KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1379/2014
af 16. december 2014
om indførelse af en endelig udligningstold på importen af visse varer af glasfiberfilamenter med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om ændring af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 248/2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse endeløse filamenter af glasfibervarer med oprindelse i Folkerepublikken Kina
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 15, og Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (2), særlig artikel 9, stk. 4, og artikel 11, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Gældende foranstaltninger
(1)
Ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 248/2011 (3) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen af visse endeløse filamenter af glasfibervarer, i øjeblikket henhørende under KN-kode 7019 11 00, ex 7019 12 00 og 7019 31 00, med oprindelse i Folkerepublikken Kina.
2. Indledning af antisubsidieundersøgelsen
(2)
Den 12. december 2013 offentliggjorde Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) en meddelelse (»meddelelsen om indledning af antisubsidieundersøgelsen«) (4) i Den Europæiske Unions Tidende om indledningen af en antisubsidieprocedure vedrørende importen til Den Europæiske Union af visse filamenter af glasfibervarer med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina« eller »det pågældende land«).
(3)
Undersøgelsen blev indledt af Kommissionen på grundlag af en klage indgivet den 28. oktober 2013 af European Glass Fibre Producers Association (»APFE«) (»klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for over 25 % af den samlede EU-produktion af visse varer af glasfiberfilamenter. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt subsidiering sted af visse varer af glasfiberfilamenter, og for væsentlig skade som følge heraf, hvilket Kommissionen anså for tilstrækkeligt til at berettige indledningen af en undersøgelse.
(4)
I overensstemmelse med artikel 10, stk. 7, i forordning (EF) nr. 597/2009 (»antisubsidiegrundforordningen«) underrettede Kommissionen før indledningen af undersøgelsen den kinesiske regering om, at den havde modtaget en behørigt dokumenteret klage med påstand om, at subsidieret import af visse varer af glasfiberfilamenter med oprindelse i Kina forvoldte EU-erhvervsgrenen væsentlig skade. Kommissionen indbød den kinesiske regering til konsultationer med henblik på at klarlægge situationen med hensyn til klagens indhold og nå til en gensidigt acceptabel løsning.
(5)
Den kinesiske regering tog imod tilbuddet om konsultationer, som efterfølgende blev gennemført den 5. december 2013. Det var ikke muligt at nå frem til en gensidigt acceptabel løsning i forbindelse med konsultationerne. Kommissionen noterede sig imidlertid de bemærkninger, der blev fremsat af den kinesiske regering vedrørende de ordninger, som er opført i klagen. Efter konsultationerne modtog Kommissionen den 9. december 2013 et skriftligt indlæg fra den kinesiske regering.
(6)
Den kinesiske regering blev tilbudt yderligere konsultationer i forbindelse med yderligere ordninger, der blev konstateret i løbet af undersøgelsen. Den kinesiske regering accepterede dog ikke tilbuddet, idet den hævdede, at den ikke have modtaget tilstrækkelige oplysninger vedrørende disse ordninger.
3. Parallel anmodning om en delvis interimsundersøgelse af de gældende antidumpingforanstaltninger
(7)
Kommissionen har modtaget en anmodning om indledning af en delvis interimsundersøgelse af de gældende antidumpingforanstaltninger (5), begrænset til en undersøgelse af spørgsmålet om skade, i henhold til artikel 11, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (»antidumpinggrundforordningen«). Anmodningen blev indgivet den 28. oktober 2013, også af APFE, på vegne af EU-producenter, der tegner sig for mere end 25 % af den samlede EU-produktion af visse varer af glasfiberfilamenter.
(8)
Kommissionen fastslog, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en delvis interimsundersøgelse, og offentliggjorde den 18. december 2013 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (»meddelelse om indledning af en delvis interimsundersøgelse«) (6) om, at den havde indledt en delvis interimsundersøgelse i henhold til antidumpinggrundforordningens artikel 11, stk. 3.
(9)
En eksporterende producent hævdede, at de eksisterende foranstaltninger, der blev indført ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 248/2011, er ugyldige for dens vedkommende, og at den nuværende fornyede undersøgelse vedrørende de gældende foranstaltninger, der blev indført ved nævnte forordning, derfor bør afsluttes. Producenten fremførte, at de gældende foranstaltninger er i strid med WTO's antidumpingaftale, da denne eksporterende producent blev nægtet individuel behandling i henhold til bestemmelserne i antidumpinggrundforordningens artikel 9, stk. 5, således som de forelå på tidspunktet for vedtagelsen af nævnte forordning. Til støtte for sin påstand henviste producenten til WTO-appelorganets rapport af 28. juli 2011 i sag DS397 (7).
(10)
Efter WTO-appelorganets rapport af 28. juli 2011 i sag DS397 blev antidumpinggrundforordningens artikel 9, stk. 5, ændret (8). Denne ændring gælder for alle undersøgelser, der er indledt efter forordningens ikrafttræden, som var den 6. september 2012. Med hensyn til de eksporterende producenter, der er underlagt foranstaltninger, der allerede var i kraft før den dato, offentliggjorde Kommissionen en meddelelse den 23. marts 2012 (9), hvor den opfordrede alle eksporterende producenter i lande uden markedsøkonomi til at anmode om en fornyet undersøgelse, hvis de mente, at de foranstaltninger, som de er underlagt, bør tages op til fornyet undersøgelse i lyset af appelorganets rapport, jf. ovenstående. Gennemførelsesforordning (EU) nr. 248/2011 blev specifikt nævnt i meddelelsen. Kommissionen har ikke modtaget en sådan anmodning om en fornyet undersøgelse fra denne eksporterende producent, og den eksporterende producent har heller ikke anmodet om en interimsundersøgelse i overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 3.
(11)
Gyldigheden af de gældende foranstaltninger er derfor ikke på spil, og påstanden afvises.
4. Undersøgelsesperiode og betragtet periode for begge undersøgelser
(12)
Undersøgelsen af subsidiering og skade omfattede perioden fra den 1. oktober 2012 til den 30. september 2013 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra den 1. januar 2010 til udgangen af UP (»den betragtede periode«).
(13)
Skadesanalysen i både antisubsidieundersøgelsen og den delvise interimsundersøgelse bygger på samme definition af EU-erhvervsgrenen, de samme repræsentative EU-producenter og den samme undersøgelsesperiode og førte til identiske konklusioner, medmindre andet er angivet. Dette blev fundet hensigtsmæssigt for at ensarte skadesanalysen og nå frem til konsekvente konklusioner i begge undersøgelser. Derfor blev de bemærkninger om skadesaspekter, der blev fremsat i en af disse procedurer, taget i betragtning i begge undersøgelser.
5. Parter, som er berørt af undersøgelserne
(14)
I indledningsmeddelelserne opfordrede Kommissionen alle interesserede parter til at kontakte den for at deltage i begge undersøgelser. Kommissionen underrettede endvidere specifikt klageren, de øvrige kendte EU-producenter, de kendte eksporterende producenter og myndighederne i Kina, kendte importører, leverandører og brugere, forhandlere og sammenslutninger, som den vidste var berørt af indledningen af begge undersøgelser, og opfordrede dem til at deltage.
(15)
De interesserede parter fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger til indledningen af begge undersøgelser og til at anmode om at blive hørt af Kommissionen og/eller af høringskonsulenten i handelsprocedurer.
6. Stikprøveudtagning
(16)
Kommissionen meddelte i begge indledningsmeddelelser, at den måske ville begrænse antallet af eksporterende producenter i Kina, ikke forretningsmæssigt forbundne importører og EU-producenter, der ville blive undersøgt, til et rimeligt antal ved at udtage stikprøver i overensstemmelse med antidumpingrundforordningens artikel 17 og antisubsidiegrundforordningens artikel 27.
6.1. Stikprøveudtagning af EU-producenter for begge undersøgelser
(17)
I begge indledningsmeddelelser meddelte Kommissionen, at den foreløbigt havde udtaget en stikprøve af EU-producenter. Kommissionen udtog stikprøven ud fra produktionen i Unionen, salgsmængden på EU-markedet for den samme vare i løbet af UP og den geografiske spredning. Stikprøven bestod af produktionsanlæg tilhørende tre EU-producenter i Belgien, Frankrig og Slovakiet (10), der tegner sig for 52 % af den samlede EU-produktion og 49 % af det samlede salg på EU-markedet. Stikprøven blev derfor anset for at være repræsentativ for EU-erhvervsgrenen. Kommissionen opfordrede alle interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til den foreløbige stikprøve.
(18)
I løbet af undersøgelserne hævdede den kinesiske regering, at der uden begrundelse var anvendt en anden stikprøvemetode for EU-producenterne i den oprindelige antidumpingundersøgelse end i den aktuelle undersøgelse. Den kinesiske regering hævdede, i) at Kommissionen allerede havde udtaget en stikprøve før indledningen af undersøgelserne, og derfor besluttede Kommissionen før indledningen, at en stikprøve var nødvendig, ii) at i den oprindelige undersøgelse skulle alle parter, der ønskede at indgå i stikprøven, forelægge oplysninger for Kommissionen senest 15 dage efter indledningen, mens de producenter, der allerede indgår i stikprøven, i forbindelse med den aktuelle sag ikke behøver gøre dette, iii) at parter, der ønskede at indgå i stikprøven, ikke i de to indledningsmeddelelser fik at vide, hvilke oplysninger de skulle fremlægge for at kunne indgå i stikprøven, og at der ikke var givet oplysninger om produktions- og salgsmængder vedrørende de producenter, der indgår i stikprøven, iv) at det anvendte udvælgelseskriterium »denne stikprøve udgør den største repræsentative mængde af eksportører, som med rimelighed kan undersøges inden for den tid, der er til rådighed« ikke indgår i antidumpinggrundforordningens artikel 17, og at en stikprøve udvalgt på dette grundlag, ikke var i overensstemmelse med denne bestemmelse.
