KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 17. december 2014
om anerkendelse af Japan i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/106/EF for så vidt angår ordningerne for uddannelse og udstedelse af kvalifikationsbeviser til søfarende
(meddelt under nummer C(2014) 9590)
(EØS-relevant tekst)
(2014/935/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/106/EF af 19. november 2008 om minimumsuddannelsesniveauet for søfartserhverv (1), særlig artikel 19, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
En medlemsstat kan i henhold til direktiv 2008/106/EF beslutte at påtegne beviser for søfarende, der er udstedt af tredjelande, forudsat at det pågældende tredjeland er anerkendt af Kommissionen. Tredjelandene skal opfylde kravene i Den Internationale Søfartsorganisations (IMO) konvention om uddannelse af søfarende, om sønæring og om vagthold fra 1978 (STCW-konventionen) med efterfølgende ændringer.
(2)
Republikken Cypern anmodede ved brev af 13. maj 2005 om, at Japan anerkendes. Kommissionen har efter denne anmodning kontaktet de japanske myndigheder med henblik på at foretage en vurdering af ordningerne for uddannelse og udstedelse af kvalifikationsbeviser i Japan for at kunne fastslå, om Japan overholder alle kravene i STCW-konventionen, og om der er truffet passende forholdsregler til at forebygge svig i forbindelse med kvalifikationsbeviser. Det blev forklaret, at vurderingen ville bygge på et informationskontrolbesøg foretaget af eksperter fra Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed. Efter langvarige drøftelser af EU's retlige rammer accepterede de japanske myndigheder i brev af 8. marts 2011 et kontrolbesøg. Kommissionen gik herefter videre med vurderingen af Japans ordninger for uddannelse og udstedelse af kvalifikationsbeviser på grundlag af et informationskontrolbesøg foretaget af eksperter fra Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed i februar 2012 og de japanske myndigheders svar den 10. januar 2014 på en anmodning af 25. oktober 2012 om en frivillig handlingsplan med korrigerende foranstaltninger.
(3)
Vurderingen gav ikke anledning til alvorlige bekymringer, men der blev identificeret nogle områder, hvor der skulle sættes ind. Der var navnlig nogle processer, som ikke var omfattet af søfartsmyndighedernes eller søfartsuddannelsesinstitutionernes kvalitetsstandarder. Herudover garanterede læreplanen og den praktiske uddannelse, som var fastlagt efter de nationale standarder, ikke opfyldelsen af de fastsatte kompetencekrav for kurserne »livredning« og »brandbekæmpelse«.
(4)
Den japanske lovgivning gav ansøgere til kvalifikationsbeviser mulighed for at færdiggøre deres tjeneste på skibe, som ikke opfyldte tonnage- og maskinkraftangivelserne på beviset, eller på fiskefartøjer eller kystvagtskibe. For at sikre, at denne type tjeneste var relevant for det ansøgte bevis, og at alle relevante kvalifikationer blev opnået under tjenesten, anvendte søfartsmyndighederne visse kriterier for ansøgere, som havde fuldført 12 måneders tjeneste til søs som led i et godkendt uddannelsesprogram. På grundlag af en analyse af den dokumentation, som de japanske myndigheder har forelagt, lader det dog til, søfartsmyndigheden ikke sikrede, at den pågældende type tjeneste til søs var relevant for det ansøgte bevis, og heller ikke at alle relevante kvalifikationer blev opnået under denne tjeneste, for de ansøgere, som havde fuldført 36 måneders tjeneste til søs. Det ser også ud til, at søfartsmyndigheden ikke sikrede, at den pågældende type tjeneste til søs var relevant for det ansøgte bevis, og heller ikke at alle relevante kvalifikationer blev opnået under denne tjeneste i forbindelse med fornyelse og opgradering af beviser for alle ansøgere.
(5)
Endelig krævede søfartsmyndigheden, at ansøgere, som havde godkendt tjeneste til søs på 12 måneder som led i et godkendt uddannelsesprogram, skulle fuldføre en godkendt uddannelse for at kunne søge om et bevis på operationelt niveau. Søfartsmyndigheden lod dog ikke til at kræve, at ansøgere, som havde fuldført 36 måneders tjeneste til søs, også skulle fuldføre en godkendt uddannelse for at kunne ansøge om et bevis på operationelt niveau.
(6)
Med brev af 5. juni 2014 opfordrede Kommissionen de japanske myndigheder til at forelægge de nødvendige afklaringer af de spørgsmål, der blev rejst i vurderingen, støttet af relevant dokumentation. De japanske myndigheder fremsendte deres svar den 4. august 2014.
(7)
Svaret omfattede dokumentation, som påviser, at alle manglende processer nu er omfattet af et kvalitetsstandardsystem. Der er også lavet udkast til ny lovgivning, og myndighederne har opgraderet deres faciliteter, så de nu opfylder standarderne for kurserne »livredning« og »brandbekæmpelse«.
