnosti članova upravljačkog tijela značajnog nadziranog subjekta, ESB ima nadzorne ovlasti koje imaju nadležna tijela na temelju mjerodavnog prava Unije i nacionalnog prava.
Članak 94.
Trajno preispitivanje prikladnosti članova upravljačkog tijela
1. Značajni nadzirani subjekt obavještava odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo o svakoj novoj činjenici koja može utjecati na početnu procjenu prikladnosti ili o bilo kojem drugom pitanju koje može utjecati na prikladnost članova upravljačkog tijela bez nepotrebnog odgađanja kada nadzirani subjekt ili odgovarajući član upravljačkog tijela sazna za ove činjenice ili pitanja. Odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo bez nepotrebnog odgađanja obavještava ESB o takvim novim činjenicama ili pitanjima.
2. ESB može pokrenuti novu procjenu utemeljenu na novim činjenicama ili pitanjima iz stavka 1. ili ako ESB sazna za nove činjenice koje mogu utjecati na prvotnu procjenu odgovarajućeg člana upravljačkog tijela ili za bilo koje novo pitanje koje može utjecati na prikladnost člana upravljačkog tijela. U tom slučaju ESB odlučuje o prikladnim radnjama u skladu s mjerodavnim pravom Unije i nacionalnim pravom i obavještava odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo o takvim radnjama bez nepotrebnog odgađanja.
GLAVA 3.
OSTALI POSTUPCI KOJE PRIMJENJUJU ZNAČAJNI NADZIRANI SUBJEKTI
Članak 95.
Molbe, obavijesti ili zahtjevi značajnih nadziranih subjekta
1. Ne dovodeći u pitanje posebne postupke propisane naročito u dijelu V. i njihovo redovnu interakciju s nacionalnim nadležnim tijelom, značajni nadzirani subjekt upućuje ESB-u sve svoje molbe, obavijesti ili zahtjeve vezane uz izvršavanje zadaća povjerenih ESB-u.
2. ESB dostavlja svaku takvu molbu, obavijest ili zahtjev odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu i može zahtijevati od nacionalnog nadležnog tijela da pripremi nacrt odluke u skladu s člankom 91.
3. U slučaju značajnih promjena u odnosu na dano odobrenje na prvotnu molbu, obavijest ili zahtjev, značajni nadzirani subjekt upućuje novu molbu, obavijest ili zahtjev ESB-u u skladu s postupkom iz stavka 1.
DIO VII.
POSTUPCI ZA NADZOR MANJE ZNAČAJNIH NADZIRANIH SUBJEKATA
GLAVA 1.
OBAVIJEST NACIONALNIH NADLEŽNIH TIJELA ESB-U O ZNAČAJNIM NADZORNIM POSTUPCIMA NACIONALNIH NADLEŽNIH TIJELA I NACRTIMA ZNAČAJNIH NADZORNIH ODLUKA
Članak 96.
Pogoršanje financijskog stanja manje značajnog nadziranog subjekta
Nacionalna nadležna tijela obavještavaju ESB ako se stanje bilo kojeg manje značajnog nadziranog subjekta brzo i značajno pogoršava, naročito ako takvo pogoršanje može dovesti do potrebe za izravnom ili neizravnom financijskom pomoći ESM-a, ne dovodeći u pitanje primjenu članka 62.
Članak 97.
Obavijest nacionalnih nadležnih tijela ESB-u o značajnim nadzornim postupcima nacionalnog nadležnog tijela
1. Radi omogućavanja izvršavanja nadzora nad funkcioniranjem sustava ESB-u, kako je propisano u članku 6. stavku 5. točki (c) Uredbe o SSM-u, nacionalna nadležna tijela dostavljaju ESB-u informacije u vezi značajnih nadzornih postupaka nacionalnog nadležnog tijela u odnosu na manje značajne nadzirane subjekte. ESB određuje opće kriterije, posebno uzimajući u obzir profil rizičnosti i mogući utjecaj na domaći financijski sustav predmetnog manje značajnog nadziranog subjekta, kako bi utvrdio za koje manje značajne nadzirane subjekte se dostavljaju koje informacije. Nacionalna nadležna tijela dostavljaju informacije ex ante ili u valjano opravdanim hitnim slučajevima, istodobno s pokretanjem postupka.
2. Značajni nadzorni postupci nacionalnog nadležnog tijela iz stavka 1. sastoje se od:
(a)
opoziva članova uprave manje značajnih nadziranih subjekata i imenovanje posebne uprave koja preuzima upravljanje manje značajnim nadziranim subjektima; i
(b)
postupaka koji imaju značajan utjecaj na manje značajni nadzirani subjekt.
3. Pored zahtjeva ESB-a za dostavljanje informacija u skladu s ovim člankom, ESB može u svako doba od nacionalnih nadležnih tijela zahtijevati informacije o obavljanju njihovih zadaća u odnosu na manje značajne nadzirane subjekte.
4. Osim zahtjeva ESB-a za dostavljanje informacija u skladu s ovim člankom, nacionalna nadležna tijela na vlastitu inicijativu obavještavaju ESB o svakom drugom nadzornom postupku nacionalnog nadležnog tijela:
(a)
kojeg smatraju značajnim; ili
(b)
koji može negativno utjecati na ugled SSM-a.
5. Ako ESB zahtjeva od nacionalnog nadležnog tijela daljnju procjenu posebnih aspekata značajnog nadzornog postupka nacionalnog nadležnog tijela, u zahtjevu se navodi o kojim se aspektima radi. ESB, odnosno, nacionalno nadležno tijelo osigurava da druga stranka ima dovoljno vremena osigurati da postupak i SSM učinkovito funkcioniraju kao cjelina.
Članak 98.
Obavještavanje ESB-a od strane nacionalnih nadležnih tijela o nacrtima značajnih nadzornih odluka
1. Radi omogućavanja provođenja nadzora ESB-u nad funkcioniranjem sustava, kako je propisano člankom 6. stavkom 5. točkom (c) Uredbe o SSM-u, nacionalna nadležna tijela šalju ESB-u nacrte nadzornih odluka koje ispunjavaju kriterije navedene u stavcima 2. i 3. ako se nacrti odluka odnose na manje značajne nadzirane subjekte za koje ESB smatra da mu informacija treba biti dostavljena na temelju općih kriterija utvrđenih od strane ESB-a u pogledu njihovih stanja rizika i mogućeg utjecaja na domaći financijski sustav.
2. Sukladno stavku 1. nacrti nadzornih odluka šalju se ESB-u prije nego se upute manje značajnim nadziranim subjektima, ako:
(a)
se takve odluke odnose na opoziv članova uprave manje značajnih nadziranih subjekata i imenovanje posebne uprave; ili
(b)
takve odluke imaju značajan utjecaj na manje značajni nadzirani subjekt.
3. Osim zahtjeva za dostavu informacija utvrđenih u stavcima 1. i 2. nacionalna nadležna tijela dostavljaju ESB-u sve druge nacrte nadzornih odluka:
(a)
o kojima se traži mišljenje ESB-a; ili
(b)
koje mogu negativno utjecati na ugled SSM-a.
4. Nacionalna nadležna tijela šalju ESB-u nacrte odluka koje udovoljavaju kriterijima utvrđenim u stavcima 1., 2. i 3. i koji se stoga smatraju nacrtima značajnih nadzornih odluka, najmanje 10 dana prije planiranog datuma donošenja odluke. ESB daje svoje mišljenje o nacrtu odluke u razumnom roku prije planiranog donošenja odluke. U hitnim slučajevima, odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo odredit će se razumni rok za ESB-u slanje nacrta odluke, koji udovoljavaju kriterijima utvrđenim u stavcima 1., 2. i 3.
GLAVA 2.
EX POST IZVJEŠTAVANJE ESB-A OD STRANE NACIONALNIH NADLEŽNIH TIJELA U ODNOSU NA MANJE ZNAČAJNE NADZIRANE SUBJEKTE
Članak 99.