(19)
I begge indledningsmeddelelser forklarede Kommissionen, at den havde valgt at anvende stikprøver på grund af det store antal EU-producenter og for at kunne gennemføre undersøgelserne inden for tidsfristerne, og foreslog samtidig en foreløbig stikprøve. Den metode, der blev anvendt til stikprøveudtagningen, var den samme som ved den tidligere undersøgelse. Anvendelsen af en foreløbig stikprøve ændrede ikke metoden, men øgede blot effektiviteten, da det sparede tid, samtidig med at retten til forsvar blev overholdt. Kommissionen gav andre EU-producenter, der er af den opfattelse, at de bør indgå i stikprøven, mulighed for at kontakte Kommissionen; alle andre interesserede parter fik mulighed for at fremlægge relevante oplysninger med hensyn til stikprøven. Den endelige stikprøve bør tage højde for alle modtagne bemærkninger. Da der ikke blev modtaget nogen bemærkninger om den foreslåede stikprøve, blev den foreløbige stikprøve bekræftet. Hvad angår den anden påstand havde de producenter, der blev foreløbigt udtaget til stikprøven, udfyldt den formular, der indeholdt de oplysninger, Kommissionen have brug for til at udvælge en foreløbig stikprøve. Formularen og svarene har været tilgængelige i det ikke-fortrolige dossier. Hvad angår den tredje påstand blev parter, der ønskede at indgå i stikprøven, opfordret til at kontakte Kommissionen senest 15 dage efter offentliggørelsen af begge indledningsmeddelelser, og de havde adgang til det ikke-fortrolige dossier, hvor formularerne kunne ses. Disse formularer indeholdt oplysninger om produktions- og salgsmængder. Den fjerde påstand er også grundløs, da antidumpinggrundforordningens artikel 17, stk. 1, klart henviser til den største mængde, der kan anses for repræsentativ, og som med rimelighed kan undersøges inden for den tid, der er til rådighed.
(20)
Efter den endelige fremlæggelse gentog den kinesiske regering sine påstande om de påståede proceduremæssige uoverensstemmelser i udvælgelsen af stikprøven af EU-producenterne forud for begge indledninger og fremhævede, at i) Kommissionens begrundelse om at overholde undersøgelsestidsfrister er uholdbar, da antidumpinggrundforordningens artikel 17, stk. 2, og antisubsidiegrundforordningens artikel 27, stk. 2, klart tager sigte på, at prøveudtagningen finder sted efter begge indledninger og i henhold til bemærkninger senest tre uger efter begge indledninger, at ii) en foreløbig stikprøve er diskriminerende eller ikke-objektiv og ikke havde motiveret de øvrige EU-producenter til at give sig til kende, og at iii) Kommissionen ikke gav de øvrige EU-producenter tre uger til at give sig til kende.
(21)
I antidumpinggrundforordningens artikel 17, stk. 2, og antisubsidiegrundforordningens artikel 27, stk. 2, står der, at udvælgelsen »så vidt muligt foretages i samråd med de berørte parter og med disses samtykke, forudsat at sådanne parter giver sig til kende og fremlægger tilstrækkelige oplysninger senest tre uger efter indledningen af undersøgelsen«. Med hensyn til den første påstand forhindrer antidumpinggrundforordningen og antisubsidiegrundforordningen ikke Kommissionen i på indledningstidspunktet at foreslå en foreløbig stikprøve, som parterne opfordres til at fremsætte bemærkninger til. Da EU-producenterne (eller i hvert fald en stor del af dem) endvidere støtter klagen, og under hensyntagen til de oplysninger, der blev indhentet i formularerne, havde Kommissionen de nødvendige oplysninger med hensyn til EU-erhvervsgrenen, til at kunne udtage en foreløbig stikprøve i indledningsfasen. Denne viden adskiller stikprøveudtagningen af EU-producenter fra den, der gælder for eksporterende producenter. Med hensyn til den anden og tredje påstand blev det i indledningsmeddelelserne anført, at EU-producenter af den opfattelse, at de burde indgå i stikprøven, skulle kontakte Kommissionen inden for 15 dage. Kommissionen finder derfor ikke, at dette er en overtrædelse af grundforordningen, eller at det kan opfattes som diskriminerende eller ikke-objektivt, endsige demotiverende.
(22)
Den kinesiske regering hævdede, at stikprøven ikke er repræsentativ, da ingen virksomhed med en væsentlig bunden produktion indgik i den, og derfor var en del af den indenlandske erhvervsgren ganske enkelt ikke blevet vurderet.
(23)
Påstanden afvises, da EU-producenterne i stikprøven faktisk havde bundne salg. Desuden angav den kinesiske regering ikke, hvilke EU-producenter der burde have indgået i stikprøven, og hvilke EU-producenter der ikke burde.
(24)
En eksporterende producent påstod, at stikprøven af EU-producenter ikke var repræsentativ, da ingen af EU-producenterne i stikprøven producerede/solgte måtter af afhuggede tråde.
(25)
De tre EU-producenters stikprøveudvalgte enheder fremstillede ikke måtter af afhuggede tråde, men de producerede måtter af filamenter såvel som de andre hovedvaretyper. Enhederne i stikprøven blev derfor anset for at være repræsentative, også fordi de tegnede sig for ca. 52 % af den samlede EU-produktion, og 49 % af det samlede salg på EU-markedet, og fordi de afspejlede en god geografisk spredning. Den omstændighed, at en af de mange sorter af varetyper ikke blev fremstillet af EU-producenterne i stikprøven, ændrer ikke denne konklusion.
6.2. Stikprøveudtagning af importører for begge undersøgelser
(26)
For at kunne afgøre, om det var nødvendigt at udtage stikprøver, anmodede Kommissionen ikke forretningsmæssigt forbundne importører om de i begge indledningsmeddelelser angivne oplysninger.
(27)
Eftersom kun to ikke forretningsmæssigt forbundne importører besvarede stikprøveskemaet, var det ikke nødvendigt at udtage stikprøver.
6.3. Stikprøveudtagning af eksporterende producenter i Kina for begge undersøgelser
(28)
For at afgøre, om det var nødvendigt med stikprøveudtagning, og i bekræftende fald at foretage denne, anmodede Kommissionen alle eksporterende producenter i Kina om at indgive de i indledningsmeddelelserne angivne oplysninger. Kommissionen anmodede endvidere Kinas faste repræsentation ved Unionen om at identificere og/eller kontakte eventuelle andre eksporterende producenter, der kunne have interesse i at deltage i undersøgelsen.
(29)
Otte eksporterende producenter i det pågældende land afgav de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. I overensstemmelse med antisubsidiegrundforordningens artikel 27, stk. 1, og antidumpinggrundforordningens artikel 17, stk. 1, udtog Kommissionen en stikprøve bestående af tre eksporterende producenter på grundlag af den største repræsentative eksportmængde, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. I overensstemmelse antisubsidiegrundforordningens artikel 27, stk. 2, og antidumpinggrundforordningens artikel 17, stk. 2, blev alle kendte berørte eksporterende producenter og myndighederne i det pågældende land opfordret til at fremsætte bemærkninger til den foreløbige stikprøve. Der blev ikke fremsat nogen bemærkninger. Kommissionen besluttede derfor at fastholde den foreslåede stikprøve, og alle interesserede parter blev informeret om den endelige stikprøve.
(30)
Stikprøven af eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter er som følger:
-
Chongqing Polycomp International Corporation (»CPIC«)
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (»OCH«) og dens forretningsmæssigt forbundne virksomheder; Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd (»NCH«) og Changzhou Tianma Group Co., Ltd (»Tianma«). Disse tre virksomheder betegnes som »Jiangsu Changhai Group«
-
Jushi Group Co., Ltd, og dens forretningsmæssigt forbundne virksomheder; Jushi Group Chengdu Co., Ltd og Jushi Group Jiujiang Co., Ltd. Disse tre virksomheder betegnes som »Jushi Group«.
(31)
Stikprøven repræsenterede 78 % af det samlede eksportsalg fra Kina til Unionen i løbet af UP ud fra svarene på stikprøveskemaerne at dømme.
7. Spørgeskemabesvarelser og kontrolbesøg
(32)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til den kinesiske regering, alle kinesiske eksporterende producenter, der havde anmodet herom, samt til EU-producenterne i stikprøven, brugere og erhvervssammenslutninger, der gav sig til kende inden for de frister, der var fastsat i begge indledningsmeddelelser.
(33)
Der blev modtaget spørgeskemabesvarelser fra regeringen, 3 kinesiske eksporterende producenter i stikprøven, fra de 3 EU-producenter i stikprøven, fra 14 brugere og fra 2 ikke forretningsmæssigt forbundne importører. Besvarelsen fra en af brugerne var dog utilstrækkelig, og Kommissionen kunne derfor ikke foretage en anvendelig analyse af disse oplysninger, selv om den sendte adskillige påmindelser.
(34)
Derudover gav en sammenslutning, der repræsenterer glasindustrien, »Glass Alliance Europe«, sig til kende som interesseret part på vegne af dens medlemmer og indgav en holdningserklæring.
(35)
Der blev også modtaget skriftlige bemærkninger fra flere brugersammenslutninger, bl.a. den danske brancheorganisation »Vindmølleindustrien«, den danske brancheforening »Plastindustrien« og »Groupement de la Plasturgie Industrielle et des Composites (GPIC)« samt fra Siemens Wind Power AG.
(36)
Det kinesiske handelskammer (CCCLA - China Chamber of Commerce for Import/Export of Light Industrial products & Arts-Crafts) indsendte også bemærkninger.
(37)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en afgørelse om subsidiering, skade og Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg i henhold til antidumpinggrundforordningens artikel 16 og antisubsidiegrundforordningens artikel 26 hos den kinesiske regering og hos følgende virksomheder:
EU-producenter:
-
3B Fibreglass SPRL, Belgien
-
Owens Corning Fibreglass France, Frankrig
-
Johns Manville Slovakia a.s., Slovakiet.
Eksporterende producenter i Kina:
-
Chongqing Polycomp International Corporation
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd
-
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd
-
Changzhou Tianma Group Co., Ltd
-
Jushi Group Co., Ltd
-
Jushi Group Chengdu Co., Ltd
-
Jushi Group Jiujiang Co., Ltd.
Handlende, der er forretningsmæssigt forbundet med eksporterende producenter i Kina:
-
China National Building Materials and Equipment Import and Export Corporation (»CMBIE«)
-
China National Building Materials International Corporation (»CNBMIC«).
Handlende, der er forretningsmæssigt forbundet med eksporterende producenter i Unionen:
-
Jushi Italia Srl
-
Jushi Spain SA
-
Jushi France SAS.
Ikke forretningsmæssigt forbundne importører:
-
Helm AG, Tyskland.