(8)
Hvad angår myndighedernes kontrol af, at tjenesten til søs er relevant for det ansøgte bevis, og at alle relevante kvalifikationer opnås under denne tjeneste for de ansøgere, der har fuldført 36 måneders tjeneste til søs, og de ansøgere, der har anmodet om fornyelse og opgradering af deres bevis, fremførte de japanske myndigheder, at de anvender kriterier for udstedelse, opgradering og fornyelse af beviser, som vedrører skibets størrelse, sejlområde og den udførte funktion. Anvendelsen af disse kriterier fremgik dog ikke tilstrækkelig tydeligt af de forelagte oplysninger.
(9)
Hvad angår fuldførelsen af en godkendt uddannelse for ansøgere om et bevis på operationelt niveau, som har fuldført 36 måneders tjeneste til søs, fremførte de japanske myndigheder, at de overholder de relevante krav i STCW-konventionen. Overholdelsen fremgik dog ikke tilstrækkelig tydeligt af de forelagte oplysninger.
(10)
Selv om begrundelserne vedrørende de to sidste punkter ikke helt fjerner tvivlen vedrørende de spørgsmål, der rejses i vurderingen, er der ikke nogen tvivl om, at Japan generelt overholder STCW-konventionens krav til uddannelse af og udstedelse af kvalifikationsbeviser til søfarende.
(11)
Slutresultaterne af vurderingen viser, at Japan opfylder kravene i STCW-konventionen og har truffet passende forholdsregler til at forhindre svig i forbindelse med kvalifikationsbeviser.
(12)
Medlemsstaterne har modtaget en rapport om resultaterne af vurderingen.
(13)
Foranstaltningen i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Sikkerhed til Søs og Forebyggelse af Forurening fra Skibe -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Japan anerkendes i henhold til artikel 19 i direktiv 2008/106/EF for så vidt angår ordningerne for uddannelse af og udstedelse af kvalifikationsbeviser til søfarende.
Artikel 2
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 2014.
PROVEDBENA ODLUKA KOMISIJE
оd 17. prosinca 2014.
o priznanju Japana u skladu s Direktivom 2008/106/EZ Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu sustava osposobljavanja i izdavanja svjedodžbi pomorcima
(priopćeno pod brojem dokumenta C(2014) 9590)
(Tekst značajan za EGP)
(2014/935/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2008/106/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o minimalnoj razini osposobljavanja pomoraca (1), a posebno njezin članak 19. stavak 3.,
budući da:
(1)
U skladu s Direktivom 2008/106/EZ države članice mogu odlučiti priznati odgovarajuće svjedodžbe pomoraca koje su izdale treće zemlje uz uvjet da Komisija priznaje predmetnu treću zemlju. Te treće zemlje moraju ispunjavati sve zahtjeve Konvencije Međunarodne pomorske organizacije (IMO) o standardima osposobljavanja, izdavanju svjedodžbi i straži za pomorce iz 1978. (Konvencija STCW), kako je izmijenjena.
(2)
Dopisom od 13. svibnja 2005. Republika Cipar zatražila je priznanje Japana. Na temelju toga zahtjeva Komisija je kontaktirala s japanskim nadležnim tijelima kako bi izvršila procjenu japanskoga sustava osposobljavanja i izdavanja svjedodžbi te provjerila ispunjava li Japan sve zahtjeve Konvencije STCW i jesu li poduzete odgovarajuće mjere za sprečavanje prijevare u vezi sa svjedodžbama. Objašnjeno je da će se procjena temeljiti na rezultatima inspekcije za utvrđivanje činjenica koju će provesti stručnjaci Europske agencije za pomorsku sigurnost. Nakon dugih rasprava o pravnome okviru Europske unije, japanska nadležna tijela dopisom od 8. ožujka 2011. prihvatila su inspekcijski pregled. Komisija je zatim pokrenula postupak procjene sustava osposobljavanja i izdavanja svjedodžbi u Japanu koja se temeljila na rezultatima inspekcije koju su proveli stručnjaci Europske agencije za pomorsku sigurnost u veljači 2012. te na odgovoru japanskih nadležnih tijela od 10. siječnja 2014. na zahtjev za dobrovoljni plan korektivnih mjera od 25. listopada 2012.
(3)
Procjenom nisu otkriveni ozbiljni problemi, iako su utvrđena određena područja na koja treba obratiti pozornost. To se osobito odnosi na sustave osiguranja kvalitete u pomorskoj administraciji te ustanovama za pomorsko obrazovanje i osposobljavanje koji nisu obuhvaćeni nekim postupcima. Također, nastavnim planovima i praktičnim osposobljavanjem utvrđenima nacionalnim normama nije osigurano ostvarenje nekih propisanih standarda osposobljenosti za tečajeve za spašavanje te za gašenje požara.