Opća obveza nacionalnih nadležnih tijela da izvještavaju ESB
1. Kako bi se ESB-u omogućilo provođenja nadzora nad funkcioniranjem SSM-a, sukladno članku 6. stavku 5. točki (c) Uredbe o SSM-u i neovisno o poglavlju 1., ESB može zahtijevati od nacionalnih nadležnih tijela da izvještavaju ESB na redovnoj osnovi o mjerama koje su poduzeli i o izvršavanju zadaća koje provode sukladno članku 6. stavku 6. Uredbe o SSM-u. ESB obavještava nacionalna nadležna tijela na godišnjoj osnovi o kategorijama manje značajnih nadziranih subjekata i prirodi zahtijevanih informacija.
2. Zahtjevi utvrđeni u skladu sa stavkom 1. su bez utjecaja na pravo ESB-a da se koristi svojim ovlastima iz članaka od 10. do 13. Uredbe o SSM-u u odnosu na manje značajne nadzirane subjekte.
Članak 100.
Učestalost i područje primjene izvješća koja se podnose ESB-u od strane nacionalnih nadležnih tijela
Nacionalna nadležna tijela podnose ESB-u godišnje izvješće o manje značajnim nadziranim subjektima, manje značajnim nadziranim grupama ili kategorijama manje značajnih nadziranih subjekata u skladu sa zahtjevima ESB-a.
DIO VIII.
SURADNJA IZMEĐU ESB-A, NACIONALNIH NADLAŽNIH TIJELA I NACIONALNIH IMENOVANIH TIJELA U ODNOSU NA MAKROBONITETNE ZADAĆE I ALATE
GLAVA 1.
DEFINICIJA MAKROBONITETNIH ALATA
Članak 101.
Opće odredbe
1. Za potrebe ovog dijela, makrobonitetni alat znači svaki od sljedećih instrumenata:
(a)
zaštitni slojevi kapitala sa u smislu članaka od 130. do 142. Direktive 2013/36/EU;
(b)
mjere za kreditne institucije koje su dobile odobrenje za rad u matičnoj državi, ili podgrupe tih kreditnih institucija sukladno članku 458. Uredbe (EU) br. 575/2013;
(c)
svaka druga mjera usmjerena na rješavanje sistemskih ili makrobonitetnih rizika koju trebaju usvojiti nacionalna imenovana tijela ili nacionalna nadležna tijela, sukladno postupcima utvrđenim u Uredbi (EU) br. 575/2013 i Direktivi 2013/36/EU u slučajevima posebno određenim mjerodavnim pravom Unije.
2. Makrobonitetni postupci iz članka 5. stavka 1. i 2. Uredbe o SSM-u ne predstavljaju nadzorne postupke ESB-a ili nacionalnog nadležnog tijela u smislu ove Uredbe, ne dovodeći u pitanje članak 22. Uredbe o SSM-u odnosu na odluke upućene pojedinim nadziranim subjektima.
Članak 102.
Primjena makrobonitetnih alata od strane ESB-a
ESB primjenjuje makrobonitetne alate iz članka 101. sukladno ovoj Uredbi i članku 5. stavku 2. i članku l9. stavku 2. Uredbe o SSM-u, a ako su makrobonitetni alati predviđeni u direktivi, sukladno provedbi te direktive u nacionalno pravo. Ako nacionalno imenovano tijelo ne utvrdi stopu zaštitnog sloja, to ne sprječava ESB da utvrđuje zahtjeve u vezi zaštitnog sloja u skladu s ovom Uredbom i člankom 5. stavkom 2.Uredbe o SSM-u.
GLAVA 2.
POSTUPOVNE ODREDBE ZA UPOTREBU MAKROBONITETNIH ALATA
Članak 103.
Popis nacionalnih nadležnih tijela i nacionalnih imenovanih tijela odgovornih za makrobonitetne alate
ESB prikuplja od nacionalnih nadležnih tijela i nacionalnih imenovanih tijela država članica sudionica informacije u vezi identiteta tijela određenih za pojedine makrobonitetne alate navedene u članku 101. i makrobonitetne alate koje ta tijela mogu upotrebljavati.
Članak 104.
Razmjena informacija i suradnja u vezi upotrebe makrobonitetnih alata od strane nacionalnog nadležnog tijela ili nacionalnog imenovanog tijela
1. U skladu s člankom 5. stavkom 1.Uredbe o SSM-u, odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo ili nacionalno imenovano tijelo, kada namjerava primijeniti takve alate, obavještava o svojoj namjeri ESB deset radnih dana prije donošenja takve odluke. Neovisno o tome, ako nacionalno nadležno tijelo ili nacionalno imenovano tijelo namjerava upotrebljavati makrobonitetni alat, obavještava ESB što je prije moguće o svojem utvrđenju makrobonitetnog ili sistemskog rizika za financijski sustav i kada je to moguće o pojedinostima alata koje namjerava upotrijebiti. Takva informacija, u najvećoj mogućoj mjeri obuhvaća posebnosti mjere koja se namjerava provesti, uključujući predviđeni datum primjene.
2. Nacionalno nadležno tijelo ili nacionalno imenovano tijelo dostavljaju ESB-u obavijest o namjeri.
3. Ako ESB prigovori mjeri nacionalnog nadležnog tijela ili nacionalnog imenovanog tijela koja se namjerava provesti, ESB navodi svoje razloge za to u roku od pet radnih dana nakon primitka obavijesti o namjeri. Takvi se prigovori podnose u pisanom obliku i sadrže razloge za prigovor. Nacionalno nadležno tijelo ili nacionalno imenovano tijelo, prema potrebi, pomno razmatraju ESB-ove razloge prije donošenja odluke.
Članak 105.
Razmjena informacija i suradnja u vezi upotrebe makrobonitetnih alata od strane ESB-a
1. U skladu s člankom 5. stavkom 2.Uredbe o SSM-u, kada ESB namjerava na vlastitu inicijativu, ili na zahtjev nacionalnog nadležnog tijela ili nacionalnog imenovanog tijela, primijeniti više zahtjeve za zaštitne slojeve kapitala ili primijeniti strože mjere usmjerene na rješavanje sistemskih ili makrobonitetnih rizika, tada blisko surađuje s nacionalnim imenovanim tijelima u predmetnim državama članicama sudionicama, a posebno obavještava o svojoj namjeri nacionalno nadležno tijelo ili nacionalno imenovano tijelo u roku od 10 dana prije donošenja takve odluke. Neovisno o tome, ako ESB namjerava primijeniti više zahtjeve za zaštitne slojeve kapitala ili primijeniti strože mjere s ciljem rješavanja sistemskih ili makrobonitetnih rizika na razini kreditnih institucija sukladno postupcima utvrđenim u Uredbi (EU) br. 575/2013 i Direktivi 2013/36/EU u slučajevima posebno navedenim u pravu Unije, obavještava odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo ili nacionalno imenovano tijelo što je prije moguće o svojem utvrđenju makrobonitetnog sistemskog rizika za financijski sustav i kada je moguće o pojedinostima namjeravanog alata. Takve informacije u najvećoj mogućoj mjeri obuhvaćaju posebnosti namjeravane mjere, uključujući predviđeni datum primjene.
2. Ako bilo koje od predmetnih nacionalnih nadležnih tijela ili nacionalnih imenovanih tijela prigovori mjeri koju ESB predlaže, tada će navesti svoje razloge ESB-u u roku od pet radnih dana nakon dana primitka obavijesti o namjeri ESB-a. Takvi se prigovori podnose u pisanom obliku i sadrže razloge za prigovor. ESB prema potrebi, pravodobno razmatra te razloge prije donošenja odluke.
DIO IX.
POSTUPCI ZA BLISKU SURADNJU
GLAVA 1.
OPĆA NAČELA I ZAJEDNIČKE ODREDBE
Članak 106.
Postupak za uspostavljanje bliske suradnje
ESB procjenjuje zahtjev države članice izvan europodručja za uspostavljanjem bliske suradnje u skladu s postupcima utvrđenima u Odluci ESB/2014/5 (16).
Članak 107.
Načela koja se primjenjuju kada je uspostavljena bliska suradnja
1. Od dana primjene odluke ESB-a sukladno članku 7. stavku 2.Uredbe o SSM-u o uspostavljanju bliske suradnje između ESB-a i nacionalnog nadležnog tijela države članice izvan europodručja i do prestanka ili privremene obustave takve bliske suradnje, ESB provodi zadaće dodijeljene mu člankom 4. stavkom 1. i 2. i člankom 5. Uredbe o SSM-u odnosu na nadzirane subjekte i grupe sa sjedištem u odgovarajućim državama članicama u bliskoj suradnji, u skladu s člankom 6. Uredbe o SSM-u.