Brugere:
-
Basell Polyolefine, Tyskland
-
DSM, Nederlandene
-
DuPont de Nemours, Belgien
-
Exel Composites, Belgien
-
Fiberline Composites, Danmark
-
Formax, Det Forenede Kongerige
-
Polyone, Tyskland
-
Vestas Wind Systems, Danmark.
(38)
Kort sagt hævdede den kinesiske regering, at dens ret til forsvar i forbindelse med adgangen til det dossier, som de interesserede parter havde adgang til, var blevet krænket, da der manglede oplysninger i det ikke-fortrolige dossier, uden at der var givet »vægtig grund« eller tilstrækkeligt detaljerede sammendrag eller undtagelsesvis en begrundelse for, at der ikke forelå et ikke-fortroligt sammendrag.
(39)
Kommissionen fandt, at det ikke-fortrolige dossier, som de interesserede parter havde adgang til, indeholdt tilstrækkelige oplysninger, således at de interesserede parter kunne se de oplysninger, som Kommissionen anvendte i sin analyse, og påstanden blev derfor fundet ubegrundet. Regeringen blev underrettet om, hvorfor Kommissionen fandt påstandene ubegrundede.
(40)
Efter den endelige fremlæggelse gentog den kinesiske regering og en eksporterende producent påstanden om, at bestemmelsen om fortrolighed blev anvendt i for høj grad og anmodede om oplysninger om de varetyper, som EU-producenterne solgte, samt om de samlede mængder pr. varekodenummer (PCN).
(41)
Kommissionen mener ikke, at retten til forsvar blev krænket, da alle eksporterende producenter specifikt fik oplyst de varekodenumre, der blev fremstillet af EU-producenterne i stikprøven, og for hvilke der var konkurrence med Kina. Påstanden blev derfor afvist.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(42)
Den pågældende vare i begge undersøgelser er den samme som den vare, der er defineret i Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 248/2011 og beskrevet i begge indledningsmeddelelser, nemlig afhuggede glasfibertråde, af længde 50 mm og derunder; glasfiberrovings, undtagen glasfiberrovings, der er imprægneret og belagt, med et glødetab på over 3 % (som fastsat i henhold til ISO-standard 1887), og måtter af glasfiberfilamenter, undtagen måtter af glasuld (»den pågældende vare« eller »varer af glasfiberfilamenter«), i øjeblikket henhørende under KN-kode 7019 11 00, ex 7019 12 00 og 7019 31 00 (sidstnævnte kode erstattede 7019 31 10 den 1.1.2014), med oprindelse i Kina.
(43)
Den pågældende vare er den råvare, der oftest anvendes til at forstærke termoplastisk og termohærdet harpiks i kompositindustrien. De resulterende kompositmaterialer (plast forstærket med glasfiberfilamenter) anvendes inden for en lang række områder: automobilindustrien, den elektriske og elektroniske sektor, vindmøllevinger, byggeri, beholdere og rørledninger, forbrugsvarer, luftfart og militær osv.
(44)
Proceduren omfatter tre grundlæggende varetyper af glasfiberfilamenter, nemlig afhuggede tråde (11), rovings (12) og måtter (13) (undtagen måtter af glasuld). Undersøgelsen har vist, at de forskellige typer af den pågældende vare - trods forskelle i fremtoning og mulige forskelle i endelig anvendelse - alle har samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og grundlæggende anvendes til samme formål.
2. Anmodninger om udelukkelse af varer
2.1. KN-kode 7019 31 90
(45)
Efter offentliggørelsen af begge indledningsmeddelelser bemærkede CCCLA, at begge indledningsmeddelelser henviste til KN-kode 7019 31 10, mens klageren henviste til KN-kode 7019 31 00 , og at sidstnævnte kode ikke længere eksisterer. CCCLA anførte, at varer, der tidligere henhørte under KN-kode 7019 31 00, nu tariferes under to forskellige KN-koder: 7019 31 10 (glasfibermåtter af filamenter) og 7019 31 90 (glasfibermåtter i andre tilfælde). Da de aktuelle undersøgelser omfatter visse varer af glasfiberfilamenter, er CCCLA af den opfattelse, at varer henhørende under KN-kode 7019 31 90, nemlig »måtter fremstillet af glasfiber uden filamenter«, ikke bør være omfattet af definitionen af den pågældende vare.
(46)
Denne påstand er irrelevant, da sådanne varer slet ikke er en pågældende vare.
(47)
Klageren henviste til KN-kode ex 7019 31 00 og anførte udtrykkeligt, at glasuldmåtter (dvs. andre måtter eller måtter fremstillet af glasfiber uden filamenter) ikke er omfattede. Det er derfor, der står »ex« før KN-koden.
(48)
Begge indledningsmeddelelser blev offentliggjort i december 2013 og indeholdt oplysningen »i øjeblikket henhørende under KN-kode […] 7019 31 10«. Eftersom de varer, der tidligere henhørte under KN 7019 31 00, fra den 1. januar 2012 blev opdelt i KN-kode 7019 31 10 og 7019 31 90, indeholder indledningsmeddelelsen ikke »måtter fremstillet af glasfiber uden filamenter«, da »i øjeblikket henhørende under KN-kode […] 7019 31 10« er anført.
(49)
I den nuværende forordning står der dog »i øjeblikket henhørende under KN-kode […] 7019 31 00«, da de to KN-koder 7019 31 107019 31 107019 31 107019 31 10 og 7019 31 90 igen blev slået sammen fra den 1. januar 2014, eftersom KN-kode 7019 31 90 i praksis forblev tom (da glasfibermåtter i andre tilfælde, nemlig glasuldmåtter, snarere blev tariferet under KN-kode 7019 39 00).
(50)
Påstanden om, at KN-kode 7019 31 90 skal udelukkes, er derfor ikke relevant.
2.2. Teksturerede rovings
(51)
En af brugerne anmodede om, at teksturerede rovings (14) skulle udelukkes fra varedækningen, da EU-producenterne af glasfiberfilamenter ikke fremstiller dem.
(52)
Imidlertid blev tre virksomheder i Unionen identificeret som producenter af teksturerede rovings med tilstrækkelig kapacitet til at dække markedsbehovet. Undersøgelserne har vist, at de forskellige typer af den pågældende vare - trods mulige forskelle i endelig anvendelse - alle har samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og grundlæggende anvendes til samme formål. Anmodningen om at udelukke teksturerede rovings fra varedækningen afvises derfor.
(53)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede den kinesiske regering, at teksturerede rovings burde udelukkes, da i) kun én EU-producent leverede teksturerede rovings til markedet i begrænsede mængder, og yderligere import af sådanne produkter derfor ikke kunne skade EU-erhvervsgrenen, ii) teksturerede rovings er forskellige fra direkte rovings, idet sidstnævnte har større tværstyrke på grund af en pultruderet kompositprofil og en anden fremstillingsproces, og iii) Kommissionen i modsætning til i den oprindelige antidumpingundersøgelse i forbindelse med garn ikke mener, at den begrænsede substituerbarhed er en væsentlig faktor for udelukkelsen af teksturerede rovings.
(54)
Hvad angår den første påstand påpeger Kommissionen igen, at der findes flere producenter i Unionen, der har kapacitet til at opfylde markedets behov for teksturerede rovings, men kun én producent sælger i øjeblikket denne varetype. Den kinesiske regerings påstand om, at kun én EU-producent faktisk sælger produktet, er nærmere et tegn på skade, da dette betyder, at brugerne er gået over til at benytte andre leverandører uden for Unionen, især fra Kina.
(55)
Hvad angår den anden påstand er fremstillingsprocessen for teksturerede rovings identisk med den for »normale« rovings, bortset fra at der er et ekstra trin, hvor der blæses luft ind i rovingen, og dette kræver kun relativt billigt ekstra udstyr og ændrer ikke varens grundlæggende tekniske og fysiske egenskaber. Teksturerede rovings fremstår blot mere »lodne« end »normale« rovings.
(56)
Hvad angår den tredje påstand har Kommissionen fulgt samme fremgangsmåde som i den tidligere undersøgelse, hvor teksturerede rovings også var omfattet af den pågældende vare og en anmodning om at udelukke dem blev afvist. Der blev ikke fremsat argumenter, som kunne føre til en anden konklusion.
(57)
Anmodningen om at udelukke teksturerede rovings fra varedækningen afvises derfor.
2.3. Produkter, for hvilke EU-erhvervsgrenen ikke er udsat for konkurrence fra Kina
(58)
Den kinesiske regering anmodede om, at varer, for hvilke EU-erhvervsgrenen ikke er udsat for konkurrence fra importen fra Kina (som anført i den ikke-fortrolige udgave af antisubsidieklagen), fjernes fra varedækningen. De omhandlede varer var de såkaldte »wet use chopped strands« (afhuggede tråde til våd anvendelse - WUCS) og måtter.
(59)
WUCS har begrænset holdbarhed og højere transportomkostninger på grund af den ekstra vægt, der skyldes vandindholdet. Ikke desto mindre handles der med WUCS i hele verden. Undersøgelsen har vist, at de forskellige typer af den pågældende vare - trods forskelle i fremtoning og mulige forskelle i endelig anvendelse - alle har samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og grundlæggende anvendes til samme formål. WUCS og måtter anvendes, som alle andre varetyper af den pågældende vare, som forstærkningsmateriale. Den kinesiske regerings påstand om, at nogle typer varer af glasfiberfilamenter endnu ikke forekommer i store mængder på EU-markedet, udelukker heller ikke, at handelsmønstrene for eksporten af netop disse typer i fremtiden vil ændre sig. Anmodningen om at udelukke disse varer fra varedækningen afvises derfor.
(60)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede den kinesiske regering, i) at kun én EU-producent fremstiller WUCS, og at import af sådanne produkter derfor ikke kunne skade EU-erhvervsgrenen, ii) at EU-producenterne ikke lider nogen skade i forbindelse med ovennævnte produkter, da EU-erhvervsgrenen i den ikke-fortrolige udgave af klagen anførte, at den kan opnå en fortjeneste på over 8-10 % på de nævnte varer, iii) at WUCS har et højere vandindhold, begrænset holdbarhed og en anden fremstillingsproces, og derfor adskiller sig både fysisk og kemisk fra de normale afhuggede tråde, og iv) at Kommissionen i modsætning til i den tidligere undersøgelse i forbindelse med garn ikke mener, at den begrænsede substituerbarhed er en væsentlig faktor for udelukkelsen af teksturerede WUCS og måtter.
