EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 472/2014/EU
af 16. april 2014
om det europæiske år for udvikling (2015)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 209 og artikel 210, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1) af 10. december 2013,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Hovedmålet for politikken om udviklingssamarbejde er at nedbringe og på sigt udrydde fattigdom som fastsat i artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og artikel 208 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Bekæmpelsen af den globale fattigdom vil desuden bidrage til at opbygge en mere stabil, fredelig, velstående og retfærdig verden, der afspejler de rige og fattige landes indbyrdes afhængighed.
(2)
Som anført i Europa-Parlamentets beslutning af 23. oktober 2012 med titlen: »En dagsorden for forandring: fremtiden for EU's udviklingspolitik«, består udviklingssamarbejde også i at fremme den menneskelige udvikling og opfyldelse af menneskers behov i alle henseender, også kulturelt.
(3)
Unionen har ydet udviklingsbistand siden 1957 og er verdens største donor af officiel udviklingsbistand.
(4)
Lissabontraktaten har forankret udviklingspolitikken solidt som en del af Unionens optræden udadtil til støtte for Unionens interesser i at skabe en stabil og velstående verden. Udviklingspolitikken hjælper også med til at håndtere andre globale udfordringer og bidrager til Europa 2020-strategien, som fastsat i Kommissionens meddelelse af 3. marts 2010 med titlen: »Europa 2020: En strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst«.
(5)
Unionen har været førende med hensyn til at udvikle og gennemføre idéen om udviklingsvenlig politikkohærens, som har til formål at styrke synergien mellem andre politikker end bistandspolitikken og udviklingsmålene, således at det sikres, at Unionens politikker støtter udviklingslandenes udviklingsbehov eller i det mindste ikke strider mod målsætningen om at udrydde fattigdom.
(6)
I 2000 påtog det internationale samfund sig med vedtagelsen af årtusindudviklingsmålene, som Unionen og medlemsstaterne har accepteret, frem til 2015 at tage konkrete skridt for at bekæmpe fattigdom.
(7)
Den fælleserklæring fra Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen om Den Europæiske Unions udviklingspolitik: »Den europæiske konsensus om udvikling« (3), som fortsat er det mest omfattende grundlag for Unionens udviklingssamarbejde, opfordrer Unionen til at hjælpe med at styrke nye medlemsstaters rolle som nye donorer.
(8)
Verden har i de seneste år forandret sig enormt, bl.a. i kraft af store forskydninger i den globale økonomiske og politiske balance. Nye aktører, bl.a. private og andre ikke-statslige aktører, er trådt ind på den globale scene. Udviklede økonomier og vækstøkonomier tegner sig for størsteparten af det globale bruttonationalprodukt, men sidstnævnte er i dag blevet de vigtigste globale vækstlokomotiver og har allerede en markant indvirkning på verdensøkonomien.
(9)
Fortsat støtte til udviklingssamarbejdet er afgørende i en verden i hastig forandring. Omkring 1,3 milliarder mennesker lever stadig i ekstrem indkomstfattigdom, og langt flere får ikke opfyldt deres menneskelige udviklingsbehov. Ulighederne i de enkelte lande er vokset i det meste af verden. Det naturlige miljø er under stadigt større pres, og udviklingslandene er særlig hårdt ramt af konsekvenserne af klimaforandringerne. Disse udfordringer er universelle og indbyrdes forbundne, og alle lande er nødt til at være med til at tackle dem.
(10)
Drøftelser vedrørende rammen for perioden efter 2015 er begyndt; På grundlag af Kommissionens meddelelse af 13. oktober 2011 med titlen: »Forbedring af virkningen af EU's udviklingspolitik: En dagsorden for forandring«, og Rådets konklusioner af 14. maj 2012 om en dagsorden for forandring, som allerede har ført til en omfattende omlægning af Unionens udviklingspolitikker, har Kommissionen fremsat sine synspunkter i meddelelsen af 27. februar 2013 med titlen: »Et værdigt liv for alle: Fattigdomsudryddelse og en bæredygtig udvikling i verden«, og Rådet vedtog i sine konklusioner af 25. juni 2013: »Den overordnede dagsorden for perioden efter 2015« med det formål at afhjælpe manglerne ved den nuværende udviklingsramme og fastlægge en fælles tilgang, så fattigdomsbekæmpelse og bæredygtighedsproblematikker samles under én fælles international ramme.
(11)
År 2015 bør være et symbolsk og afgørende år, idet det er det sidste år, hvor de aftalte årtusindudviklingsmål kan nås, og dermed en enestående mulighed for at gøre status over de internationale forpligtelser. År 2015 bliver også året, hvor der skal træffes vigtige internationale afgørelser om den udviklingsramme, som i de kommende årtier skal erstatte årtusindudviklingsmålene.
(12)
År 2015 er det passende år at fremlægge resultaterne af Unionens udviklingspolitik efter gennemførelsen af de principper, der er fastlagt i Kommissionens meddelelse om en dagsorden for forandring.
(13)
År 2015 vil også være det år, i løbet af hvilket vigtige internationale begivenheder finder sted i medlemsstaterne, såsom verdensudstillingen »Feeding the Planet: Energy for Life« i Milano, som vil være en særlig lejlighed til at drøfte globale udviklingspolitikker og gennemføre omfattende offentlige formidlingsaktiviteter vedrørende bæredygtig udvikling og dermed forbundne emner.
(14)
I håb om at det vil være med til at øge opmærksomheden omkring udviklingssamarbejdet, opfordrede Europa-Parlamentet i sin beslutning om en dagsorden for forandring Kommissionen til at gøre 2015 til det europæiske år for udvikling.
