KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 110/2013
af 6. februar 2013
om registrering af en betegnelse i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Gruyère (BGB))
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21. november 2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (1), særlig artikel 52, stk. 3, litra b), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Frankrigs ansøgning om registrering af betegnelsen »Gruyère« som en beskyttet geografisk betegnelse (BGB) blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (2), jf. artikel 6, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 af 20. marts 2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (3).
(2)
Australien, New Zealand og USA's Dairy Export Council har sammen med USA's National Milk Producers Federation gjort indsigelse mod en sådan registrering i henhold til artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 510/2006. Disse indsigelser er fundet antagelige efter artikel 7, stk. 3, i nævnte forordning.
(3)
Indsigelserne omhandlede manglende overholdelse af bestemmelserne i artikel 2 i forordning (EF) nr. 510/2006, særligt vedrørende det forhold, at betegnelsen ikke henviser til et geografisk område. Betegnelsens generiske karakter og den skade, der påføres de betegnelser, varemærker eller produkter, der er markedsført på lovlig vis i mindst fem år forud for offentliggørelsen i henhold til artikel 6, stk. 2, blev også nævnt. Det blev i indsigelserne ligeledes bemærket, at registreringen af den pågældende betegnelse vil være uoverensstemmende med bestemmelserne i artikel 3, stk. 3, i forordning (EF) nr. 510/2006.
(4)
Ved breve af 23. maj 2011 opfordrede Kommissionen Frankrig og de indsigende parter til at nå til enighed.
(5)
I betragtning af at der ikke er indgået en aftale inden for den fastsatte frist, bør Kommissionen træffe afgørelse.
(6)
Hvad angår den påståede manglende overholdelse af artikel 2 i forordning (EF) nr. 510/2006 af betegnelsen »Gruyère«, bør det bemærkes, at denne betegnelse anses for værende en traditionel betegnelse, jf. artikel 2, stk. 2, i forordning (EF) nr. 510/2006, og at den derfor kan registreres.
(7)
De indsigende parter har fremført flere argumenter for, at den pågældende betegnelse er en artsbetegnelse. Det er dog en kendsgerning, at opførelsen af en given betegnelse i bilag B til Stresa-konventionen fra 1951 ikke betyder, at betegnelsen i sig selv er en artsbetegnelse. Toldkoderne eller andre lignende foranstaltninger vedrørende betegnelsen »Gruyère« berører dog specifikt toldspørgsmål og er derfor på ingen måde relevante for beskyttelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder eller forbrugerbeskyttelse. Desuden er de oplysninger, der navnlig er indgivet vedrørende fremstilling af »Gruyère« uden for EU, ikke relevante på grund af territorialitetsprincippet, hvorved produktets generiske karakter skal vurderes i forhold til EU's eget område.
(8)
Enslydende betegnelser kan registreres, forudsat at den foregående registrering i praksis kan holdes tilstrækkeligt adskilt fra den nye betegnelse. I henhold til den fælles erklæring, som er knyttet som bilag til aftalen mellem Den Europæiske Union og Schweiz om geografiske betegnelser (4), er Frankrig og Schweiz blevet hørt med henblik på at identificere de yderligere mærkningsforanstaltninger, der kræves for ikke at vildlede forbrugerne.
(9)
Efter disse høringer har det vist sig nødvendigt, at mærkningen omfatter en henvisning til oprindelseslandet, i denne forbindelse Frankrig, som skal angives i samme område på mærkningen som betegnelsen »Gruyère« og med samme skriftstørrelse som den, der anvendes for betegnelsen. Endvidere bør det være forbudt at anvende ethvert flag, symbol, tegn eller anden grafisk repræsentation på mærkningen, hvis det vil kunne vildlede forbrugeren, navnlig hvad angår produktets kendetegn eller oprindelse.
(10)
På den baggrund bør betegnelsen »Gruyère« opføres i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser.
(11)
Indrømmelsen og varigheden af den femårige overgangsperiode, jf. artikel 8, stk. 3, i aftalen mellem Den Europæiske Union og Schweiz, påvirkes ikke af, at nærværende forordning registrerer betegnelsen »Gruyère« for så vidt angår Frankrig.
(12)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Beskyttede Geografiske Betegnelser og Beskyttede Oprindelsesbetegnelser -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Betegnelsen i bilaget til denne forordning registreres herved.
Artikel 2
Mærkater med den i bilaget til denne forordning anførte betegnelse skal indeholde navnet på det berørte oprindelsesland i samme område og i samme skriftstørrelse som i selve betegnelsen.
Endvidere er det forbudt at anvende ethvert flag, symbol, tegn eller anden grafisk repræsentation på mærkningen, hvis det vil kunne vildlede forbrugeren, navnlig hvad angår produktets kendetegn eller oprindelse.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 6. februar 2013.