(61)
Den første påstand afvises, da flere EU-producenter sælger WUCS, og EU-erhvervsgrenen er derfor ikke udelukket fra skade i forbindelse med denne varetype.
(62)
Hvad angår den anden påstand er den omstændighed, at visse varetyper på visse tidspunkter er rentable, ikke tilstrækkelig grund til at udelukke disse produkttyper. Desuden importeres WUCS til Unionen i meget mindre mængder end de andre varer af glasfiberfilamenter. Fortjenstmargenen for denne ene varetype er derfor ikke repræsentativ for den pågældende vare.
(63)
Hvad angår den tredje påstand er den pågældende vare ikke defineret med henvisning til dens vandindhold. Vandindholdet i WUCS berettiger derfor ikke til udelukkelse. Desuden er fremstillingsprocessen for WUCS den samme som for afhuggede tråde til tør anvendelse (DUCS), med ét fremstillingstrin mindre: tørrefasen.
(64)
Hvad angår den fjerde påstand har Kommissionen fulgt samme fremgangsmåde som i den tidligere antidumpingundersøgelse, hvor WUCS også var omfattet af den pågældende vare. Der blev ikke fremsat argumenter, som kunne føre til en anden konklusion.
(65)
Anmodningen om at udelukke WUCS fra varedækningen afvises derfor.
3. Samme vare
(66)
Som i den tidligere antidumpingundersøgelse fandt man, at den pågældende vare og de varer af glasfiberfilamenter, der fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i Kina, samt de varer af glasfiberfilamenter, der fremstilles og sælges i Unionen af EU-erhvervsgrenen, havde de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og anvendelser. De anses derfor for at være samme vare i forbindelse med de aktuelle undersøgelser, jf. antidumpinggrundforordningens artikel 1, stk. 4, og antisubsidiegrundforordningens artikel 2, litra c).
C. SUBSIDIERING
1. Indledning
(67)
I den 12. femårsplan for Folkerepublikken Kinas nationaløkonomi og sociale udvikling (»12th Five Year Plan for National Economic and Social Development of the PRC«) fremhæves den kinesiske regerings strategiske vision for forbedring og fremme af nøgleindustrier, der bl.a. omfatter fremstilling af glasfibervarer. I kapitel 9 i den 12. femårsplan, som vedrører omdannelsen og opgraderingen af fremstillingsindustrien, er følgende anført:
»Vi vil fokusere på at udvikle nye materialer som f.eks. solcelleglas, ultratyndt substratglas, særlige glasfibre og særlige keramiske materialer.«
(68)
I kapitel 9, afsnit 3, i ovennævnte plan vedrørende den teknologiske opgradering af virksomheder står der specifikt, at den kinesiske regering »… vil tilskynde virksomhederne til at blive bedre til at udvikle nye produkter, forbedre produkternes teknologiske indhold og merværdi samt opdatere og opgradere produkterne hurtigere.«
(69)
Endvidere står der i kapitel 10, afsnit 1, i samme plan følgende:
»Fokus for udviklingen i erhvervsgrenen for nye materialer vil være på nye funktionelle materialer, avancerede strukturelle materialer, højtydende fibre og kompositmaterialer fremstillet deraf samt på basismaterialer til almen brug«
(70)
Vigtigheden af innovation og nye materialer generelt fremgår tydeligt af både »12th Five Year Industrial Technology Innovation Programme« og »National Long-term Science and Technology Development Plan (2006-2020)«.
(71)
Endvidere nævner »The Industrial Restructuring Guidance Catalogue 2011« (afgørelse nr. 9) udtrykkeligt »trådtrækning i E-glasfiberovn […], udvikling og fremstilling af højtydende fiberglas og varer deraf« som en tilskyndet erhvervsgren. »Guideline Catalogue For Foreign Investment Industries«, der angiver erhvervsgrene, hvor udenlandske investeringer tilskyndes (15), henviser udtrykkeligt til fremstillingen af glasfibervarer og særligt fiberglas.
(72)
Den kinesiske regering hævdede, at disse planer kun er vejledende og ikke er bindende. Men som der tydeligt står i den 12. femårsplan, er den juridisk bindende:
»Denne plan har efter at have været drøftet og godkendt af Den Nationale Folkekongres, retsgyldighed.«
(73)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede den kinesiske regering, at den pågældende vare kun er standardglasfibervarer (E-glas) og ikke de mere teknologisk avancerede højtydende glasfibre (glasfibre til særlige formål eller S-glas). Derfor falder den pågældende vare i denne undersøgelse uden for dækningsområdet for tilskyndede erhvervsgrene, da kun særlige glasfibre eller højtydende fibre er blandt de tilskyndede erhvervsgrene. Den kinesiske regering henviser bl.a. til den 12. femårsplan, som kun nævner »højtydende fibre« og »særligt fiberglas«.
(74)
For det første er den pågældende vare visse filamenter af endeløse glasfibervarer. Ved anvendelse af varedefinitionen skelnes der ikke mellem, hvorvidt varerne er fremstillet af standardglasfibre (»E-glas«) eller særlige glasfibre (»S-glas«). For det andet anmodede ingen interesserede parter om, at særligt fiberglas burde udelukkes fra varedækningen. For det tredje bestred den kinesiske regering heller ikke, at regeringen tilskynder til udvikling af »særlige glasfibre«. Selv standardglasfibervarer omtales som en erhvervsgren, hvor udenlandske investeringer tilskyndes (jf. betragtning 71).
(75)
Under alle omstændigheder og selv om man måtte medgive, at det kun er udviklingen af højtydende fiberglas (f.eks. S-glas) der tilskyndes af den kinesiske regering, fandt undersøgelsen ikke nogen sondring mellem en standardfiberglaserhvervsgren på den ene side og en erhvervsgren for særligt fiberglas på den anden side. Tværtimod fremstilles glasfibervarer, uanset om de er fremstillet af E-glas eller af højtydende glasfibre, såsom S-glas, alle af den samme fiberglaserhvervsgren. I denne henseende fandt Kommissionen navnlig, at alle de kinesiske eksporterende producenter i stikprøven anvender både standardfiberglas (E-glas) og højtydende glasfibre (f.eks. S-glas) i fremstillingsprocessen, og at der ikke er nogen mekanisme til at begrænse den støtte, der ydes - det være sig i form af præferencelån eller indrømmelse af brugsrettigheder til jord, til en del af produktionen. Det følger heraf, at en eksplicit tilskyndelse til udvikling af højtydende glasfibervarer ikke, retligt eller faktisk, kan udelukke erhvervsgrenen for basisfiberglasvarer fra den overordnede strategiske politik om at tilskynde virksomhederne til at blive bedre til at udvikle nye produkter, forbedre produkternes teknologiske indhold og merværdi samt opdatere og opgradere produkterne hurtigere.
(76)
Det følger af ovenstående, at påstanden om, at den pågældende vare ikke er en del af den tilskyndede erhvervsgren er ubegrundet, og den afvises derfor.
(77)
Det fremgår endvidere af »Decision No 40 of the State Council on Promulgating and Implementing the »Temporary Provisions on Promoting the Industrial Structure Adjustment««, som sammen med »Temporary Provisions on Promoting the Industrial Structure Adjustment« benævnes »afgørelse nr. 40«, at den kinesiske regering aktivt vil støtte udviklingen af forskellige typer erhvervsgrene (16).
(78)
Selv om afgørelse nr. 40 ikke udtrykkeligt henviser til erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter eller mere generelt til erhvervsgrenen for nye materialer, pålægger den alle finansieringsinstitutter kun at yde kreditstøtte til tilskyndede projekter og lægger op til, at der gennemføres »andre præferentielle politikker for tilskyndede projekter« (17). Det kan derfor konkluderes, at bestemmelserne i afgørelse nr. 40 fandt anvendelse på erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter.
(79)
Den kinesiske regering hævdede, at afgørelse nr. 40 kun indebærer, at tilskyndede erhvervsgrene bør modtage kreditstøtte »ifølge kreditprincipperne«, og at det ikke kan udledes, at sådan støtte skal gives på et præferentielt grundlag.
(80)
Undersøgelsen har vist, at virksomhederne i stikprøven var omfattet af præferencelånepolitikkerne. Nogle af de tabsgivende virksomheder modtog endog fortsat finansiering på præferencevilkår. Kommissionen afviser derfor den kinesiske regerings påstand om, at udlån til erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter skete »ifølge kreditprincipperne«. Det vigtigste er fortsat, at alle finansieringsinstitutter ifølge afgørelse nr. 40 skal yde kredit til tilskyndede erhvervsgrene, der omfatter erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter, og at støtten faktisk ydes på præferencevilkår.
(81)
Endvidere giver »The National Outline for the Medium and Long-term Science and Technology Development (2006-2020)« tilsagn om at »give førsteprioritet til politikfinansiering«, »tilskynde de finansielle institutter til at yde præferentiel kreditstøtte til store nationale videnskabelige og teknologiske industrialiseringsprojekter«, at »tilskynde de finansielle institutter til at forbedre og styrke de finansielle tjenester for højteknologiske virksomheder« og at »gennemføre præferentielle beskatningspolitikker til fremme af højteknologiske virksomheder«.
(82)
Fremstilling af varer af glasfiberfilamenter falder ind under beskrivelsen af en højteknologisk virksomhed, hvilket fremgår af antallet af producenter med status af højteknologisk virksomhed og virksomhed med ny teknologi i Kina. Undersøgelsen viste faktisk, at nogle af virksomhederne i stikprøven fik certifikatet for højteknologiske virksomheder og virksomheder med ny teknologi, som kunne drage fordel af præferencebehandlingen i ovennævnte »National Outline for the Medium and Long-term Science and Technology Development (2006-2020)«.