(15)
År 2015 bør derfor udnævnes til et europæisk år for udvikling (»det europæiske år«) for at give mulighed for på det rette tidspunkt at skabe offentlig opmærksomhed om den aktuelle EU-udviklingspolitik. Der er brug for oplysning om, hvordan en Union, som er åben over for omverdenen, kan være med til at sikre global bæredygtighed. Det indebærer bl.a., at der skabes opmærksomhed om den globale indbyrdes afhængighed, og at det anskueliggøres, at udvikling er mere end blot bistand.
(16)
Graden af bred offentlig og politisk støtte er afgørende for, om Unionens udviklingstiltag får positive virkninger og er et bevis på en effektiv anvendelse af offentlige midler til at opnå udviklingsresultater. Det europæiske år bør derfor fungere som katalysator for oplysning, herunder gennem offentlig politisk debat og undervisning i udviklingsspørgsmål, idet det skal skabe fremdrift og udveksling af bedste praksis blandt medlemsstaterne, lokale og regionale myndigheder, civilsamfundet, den private sektor, arbejdsmarkedets parter samt internationale instanser og organisationer, der er involveret i udviklingsrelaterede emner. Det bør bidrage til at fokusere den politiske opmærksomhed og mobilisere alle berørte parter med det formål at fremme yderligere tiltag og initiativer på EU-plan og medlemsstatsplan i samarbejde med modtagerne af udviklingsbistand og deres repræsentanter.
(17)
Det europæiske år bør øge bevidstheden om alle former for kønsdiskrimination af kvinder og piger i forskellige regioner, navnlig i form af adgang til uddannelse, job og sundhedssystemer samt tvangsægteskaber, seksuel udnyttelse, kønslemlæstelse og andre overgreb.
(18)
Det særlige Eurobarometer 392 med titlen: »Solidarity that spans the globe: Europeans and development aid«, som blev offentliggjort i oktober 2012, viste, at 85 % af EU-borgerne gik ind for at hjælpe mennesker i partnerlandene. Som det fremgår af rapporten, mener mere end seks ud af ti borgere, trods den nuværende økonomiske situation, at støtten til mennesker i partnerlandene bør øges. Samtidig viste rapporten tydeligt, at der er mangler viden om Unionens udviklingssamarbejde, og det kræver bedre kommunikation.
(19)
Effektiv koordinering mellem alle partnere, der bidrager på EU-plan samt nationalt, regionalt og lokalt plan, er en grundlæggende forudsætning for et effektivt europæisk år. Lokale og regionale partnere spiller i dette tilfælde en særlig rolle i promoveringen af Unionens udviklingspolitik.
(20)
De forskellige nationale socioøkonomiske og kulturelle forhold og prioriteringer kræver, at nogle af aktiviteterne i det europæiske år skal decentraliseres til nationalt plan i overensstemmelse med artikel 58 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (4). Fastsættelsen af politiske prioriteringer på nationalt plan bør imidlertid koordineres med Kommissionen med det formål at garantere sammenhæng med de strategiske mål for det europæiske år. Tæt koordination mellem Kommissionens og medlemsstaternes aktiviteter er af stor betydning for at skabe synergier og gøre det europæiske år til en succes.
(21)
Ud over medlemsstaterne bør deltagelse i de aktiviteter, der skal finansieres i forbindelse med det europæiske år, være åben for de kandidatlande, der er omfattet af en førtiltrædelsesstrategi, i overensstemmelse med de generelle principper og betingelser for disse landes deltagelse i Unionens programmer, som er fastsat i de respektive rammeaftaler og associeringsrådsafgørelser. Koordination med nationale foranstaltninger, navnlig nationale programmer til uddannelse i og bevidstgørelse om udviklingsspørgsmål, bør tilskyndes. I hvilken udstrækning og under hvilken form medlemsstaterne ønsker at deltage i det europæiske år, bør være op til den enkelte medlemsstat.
(22)
Sammenhæng og komplementaritet med anden EU-lovgivning og andre aktioner bør sikres, især med hensyn til instrumentet for udviklingssamarbejde oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 233/2014 (5), herunder initiativet til undervisning og oplysning om udviklingsspørgsmål (DEAR-programmet), Den Europæiske Udviklingsfond (EDF), det europæiske naboskabsinstrument (ENI) oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 232/2014 (6) og andre instrumenter for finansiering af Unionens optræden udadtil, hvis det er relevant for udviklingspolitikken.
(23)
Unionens finansielle interesser bør beskyttes gennem passende foranstaltninger i hele udgiftscyklussen, blandt andet forebyggelse, opsporing og undersøgelse af uregelmæssigheder, inddrivelse af tabte, uretmæssigt udbetalte eller ukorrekt anvendte midler samt, hvor det er relevant, administrative og finansielle sanktioner i overensstemmelse med forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
(24)
For at optimere effektiviteten af de aktiviteter, der er planlagt for det europæiske år, er det vigtigt at iværksætte en række forberedende aktioner i 2014.
(25)
Kommissionen har allerede truffet flere foranstaltninger til at fremme udviklingspolitikken og informere EU-borgerne om sit udviklingssamarbejde. Disse eksisterende foranstaltninger bør anvendes så meget som muligt i det europæiske år.
(26)
Det er medlemsstaterne, som har hovedansvaret for at øge borgernes kendskab til udviklingsrelaterede emner. Tiltag på EU-plan komplementerer og supplerer aktioner, der iværksættes på nationalt, regionalt og lokalt plan, som det blev understreget i den politiske erklæring, der blev undertegnet den 22. oktober 2008 af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, med titlen: »Partnerskab om formidling af EU«.