2. Ako je uspostavljena bliska suradnja sukladno članku 7. stavku 2. Uredbe o SSM-u ESB i nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji su, u odnosu za značajne nadzirane subjekte i grupe i manje značajne nadzirane subjekte i grupe sa sjedištem u državi članici sudionici koja je u bliskoj suradnji, u položaju usporedivom sa značajnim nadziranim subjektima i grupama i manje značajnim nadziranim subjektima i grupama sa sjedištem u državama članicama europodručja, uzimajući u obzir da ESB nema izravno primjenjive ovlasti nad značajnim nadziranim subjektima i grupama i manje značajnim subjektima i grupama sa sjedištem u državama članicama sudionicama u bliskoj suradnji.
3. U skladu s člankom 6. Uredbe o SSM-u, ESB može izdati nacionalnom nadležnom tijelu u bliskoj suradnji upute u odnosu na značajne nadzirane subjekte i grupe, a samo opće upute u odnosu na manje značajne nadzirane subjekte i grupe.
4. Bliska suradnja prestaje na dan kada prestane odstupanje sukladno članku 139. UFEU-a u odnosu na državu članicu sudionicu u bliskoj suradnji u skladu s člankom 140. stavkom 2. UFEU, a odredbe ovog dijela prestaju se primjenjivati.
Članak 108.
Pravni instrumenti povezani s nadzorom u vezi s bliskom suradnjom
1. ESB može davati upute, postavljati zahtjeve ili izdavati smjernice u odnosu na zadaće iz članka 4. stavka 1. i 2. i članka 5. Uredbe o SSM-u.
2. Ako ESB smatra da mjera povezana sa zadaćama iz članka 4. stavka 1. i 2. Uredbe o SSM -u treba biti donesena od strane nacionalnog nadležnog tijela u bliskoj suradnji u odnosu na nadzirani subjekt ili grupu, uputit će tom nacionalnom nadležnom tijelu:
(a)
u vezi značajnog nadziranog subjekta ili značajne nadzirane grupe, opću ili posebnu uputu, zahtjev ili smjernicu koje zahtijevaju izdavanje nadzorne odluke u vezi tog značajnog nadziranog subjekta ili značajne nadzirane grupe u državi članici sudionici u bliskoj suradnji; ili
(b)
u odnosu na manje značajni nadzirani subjekt ili manje značajnu nadziranu grupu, opću uputu ili smjernicu.
3. Ako ESB smatra da bi nacionalno nadležno tijelo ili nacionalno imenovano tijelo u bliskoj suradnji trebalo donijeti mjeru koja se odnosi na zadaće iz članka 5. Uredbe o SSM-u, tada će uputiti tom nacionalnom nadležnom tijelu ili nacionalnom imenovanom tijelu opću ili posebnu uputu, zahtjev ili smjernicu zahtijevajući primjenu viših zahtjeva za zaštitne slojeve kapitala ili primjenu strožih mjera koje imaju za cilj rješavanje sistemskih ili makrobonitetnih rizika.
4. ESB navodi u uputi, zahtjevu ili smjernici određeni rok za donošenje mjere od strane nacionalnog nadležnog tijela u bliskoj suradnji, koji nije kraći od 48 sati, osim ako ranije donošenje nije potrebno da bi se spriječila nepopravljiva šteta. Pri određivanju roka, ESB uzima u obzir upravno i postupovno pravo s kojim ogovarajuće nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji mora biti u skladu.
5. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji poduzima sve potrebne mjere da bi se uskladilo s uputama, zahtjevima ili smjernicama ESB-a i obavještava ESB o poduzetim mjerama bez nepotrebnog odgađanja.
GLAVA 2.
BLISKA SURADNJA U ODNOSU NA DIJELOVE III., IV., V., X. I XI.
Članak 109.
Jezično uređenje u okviru bliske suradnje
Sporazumi navedeni u članku 23. primjenjuje mutatis mutandis u odnosu na nacionalna nadležna tijela u bliskoj suradnji.
Članak 110.
Procjena značajnosti kreditne institucije u okviru uređenja bliske suradnje
1. Odredbe dijela IV. o utvrđivanju statusa nadziranih subjekata ili nadziranih grupa kao značajnih ili manje značajnih primjenjuju se mutatis mutandis u odnosu na nadzirane subjekte i nadzirane grupe u državama članicama sudionicama u bliskoj suradnji u skladu s odredbama ovog članka.
2. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji osigurava da se postupci utvrđeni u dijelu IV. mogu primjenjivati u odnosu na nadzirane subjekte i nadzirane grupe sa sjedištem u njegovoj državi članici.
3. U slučajevima kada dio IV. propisuje ESB-u da uputi odluku nadziranom subjektu ili nadziranoj grupi, ESB, umjesto upućivanja odluke nadziranom subjektu ili grupi, izdaje upute nacionalnom nadležnom tijelu u bliskoj suradnji, a to nacionalno nadležno tijelo upućuje odluku nadziranom subjektu ili nadziranoj grupi u skladu s takvim uputama.
Članak 111.
Zajednički postupci u okviru uređenja bliske suradnje
1. Odredbe dijela V. o zajedničkim postupcima primjenjuju se mutatis mutandis u odnosu na nadzirane subjekte i nadzirane grupe u državama članicama sudionicama u bliskoj suradnji, sukladno odredbama ovog članka.
2. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji osigurava da se postupci utvrđeni u dijelu V. mogu primijeniti u odnosu na nadzirane subjekte sa sjedištem u njegovoj državi članci. Posebno, nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji osigurava da ESB primi sve informacije i dokumentaciju potrebu radi provođenja zadaća koje su mu dodijeljene Uredbom o SSM-u.
3. U slučajevima kada dio V. propisuje ESB-u da uputi odluku nadziranom subjektu ili nadziranoj grupi, ESB, umjesto upućivanja odluke nadziranom subjektu ili nadziranoj grupi, izdaje uputu nacionalnom nadležnom tijelu u bliskoj suradnji, a to nacionalno nadležno tijelo upućuje odluku nadziranom subjektu ili nadziranoj grupi u skladu s takvim uputama.
4. U slučajevima kada dio V. propisuje za odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo da pripremi nacrt odluke, nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji dostavlja nacrt odluke ESB-u i zahtijeva upute.
Članak 112.
Makrobonitetni alati pod uređenjem bliske suradnje
Odredbe dijela VIII. o suradnji između ESB-a, nacionalnih nadležnih tijela i nacionalnih imenovanih tijela u odnosu na makrobonitetne zadaće i alate primjenjuju se mutatis mutandis u odnosu na nadzirane subjekte i nadzirane grupe u državama članicama sudionicama u bliskoj suradnji.
Članak 113.
Administrativne kazne u uređenju bliske suradnje
1. Odredbe dijela X. o administrativnim kaznama primjenjuju se mutatis mutandis u odnosu na nadzirane subjekte i nadzirane grupe u državama članicama sudionicama u bliskoj suradnji.
2. U slučajevima kada članak 18. Uredbe o SSM-u u vezi s dijelom X. ove Uredbe propisuje da ESB upućuje odluku nadziranom subjektu ili nadziranoj grupi, ESB, umjesto upućivanja odluke nadziranom subjektu ili nadziranoj grupi, izdaje upute nacionalnom nadležnom tijelu u bliskoj suradnji, a to nacionalno nadležno tijelo upućuje odluku nadziranom subjektu ili nadziranoj grupi u skladu s takvim uputama.
3. U slučajevima kada članak 18. Uredbe o SSM-u u dijelu X. ove Uredbe propisuje da odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo upućuje odluku značajnom nadziranom subjektu ili značajnoj nadziranoj grupi, nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji pokreće postupak s ciljem poduzimanja radnji kako bi osigurao izricanje prikladnih administrativnih kazni samo po uputama ESB-a. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji obavještava ESB čim je odluka donesena.
Članak 114.