2. Manglende samarbejdsvilje og brug af de foreliggende faktiske oplysninger
2.1. Anvendelsen af bestemmelserne i antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, på en eksporterende producent
(83)
Ved kontrolbesøget hos en af virksomhederne i Kina blev det afsløret, at virksomheden havde ændret det reviderede regnskab, der oprindeligt var blevet indgivet til Kommissionen i virksomhedens svar på antisubidiespørgeskemaet. Virksomheden oplyste ikke dette frivilligt, og det blev først afsløret, at der fandtes et andet revideret regnskab, da virksomheden blev anmodet om at forelægge et originalt eksemplar af regnskabet. Endvidere forelå det nye regnskab kun på kinesisk. Da det er i strid med de internationale revisionsstandarder (nr. 560: vedrørende »efterfølgende begivenheder«) at udsende to sæt regnskaber, fremhævede kontrolholdet, at dette vakte alvorlig bekymring, da det såede tvivl om de indsendte regnskabers troværdighed. Virksomheden forklarede, at det reviderede regnskab, der oprindeligt var blevet indsendt i svaret på spørgeskemaet, indeholdt fejl, og det var derfor blevet udskiftet med en ny version udstedt af det samme revisionsfirma samt tilbagedateret og genudstedt med samme løbenummer som det oprindelige regnskab, der var blevet destrueret.
(84)
Efter kontrolbesøget, og efter at det »andet« regnskab var blevet oversat, sendte Kommissionen et brev til virksomheden, hvori den anførte de specifikke og detaljerede grunde til, at den mente, at nogle af de oplysninger, der var angivet i spørgeskemaet, ikke kunne anses for verificerede. Virksomheden fik at vide, at Kommissionen kunne beslutte at basere sine konklusioner på de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, og fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger.
(85)
Virksomheden fremsatte bemærkninger både skriftligt og ved en høring med høringskonsulenten. Dens svar antydede, at der fandtes endnu et (tredje) revideret regnskab (i det format, der anvendes for børsnoterede selskaber). Selv om der tilsyneladende ikke var væsentlige forskelle mellem det »andet« og det »tredje« regnskab, var sidstnævnte dog langt mere detaljeret og omfattende. Det var allerede blevet udstedt, og selv om det var tilgængeligt for virksomheden ved kontrolbesøget (18), blev Kommissionen heller ikke rettidigt oplyst om eksistensen af dette regnskab i forbindelse med kontrollen. I modsætning til de andre regnskaber indeholdt denne »tredje« udgave udtrykkeligt og detaljeret alle de subsidier (herunder deres retsgrundlag), som virksomheden havde modtaget i løbet af UP. Det havde derfor været yderst nyttigt at kunne undersøge dette regnskab ved kontrolbesøget for at efterkontrollere alle de indsendte oplysninger vedrørende de enkelte subsidieordninger, som virksomheden har benyttet sig af.
(86)
De reviderede regnskaber er nødvendige for en korrekt kontrol af de oplysninger, virksomheden har givet Kommissionen, om bl.a. tilskud, lån, brugsret til jord, skatteudsættelser osv.
(87)
Som beskrevet ovenfor udviste virksomheden manglende samarbejdsvilje, og skabte en alvorlig hindring for en korrekt kontrol af de oplysninger, der var indgivet til Kommissionen, som derfor ikke tilfredsstillende kunne kontrollere de modtagne oplysninger om bl.a. omfanget af de subsidier, som virksomheden havde modtaget. Følgelig kunne Kommissionen ikke nå til rimeligt nøjagtige resultater, særlig med hensyn til omfanget af modtagne subsidier.
(88)
Det vurderes, at virksomheden forelagde vildledende oplysninger og ikke samarbejdede tilstrækkeligt. Kommissionen besluttede derfor at anvende bestemmelserne i antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1. Da virksomheden var del en del af en gruppe, fandt antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, anvendelse på hele gruppen.
(89)
Med henblik på at fastslå omfanget af subsidier for gruppen anvendte Kommissionen imidlertid de faktiske oplysninger fra de to virksomheder i gruppen, der havde samarbejdet fuldt ud i forbindelse med begge undersøgelser, og hvis oplysninger ansås for at være pålidelige med hensyn til omfanget af subsidier til de to virksomheder. Med hensyn til den virksomhed i gruppen, der fremlagde vildledende oplysninger, blev omfanget af subsidier fastslået på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger. For at fastslå omfanget af subsider for den retlige enhed var de foreliggende faktiske oplysninger, som Kommissionen gjorde brug af, det højeste subsidieringsniveau i hver subsidieordning for enhver af de retlige enheder, der tilhører virksomhederne eller gruppen af virksomheder i stikprøven, jf. betragtning 30, og som havde samarbejdet fuldt ud i undersøgelsen.
(90)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede klageren, at den metode, der blev anvendt til at beregne omfanget af subsidieringen for gruppen, ikke var korrekt. Klageren fremførte, at da subsidiemargenen for gruppen er summen af de højeste konstaterede subsidiemargener for de enkelte subsidieordninger for de samarbejdsvillige virksomheder, bør den være langt højere.
(91)
Denne påstand er baseret på en misforståelse. Den metode, der anvendes til at beregne subsidieringens omfang, jf. betragtning 89, blev kun anvendt på den virksomhed (inden for gruppen), som fremlagde vildledende oplysninger, og ikke for gruppen som helhed. Påstanden blev derfor afvist.
(92)
Den virksomhed, der gav vildledende oplysninger, eksporterede ikke den pågældende vare. Inden for gruppen var det en af de forretningsmæssigt forbundne virksomheder, der eksporterede den pågældende vare. Denne virksomhed samarbejdede dog fuldt ud i forbindelse med begge undersøgelser og forelagde pålidelige oplysninger om gruppens eksportpris. De indsendte oplysninger blev derfor brugt til Kommissionens endelige konklusioner i den undersøgelse.
(93)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede den eksporterende producent, at Kommissionen fejlagtigt havde anvendt bestemmelserne i antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1.
(94)
For det første hævdede producenten, at Kommissionen i det brev, der blev sendt til virksomheden, hvori den redegjorde for den nærmere begrundelse for den foreslåede anvendelse af bestemmelserne i antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, ikke nævnte, at den ikke kunne verificere oplysningerne om subsidier. Kommissionen kan derfor ikke påberåbe sig denne argumentation i sine endelige konklusioner, da virksomheden ikke havde fået lejlighed til at udtale sig om argumentet.
(95)
Denne påstand kan ikke godtages. I skrivelsen anførte Kommissionen klart, at den »ikke kan konkludere, at oplysningerne om omfanget af de subsidier, [virksomheden] havde modtaget, var verificerede«. Under alle omstændigheder blev virksomheden fuldt ud informeret om begrundelsen for at anvende de bedste foreliggende faktiske oplysninger i det endelige fremlæggelsesdokument og fik mulighed for at fremsætte bemærkninger hertil, hvilket den også gjorde.
(96)
For det andet hævdede den eksporterende producent, at selv hvis Kommissionen anvendte bestemmelserne i antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, burde Kommissionen ikke bruge oplysninger fra andre virksomheder som grundlag for at fastsætte subsidieringens omfang, men burde snarere basere sig på virksomhedens faktiske reviderede regnskaber, da de stadig giver de »bedst egnede« og »mest hensigtsmæssige« oplysninger om omfanget af virksomhedens subsidiering.
(97)
Som forklaret i betragtning 83-88 nærer Kommissionen alvorlig tvivl om troværdigheden af de fremlagte regnskaber og kunne derfor ikke forlade sig på dem for at kontrollere omfanget af subsidiering for forskellige ordninger og/eller subsidieprogrammer, såsom præferencelån og brugsrettigheder til jord mod utilstrækkeligt vederlag. Pålidelige reviderede regnskaber er af afgørende betydning for at verificere nøjagtigheden og fuldstændigheden af de fremlagte oplysninger. Kommissionen måtte derfor gøre brug af de bedste foreliggende faktiske oplysninger for at fastsætte subsidieringens omfang, og det var i dette tilfælde de verificerede oplysninger om relevante subsidieordninger fra andre samarbejdsvillige enheder. Påstanden afvises derfor.
(98)
Virksomheden hævdede også, at Kommissionen fejlagtigt anvendte de internationale regnskabsstandarder (»IAS«) som et kriterium for at afvise de reviderede regnskaber. Der bør ifølge virksomheden skelnes mellem reviderede regnskabers funktion og relevansen af IAS i en vurdering af markedsøkonomisk behandling i antidumpingsager på den ene side og antisubsidiesager på den anden side. En overtrædelse af IAS kan derfor ikke begrunde anvendelsen af bestemmelserne i antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1.
(99)
Kommissionen bemærker, at den overtrædelse af IAS, der blev konstateret i løbet af undersøgelsen, ikke i sig selv lå til grund for anvendelsen af bestemmelserne i antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1. Årsagen var det forhold, at forskellige versioner af de reviderede regnskaber blev fremsendt til Kommissionen, hvilket rejste tvivl om deres troværdighed, og dette førte Kommissionen til den konklusion, at andre oplysninger om subsidieringens omfang, ikke kunne verificeres. Påstanden afvises derfor.
(100)
Virksomheden hævdede også, at Kommissionens metode til beregning af subsidiemargenen, der bestod i at anvende den højeste udligningstoldsats for hver ordning som beregnet for hver samarbejdsvillig retlig enhed (og ikke hver gruppe) var uberettiget. Virksomheden påstod, at denne metode er fejlbehæftet, da virksomheder inden for samme gruppe kan beslutte at samle subsidier i en specifik enhed til fordel for hele gruppen.
(101)
Som forklaret i betragtning 89 anvendte Kommissionen ved beregningen af subsidieringens omfang inden for gruppen de faktiske oplysninger fra de to andre virksomheder i gruppen, som var samarbejdsvillige i forbindelse med begge undersøgelser, da den beregnede subsidieringens omfang for hele gruppen. De foreliggende faktiske oplysninger blev kun anvendt på én retlig enhed i gruppen, der gav vildledende oplysninger. For at fastlægge subsidieringens omfang for en retlig enhed inden for gruppen fandt Kommissionen, at det var mest hensigtsmæssigt at basere beregningerne på samme niveau i selskabsstrukturen og tage det højeste subsidieniveau, der blev konstateret for enhver af de retlige enheder (inden for gruppen, hvis relevant), der tilhører virksomhederne eller grupperne af virksomheder i stikprøven. Påstanden afvises derfor.
2.2. Anvendelsen af bestemmelserne i antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, på statsejede banker
(102)
Ingen af de statsejede banker i Kina samarbejdede med Kommissionen. De blev opfordret til at forelægge de nødvendige oplysninger med henblik på antisubsidieundersøgelsen ved at udfylde et spørgeskema. Kommissionen underrettede derfor den kinesiske regering om, at den ville overveje at basere sine konklusioner på de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, for så vidt angik oplysningerne om de statsejede banker.