(27)
Målene for denne afgørelse kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, da der er behov for multilaterale partnerskaber og tværnational udveksling af informationer samt for at skabe opmærksomhed og formidle god praksis i hele Unionen, men kan på grund af omfanget af det europæiske år bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne afgørelse ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Genstand
År 2015 udnævnes til »Det europæiske år for udvikling« (»det europæiske år«).
Det europæiske års motto er »Vores verden, vores værdighed, vores fremtid«.
Artikel 2
Mål
Målene for det europæiske år er:
a)
at oplyse EU-borgene om Unionens og medlemsstaternes udviklingssamarbejde, idet der fokuseres på de resultater, som Unionen sammen med medlemsstaterne har opnået som global aktør, og som den fortsat vil opnå i overensstemmelse med de seneste drøftelser om den overordnede dagsorden for perioden efter 2015
b)
at fremme direkte deltagelse, kritisk tænkning og aktiv interesse blandt EU-borgere og interessenter, hvad angår udviklingssamarbejde, herunder hvad angår politikudformning og -gennemførelse, og
c)
at øge kendskabet til fordelene ved Unionens udviklingssamarbejde, ikke blot for modtagerne af Unionens udviklingsbistand, men også for Unionens borgere, og opnå en bredere forståelse af udviklingsvenlig politikkohærens, samt at skabe en følelse blandt borgere i Europa og udviklingslandene af fælles ansvar, solidaritet og muligheder i en foranderlig og stadigt mere indbyrdes afhængig verden.
Artikel 3
Foranstaltninger
1. De foranstaltninger, der træffes for at nå målene for det europæiske år, omfatter følgende foranstaltninger, som kan tilrettelægges på EU-plan eller på nationalt, regionalt eller lokalt plan som angivet i bilaget til denne afgørelse, og i partnerlande i overensstemmelse med artikel 6, stk. 5:
a)
kommunikationskampagner, herunder via sociale medier, der skal formidle vigtige budskaber målrettet den brede offentlighed såvel som mere specifikke målgrupper, navnlig unge og andre centrale målgrupper
b)
tilrettelæggelse af konferencer, arrangementer og initiativer med alle relevante interessenter for at fremme aktiv deltagelse og debat og skabe opmærksomhed på alle niveauer
c)
konkrete foranstaltninger i medlemsstaterne, der sigter mod at fremme målene for det europæiske år, især gennem undervisning i udviklingsspørgsmål, udveksling af information, erfaringer og god praksis mellem nationale, regionale eller lokale myndigheder og andre organisationer, og
d)
iværksættelse af studier og undersøgelser og formidling af deres resultater.
2. Kommissionen kan fastlægge andre foranstaltninger, der bidrager til gennemførelse af målene for det europæiske år, og tillade, at der refereres til det europæiske år og til dets motto for at fremme disse foranstaltninger, såfremt de bidrager til gennemførelse af disse mål.
Artikel 4
Koordinering med medlemsstaterne
1. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til hver at udpege en national koordinator, der skal være ansvarlig for at tilrettelægge medlemsstatens deltagelse i det europæiske år. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om en sådan udpegelse.
2. Den nationale koordinator samarbejder og rådfører sig, i tæt samråd med Kommissionen, med en lang række relevante interessenter, herunder civilsamfundet og den private sektor, nationale parlamenter, arbejdsmarkedets parter og, hvis det er passende, nationale organer, myndigheder på føderalt eller subnationalt niveau, herunder regionale og lokale myndigheder, og hvor det er relevant associerede oversøiske lande og territorier (OLT'er), eller kontaktpunkter for de relevante EU-programmer.
3. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til inden den 1. september 2014 at tilsende den deres arbejdsprogram, som skal indeholde detaljerne om de nationale aktiviteter, der er planlagt for det europæiske år, i overensstemmelse med målene for det europæiske år og enkelthederne vedrørende foranstaltningerne som anført i bilaget.
4. Før arbejdsprogrammerne godkendes, kontrollerer Kommissionen, at disse aktiviteter stemmer overens med målene for det europæiske år i overensstemmelse med forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 (7).
Artikel 5
Deltagelse
Deltagelse i aktiviteterne i forbindelse med det europæiske år, der finansieres via EU-budgettet, er åben for: medlemsstaterne og kandidatlande, der er omfattet af en førtiltrædelsesstrategi, i overensstemmelse med de generelle principper og betingelser for disse landes deltagelse i EU-programmer, som er fastsat i de respektive rammeaftaler og associeringsrådsafgørelser.
Artikel 6
Koordinering på EU-plan og gennemførelse
1. Kommissionen gennemfører denne afgørelse på EU-plan, navnlig ved at vedtage de nødvendige finansieringsafgørelser i henhold til de forordninger, som fastsætter de instrumenter for finansiering af Unionens optræden udadtil, der er relevante for de pågældende aktioner, dvs. instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde, Det Europæiske Instrument for Demokrati og Menneskerettigheder for perioden 2014-2020 som oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 235/2014 (8), Det Europæiske Naboskabsinstrument, instrumentet der bidrager til stabilitet og fred som oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 230/2014 (9), instrumentet for førtiltrædelsesbistand (»IPA II«) som oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 231/2014 (10) og partnerskabsinstrumentet for samarbejde med tredjelande som oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 234/2014 (11) (under ét »instrumenterne for finansiering af Unionens optræden udadtil«).
2. Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) arbejder tæt sammen med Europa-Parlamentet, Rådet og medlemsstaterne, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget samt de organer eller sammenslutninger, der er aktive inden for udviklingsområdet på EU-plan.
3. Kommissionen indkalder de nationale koordinatorer til møder for at koordinere gennemførelsen af det europæiske år og udveksle oplysninger om dets gennemførelse på EU-plan og nationalt plan. Kommissionen kan indbyde repræsentanter for civilsamfundet og for regionale og lokale myndigheder samt medlemmer af Europa-Parlamentet til disse møder som observatører.
4. Kommissionen indkalder alle relevante interessenter, der er involveret i Unionens udviklingssamarbejde, til møder med henblik på at hjælpe den med gennemførelsen af det europæiske år på EU-plan. De nationale koordinatorer indbydes til disse møder.
5. Kommissionen prioriterer det europæiske år i de kommunikationsaktiviteter, der udføres af medlemsstaternes repræsentationer og EU-delegationer i partnerlandene. Med henblik på deres deltagelse i aktiviteter i forbindelse med det europæiske år, hvad enten disse aktiviteter finder sted i Unionen eller i tredjelande, støttes udviklingspartnerne i tredjelande via EU-delegationer, mens OLT'er støttes via passende institutionelle kanaler.
6. EU-Udenrigstjenesten og EU-delegationerne skal gøre det europæiske år til en integreret del af deres igangværende oplysnings- og kommunikationsaktiviteter.
Artikel 7
Overensstemmelse og komplementaritet
I overensstemmelse med de forordninger, som fastsætter instrumenterne for finansiering af Unionens optræden udadtil, der er relevante for de berørte aktioner, sikrer Kommissionen, at foranstaltninger i denne afgørelse stemmer overens med andre EU-foranstaltninger og nationale og regionale foranstaltninger, som bidrager til at nå målene for det europæiske år, og som fuldt ud supplerer de eksisterende EU-foranstaltninger og nationale og regionale foranstaltninger.
Artikel 8
Særlige bestemmelser om finansiel og ikke-finansiel støtte
1. Foranstaltninger, som er EU-dækkende, og som er omhandlet i bilaget, del A, giver anledning til en udbudsprocedure eller til tilskud, der finansieres af Unionen i henhold til afsnit V og VI i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
2. Foranstaltninger, som er EU-dækkende, og som er omhandlet i bilaget, del B, kan samfinansieres af Unionen.
3. Kommissionen kan bevilge samfinansiering til hver national koordinator efter proceduren i bilaget, del C.
4. Eksisterende programmer, som bidrager til at fremme udviklingsområdet, kan, hvis det er hensigtsmæssigt og uden at dette berører deres mål og budget, støtte det europæiske år. Desuden kan der i de nationale arbejdsprogrammer også tages højde for særlige indsatser fra medlemsstaternes side med hensyn til at lede arrangementer eller arbejdsforløb i forbindelse med international udvikling.
5. Kommissionen kan yde ikke-finansiel støtte til aktiviteter, der iværksættes af offentlige og private organisationer, og som er i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2.
6. For at foranstaltninger kan betragtes som berettigede til finansiering i henhold til denne afgørelse, skal de gøre effektiv brug af offentlige midler, tilføre merværdi og være resultatorienterede.
Artikel 9
Beskyttelse af Unionens finansielle interesser
1. Kommissionen træffer egnede foranstaltninger for at sikre, at Unionens finansielle interesser bliver beskyttet i forbindelse med gennemførelsen af aktioner, som finansieres i henhold til denne afgørelse, ved anvendelse af foranstaltninger til forebyggelse af svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, ved effektive kontroller og inspektioner og, hvis der konstateres uregelmæssigheder, ved inddrivelse af de uretmæssigt udbetalte beløb samt efter omstændighederne ved administrative og finansielle sanktioner, der skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsens grovhed og have afskrækkende virkning.
2. Kommissionen eller dens befuldmægtigede og Revisionsretten har beføjelse til gennem bilagskontrol og kontrol og inspektioner på stedet at kontrollere alle tilskudsmodtagere, kontrahenter og underkontrahenter, som har modtaget EU-midler i henhold til denne afgørelse.
3. Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) kan foretage undersøgelser, herunder kontrol og inspektion på stedet i henhold til de bestemmelser og procedurer, der er fastlagt i Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 (12) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (13) med det formål at fastslå, om der er tale om svig, korruption eller andre ulovlige aktiviteter, der påvirker Unionens finansielle interesser i forbindelse med en aftale om tilskud, en afgørelse om ydelse af tilskud eller en kontrakt, der finansieres under denne afgørelse.
Artikel 10
Rapportering og evaluering
Kommissionen forelægger senest den 31. december 2016 Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en rapport om gennemførelsen, resultaterne og den samlede evaluering af de foranstaltninger, der er omhandlet i denne afgørelse, med henblik på at drøfte passende opfølgning.
Artikel 11
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Strasbourg, den 16. april 2014.
ODLUKA br. 472/2014/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 16. travnja 2014.
o Europskoj godini za razvoj (2015.)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 209. i članak 210. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora 10. prosinca 2013. (1),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Glavni je cilj politike razvojne suradnje smanjenje i dugoročno iskorjenjivanje siromaštva, kako je utvrđeno u članku 21. Ugovora o Europskoj uniji (UEU) i članku 208. Ugovora o financiranju Europske unije. Borbom protiv globalnog siromaštva pomaže se izgradnji postojanijeg, mirnijeg, naprednijeg i pravednijeg svijeta odražavajući međuovisnost bogatijih i siromašnijih zemalja.