Istražne ovlasti sukladno člancima od 10. do 13. Uredbe o SSM-u u okviru uređenja bliske suradnje
1. Odredbe dijela XI. koje se odnose na suradnju u odnosu na članke od 10. do 13. Uredbe o SSM-u primjenjuju se mutatis mutandis u odnosu na nadzirane subjekte i nadzirane grupe u državama članicama sudionicama u bliskoj suradnji.
2. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji upotrebljava istražne ovlasti sukladno člancima 10. do 13. Uredbe o SSM-u u skladu s uputama ESB-a.
3. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji dostavlja ESB-u nalaz koji proizlazi iz upotrebe istražnih ovlasti sukladno člancima od 10. do 13. Uredbe o SSM-u.
4. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji osigurava da određeni zaposlenici ESB-a mogu sudjelovati kao promatrači u svakoj istrazi sukladno člancima od 10. do 13. Uredbe o SSM-u.
GLAVA 3.
BLISKA SURADNJA U ODNOSU NA ZNAČAJNE NADZIRANE SUBJEKTE
Članak 115.
Nadzor značajnih nadziranih subjekata u državi članici sudionici u bliskoj suradnji
1. Dio II. i Dio VI. primjenjuju se mutatis mutandis na značajne nadzirane subjekte i značajne nadzirane grupe sa sjedištem u državi članici sudionici u bliskoj suradnji u skladu s odredbama ovog članka.
2. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji osigurava da ESB zaprimi sve informacije i izvješća od i u odnosu na značajne nadzirane subjekte i značajne nadzirane grupe koje samo nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji zaprimi, a koji su potrebni radi provođenja zadaća dodijeljenih ESB-u Uredbom o SSM-u.
3. Radi nadzora svakog značajnog nadziranog subjekta ili značajne nadzirane grupe sa sjedištem u državi članci sudionici u bliskoj suradnji osniva se zajednički nadzorni tim. Članovi zajedničkog nadzornog tima imenuju se u skladu s člankom 4. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji imenuje podkoordinatora nacionalnog nadležnog tijela radi izravnog djelovanja u vezi sa značajnim nadziranim subjektom ili značajnom nadziranom grupom, u skladu s uputama koordinatora zajedničkog nadzornog tima.
4. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji osigurava da imenovani zaposlenici ESB-a budu pozvani da sudjeluju u izravnoj kontroli koja se provodi u odnosu na značajni nadzirani subjekt ili značajnu nadziranu grupu. ESB može odrediti određeni broj zaposlenika ESB-a koji sudjeluju kao promatrači.
5. U kontekstu konsolidiranog nadzora i kolegija nadzornih tijela, u okolnostima kada matično društvo ima sjedište u državi članici europodručja ili u državi članici sudionici izvan europodručja, ESB kao nadležno tijelo jest konsolidacijsko nadzorno tijelo koje predsjeda kolegiju nadzornih tijela. ESB poziva odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji da imenuje zaposlenika nacionalnog nadležnog tijela kao promatrača. ESB može djelovati dajući upute odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu u bliskoj suradnji.
Članak 116.
Odluke u odnosu na značajne nadzirane subjekte i značajne nadzirane grupe
1. Ne dovodeći u pitanje ovlasti nacionalnih nadležnih tijela u odnosu na zadaće koje nisu dodijeljene ESB-u sukladno Uredbi o SSM-u, nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji donosi odluke u odnosu na značajne nadzirane subjekte i značajne nadzirane grupe samo u svojoj državi članici po uputama ESB-a. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji može također zahtijevati upute od ESB-a.
2. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji odmah dostavlja ESB-u oduku u odnosu na značajni nadzirani subjekt ili značajnu nadziranu grupu.
3. Nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji obavještava ESB u pogledu: (a) odluka koje donosi na temelju svojih ovlasti u odnosu na zadaće koje nisu dodijeljene ESB-u na temelju Uredbe o SSM-u; i (b) odluke koje donosi prema uputama ESB-a ili kako je propisano u ovom dijelu.
GLAVA 4.
BLISKA SURADNJA U ODNOSU NA MANJE ZNAČAJNE NADZIRANE SUBJEKTE I MANJE ZNAČAJNE NADZIRANE GRUPE
Članak 117.
Nadzor manje značajnih nadziranih subjekata i manje značajnih nadziranih grupa
1. Dio VII. primjenjuje se mutatis mutandis na manje značajne nadzirane subjekte i manje značajne nadzirane grupe u državama članicama sudionicama u bliskoj suradnji sukladno sljedećim odredbama.
2. Radi osiguravanja dosljednosti u ishodima nadzora u okviru SSM-a, ESB može izdati opće upute i smjernice i tražiti od nacionalnog nadležnog tijela u bliskoj suradnji da donese nadzorne odluke u odnosu na manje značajne nadzirane subjekte ili manje značajne nadzirane grupe sa sjedištem u državi članici sudionici u bliskoj suradnji. Takve opće upute, smjernice ili zahtjevi mogu se odnositi na grupe ili kategorije kreditnih institucija.
3. ESB može također uputiti nacionalnom nadležnom tijelu u bliskoj suradnji zahtjev za daljnju procjenu aspekata značajnog postupaka nacionalnog nadležnog tijela kako je propisano člankom 6. stavkom 7., točkom (c), podtočkom ii. Uredbe o SSM-u.
GLAVA 5.
POSTUPAK U SLUČAJU NESLAGANJA DRŽAVE ČLANICE SUDIONICE U BLISKOJ SURADNJI
Članak 118.
Postupak u slučaju neslaganja s nacrtom odluke Nadzornog odbora sukladno članku 7. stavku 8. Uredbe o SSM-u
1. ESB obavještava nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji o potpunom nacrtu odluke Nadzornog odbora u odnosu na nadzirani subjekt ili nadziranu grupu koja se nalazi u državi članici sudionici u bliskoj suradnji, sukladno zahtjevima u vezi povjerljivošću prema pravu Unije.
2. Ako se nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji ne s slaže potpunim nacrtom odluke Nadzornog odbora, tada u roku od pet radnih dana od primitka potpunog nacrta odluke, obavještava Upravno vijeće pisanim putem o razlozima neslaganja.
3. Upravno vijeće odlučuje o pitanju u roku od pet radnih dana od primitka takve obavijesti, uzimajući u obzir navedene razloge za neslaganje, i dostavlja nacionalnom nadležnom tijelu u bliskoj suradnji pisane razloge za svoju odluku.
4. Država članica sudionica u bliskoj suradnji može zahtijevati od ESB-a prekid bliske suradnje s trenutnim učinkom i tada nije vezana nikakvom odlukom Upravnog vijeća koja iz toga proizlazi.
Članak 119.
Postupak u slučaju neslaganja s prigovorom Upravnog vijeća na nacrt odluke Nadzornog odbora sukladno članku 7. stavku 7. Uredbe o SSM-u
1. ESB obavještava nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji o svakom prigovoru Upravnog vijeća na potpuni nacrt odluke Nadzornog odbora.
2. Ako nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji nije suglasno s prigovorom Upravnog vijeće na potpuni nacrt odluke Nadzornog odbora, tada u roku od pet radnih dana od primitka prigovora Upravnog vijeća, obavještava ESB o razlozima za njegovo neslaganje.
3. Upravno vijeće daje svoje pisano mišljenje o obrazloženom neslaganju koje je izrazilo nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji u roku od 30 dana od dana primitka obrazloženog neslaganja i, navodeći razloge za to, ili potvrđuje ili povlači svoj prigovor. ESB o tome obavještava nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji.
4. Ako Upravno vijeće potvrdi prigovor, nacionalno nadležno tijelo u bliskoj suradnji može, u roku od pet dana od kad je obaviješteno da je Upravno vijeće potvrdilo prigovor, obavijestiti ESB da neće biti vezano nikakvom odlukom donesenom nakon izmjena početnog potpunog nacrta odluke na koji je Upravno vijeće podnijelo prigovor.
ESB tada razmatra privremenu obustavu ili prestanak bliske suradnje s nacionalnim nadležnim tijelom u bliskoj suradnji, uzimajući u obzir djelotvornost nadzora i donosi oduku u tom smislu. ESB posebno uzima u obzir čimbenike navedene u članku 7. stavku 7.Uredbe o SSM-u.