(103)
I svaret på Kommissionens skrivelse og senere efter fremlæggelsen af oplysninger gjorde den kinesiske regering indsigelser mod anvendelsen af antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, for så vidt angik de oplysninger, der blev anmodet om fra de statsejede banker. Den fremførte, at den kinesiske regering havde fremlagt en stor mængde oplysninger i denne undersøgelse. Kommissionen var imidlertid af den opfattelse, at oplysningerne ikke fuldstændig kunne gøre det ud for et svar fra de statsejede banker på de specifikke spørgeskemaer. Den kinesiske regering bestred ikke, at bankerne ikke havde indsendt svar på spørgeskemaet, ej heller at bankerne var statsejede. Kommissionen måtte derfor gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger vedrørende de statsejede banker for at drage sine konklusioner.
3. Undersøgte ordninger
(104)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til den kinesiske regering, der omfattede spørgeskemaer til de statsejede banker, og de eksporterende producenter i stikprøven og udbad sig oplysninger om ordninger, som angiveligt indebar ydelse af subsidier til erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter: Nedenstående ordninger blev undersøgt:
a)
Præferencelån, garantier og forsikringer til erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter:
-
Præferencelån
-
Eksportkreditstøtteordninger
-
Eksportgarantier og forsikringer for nye materialer
-
Fordele i form af adgang til offshore-holdingselskaber og regeringens tilbagebetaling af lån
b)
Tilskudsprogrammer:
-
Subsidier til udvikling af »Famous Brands« og »China World Top Brands«
-
Tilskud fra centralregeringen
-
Tilskud fra regeringsorganer på subcentralt niveau
-
»Funds for outward expansion of industries in Guangdong Province«
c)
Statslig tilvejebringelse af ressourcer mod utilstrækkeligt vederlag:
-
Statslig levering af elektricitet
-
Statslig levering af vand
-
Statslig levering af råstoffer
-
Statslig indrømmelse af jord mod utilstrækkeligt vederlag
d)
Skattefritagelses- og skattenedsættelsesprogrammer for indkomstskat og andre direkte skatter:
-
»Two Free/Three Half«-programmet for virksomheder med udenlandsk kapital (FIE'er)
-
Nedsættelse af indkomstskat for eksportorienterede FIE'er
-
Indkomstskattefordele for FIE'er baseret på geografisk beliggenhed
-
Programmer med lokal indkomstskattefritagelse og -lempelse for »produktive« FIE'er
-
Skattelempelser for FIE'er, der køber kinesisk udstyr
-
Skattefradrag for forskning og udvikling gennemført af FIE'er
-
Skattegodtgørelse for geninvestering af overskud fra FIE'er i eksportorienterede virksomheder
-
Præferenceskat for FIE'er, der anerkendes som virksomheder med højteknologi eller ny teknologi
-
Skattenedsættelser for højteknologiske virksomheder og virksomheder med ny teknologi, som deltager i bestemte projekter
-
Præferentiel indkomstbeskatning for virksomheder i den nordøstlige region
-
Guangdong-provinsens skatteprogrammer
-
Skattefritagelse af dividende mellem kvalificerede kinesiske virksomheder
-
Nedsatte selskabsskattesatser
e)
Programmer vedrørende indirekte skatter og importtold:
-
Momsfritagelse for anvendelse af importeret udstyr
-
Momsnedsættelse for FIE'er, der køber udstyr produceret i Kina
-
Fritagelse for moms og told på køb af anlægsaktiver under »Foreign Trade Development«-programmet
4. Præferencelån, anden finansiering, garantier og forsikringer
4.1. Præferencelån
a) Indledning
(105)
Konklusioner vedrørende statsejede banker blev truffet på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, som forklaret i afsnit C.2.2.
b) Retsgrundlag
(106)
Følgende love indeholder bestemmelser om begunstigede låneordninger i Kina: The Law of the PRC on Commercial Banks (»bankloven«) [2003], The General Rules on Loans udstedt af People's Bank of China (den kinesiske nationalbank) den 28. juni 1996 og statsrådets afgørelse nr. 40.
c) Resultater af undersøgelsen
Tilstedeværelse af et subsidie
(107)
Selv om de kinesiske myndigheder kun har forelagt begrænsede oplysninger om aktiebesiddelse/ejerskab for bankerne i Kina, er det i undersøgelsen fastslået, på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, at det kinesiske finansmarked er kendetegnet ved betydelig påvirkning og kontrol fra regeringens side. I forbindelse med analysen af, hvorvidt bankerne har fået overdraget eller udøver statslig myndighed (dvs. de er offentlige organer), anvendte Kommissionen alle tilgængelige oplysninger om ikke bare statens ejerskab af bankerne, men også andre kendetegn som statslig tilstedeværelse i bestyrelserne, statslig påvirkning af og kontrol med bankernes aktiviteter, gennemførelsen af statens politikker eller interesser, samt hvorvidt enhederne er oprettet som følge af lovgivningen.
(108)
På grundlag af de foreliggende oplysninger kan det konkluderes, at de helt statsejede banker med en bestyrelse, der domineres af den kinesiske regering, har den største markedsandel og er de dominerende aktører på det kinesiske finansmarked. Statsejede banker er underkastet retlige regler, som bl.a. forudsætter, at de udøver deres udlånsvirksomhed i henhold til behovene i den nationale økonomi, yder kreditstøtte til tilskyndede projekter (19) eller prioriterer udviklingen af erhvervsgrene med højteknologi og ny teknologi (20).
(109)
Et andet tegn på den kinesiske regerings involvering i det kinesiske finansmarked er den rolle, som den kinesiske nationalbank spiller ved fastlæggelsen af de specifikke begrænsninger for fastsættelsen af rentesatserne og deres udsving (21). De finansielle institutter anmodes om at indrømme rentesatser inden for et vist interval i forhold til den kinesiske nationalbanks referencerentesats. For præferencelån må rentesatserne ikke bevæge sig opad. Begrænsninger på lånerentesatser og de lofter, der blev indført på indlånsområdet, skaber en situation, hvor bankerne har garanteret adgang til billig kapital (på grund af reguleringen af indlånsrenter) og er i stand til at yde lån til udvalgte erhvervsgrene på gunstige vilkår i overensstemmelse med den statslige politik om at instruere bankerne i at yde særlig støtte til visse tilskyndede og/eller højteknologiske erhvervsgrene, såsom erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter.
(110)
Kommissionen anmodede den kinesiske regering om at uddybe definitionen og ordlyden i cirkulære 251 og i den tidligere lovgivning (Circular of the PBOC concerning expansion of Financial Institution's Loan Interest Rate Float Range - YinFa [2003] No. 250). Som beskrevet i afsnit C.2.2 forelagde den kinesiske regering imidlertid ikke disse cirkulærer. Den kinesiske regering hævdede imidlertid, at cirkulære 250 blev ophævet ved cirkulære 251, og at den nedre udlånsrente blev afskaffet med virkning fra juli 2013, og at staten derfor ikke er involveret i banksektoren.
(111)
Afskaffelsen af den nedre udlånsrente indtraf dog i undersøgelsesperioden. Den kinesiske nationalbank påvirkede altså de statsejede bankers fastsættelse af rentesatser i størstedelen af undersøgelsesperioden. I forbindelse med undersøgelsen blev der desuden ikke konstateret nogen umiddelbar virkning af afskaffelsen af lånene til producenterne i stikprøven. Under alle omstændigheder er den nedre rente, der var gældende i undersøgelsesperioden, ikke den eneste grund til, at Kommissionen anser statsejede banker for offentlige organer.
(112)
Resultaterne af antisubsidieundersøgelserne vedrørende solcellepaneler (22) og solcelleglas (23), hvor det blev konstateret, at statsejede banker i Kina optræder som offentlige organer (jf. betragtning 158-168 i forordningen om solcellepaneler og betragtning 73 i forordningen om solcelleglas), er også foreliggende faktiske oplysninger i denne undersøgelse med hensyn til de statsejede bankers status som offentlige organer. Disse faktiske omstændigheder kan sammenfattes som følger.
-
Statsejede banker har den største markedsandel og er de dominerende aktører på markedet i Kina.
-
Ud fra de foreliggende faktiske oplysninger er statsejede banker kontrolleret af regeringen i form af ejerskab og administrativ kontrol af deres kommercielle adfærd, herunder grænserne for de rentesatser, de kan tilbyde.
-
Bankloven og andre love og forskrifter pålægger banker at yde lån i henhold til behovene i den nationale økonomi, yde kreditstøtte til tilskyndede projekter og prioritere højteknologiske virksomheder og virksomheder, der anvender ny teknologi.
(113)
På baggrund af ovenstående konkluderes det, at de statsejede banker udøver offentlige funktioner på vegne af den kinesiske regering, nemlig obligatorisk fremme af visse økonomiske sektorer i tråd med statslig planlægning og politiske dokumenter. Det omfattende statslige ejerskab i de statsejede banker bekræfter, at bankerne er under statens kontrol i forbindelse med udøvelsen af deres offentlige hverv. Den kinesiske regering udøver væsentlig kontrol over statsejede banker via regeringens allestedsnærværende indgriben i den finansielle sektor og kravet om, at statsejede banker skal følge regeringens politik. De statsejede banker anses derfor for at være offentlige organer, da de ejer, besidder og udøver offentlig myndighed.
(114)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering denne konklusion, idet den hævdede, at Kommissionen ikke havde anført grundene til, at den anså statsejede banker for offentlige organer. Kommissionen finder det godtgjort, at de faktiske omstændigheder, der er anført i ovenstående betragtninger, begrunder den konklusion, at statsejede banker er offentlige organer.
(115)
Mens langt størstedelen af lånene til de eksporterende producenter i stikprøven stammer fra statsejede banker, viste undersøgelsen, at en mindre mængde lån ydes af privatejede banker. Kommissionen analyserede derfor, hvorvidt den kinesiske regering overdrager til og/eller pålægger privatejede banker i Kina at yde præferencelån til producenter af varer af glasfiberfilamenter. jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv).
(116)
I banklovens artikel 34 instrueres bankerne også i at »udøve deres lånevirksomhed i henhold til nationaløkonomiens og samfundsudviklingens behov og i samme ånd som statens industripolitikker« (24).