(2)
Kako je navedeno u rezoluciji Europskog parlamenta od 23. listopada 2012. naslovljenoj „Plan za promjenu: budućnost razvojne politike EU-a”, razvojna suradnja također se sastoji od promicanja ljudskog razvoja i ostvarenja ljudskih bića u svim pogledima, uključujući kulturnu dimenziju.
(3)
Unija pruža pomoć za razvojnu suradnju od 1957. godine i sada je najveći donator službene razvojne pomoći u svijetu.
(4)
Ugovorom iz Lisabona razvojna je politika čvrsto ugrađena u vanjsko djelovanje Unije kao podrška interesu Unije za stabilan i prosperitetan svijet. Razvojnom se politikom također pomaže u rješavanju drugih globalnih izazova i doprinosi strategiji Europa 2020., utvrđenoj u Komunikaciji Komisije od 3. ožujka 2010. naslovljenoj „Europa 2020., strategija za pametan, održiv i uključiv rast”.
(5)
Unija ima vodeću ulogu u oblikovanju i provedbi ideje o usklađenosti politika za razvoj, kojoj je cilj jačanje sinergija između politika koje se ne odnose na pomoć i razvojnih ciljeva, kako bi osigurala da se politikama Unije podupiru razvojne potrebe zemalja u razvoju ili da barem nisu u suprotnosti s ciljem iskorjenjivanja siromaštva.
(6)
Međunarodna zajednica obvezala se 2000. godine poduzeti konkretne korake do 2015. godine u borbi protiv siromaštva donošenjem milenijskih razvojnih ciljeva, koje su prihvatile Unija i države članice.
(7)
Zajedničkom izjavom Vijeća i predstavnika vlada država članica koji su se sastali u okviru Vijeća, Europskog parlamenta i Komisije o razvojnoj politici Europske unije: „Europski konsenzus” (3), koji je i dalje najsveobuhvatniji temelj za razvojnu suradnju Unije, Uniju se poziva da pomogne ojačati ulogu država članica kao novih donatora.
(8)
Svijet je doživio velike promjene tijekom proteklih godina, uključujući velike pomake u globalnoj gospodarskoj i političkoj ravnoteži. Na globalnoj sceni pojavili su se novi subjekti, uključujući privatne i druge nevladine sudionike. Dok većina svjetskog bruto domaćeg proizvoda dolazi iz razvijenih i rastućih gospodarstava, ova potonja sada su postala glavni pokretači globalnog rasta i već imaju znatan utjecaj na svjetsko gospodarstvo.
(9)
Trajna potpora za razvojnu suradnju od ključne je važnosti u svijetu koji se brzo mijenja. Oko 1,3 milijarde ljudi i dalje živi u krajnjem dohodovnom siromaštvu, a potrebe za ljudski razvoj brojnih drugih još nisu zadovoljene. Nejednakosti unutar zemalja povećale su se u većini dijelova svijeta. Prirodni okoliš pod rastućim je pritiskom, a zemlje u razvoju posebno su teško pogođene učincima klimatskih promjena. Ti su izazovi univerzalni i međusobno povezani te ih trebaju rješavati sve zemlje zajedničkim djelovanjem.
(10)
Započete su rasprave o okviru nakon 2015. godine: nastavno na komunikaciju Komisije od 13. listopada 2011. naslovljenu „Povećavanje utjecaja razvojne politike EU-a: Plan za promjenu” i Zaključke Vijeća od 14. svibnja 2012. o Planu za promjenu, koji su već rezultirali važnim preusmjeravanjem razvojnih politika Unije, Komisija je iznijela svoje poglede u svojoj komunikaciji od 27. veljače 2013. naslovljenoj „Dostojan život za sve, okončanje siromaštva i pružanje održive budućnosti svijetu”, a u svojim zaključcima od 25. lipnja 2013. Vijeće je usvojilo „Sveobuhvatni program za razdoblje nakon 2015.”, s ciljem rješavanja nedostataka trenutačnog razvojnog okvira i utvrđivanja zajedničkog pristupa objedinjavanju pitanja iskorjenjivanja siromaštva i održivosti u jednom sveobuhvatnom međunarodnom okviru.
(11)
Godina 2015. trebala bi biti znakovita i ključna, kao posljednja godina za ostvarivanje zajednički dogovorenih milenijskih razvojnih ciljeva, nudeći stoga jedinstvenu priliku da se razmotre preuzete međunarodne obveze. Godina 2015. bit će i godina u kojoj treba donijeti važne međunarodne odluke o razvojnom okviru koji treba zamijeniti okvir milenijskih razvojnih ciljeva u predstojećim desetljećima.
(12)
Godina 2015. prikladna je godina za predstavljanje rezultata razvojne politike Unije nakon provedbe načela utvrđenih u komunikaciji Komisije o Planu za promjenu.
(13)
Godina 2015. također će biti godina tijekom koje će se održati važna međunarodna događanja u državama članicama, kao što je svjetska izložba „Nahraniti planet - Energija za život” u Milanu, kojom će se pružiti posebna prilika za raspravu o globalnim razvojnim politikama i provođenje aktivnosti širokog osvješćivanja javnosti o održivom razvoju i povezanim pitanjima.
(14)
U svojoj rezoluciji o Planu za promjenu Europski parlament pozvao je Komisiju da 2015. proglasi Europskom godinom za razvoj, izražavajući nadu da će to povećati prepoznatljivost razvojne suradnje.