32013R0110
L 036/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 110/2013
od 6. veljače 2013.
o upisu naziva u registar zaštićenih oznaka izvornosti i zaštićenih oznaka zemljopisnog podrijetla (Gruyère (ZOZP))
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. studenoga 2012. o sustavima kvalitete za poljoprivredne i prehrambene proizvode (1), a posebno njezin članak 52. stavak 3. točku (b),
budući da:
(1)
U skladu s člankom 6. stavkom 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 510/2006 od 20. ožujka 2006. o zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda (2), zahtjev Francuske za registraciju naziva „Gruyère” kao zaštićene oznake zemljopisnog podrijetla objavljen je u Službenom listu Europske unije (3).
(2)
Australija, Novi Zeland i američko vijeće za izvoz mliječnih proizvoda zajedno s nacionalnim savezom proizvođača mlijeka SAD-a (National Milk Producers Federation) podnijeli su prigovor na registraciju u skladu s člankom 7. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 510/2006. Ti prigovori ocjenjeni su kao prihvatljivi na temelju članaka 7. stavka 3. te Uredbe.
(3)
Prigovori su se odnosili na neispunjavanje uvjeta utvrđenih u članku 2. Uredbe (EZ) br. 510/2006, posebno u pogledu činjenice da se naziv ne odnosi na zemljopisno područje. Također se navodi generička priroda naziva i šteta nanesena nazivima, zaštitnim znakovima i proizvodima koji su na tržište zakonito stavljeni barem pet godina prije datuma objave navedene u članku 6. stavku 2. Prigovorima se nadalje tvrdilo kako bi registracija predmetnog naziva bila u suprotnosti s člankom 3. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 510/2006.
(4)
Dopisom od 23. svibnja 2011., Komisija je zatražila od Francuske i podnositelja prigovora da nastoje postići međusobni dogovor.
(5)
S obzirom da između svih stranaka nije postignut sporazum unutar zadanog roka, Komisija mora donijeti odluku.
(6)
S obzirom na navod da naziv „Gruyère” ne ispunjava zahtjev članka 2. Uredbe (EZ) br. 510/2006, treba napomenuti kako je taj naziv tradicionalni naziv u smislu članka 2. stavka 2. Uredbe br. 510/2006 te stoga može biti registriran.
(7)
Podnositelji prigovora podnijeli su nekoliko dokaza koji pokazuju, prema njima, da je predmetni naziv generički. Međutim, jasno kako uključivanje izraza navedenog u Prilogu B Konvenciji iz Strese iz 1951. ne podrazumijeva da je navedeni izraz postao ipso facto generički. Tarifne oznake i druge slične odredbe vezane uz naziv „Gruyère” odnose se isključivo na carinska pitanja te stoga ni na koji način nisu važne za zaštitu prava intelektualnog vlasništva ili zaštitu potrošača. Štoviše, podneseni podaci, posebno u odnosu na proizvodnju proizvoda „Gruyère” izvan Europske unije nisu važni vezano uz načelo teritorijalnosti, prema kojem se generičnost naziva mora procijeniti u odnosu na državno područje EU-a.
(8)
Registracija homonimnih naziva je odobrena pod uvjetom da je naknadno registrirani naziv dovoljno različit u praksi od naziva koji je već zaštićen. U skladu sa zajedničkom izjavom priloženom sporazumu između Europske unije i Švicarske o oznaci zemljopisnog podrijetla (4), obavljeno je savjetovanje s Francuskom i Švicarskom radi prepoznavanja svih dodatnih mjera za označivanje neophodnih kako bi se izbjeglo dovođenje potrošača u zabludu.
(9)
Kao posljedica tih savjetovanja činilo se neophodnim označiti zemlju podrijetla, u ovom slučaju Francusku, na oznaci u istom vidnom polju kao naziv proizvoda „Gruyère”, te slovima iste veličine kao ona koja se koriste za naziv. Pored toga, korištenje bilo kakvih zastava, grbova, znakova ili drugih grafičkih prikaza na oznakama trebalo bi zabraniti jer može dovesti potrošače u zabludu u pogledu značajki, podrijetla ili izvora proizvoda.
(10)
U skladu s gore navedenim, naziv proizvoda „Gruyère” treba upisati u Registar zaštićenih oznaka izvornosti i zaštićenih oznaka zemljopisnog podrijetla.
(11)
Odobravanje i trajanje petogodišnjeg prijelaznog razdoblja iz članka 8. stavka 3. Sporazuma između Europske unije i Švicarske Konfederacije ne dovodi u pitanje registracija naziva „Gruyère” za Francusku na temelju ove Uredbe.
(12)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora o zaštićenim oznakama zemljopisnog podrijetla i zaštićenim oznakama izvornosti,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Naziv naveden u Prilogu ovoj Uredbi ovime se upisuje u Registar.
Članak 2.
Oznake koje sadržavaju naziv naveden u Prilogu ovoj Uredbi moraju navesti predmetnu zemlju podrijetla u istom vidnom polju, te slovima iste veličine kao ona koja se koriste za naziv.
Zabranjeno je korištenje bilo kakvih zastava, grbova, znakova ili drugih grafičkih prikaza na oznakama, koje može dovesti potrošače u zabludu u pogledu značajki, podrijetla ili izvora proizvoda.
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 6. veljače 2013.