(117)
Undersøgelsen viste, at de rentesatser, der blev anvendt af statsejede og private banker, generelt var meget ens for så vidt angår de eksporterende producenter i stikprøven. Dette tyder på, at statsejede banker, som er de dominerende aktører på bank- og lånemarkedet i Kina, fastsætter rentesatsen, og at private banker blot følger de satser, der fastsættes af de statsejede banker (offentlige organer).
(118)
Under disse omstændigheder konkluderes det, at de private banker ikke fastsætter deres satser uafhængigt af statslig indgriben, og at privatejede bankers lånestrategi er pålagt af den kinesiske regering.
(119)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering Kommissionens fortolkning af banklovens artikel 34, idet den fremførte, at »Kommissionen i artikel 34a indfortolker en mening, som tydeligvis ikke kan tilskrives den«. Den kinesiske regering har henledt Kommissionens opmærksomhed på andre artikler i bankloven, nemlig artikel 4, 5 og 7, som skal sikre, at lån ydes uden indblanding og efter en kreditvurdering.
(120)
Kommissionen erkender, at disse artikler findes, men mener, at de bør forstås og læses i lyset af bestemmelserne i artikel 34. Der mindes i denne forbindelse om, at hverken den kinesiske regering, bankerne eller de berørte virksomheder i stikprøven kunne påvise, at lån blev ydet uden indblanding eller med en reel kreditvurdering. Tværtimod fremgik det af undersøgelsen, at en af de eksporterende producenter led tab, men den havde ikke desto mindre været i stand til at opnå lån fra banker til normale rentesatser uden noget tillæg for risiko i forbindelse med dens vanskelige finansielle situation.
(121)
Kommissionen konkluderer derfor, at staten overdrager det til og pålægger privatejede banker at indrømme præferentiel finansiering på samme måde som de statsejede banker, og dette betyder derfor, at der foreligger et finansielt bidrag som omhandlet i antisubsidiegrundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv).
Specificitet
(122)
Størstedelen af de banker, der ydede lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter, er statsejede banker og kontrolleres i sidste instans af den kinesiske regering. Disse omfatter de store forretningsbanker og politisk styrede banker i Kina såsom China Development Bank, EXIM Bank, Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank og Industrial and Commercial Bank of China.
(123)
Kommissionen bemærker endvidere, at den kinesiske regering retter præferencelåneordninger mod et begrænset antal erhvervsgrene. Eksempelvis fremgår det af afgørelse nr. 40, at den kinesiske regering aktivt vil støtte udviklingen af erhvervsgrenen for nye materialer, og erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter anses for at være en erhvervsgren for nye materialer. Alle finansieringsinstitutter instrueres også i kun at yde kreditstøtte til tilskyndede projekter, som er den kategori, hvortil projekterne vedrørende glasfiberfilamenter hører. Nævnte afgørelse lover også gennemførelse af »andre præferencepolitikker vedrørende de tilskyndede projekter«.
(124)
Den kinesiske regering hævdede, at Kommissionen fejlagtigt har påberåbt sig afgørelse nr. 40, da den pågældende vare ikke er klassificeret som en tilskyndet erhvervsgren. Selv hvis det antages, at erhvervsgrenen er en tilskyndet erhvervsgren, hævdede regeringen endvidere, at påberåbelsen af afgørelse nr. 40 ikke kan udvides til at omfatte en industri, som ikke er opført i afgørelse nr. 9 (»Industrial Restructuring Guidance Catalogue 2011«).
(125)
De eksporterende producenter i stikprøven tilhører kategorien af tilskyndede erhvervsgrene, jf. betragtning 67-76, og erhvervsgrene med højteknologi og ny teknologi. Særligt fiberglas og varer deraf samt ovne til E-glasfremstilling er i modsætning til regeringens påstand desuden udtrykkeligt opført i kapitel XII, punkt 6, i afgørelse nr. 9 (25). Påstanden er derfor ubegrundet.
Fordel
(126)
Der foreligger en fordel i den udstrækning, at de statslige lån eller lån fra private organer, der har fået overdraget statslige funktioner eller er under statslig kontrol, ydes på mere favorable vilkår, end låntageren ellers kunne opnå på markedet.
Behovet for en referencesats
(127)
Kommissionen søgte at efterprøve de kreditrisikovurderinger, der var foretaget af banker, der lånte penge til de eksporterende producenter i stikprøven i undersøgelsesperioden. Nogle af de eksporterende producenter led tab. Ikke desto mindre kunne de opnå banklån til referencesatsen uden nogen opjustering på grund af risikoen i forbindelse med forværringen af deres finansielle situation. Kommissionen har derfor grund til at anfægte, hvorvidt lån til virksomheder for glasfiberfilamenter var baseret på en indgående risikovurdering, og til at anfægte den rentesats, der blev fastsat i den forbindelse.
(128)
Da de kinesiske bankers udlån afspejler væsentlig statslig indgriben i banksektoren og ikke afspejler rentesatserne på et fungerende bankmarked, blev der beregnet en egnet markedsreferencesats ud fra den nedenfor beskrevne metode. Som følge af den kinesiske regerings manglende samarbejdsvilje har Kommissionen endvidere måttet gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger for at beregne en egnet referencerentesats.
(129)
Ved beregningen af en passende reference for lån i RMB anses det for rimeligt at anvende de kinesiske rentesatser, som justeres, så de afspejler en normal markedsrisiko. I en situation, hvor eksportørernes aktuelle finansielle tilstand er blevet konstateret på et forvredet marked for banklån, og der ikke foreligger nogen pålidelige oplysninger fra de kinesiske banker om målingen af risikoen og udarbejdelsen af kreditvurderinger, anses det for nødvendigt ikke at tage de kinesiske eksportørers kreditværdighed for pålydende, men at foretage en opjustering, som afspejler det forvredne kinesiske markeds potentielle indvirkning på deres finansielle situation.
(130)
Det samme gælder for lån denomineret i udenlandsk valuta. BB-forrentede erhvervsobligationer med relevante pålydender, der er udstedt i UP, blev benyttet som referenceværdi.
(131)
Som forklaret ovenfor blev både den kinesiske regering og de samarbejdsvillige eksporterende producenter anmodet om at fremlægge oplysninger om de kinesiske bankers udlånspolitik og om, hvordan lånene blev indrømmet de eksporterende producenter. Sådanne oplysninger blev dog ikke forelagt. I lyset af den manglende samarbejdsvilje, de foreliggende faktiske oplysninger og i henhold til antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 6, skønnes det korrekt at antage, at alle virksomheder i Kina kun tildeles den højeste rating for »non-investment grade«-obligationer (BB hos Bloomberg), og at anvende den »merpræmie«, der normalt er forbundet med obligationer udstedt af virksomheder med denne rating, på den kinesiske nationalbanks almindelige udlånssats.
(132)
Til beregning af referencerentesatsen for lån til virksomhederne i stikprøven i UP blev en risikopræmie derfor beregnet ved at anvende forskellen mellem rentesatserne for obligationer udstedt af virksomheder med BB-rating og obligationer udstedt af virksomheder med AAA-rating (som er kreditvurderingen for obligationer udstedt af den kinesiske regering), som registreret af Bloomberg. Denne risikopræmie blev derefter lagt til PBOC's offentliggjorte udlånsrenter for BB-ratede obligationer under hensyn til lånenes løbetid.
(133)
Fordelen for de eksporterende producenter blev derefter beregnet som forskellen mellem den faktisk betalte rente i UP af virksomhederne og den rente, der ville være blevet betalt, hvis referencerentesatsen var blevet anvendt på lånene. Fordelen blev derefter udtrykt som en procentdel af hver af de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning.
(134)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede den kinesiske regering, at Kommissionen ikke burde have brugt en referencesats til beregningen af fordelen, idet den hævdede, at lånene blev ydet på markedsvilkår, og der blev derfor ikke givet nogen fordel.
(135)
Som forklaret i betragtning 127-130, er det kinesiske marked for banklån forvredet, og Kommissionen mener derfor, at anvendelsen af en referencesats er fuldt berettiget.
(136)
Desuden hævdede den kinesiske regering, at Kommissionens valg af netop denne referencesats ikke var tilstrækkeligt begrundet.
(137)
Ved beregningen af en passende reference for lån mener Kommissionen, at det er rimeligt at anvende de kinesiske rentesatser, som justeres, så de afspejler en normal markedsrisiko. I en situation, hvor eksportørernes aktuelle finansielle tilstand er blevet konstateret på et forvredet marked, og der ikke foreligger nogen pålidelige oplysninger fra de kinesiske banker om målingen af risikoen og udarbejdelsen af kreditvurderinger, anses det for nødvendigt at foretage en opjustering, som afspejler det forvredne kinesiske markeds potentielle indvirkning på deres finansielle situation.
d) Konklusion
(138)
Ud fra undersøgelsens resultater konkluderer Kommissionen, at erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter i Kina nød godt af præferencelån i UP både fra statsejede banker og fra private banker. Finansieringen af erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter udgør et subsidie i henhold til antisubsidiegrundforordningen, da
a)
staten yder et finansielt bidrag, jf. artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i),
b)
staten overdrager eller pålægger varetagelse af funktioner, jf. artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv), og
c)
der derved opnås en fordel, jf. artikel 3, stk. 2.
(139)
Da der er tale om et finansielt bidrag, en fordel for eksporterende producenter og specificitet, betragtes dette subsidie som udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(140)
Ifølge antisubsidiegrundforordningens artikel 6, litra b), bør fordelen ved præferencelån beregnes som forskellen mellem den rente, der er betalt, og den rente, der ville skulle betales for et tilsvarende lån på markedsvilkår, som virksomheden faktisk kunne opnå på markedet. Som anført fastsatte Kommissionen i mangel af en anvendelig risikovurdering en markedsreferencesats for sammenlignelige lån på markedsvilkår.
(141)
Fordelen blev beregnet for UP som forskellen mellem den faktisk betalte rente i UP og den rente, der ville skulle betales ifølge referencesatsen.
(142)
En af de eksporterende producenter hævdede, at Kommissionen havde anvendt en forkert rentesats for virksomhedens faktiske betaling for et lån ved beregningen af fordelen. Påstanden blev accepteret, og Kommissionen reviderede beregningen. Den reviderede beregning havde dog ingen virkning for den konstaterede subsidiemargen.