DIO X.
ADMINISTRATIVNE KAZNE
GLAVA 1.
DEFINICIJE I ODNOS S UREDBOM VIJEĆA (EZ) br. 2532/98 (17)
Članak 120.
Definicija administrativnih novčanih kazni
Za potrebe ovog dijela, „administrativne kazne” znači bilo koje od sljedećeg:
(a)
administrativne novčane kazne propisane i izrečene sukladno članku 18. stavku 1. Uredbe o SSM-u;
(b)
novčane kazne i periodične penale propisane člankom 2. Uredbe (EZ) br. 2532/98 i izrečene temeljem članka 18. stavka 7. Uredbe o SSM-u.
Članak 121.
Odnos s Uredbom (EZ) br. 2532/98
1. Za svrhe postupaka propisanih člankom 18. stavkom 1. Uredbe o SSM-u, primjenjuju se samo postupovne odredbe sadržane u ovoj Uredbi, u skladu s člankom 18. stavkom 4. Uredbe o SSM-u.
2. Za svrhe postupaka propisanih člankom 18. stavkom 7. Uredbe o SSM-u, primjenjuju se samo postupovne odredbe sadržane u Uredbi (EZ) br. 2532/98, te će se primjenjivati u skladu s člancima 25. i 26. Uredbe o SSM-.u.
Članak 122.
Ovlasti ESB-a za izricanje administrativnih kazni prema članku 18. stavku 7. Uredbe o SSM-u
ESB izriče administrativne kazne, kako je određeno člankom 120. točkom (b) ako ne postoji suglasnost s obvezama prema uredbama ili odlukama ESB-a o:
(a)
značajnim nadziranim subjektima; ili
(b)
manje značajnim nadziranim subjektima kada uredbe ili odluke ESB-a nameću obveze manje značajnim nadziranim subjektima u odnosu na ESB.
GLAVA 2.
POSTUPOVNA PRAVILA ZA IZRICANJE ADMINISTRATIVNIH KAZNI, OSIM PERIODIČNIH PENALA NADZIRANIM SUBJEKTIMA U DRŽAVAMA ČLANICAMA EUROPODRUČJA
Članak 123.
Osnivanje neovisne istražne jedinice
1. ESB osniva internu neovisnu istražnu jedinicu (dalje u tekstu „istražna jedinica”) koja se sastoji od službenika nadležnih za istragu, imenovanih od strane ESB-a.
2. Službenici nadležni za istragu ne smiju biti uključeni, niti su dvije godine prije preuzimanja dužnosti službenika nadležnog za istragu smjeli biti uključeni u izravni ili neizravni nadzor odnosnog nadziranog subjekta ili izdavanje odobrenja odgovarajućem nadziranom subjektu.
3. Službenici nadležni za istragu obavljaju svoje istražne funkcije neovisno od Nadzornog odbora i Upravnog vijeća i ne sudjeluju u raspravama Nadzornog odbora i Upravnog vijeća.
Članak 124.
Upućivanje navodnih povreda istražnoj jedinici
Kada ESB, u provođenju svojih zadaća na temelju Uredbe o SSM-u, smatra da postoje razlozi za sumnju na:
(a)
jednu ili više povreda na temelju mjerodavnog izravno primjenjivog prava Unije, kako je navedeno u članku 18. stavku 1. Uredbe o SSM-u, koje čini ili je počinio značajni nadzirani subjekt koji ima glavnu upravu u državi članici europodručja; ili
(b)
jednu ili više povreda uredbe ili odluke ESB-a iz članka 18. stavka 7. Uredbe o SSM-u koju čini ili je počinio nadzirani subjekt koji ima glavnu upravu u državi članici europodručja, ESB upućuje predmet istražnoj jedinici.
Članak 125.
Ovlasti istražne jedinice
1. Radi istraživanja navodne povrede iz članka 124., istražna jedinica može izvršavati ovlasti koje su dodijeljene ESB-u Uredbom o SSM-u.
2. Kada je upućen zahtjev predmetnom nadziranom subjektu temeljem ovlasti dodijeljenih ESB-u sukladno Uredbi o SSM-u u sklopu istrage, istražna jedinica navodi predmet i svrhu istrage.
3. Kod provođenja dodijeljenih joj zadaća, istražna jedinica ima pristup svim dokumentima i informacijama prikupljenim od strane ESB-a i, u slučaju potrebe, od odgovarajućih nacionalnih nadležnih tijela u okviru njihovih nadzornih aktivnosti.
Članak 126.
Postupovna prava
1. Po završetku istrage i prije izrade prijedloga potpunog nacrta odluke i dostave Nadzornom odboru, istražna jedinica obavještava u pisanom obliku predmetni nadzirani subjekt o nalazima provedene istrage i o svim prigovorima s tim u vezi.
2. U obavijesti iz stavka 1. istražna jedinica obavještava predmetni nadzirani subjekt o pravu da dostavi pisani podnesak izvještajnoj jedinici o činjeničnim rezultatima i prigovorima iznesenim protiv subjekta koji su tamo navedeni, uključujući pojedinačne odredbe koje su navodno povrijeđene, te dodjeljuje razuman rok za primitak takvog podneska. ESB nije obvezan uzeti u obzir pisani podnesak zaprimljen nakon isteka roka koji je odredila istražna jedinica.
3. Istražna jedinica može također, nakon obavijesti u skladu sa stavkom 1. pozvati predmetni nadzirani subjekt da pristupi usmenoj raspravi. Stranke koje su predmet istrage na raspravi mogu biti zastupane i/ili im mogu pomagati pravnici ili druge stručne osobe. Usmena rasprava nije javna.
4. Pravo pristupa spisu istražne jedinice od strane nadziranog subjekta koji je pod istragom određuje se sukladno članku 32.
Članak 127.
Razmatranje spisa od strane Nadzornog odbora
1. Ako istražna jedinica smatra da nadziranom subjektu treba biti izrečena administrativna kazna, istražna jedinica dostavljaj prijedlog potpunog nacrta odluke Nadzornom odboru, u kojem utvrđuje da je predmetni nadzirani subjekt počinio povredu te navodi administrativnu novčanu kaznu koju je potrebno izreći. Istražna jedinica također dostavlja svoj spis o istrazi Nadzornom odboru.
2. Istražna jedinica temelji svoj prijedlog potpunog nacrta odluke samo na činjenicama i prigovorima o kojima se nadzirani subjekt imao mogućnost očitovati.
3. Ako Nadzorni odbor smatra da je spis koji je dostavila izvještajna jedinica nepotpun, može vratiti spis istražnoj jedinici zajedno s obrazloženim zahtjevom za dodatnim informacijama. Članak 125. primjenjuje se na odgovarajući način.
4. Ako se Nadzorni odbor, na temelju potpunog spisa, složi s prijedlogom potpunog nacrta odluke istražne jedinice u odnosu na jednu ili više povreda i činjeničnim osnovama za takvu odluku, tada donosi potpuni nacrt odluke koju je predložila istražna jedinica o povredi ili povredama za koje se suglasi da su nastupile. U mjeri u kojoj Nadzorni odbor nije suglasan s prijedlogom, donosi se odluka sukladno odgovarajućim stavcima ovog članka.
5. Ako Nadzorni odbor, na temelju potpunog spisa, smatra da činjenice opisane u prijedlogu potpunog nacrta odluke kako je navedeno u stavku 1. ne pokazuju dovoljno dokaza o povredi iz stavka 124., može donijeti potpuni nacrt odluke kojom okončava postupak.
6. Ako se Nadzorni odbor, na temelju potpunog spisa, suglasi s određivanjem iz prijedloga potpunog nacrta odluke istražne jedinice da je predmetni nadzirani subjekt počinio povredu, ali se ne suglasi s prijedlogom o administrativnoj kazni, tada donosi potpuni nacrt odluke navodeći administrativnu kaznu koju smatra prikladnom.