(15)
Godina 2015. trebala bi stoga biti proglašenom Europskom godinom za razvoj („Europska godina”) kako bi se pružila pravovremena prilika za podizanje svijesti opće javnosti o trenutačnom usmjerenju razvojne politike Unije. Potrebne su informacije o načinu na koji Unija, koja je otvorena prema vani, može pomoći osigurati globalnu održivost. To uključuje podizanje svijesti o globalnoj međuovisnosti i pokazuje da je razvoj više od same pomoći.
(16)
Ključ za uspješan učinak djelovanja Unije u području razvoja stupanj je u kojem ono uživa široku podršku među stanovništvom i političku podršku i u kojem se njime pruža dokaz učinkovitog i djelotvornog iskorištavanja javnih sredstava za postizanje rezultata u području razvoja. Europska godina stoga bi trebala djelovati kao katalizator za podizanje svijesti, među ostalim javnom političkom raspravom i obrazovanjem o razvoju, davanje zamaha i razmjenu najboljih praksi između država članica, lokalnih i regionalnih tijela, civilnog društva, privatnog sektora, socijalnih partnera i međunarodnih institucija i organizacija koje se bave pitanjima razvoja. Njome bi se trebalo pomoći usmjeravanju političke pažnje i mobiliziranju svih uključenih radi pokretanja i promicanja daljnjeg djelovanja i inicijativa na razini Unije i država članica u suradnji s korisnicima razvojne pomoći i njihovim predstavnicima.
(17)
Zahvaljujući Europskoj godini trebala bi se povećati svijest o svim oblicima spolne diskriminacije kojoj su izložene žene i djevojke u raznim regijama, posebno kad je riječ o pristupu obrazovanju, poslu i zdravstvenom sustavu te o prisilnom braku, seksualnom iskorištavanju, genitalnom sakaćenju i drugim nedjelima.
(18)
Posebno izvješće Eurobarometra 392 naslovljeno „Globalna solidarnost: Europljani i razvojna pomoć”, objavljeno u listopadu 2012., pokazalo je da 85 % građana Unije podržava pomoć stanovnicima u partnerskim zemljama. Kako je navedeno u tom izvještaju, usprkos trenutačnoj gospodarskoj klimi, više od šest od deset građana smatra da bi pomoć stanovnicima u partnerskim zemljama trebalo povećati. To je izvješće istodobno jasno pokazalo nedostatak znanja o razvojnoj suradnji Unije, što zahtijeva bolju komunikaciju.
(19)
Učinkovita suradnja među svim partnerima koji pridonose na razini Unije, nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini temeljni je preduvjet za učinkovitu Europsku godinu. Lokalni i regionalni partneri u ovom slučaju imaju posebnu ulogu u promicanju razvojne politike Unije.
(20)
Različiti nacionalni socijalno-ekonomski i kulturni konteksti i osjetljiva pitanja pozivaju na decentralizaciju određenih aktivnosti Europske godine na nacionalnu razinu, u skladu s člankom 58. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012. Europskog parlamenta i Vijeća (4). Međutim, utvrđivanje prioriteta politike na nacionalnoj razini trebalo bi koordinirati s Komisijom s ciljem jamčenja dosljednosti sa strateškim ciljevima Europske godine. Za ostvarivanje sinergija i uspješnost Europske godine najveću važnost ima bliska suradnja između Komisije i država članica u njihovim aktivnostima.
(21)
Uz države članice, sudjelovanje u aktivnostima koje se trebaju financirati u okviru Europske godine trebalo bi biti otvoreno za zemlje kandidatkinje korisnice pretpristupne strategije, u skladu s općim načelima i općim uvjetima sudjelovanja tih zemalja u programima Unije, uspostavljenima u odgovarajućim okvirnim sporazumima i odlukama Vijeća za pridruživanje. Trebalo bi poticati koordinaciju s nacionalnim mjerama, posebno s nacionalnim programima za obrazovanje i podizanje svijesti o razvoju (DEAR). Svaka država članica trebala bi imati pravo odlučiti u kojoj će mjeri i na koji način sudjelovati u Europskoj godini.
(22)
Trebalo bi osigurati dosljednost i komplementarnost s ostalim zakonodavstvom i djelovanjima Unije, posebno s Instrumentom za razvojnu suradnju uspostavljenim Uredbom (EU) br. 233/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (5), uključujući program DEAR, Europskim fondom za razvoj, Europskim instrumentom za susjedstvo uspostavljenim Uredbom (EU) br. 232/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (6) i drugim instrumentima Unije za financiranje vanjskog djelovanja kada se odnose na razvojnu politiku.
(23)
Financijske interese Unije trebalo bi štititi proporcionalnim mjerama tijekom cijelog ciklusa rashoda, uključujući sprječavanje, otkrivanje i istraživanje nepravilnosti, povrat izgubljenih, neopravdano uplaćenih i nepravilno upotrijebljenih sredstava te, prema potrebi, administrativne i financijske sankcije u skladu s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012.
(24)
Radi optimizacije djelotvornosti i učinkovitosti aktivnosti predviđenih za Europsku godinu važno je provesti niz pripremnih djelovanja u 2014. godini.
(25)
Komisija je već poduzela razne mjere za promicanje razvojnih politika i informiranje građana Unije o svojoj razvojnoj suradnji. Te postojeće mjere trebalo bi koristiti što je više moguće za Europsku godinu.