(4)
Japanskim zakonodavstvom kandidatima za svjedodžbe bilo je omogućeno odraditi pomorsku službu na brodovima čiji su tonaža ili ograničenje porivne snage niži od onih koji odgovaraju svjedodžbi koja će se izdati ili na ribarskim plovilima ili na brodovima Obalne straže. Kako bi se utvrdilo je li ta vrsta pomorske službe relevantna za svjedodžbu za koju se podnosi zahtjev te jesu li tijekom pomorske službe usvojene sve relevantne kompetencije, uprava je primijenila određene kriterije za kandidate koji su odradili 12 mjeseci pomorske službe kao dio odobrenoga programa osposobljavanja. Međutim, analizom dokumentacije koju su dostavila japanska nadležna tijela ustanovljeno je kako uprava nije utvrdila da je ta vrsta pomorske službe relevantna za svjedodžbu za koju se podnosi zahtjev te da su kandidati koji su odradili 36 mjeseci pomorske službe tijekom nje usvojili sve relevantne kompetencije. Također, čini se kako uprava nije utvrdila da je ta vrsta pomorske službe relevantna za svjedodžbu za koju se podnosi zahtjev te da su svi kandidati tijekom pomorske službe usvojili sve relevantne kompetencije potrebne za ponovno priznavanje i nadopunu svjedodžbi.
(5)
Naposljetku, uprava od kandidata koji su potvrdili da su odradili pomorsku službu od 12 mjeseci kao dio odobrenoga programa osposobljavanja traži da završe odobreno obrazovanje kako bi se mogli prijaviti za svjedodžbu na operativnoj razini. Ipak, ustanovljeno je da uprava od kandidata koji su odradili 36 mjeseci pomorske službe nije tražila da završe i odobreno obrazovanje kako bi se mogli prijaviti za svjedodžbu na operativnoj razini.
(6)
Dopisom od 5. lipnja 2014. Komisija je pozvala japanska nadležna tijela da dostave potrebna objašnjenja za pitanja proizašla tijekom procjene potkrijepljene odgovarajućim dokumentima. Japanska nadležna tijela 4. kolovoza 2014. dostavila su odgovor.
(7)
U odgovoru su japanska nadležna tijela dostavila dokumentaciju kojom se dokazuje da su svi postupci koji su bili izostavljeni sada obuhvaćeni sustavom standarda kvalitete. Japanska su nadležna tijela također izradila novi nacrt zakona te nadogradila infrastrukturu kako bi se obuhvatilo standarde koji su nedostajali u tečajevima za spašavanje te gašenje požara.
(8)
U pogledu provjere koju je provodila uprava kako bi ustanovila je li pomorska služba relevantna za svjedodžbu za koju se kandidat prijavljuje te jesu li kandidati koji su odradili 36 mjeseci pomorske službe, kao i oni koji su se prijavili za ponovno priznavanje i nadopunu svjedodžbi, usvojili sve relevantne kompetencije, japanska nadležna tijela tvrde da se u Japanu primjenjuju kriteriji za izdavanje, nadopunu i ponovno priznavanje svjedodžbi ovisno o veličini broda, području plovidbe broda i kapacitetu. Međutim, primjena tih kriterija nije dovoljno dokazana dostavljenim informacijama.
(9)
Japanska nadležna tijela tvrde da, u pogledu završetka odobrenoga obrazovanja, kandidati koji su odradili 36 mjeseci pomorske službe i prijavljuju se za svjedodžbu na operativnoj razini ispunjavaju odgovarajuće zahtjeve Konvencije STCW. Međutim, takva sukladnost nije dovoljno dokazana dostavljenim informacijama.
(10)
Iako obrazloženjima zadnjih dviju točaka nisu u potpunosti otklonjeni problemi utvrđeni postupkom procjene, cjelokupna razina sukladnosti Japana sa zahtjevima STCW-a za osposobljavanje i izdavanje svjedodžbi pomorcima nije dovedena u pitanje.
(11)
Konačni rezultati procjene pokazuju da Japan ispunjava zahtjeve Konvencije STCW te da je ta zemlja poduzela odgovarajuće mjere za sprečavanje prijevare u vezi sa svjedodžbama.
(12)
Državama članicama dostavljeno je izvješće o rezultatima procjene.
(13)
Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Odbora za sigurnost na moru i sprečavanje onečišćenja s brodova,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Za potrebe članka 19. Direktive 2008/106/EZ Japan je priznat u pogledu sustava osposobljavanja pomoraca i izdavanja svjedodžbi pomorcima.
Članak 2.
Ova je Odluka upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 17. prosinca 2014.