7. Ako se Nadzorni odbor, na temelju potpunog spisa, ne suglasi s prijedlogom istražne jedinice, nego zaključi da je počinjena druga povreda od strane nadziranog subjekta, ili da postoji različito činjenično stanje za prijedlog istražne jedinice, obavještava predmetni nadzirani subjekt u pisanom obliku o svojem nalazu i o prigovorima protiv predmetnog nadziranog subjekta. Članak 126. stavci od 2. do 4. primjenjuju se na odgovarajući način u odnosu na Nadzorni odbor.
8. Nadzorni odbor izrađuje potpuni nacrt odluke u kojem utvrđuje je li predmetni nadzirani subjekt počinio povredu i navodi administrativne kazne koje se izriču, ako postoje.
9. Potpuni nacrt odluke koji donosi Nadzorni odbor, a čiji se prijedlog dostavlja Upravnom vijeću, utemeljen je samo na činjenicama i prigovorima o kojima se nadzirani subjekt imao mogućnost očitovati.
Članak 128.
Definicija ukupnog godišnjeg prometa u svrhu utvrđivanja gornje granice administrativne novčane kazne
Ukupan godišnji promet iz članka 18. stavka 1. Uredbe o SSM-u znači godišnji promet, kako je definiran člankom 67. Direktive 2013/36/EU, nadziranog subjekta prema posljednjem dostupnim godišnjim financijskim izvještajima tog nadziranog subjekta. Ako nadzirani subjekt koji je počinio povredu pripada nadziranoj grupi, odgovarajući ukupni godišnji promet je ukupan godišnji promet koji proizlazi iz posljednjih dostupnih konsolidiranih godišnjih financijskih izvještaja nadzirane grupe.
GLAVA 3.
PERIODIČNI PENALI
Članak 129.
Postupovna pravila koja se primjenjuju na periodične penale
1. U slučaju trajne povrede uredbe ili nadzorne odluke ESB-a, ESB može izreći periodične penale s ciljem da prisili predmetne osobe da se usklade s uredbom ili nadzornom odlukom. ESB primjenjuje postupovna pravila iz članka 22. Uredbe o SSM-u i glave 2. dijela III. ove Uredbe.
2. Periodični penali trebaju biti djelotvorni i razmjerni. Periodični penali računaju se za svaki dan povrede dok se predmetna osoba ne uskladi s predmetnom uredbom ili nadzornom odlukom ESB-a.
3. Gornje granice za periodične penale određuju se Uredbom (EZ) br. 2532/98. Odgovarajuće razdoblje počinje teći na datum naveden u odluci kojom se izriču periodični penali. Najraniji datum naveden u odluci je datum kada je predmetna osoba obaviještena pisanim putem o razlozima ESB-a za izricanje periodičnih penala.
4. Periodični penali mogu se izreći za razdoblje ne duže od šest mjeseci nakon datuma navedenog u odluci iz stavka 3.
GLAVA 4.
ROKOVI
Članak 130.
Zastara za izricanje administrativne kazne
1. Na ovlast ESB-a za izricanje administrativnih kazni nadziranim subjektima primjenjuje se zastarni rok od pet godina, koji počinje teći na dan kada je počinjena povreda. U slučaju trajnih povreda ili povreda koje se ponavljaju, zastara počinje teći na dan kada povreda prestane.
2. Svaka radnja koju ESB poduzme u svrhu istrage ili postupaka vezanih uz povrede prema članku 124. uzrokuje prekid zastare izricanja administrativne novčane kazne. Zastara se prekida s učinkom od dana kada je predmetni nadzirani subjekt obaviješten o radnji.
3. Svaki prekid uzrokuje da zastara počinje iznova teći. Međutim, zastara ističe najkasnije na dan kada je proteklo dvostruko vremena određenog za zastaru, a da ESB nije izrekao administrativnu kaznu. Taj se rok produljuje za svako razdoblje za koje je zastara privremeno obustavljena sukladno stavku 5.
4. Zastara izricanja administrativne kazne se privremeno obustavlja za razdoblje tijekom kojeg je odluka Upravnog vijeća ESB-a predmet postupka provjere pred Administrativnim odborom za preispitivanja ili žalbenog postupka pred Sudom.
5. Zastara se također privremeno obustavlja za razdoblje kad teče kazneni postupak protiv nadziranog subjekta u vezi s istim činjenicama.
Članak 131.
Zastara izvršenja administrativnih novčanih kazni
1. Na ovlast ESB-a da izvrši odluku donesenu sukladno članku 18. stavku 1. i 7. Uredbe o SSM-u primjenjuje se zastara od pet godina, koja počinje teći na dan donošenja predmetne odluke.
2. Svaka radnja ESB-a usmjerena na izvršenje plaćanja ili uvjeta plaćanja temeljem predmetne administrativne kazne uzrokuje prekid zastare izvršenja administrativne kazne.
3. Svaki prekid uzrokuje da zastara počinje iznova teći.
4. Zastara izvršenja administrativnih kazni privremeno se obustavlja za razdoblja kao što su:
(a)
dozvoljeno vrijeme za plaćanje;
(b)
izvršenje plaćanja je privremeno obustavljeno zbog odluke Upravnog vijeća ESB-a ili Suda.
GLAVA 5.
OBJAVA ODLUKA I RAZMJENA INFORMACIJA
Članak 132.
Objava odluka o administrativnim kaznama
1. ESB objavljuje na svojim mrežnim stranicama bez nepotrebnog odgađanja, a nakon što je odluka dostavljena predmetnom nadziranom subjektu, svaku odluku o izricanju administrativne novčane kazne, kako je određeno u članku 120., nadziranom subjektu u državi članici sudionici, uključujući informacije o vrsti i prirodi povrede i identitetu dotičnog nadziranog subjekta, osim ako bi objava na ovaj način:
(a)
ugrozila stabilnost financijskih tržišta ili kaznenu istragu koja je u tijeku; ili
(b)
uzrokovala, u mjeri u kojoj je moguće utvrditi, nerazmjernu štetu predmetnom nadziranom subjektu.
U tim okolnostima, odluke koje se odnose na administrativne kazne objavljuju se na anonimnoj osnovi. Umjesto toga, ako je vjerojatno da će takve okolnosti prestati u razumnom roku, objava na temelju ovog stavka može se odgoditi za takvo vremensko razdoblje.
2. Ako je u tijeku žalbeni postupak pred Sudom u odnosu na odluku iz stavka 1., ESB bez nepotrebnog odgađanja, također objavljuje na svojim službenim mrežnim stranicama informacije o statusu žalbenog postupka o kojem se radi te o njegovom ishodu.
3. ESB osigurava da informacije objavljene sukladno stavcima 1. i 2. ostanu na njegovim službenim mrežnim stranicama najmanje pet godina.
Članak 133.
Obavještavanje EBA-e
Sukladno zahtjevima za čuvanjem poslovne tajne iz članka 27. Uredbe o SSM-u, ESB obavještava EBA-u o administrativnim novčanim kaznama, kako je određeno u članku 120., koje su izrečene nadziranom subjektu u državi članici europodručja, uključujući svaki žalbeni postupak u vezi s takvim kaznama, kao i njegov ishod.
GLAVA 6.
SURADNJA IZMEĐU ESB-A I NACIONALNIH NADLEŽNIH TIJELA U DRŽAVAMA ČLANICAMA EUROPODRUČJA NA TEMELJU ČLANKA 18. STAVKA 5. UREDBE O SSM-U
Članak 134.
Značajni nadzirani subjekti
1. U odnosu na značajne nadzirane subjekte, nacionalno nadležno tijelo pokreće postupak samo na zahtjev ESB-a kada je to potrebno u svrhu izvršavanja zadaća dodijeljenih ESB-u temeljem Uredbe o SSM-u, s ciljem poduzimanja radnji radi osiguranja da budu izrečene primjerene kazne u slučajevima koji nisu uređeni člankom 18. stavkom 1. Uredbe o SSM-u. Takvi slučajevi uključuju primjenu:
(a)
nenovčanih kazni u slučaju povrede izravno primjenjivog prava Unije od strane pravnih ili fizičkih osoba, jednako kao i svih novčanih kazni u slučaju povrede izravno primjenjivog prava Unije od strane fizičkih osoba;
(b)
svih novčanih ili nenovčanih kazni u slučaju povrede od strane pravnih ili fizičkih osoba bilo kojeg nacionalnog propisa kojim se prenose odgovarajuće direktive Unije;
(c)
svih novčanih ili nenovčanih kazni koje se izriču u skladu s primjenjivim nacionalnim zakonodavstvom koje daje posebne ovlasti nacionalnim nadležnim tijelima u državama članicama europodručja koji se trenutno ne zahtijevaju mjerodavnim pravom Unije.