(26)
Primarna odgovornost za podizanje svijesti građana o razvojnim pitanjima i dalje je na državama članicama. Djelovanje na razini Unije upotpunjuje i nadopunjuje djelovanja na nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini, kako je naglašeno u političkoj deklaraciji koju su 22. listopada 2008. potpisali Europski parlament, Vijeće i Komisija, naslovljenoj „Partnerstvo za komuniciranje o Europi”.
(27)
S obzirom na to da ciljeve ove Odluke zbog potrebe za multilateralnim partnerstvima, transnacionalnom razmjenom informacija te podizanjem svijesti i širenjem dobre prakse u cijeloj Uniji ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog opsega Europske godine oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. UEU-a. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Odluka ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva,
DONIJELI SU OVU ODLUKU:
Članak 1.
Predmet
Godina 2015. proglašava se „Europskom godinom za razvoj” („Europska godina”).
Slogan je Europske godine „Naš svijet, naše dostojanstvo, naša budućnost”.
Članak 2.
Ciljevi
Ciljevi Europske godine su:
(a)
informirati građane Unije o razvojnoj suradnji Unije i država članica, naglašavajući rezultate koje je Unija, djelujući zajedno s državama članicama, ostvarila kao globalni sudionik i koje će nadalje postizati u skladu s posljednjim raspravama o sveobuhvatnom okviru nakon 2015.;
(b)
potaknuti izravno sudjelovanje građana Unije i dionika u razvojnoj suradnji, uključujući oblikovanje i provedbu politike, te njihovo kritičko razmišljanje i aktivno zanimanje u pogledu toga; i
(c)
podići svijest o prednostima razvojne suradnje Unije ne samo za korisnike razvojne pomoći Unije, već i za građane Unije, postići šire razumijevanje usklađenosti politika za razvoj te poticati osjećaj zajedničke odgovornosti, solidarnosti i mogućnosti među građanima u Europi i zemljama u razvoju u svijetu koji se mijenja i sve je više međuovisan.
Članak 3.
Mjere
1. Mjere poduzete radi ostvarenja ciljeva Europske godine uključuju sljedeće mjere, koje mogu biti organizirane na razini Unije ili na nacionalnoj, regionalnoj ili lokalnoj razini, kako je navedeno u Prilogu, te u partnerskim zemljama, u skladu s člankom 6. stavkom 5.:
(a)
komunikacijske kampanje kojima se šire ključne poruke namijenjene općoj javnosti i pojedinačnim publikama, posebno mladim ljudima i drugim ključnim ciljnim skupinama, između ostalog preko društvenih medija;
(b)
organizacija konferencija, događaja i inicijativa sa svim relevantnim dionicima radi promicanja aktivnog sudjelovanja i rasprave te podizanja svijesti na svim razinama;
(c)
konkretne mjere u državama članicama namijenjene promicanju ciljeva Europske godine, posebno obrazovanjem o razvoju, razmjenom informacija i iskustava te dobre prakse među nacionalnim, regionalnim ili lokalnim upravama i drugim organizacijama; i
(d)
provođenje studija i istraživanja i širenje njihovih rezultata.
2. Komisija može odrediti i druge mjere koje doprinose ciljevima Europske godine i može dopustiti uporabu upućivanja na Europsku godinu i na njezin slogan u promicanju tih mjera, u mjeri u kojoj se time doprinosi ostvarenju tih ciljeva.
Članak 4.
Koordinacija s državama članicama
1. Komisija poziva države članice da svaka imenuje nacionalnog koordinatora koji će biti odgovoran za organizaciju uključivanja te države članice u Europsku godinu. Države članice obavješćuju Komisiju o svakom takvom imenovanju.
2. Nacionalni koordinatori, u bliskoj koordinaciji s Komisijom, savjetuju se i surađuju sa širokim krugom relevantnih dionika, uključujući civilno društvo i privatni sektor, nacionalne parlamente, socijalne partnere i, prema potrebi, nacionalne agencije, saveznu državu ili tijela vlasti ispod nacionalne razine, uključujući regionalna i lokalna tijela i, ako je primjenjivo, povezane prekomorske zemlje i područja ili kontaktne točke za odgovarajuće programe Unije.
3. Komisija poziva države članice da joj do 1. rujna 2014. proslijede svoj program rada, koji sadrže podatke o nacionalnim aktivnostima planiranima za Europsku godinu, u skladu s ciljevima Europske godine i podacima o mjerama utvrđenima u Prilogu.
4. Prije odobravanja programa rada, Komisija provjerava jesu li te aktivnosti, u skladu s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012 i Delegiranom uredbom Komisije (EU) br. 1268/2012 (7), usklađene s ciljevima Europske godine.
Članak 5.
Sudjelovanje
Sudjelovanje u aktivnostima Europske godine financiranima od strane Unije otvoreno je za države članice i zemlje kandidatkinje korisnice pretpristupne strategije, u skladu s općim načelima i općim uvjetima sudjelovanja tih zemalja u programima Unije utvrđenima u odgovarajućim okvirnim sporazumima i odlukama Vijeća za pridruživanje.
Članak 6.
Koordinacija na razini Unije i provedba
1. Komisija provodi ovu Odluku na razini Unije, posebno donošenjem potrebnih odluka o financiranju u skladu s uredbama o uspostavi instrumenata za financiranje vanjskog djelovanja mjerodavnih za predmetna djelovanja, a to su Instrument za razvojnu suradnju, Europski instrument za demokraciju i ljudska prava uspostavljen Uredbom (EU) br. 235/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (8), Europski instrument za susjedstvo, Instrument za doprinos stabilnosti i miru uspostavljen Uredbom (EU) br. 230/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (9), Instrument pretpristupne pomoći uspostavljen Uredbom (EU) br. 231/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (10) te Instrument za partnerstvo za suradnju s trećim zemljama uspostavljen Uredbom (EU) br. 234/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (11) („instrumenti za financiranje vanjskog djelovanja”).