Odredbe ovog stavka ne dovode u pitanje mogućnost nacionalnog nadležnog tijela da pokrene postupak na vlastitu inicijativu u pogledu primjene nacionalnog prava za zadaće koje nisu dodijeljene ESB-u.
2. Nacionalno nadležno tijelo može zahtijevati od ESB-a da zatraži od njega da pokrene postupke u slučajevima iz stavka 1.
3. Nacionalno nadležno tijelo države članice sudionice obavještava ESB o okončanju kaznenog postupka pokrenutog na zahtjev ESB-a sukladno stavku 1. ESB se posebno obavještava o izrečenim kaznama, ako postoje.
Članak 135.
Izvještavanje u odnosu na manje značajne nadzirane subjekte
Odgovarajuće nacionalno nadležno tijelo redovno obavještava ESB o svim administrativnim kaznama izrečenim manje značajnim nadziranim subjektima u vezi s izvršavanjem njegovih nadzornih zadaća.
GLAVA 7.
KAZNENA DJELA
Članak 136.
Dokaz o postojanju činjenica koje mogu tvoriti obilježja kaznenog djela
Ako, u provođenju svojih zadaća temeljem Uredbe o SSM-u, ESB ima razloga sumnjati da je počinjeno kazneno djelo, tada zahtijeva od odgovarajućeg nadležnog nacionalnog tijela da prepusti predmet odgovarajućim tijelima radi istrage i mogućeg kaznenog progona, u skladu s nacionalnim pravom.
GLAVA 8.
PRIHODI OD KAZNI
Članak 137.
Prihodi od kazni
Prihodi od administrativnih kazni izrečenih od strane ESB-a na temelju članka 18. stavka 1. i 7. Uredbe o SSM-u su imovina ESB-a.
DIO XI.
PRISTUP INFORMACIJAMA, IZVJEŠĆIVANJE, ISTRAGE I NADZORI NA LICU MJESTA
GLAVA 1.
OPĆA NAČELA
Članak 138.
Suradnja između ESB-a i nacionalnih nadležnih tijela u pogledu ovlasti iz članaka 10. do 13. Uredbe o SSM-u
Odredbe utvrđene u ovom dijelu primjenjuju se na značajne nadzirane subjekte. Odredbe se također primjenjuju na manje značajne nadzirane subjekte ako ESB odluči, sukladno članku 6. stavku 5. točki (d) Uredbe o SSM-u, koristiti se ovlastima iz članaka od 10. do 13.Uredbe o SSM-u u odnosu na manje značajne nadzirane subjekte. Međutim ovo je bez utjecaja na nadležnost nacionalnih nadzornih tijela da izravno nadziru manje značajne subjekte sukladno članku 6. stavku 6. Uredbe o SSM-u.
GLAVA 2.
SURADNJA U POGLEDU ZAHTJEVA ZA INFORMACIJAMA
Članak 139.
Ad-hoc zahtjevi za informacijama na temelju članka 10. Uredbe o SSM-u
1. Sukladno članku 10. Uredbe o SSM-u i u skladu s mjerodavnim pravom Unije, ESB može zahtijevati od pravne ili fizičke osobe iz članka 10. stavka 1.Uredbe o SSM-u da dostave informacije koje su potrebne za izvršavanje zadaća dodijeljenih mu Uredbom o SSM-u. ESB određuje o kojim se informacijama radi kao i razumi rok u kojem ih je potrebno dostaviti ESB-u.
2. Prije zahtijevanja informacija koje se dostavljaju u skladu s člankom 10. stavkom 1. Uredbe o SSM-u, ESB prvo uzima u obzir informacije koje su već dostupne nacionalnim nadležnim tijelima.
3. ESB stavlja na raspolaganje odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu primjerak svih podataka koje je zaprimio od pravne ili fizičke osobe kojoj je upućen zahtjev za informacijama.
GLAVA 3.
IZVJEŠĆIVANJE
Članak 140.
Zadaće u vezi s nadzornim izvješćivanjem nadležnih tijela
1. ESB je odgovoran za osiguravanje usklađenosti s mjerodavnim pravom Unije koje utvrđuje zahtjeve određene kreditnim institucijama u području izvješćivanja nadležnih tijela.
2. U tu svrhu, ESB ima zadaće i ovlasti u odnosu na značajne nadzirane subjekte kako su utvrđene u mjerodavnom pravu Unije o nadzornom izvješćivanju. Nacionalna nadležna tijela imaju zadaće i ovlasti u odnosu na manje značajne nadzirane subjekte kako su utvrđene u mjerodavnom pravu Unije o izvješćivanju nadležnih tijela.
3. Neovisno o stavku 2. i ako nije propisano drugačije, svaki nadzirani subjekt dostavlja svom odgovarajućem nacionalnom nadležnom tijelu informacije koje je potrebno redovno dostavljati u skladu s mjerodavnim pravom Unije. Osim ako nije posebno drugačije propisano, sve informacije o kojima izvješćuju nadzirani subjekti dostavljaju se nacionalnim nadležnim tijelima. Nacionalna nadležna tijela provode početno ispitivanje podataka i dostavljaju informacije ESB-u.
4. ESB organizira postupke vezane uz prikupljanje i preispitivanje kvalitete dostavljenih podataka od stane nadziranih subjekata u skladu s mjerodavnim pravom Unije i provedbenim tehničkim standardima EBA-e.
Članak 141.
Zahtjevi za informacijama koje treba redovito dostavljati na temelju članka 10. Uredbe o SSM-u
1. Sukladno članku 10. Uredbe o SSM-u, a posebno sukladno ovlasti ESB-a da zahtijeva informacije koje se dostavljaju redovito i u određenom obliku za potrebe nadzora i s njim povezanih statistika i u skladu s mjerodavnim pravom Unije, ESB može zahtijevati od nadziranog subjekta da izvijesti o dodatnim nadzornim informacijama kad god je takva informacija potrebna ESB-u za izvršavanje zadaća dodijeljenih mu Uredbom o SSM-u. Sukladno uvjetima navedenim u mjerodavnom pravu Unije ESB može navesti posebno kategorije informacija o kojima je potrebno izvještavati jednako kao i postupke, oblike, učestalost i rokove za dostavljanje predmetnih informacija.
2. Ako ESB zahtijeva od pravnih ili fizičkih osoba kako je navedeno u članku 10. stavku 1.Uredbe o SSM-u da redovito dostavljaju informacije, članak 140. stavak 3. i 4. ove Uredbe primjenjuju se na odgovarajući način.
GLAVA 4.
SURADNJA U ODNOSU NA OPĆE ISTRAGE
Članak 142.
Pokretanje opće istrage na temelju članka 11. Uredbe o SSM-u
ESB provodi istragu svake pravne ili fizičke osobe iz članka 10. stavka 1. Uredbe o SSM-u na temelju odluke ESB-a. Takva odluka navodi sve dolje navedeno: Ta odluka obuhvaća sve sljedeće elemente:
(a)
pravnu osnovu za odluku i svrhu;
(b)
namjeru za izvršenje ovlasti utvrđenih u članku 11. stavku 1. Uredbe o SSM-u;
(c)
činjenicu da svako ometanje istrage od strane osobe koja je pod istragom predstavlja povredu odluke ESB-a sa značajem iz članka 18. stavka 7. Uredbe o SSM-u, bez utjecaja na nacionalno pravo, kao što je utvrđeno u članku 11. stavku 2. Uredbe o SSM-u.
GLAVA 5.
NADZOR NA LICU MJESTA
Članak 143.
Odluka ESB-a da provede nadzor na licu mjesta na temelju članka 12. Uredbe o SSM-u
1. Sukladno članku 12. Uredbe o SSM-u, kako bi izvršio zadaće koje su mu dodijeljene Uredbom o SSM-u, ESB imenuje tim za nadzor na licu mjesta kako je utvrđeno člankom 144. radi provođenja potrebnih nadzora na licu mjesta u prostorijama pravnih osoba kako je navedeno u članku 10. stavku 1. Uredbe o SSM-u.