2. Komisija, zajedno s Europskom službom za vanjsko djelovanje (ESVD), blisko surađuje s Europskim parlamentom, Vijećem i državama članicama, Europskim gospodarskim i socijalnim odborom, Odborom regija te tijelima i udruženjima koji se bave pitanjima razvoja na razini Unije.
3. Komisija saziva sastanke nacionalnih koordinatora radi koordinacije provedbe Europske godine i razmjene informacija o provedbi na razini Unije i na nacionalnoj razini. Komisija može pozvati predstavnike civilnog društva te regionalnih i lokalnih tijela i članove Europskog parlamenta da sudjeluju na tim sastancima kao promatrači.
4. Komisija saziva sastanke svih relevantnih dionika koji sudjeluju u razvojnoj suradnji Unije kako bi joj pomogli u provedbi Europske godine na razini Unije. Nacionalni koordinatori pozivaju se na te sastanke.
5. Komisija proglašava Europsku godinu prioritetom u komunikacijskim aktivnostima svojih predstavništava u državama članicama i delegacija EU-a u partnerskim zemljama. Kako bi oni sudjelovali u aktivnostima povezanima s Europskom godinom, bez obzira na to održavaju li se te aktivnosti u Uniji ili u trećim zemljama, delegacije EU-a podupiru razvojne partnere u trećim zemljama, dok se prekomorskim zemljama i područjima podrška pruža odgovarajućim institucionalnim putovima.
6. Europska godina čini sastavni dio tekućih informacijskih i komunikacijskih aktivnosti ESVD-a i delegacija EU-a.
Članak 7.
Dosljednost i komplementarnost
U skladu s uredbama o uspostavi instrumenata za financiranje vanjskog djelovanja mjerodavnih za predmetna djelovanja, Komisija osigurava da su mjere predviđene u ovoj Odluci dosljedne bilo kojim drugim mjerama Unije, kao i nacionalnim i regionalnim mjerama, kojima se pomaže postizanju ciljeva Europske godine te da one u potpunosti dopunjuju postojeće mjere Unije te nacionalne i regionalne mjere.
Članak 8.
Posebne odredbe o financijskoj i nefinancijskoj potpori
1. Mjere koje se po prirodi odnose na cijelu Uniju i navedene su u dijelu A Priloga dovode do postupka javne nabave ili dodjele bespovratnih sredstava financiranih od strane Unije u skladu s glavama V. i VI. Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
2. Mjere koje se po prirodi odnose na cijelu Uniju i navedene su u dijelu B Priloga može sufinancirati Unija.
3. Komisija može dodijeliti sufinanciranje svakom nacionalnom koordinatoru u skladu s postupkom iz dijela C Priloga.
4. Prema potrebi, i ne dovodeći u pitanje njihove ciljeve i proračun, postojećim programima koji doprinose promicanju razvoja može se pružiti potpora Europskoj godini. Nadalje, iznimni napori država članica u upravljanju događanjima ili djelovanjima na međunarodnoj razini povezanima s razvojem mogu se također uzeti u obzir u nacionalnim programima rada.
5. Komisija može odobriti nefinancijsku potporu za aktivnosti koje su poduzele javne i privatne organizacije, a koje su u skladu s člankom 3. stavkom 2.
6. Da bi se mjere smatrale prihvatljivima za financiranje u okviru ove Odluke, od njih se zahtijeva učinkovita uporaba javnih sredstava, donošenje dodane vrijednosti i usmjerenost na rezultate.
Članak 9.
Zaštita financijskih interesa Unije
1. Komisija poduzima odgovarajuće mjere kojima se osigurava da su, kada se provode djelovanja financirana na temelju ove Odluke, zaštićeni financijski interesi Unije primjenom preventivnih mjera protiv prijevare, korupcije i drugih nezakonitih aktivnosti, učinkovitim provjerama i inspekcijama te, ako su nepravilnosti otkrivene, povratom neopravdano uplaćenih sredstava te, prema potrebi, učinkovitim, proporcionalnim i odvraćajućim administrativnim i financijskim sankcijama.
2. Komisija ili njezini predstavnici i Revizorski sud imaju ovlast revizije, na osnovi dokumenata te provjera i inspekcija na terenu, nad svim korisnicima bespovratnih sredstava, izvođačima i podizvođačima koji su primili sredstva Unije na temelju ove Odluke.
3. Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) može provoditi istrage, uključujući provjere i inspekcije na terenu, u skladu s odredbama i postupcima utvrđenima u Uredbi Vijeća (Euratom, EZ) br. 2185/96 (12) i Uredbi (EU, Euratom) br. 883/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (13) s ciljem utvrđivanja je li došlo do prijevare, korupcije ili druge nezakonite aktivnosti koja šteti financijskim interesima Unije u vezi sa sporazumom o dodjeli bespovratnih sredstava ili odlukom o dodjeli bespovratnih sredstava ili ugovorom koji se financira u okviru ove Odluke.
Članak 10.
Izvješćivanje i ocjena
Do 31. prosinca 2016. Komisija Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija podnosi izvješće o provedbi, rezultatima i sveobuhvatnoj ocjeni mjera predviđenih ovom Odlukom kako bi se razmotrile odgovarajuće prateće mjere.
Članak 11.
Stupanje na snagu
Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Strasbourgu 16. travnja 2014.