2. Ne dovodeći u pitanje članak 142. i sukladno članku 12. stavku 3. Uredbe o SSM-u, nadzori na licu mjesta provode se na temelju odluke ESB-a, u kojoj se navodi najmanje sljedeće:
(a)
predmet i svrhu nadzora na licu mjesta; i
(b)
činjenicu da svako ometanje nadzora na licu mjesta od strane pravne osobe koja je predmet nadzora predstavlja povredu odluke ESB-a u smislu članka 18. stavka 7. Uredbe o SSM-u, bez utjecaja na nacionalno pravo, kao što je utvrđeno u članku 11. stavku 2. Uredbe o SSM-u.
3. Ako nadzor na licu mjesta slijedi nakon istrage provedene na temelju odluke ESB-a, kako je propisano u članku 142. i pod uvjetom da nadzor na licu mjesta ima istu svrhu i predmet kao i istraga, službenicima i drugim osobama koje su ovlastili ESB i nacionalno nadležno tijelo bit će omogućen pristup poslovnim prostorijama i zemljištu pravne osobe koja je predmet istrage na temelju iste odluke, u skladu s člankom 12. stavkom 2. i 4. Uredbe o SSM-u, a ne dovodeći u pitanje njen članak 13.
Članak 144.
Osnivanje i sastav timova za nadzor na licu mjesta
1. ESB je nadležan za osnivanje i sastav timova za nadzor na licu mjesta uz sudjelovanje nacionalnih nadležnih tijela, sukladno članku 12. Uredbe o SSM-u.
2. ESB određuje voditelja tima za nadzor na licu mjesta između zaposlenika ESB-a i nacionalnog nadležnog tijela.
3. ESB i nacionalna nadležna tijela se međusobno savjetuju i sporazumijevaju o uporabi sredstava nacionalnih nadležnih tijela u pogledu timova za nadzor na licu mjesta.
Članak 145.
Postupak i obavijest o nadzoru na licu mjesta
1. ESB obavještava pravnu osobu koja je predmet nadzora na licu mjesta o odluci ESB-a iz članka 143. stavka 2. i o identitetu članova tima za nadzor na licu mjesta, najmanje pet radnih dana prije početka nadzora na licu mjesta. ESB obavještava nacionalno nadležno tijelo države članice u kojoj se treba provesti nadzor na licu mjesta najmanje tjedan dana prije obavještavanja pravne osobe koja je predmet nadzora na licu mjesta o takvom nadzoru.
2. Ako ispravno provođenje i učinkovitost nadzora tako zahtijevaju, ESB može provesti izravni nadzor na licu mjesta bez da unaprijed obavijesti predmetni nadzirani subjekt. Nacionalno nadležno tijelo se obavještava što je ranije moguće prije početka takvog nadzora na licu mjesta.
Članak 146.
Provođenje nadzora na licu mjesta
1. Osobe koje provode nadzor na licu mjesta slijede upute voditelja tima za nadzor na licu mjesta.
2. Ako je subjekt koji je predmet nadzora na licu mjesta značajni nadzirani subjekt, voditelj tima za nadzor na licu mjesta je odgovoran za koordinaciju između tima za nadzor na licu mjesta i zajedničkog nadzornog tima koji je nadležan za nadzor tog značajnog nadziranog subjekta.
DIO XII.
PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 147.
Početak izravnog nadzora od strane ESB-a kada ESB prvi puta preuzima svoje zadaće
1. ESB upućuje odluku svakom nadziranom subjektu u odnosu na kojeg preuzima zadaće dodijeljene mu Uredbom o SSM-u potvrđujući da je značajni nadzirani subjekt najmanje dva mjeseca prije 4. studenoga 2014.. Za subjekte koji su članovi značajne nadzirane grupe, ESB dostavlja odluku ESB-a nadziranom subjektu na najvišoj razini konsolidacije unutar država članica sudionica te osigurava da su svi nadzirani subjekti unutar značajne nadzirane grupe uredno obaviješteni do odgovarajućeg roka. Ove odluke stupaju na snagu od 4. studenoga 2014.
2. Neovisno o stavku 1., ako ESB započne provoditi zadaće koje su mu dodijeljene prije 4. studenoga 2014., tada upućuje odluku predmetnom subjektu i odgovarajućim nacionalnim nadležnim tijelima. Osim ako nije u takvoj odluci drugačije propisano, te odluke stupaju na snagu danom dostave obavijesti. Odgovarajuća nacionalna nadležna tijela će biti unaprijed obaviještena o namjeri izdavanja takve odluke što je prije moguće.
3. Prije donošenja odluke sukladno stavku 1., ESB pruža odgovarajućem nadziranom subjektu mogućnost da se očituje u pisanom obliku.
Članak 148.
Određivanje oblika izvješća o povijesti nadzora i profilu rizika koje nacionalna nadležna tijela trebaju dostaviti ESB-u
1. Nacionalna nadležna tijela, najkasnije do 4. kolovoza 2014., obavještavaju ESB o identitetu kreditnih institucija kojima su izdale odobrenje za rad te dostavljaju izvješća o ovim kreditnim institucijama u obliku koji je odredio ESB.
2. Neovisno o stavku 1., ako ESB započinje provođenje zadaća dodijeljenih mu prije 4. studenoga 2014., može zahtijevati od nacionalnih nadležnih tijela da obavijeste ESB o identitetu odgovarajućih kreditnih institucija kao i da dostave izvješće u obliku određenom od strane ESB-a u razumnom roku, a koje će biti navedeno u zahtjevu.
Članak 149.
Nastavak postupaka koji su u tijeku
1. Osim ako ESB drugačije odluči, ako je nacionalno nadležno tijelo započelo nadzorne postupke za koje ESB postaje nadležan na temelju Uredbe o SSM-u, a to se dogodi prije 4. studenoga 2014. tada se primjenjuju postupci propisani člankom 48.
2. Odstupajući od članka 48., ovaj se članak primjenjuje na zajedničke postupke.
Članak 150.
Nadzorne odluke donesene od strane nacionalnih nadležnih tijela
Neovisno o izvršavanju ovlasti od strane ESB-a koje su mu dodijeljene Uredbom o SSM-u, nadzorne odluke koje su nacionalna nadležna tijela donijela prije 4. studenoga 2014. ostaju nepromijenjene.
Članak 151.
Države članice čija valuta postaje euro
1. Sukladno stavku 2., u slučajevima prestanka odstupanja sukladno članku 139. UFEU-a za državu članicu u skladu s člankom 140. stavkom 2. UFEU-a, članci od 148. do 150. primjenjuju se na odgovarajući način u pogledu postupaka nadzora ili odluka pokrenutih ili donesenih od strane nacionalnog nadležnog tijela takve države članice.
2. Upućivanje na 4. studenoga 2014. u člancima 149. i 150. smatra se upućivanjem na datum kada je euro usvojen u odgovarajućoj državi članici.
Članak 152.
Nastavak primjene postojećih sporazuma
Svi postojeći sporazumi s drugim tijelima koje je nacionalno nadležno tijelo sklopio prije 4. studenoga 2014. koji pokrivaju barem dio zadaća koje su prenesene ESB-u Uredbom o SSM-u nastavljaju se primjenjivati. ESB može odlučiti sudjelovati u takvim postojećim sporazumima o suradnji u skladu s postupkom primjenjivom na predmetne sporazume ili ustanoviti novi sporazum o suradnji s trećim osobama za zadaće prenesene mu Uredbom o SSM-u. Nacionalno nadležno tijelo nastavlja primjenjivati postojeće sporazume o suradnji samo u mjeri u kojoj nisu zamijenjeni ESB-ovim sporazumima o suradnji. Kada je potrebno za izvršenje postojećih sporazuma o suradnji, nacionalno nadležno tijelo odgovorno je za pružanje pomoći ESB-u, posebno izvršavanjem prava i izvršavanjem obveza na temelju sporazuma, a u suradnji s ESB-om.
Članak 153.
Završne odredbe
Ova Uredba stupa na snagu sljedećega dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova Uredba je u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u 16. travnja 2014..