(143)
De subsidiemargener, der blev beregnet for de eksporterende producenter i stikprøven ud fra denne metode, er følgende:
Præferencelån
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
Chongqing Polycomp International Corporation
6,3 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (26)
2,6 %
Jushi Group Co., Ltd Jushi Group Chengdu Co., Ltd Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
7,4 %
4.2. Andre præferencelåneordninger
(144)
I UP modtog de eksporterende producenter i stikprøven ingen finansielle bidrag i henhold til de øvrige præferentielle låneordninger, der er anført i afsnit C.3.
5. Tilskudsprogrammer
(145)
I undersøgelsesperioden modtog virksomhederne i stikprøven ingen finansielle bidrag fra »Famous Brands«, »China World Top Brands« eller »Funds for Outward Expansion of Industries in Guangdong Province«.
5.1. Særlige tilskudsprogrammer og tilskud
a) Indledning
(146)
Virksomhederne i stikprøven modtog engangstilskud fra forskellige offentlige myndigheder på forskellige niveauer, hvilket medførte en fordel i UP. Disse tilskud anses for at falde ind under påstanden om tilskudsprogrammer i klagen, da det i klagen hævdedes, at producenterne af varer af glasfiberfilamenter modtog engangstilskud fra de regionale og lokale myndigheder, og at de herved opnåede en fordel, da midlerne blev modtaget uden behørig undersøgelse.
(147)
Kommissionen tilbød høringer med den kinesiske regering vedrørende disse specifikke tilskud.
(148)
Den kinesiske regering modsatte sig høringerne, idet den hævdede, at det ikke ville være i overensstemmelse med aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger, da sådanne høringer bør finde sted, før undersøgelsen indledes, og at det ville medføre en uforholdsmæssig stor byrde for de kinesiske myndigheder at kontrollere oplysningerne for hver enkel ordning.
(149)
De fleste tilskud drejede sig om ubetydelige beløb. Kommissionen undersøgte dem derfor ikke yderligere.
(150)
Kommissionen undersøgte dog et bestemt, forholdsvist stort beløb til at bygge sovesale til virksomhedens ansatte, der var ydet til en af virksomhederne i stikprøven, og som den mente var forbundet med påstandene vedrørende programmer i klagen.
b) Konklusion
(151)
Det ovenfor omhandlede tilskud var et ad hoc-tilskud, hvilket tydeligt viste, at det ikke var tilgængeligt for andre virksomheder, og det var derfor et specifikt tilskud som defineret i antisubsidiegrundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). Ud fra den dokumentation, der blev indsamlet om modtagelsen af dette tilskud, og i mangel af andre oplysninger anser Kommissionen tilskuddet for at være et subsidie, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, og at den eksporterende producent derved opnåede en fordel.
(152)
Efter fremlæggelsen af oplysningerne hævdede den virksomhed, der modtog tilskuddet, at det blev tildelt virksomheden for renovering af anlægsaktiver, som afskrives over 50 år. Derfor bør subsidiet fordeles over en periode på 50 år, og kun den del på 1/50, som svarer til den fordel, der er opnået i UP, bør tages i betragtning i forbindelse med beregningen af subsidiemargenen.
(153)
Virksomheden fremlagde ingen beviser, der berettiger en afskrivningsperiode på 50 år for investeringer i anlægsaktiver, i dette tilfælde en bygning, der anvendes som sovesal for personalet. Den faktiske afskrivningsperiode for en virksomheds anlægsaktiver er normalt meget kortere og udgør en periode på 10 til 20 år. På dette grundlag er den fordel, der er opnået ved dette tilskud, ubetydelig og bør derfor ikke udlignes.
6. Fritagelses- og Nedsættelsesprogrammer for direkte skatter
6.1. Programmet »Two Free/Three Half« for virksomheder med udenlandsk kapital (FIE'er)
a) Indledning
(154)
Programmet »Two Free/Three Half« giver FIE'er ret til ikke at betale selskabsskat de to første år og til kun at betale 12,5 % i stedet for 25 % de næste tre år.
b) Retsgrundlag
(155)
Retsgrundlaget for dette program er artikel 8 i Income Tax Law of the People's Republic of China for Enterprises with Foreign Investment and Foreign Enterprises (»FIE Tax Law«) og artikel 72 i Rules for the Implementation of the Income Tax Law of the People's Republic of China on Enterprises with Foreign Investment and Foreign Enterprises. Ifølge den kinesiske regering blev dette program indstillet i henhold til artikel 57 i Enterprise Income Tax Law (»EIT Law«) af 2008, med en overgangsperiode indtil udgangen af 2012. Loven gør det derfor klart, at der ville være en fordel ved dette program i skatteåret 2012.
c) Resultater af undersøgelsen
(156)
Programmet »Two Free/Three Half« medførte fordele for virksomhederne i regnskabsåret 2012, hvorefter programmet ifølge den kinesiske regering er blevet trukket tilbage. Under alle omstændigheder var ingen af virksomhederne i stikprøven en udenlandsk ejet virksomhed, der kunne være omfattet af denne ordning i UP.
d) Konklusion
(157)
Virksomhederne i stikprøven modtog ingen finansielle bidrag under dette program i UP. Det fremgik endvidere af undersøgelsen, at ordningen er blevet trukket tilbage af den kinesiske regering.
6.2. Højteknologiske virksomheder og virksomheder med ny teknologi (High and New Technology Enterprises)
a) Indledning
(158)
Dette program gør det muligt for virksomheder, der kan påvise, at de opfylder et bestemt sæt kriterier for at blive anerkendt som en »High and New Technology Enterprise«, at opnå en nedsættelse af selskabsskatten til 15 % i forhold til normalsatsen på 25 %.
b) Retsgrundlag
(159)
Retsgrundlaget for dette program er artikel 28, stk. 2, i Enterprise Income Tax Law af 2008 (»EIT-loven«) sammenholdt med »Administrative Measures for the Determination of High and New Technology Enterprises« (Guo Ke Fa Huo [2008] No. 172), og artikel 93 i Regulations on the Implementation of Enterprise Income Tax Law sammenholdt med Notice of the State Administration of Taxation on the issues concerning the Payment of Enterprise Income Tax by High and New Technology Enterprises (Guo Shui Han [2008] No. 985).
c) Resultater af undersøgelsen
(160)
Dette program gælder for High and New Technology Enterprises, der er anerkendt som sådan af den kinesiske regering. For at være berettiget til at benytte dette program skal virksomhederne have centrale uafhængige intellektuelle ejendomsrettigheder og opfylde følgende krav, der er fastlagt i retsgrundlaget, og som kan sammenfattes som følger:
a)
Deres produktion skal være omfattet af varedækningen for varer inden for »High-Tech Fields with Key State Support«.
b)
Deres samlede udgifter til FoU skal tegne sig for 3-6 % af de samlede salgsindtægter.
c)
Deres indtægter fra højteknologiske varer og varer baseret på ny teknologi skal tegne sig for over 60 % af de samlede salgsindtægter.
d)
Det personale, der beskæftiger sig med FoU, skal tegne sig for 10 % af det samlede personale.
e)
De øvrige krav i »2008 Administrative Measures for High and New Tech Enterprises« skal være opfyldt.
(161)
Det konstateredes, at nogle af de eksporterende producenter i stikprøven anvendte dette program og dermed kun betalte 15 % i selskabsskat i stedet for 25 %. Disse virksomheder havde ansøgt om at være New and High Technology Enterprises og modtaget officiel meddelelse om, at de opfyldte programmets kriterier og derfor havde ret til at udfylde deres selvangivelser i overensstemmelse hermed.
d) Konklusion
(162)
Kommissionen er af den opfattelse, at denne ordning er et subsidie, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, fordi der ydes et finansielt bidrag i form af indtægter, der ikke opkræves af den kinesiske regering, og hvorved de berørte virksomheder opnår en fordel. Fordelen for modtagerne svarer til skattebesparelsen.
(163)
Dette subsidie er specifikt, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), da det er begrænset til virksomheder, der modtager certificering som High and New Tech Enterprises og opfylder alle kravene i de administrative foranstaltninger fra 2008. De berørte eksporterende producenter i stikprøven havde modtaget en sådan certificering. Der er ikke fastlagt nogen objektive kriterier for støtteberettigelsen i lovgivningen eller af den støttetildelende myndighed.
(164)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering Kommissionens konklusioner og fastholdt, at kriterierne for støtteberettigelse er objektive og gælder for alle virksomheder i Kina. De opfylder derfor ikke kriteriet om specificitet.
(165)
Kommissionen kan ikke acceptere denne påstand. Tilskuddet er kun til rådighed for virksomheder med særlige karakteristika (High and New Technology Enterprises), og ikke for alle virksomheder og alle sektorer. Støtteberettigelsen er heller ikke automatisk, men afhænger af udstedelse af et certifikat for High and New Technology Enterprise, som tildeles efter en skønsmæssig procedure af den kompetente myndighed. Ordningen er derfor specifik.
(166)
Kommissionen betragter derfor dette subsidie som udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(167)
Kommissionen har beregnet det udligningsberettigede subsidiebeløb som forskellen mellem det skattebeløb, der normalt skulle betales i UP, og det skattebeløb, der faktisk er betalt i UP af de berørte virksomheder.
Højteknologiske virksomheder og virksomheder med ny teknologi (High and New Technology Enterprises)
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
Chongqing Polycomp International Corporation
0,0 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (27)
1,3 %
Jushi Group Co., Ltd Jushi Group Chengdu Co., Ltd Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,8 %
6.3. Indkomstskattenedsættelser for FIE'er, der køber udstyr fremstillet i Kina
a) Indledning
(168)
Programmet giver en virksomhed mulighed for at kræve skattelettelser for køb af indenlandsk fremstillet produktionsudstyr, hvis et projekt er foreneligt med den kinesiske regerings industripolitikker. En skattelempelse på op til 40 % af købsprisen for indenlandsk fremstillet udstyr kan anvendes på den gradvise forhøjelse af skattetilsvaret i forhold til forrige år.
b) Retsgrundlag
(169)
Retsgrundlaget for dette program er Provisional measures on enterprise income tax credit for investment in domestically produced equipment for technology renovation projects af 1. juli 1999 og Notice of the State Administration of Taxation on Stopping the Implementation of the Enterprise Income Tax Deduction and Exemption Policy of the Investments of an Enterprise in Purchasing Home-made Equipment, No. 52 [2008] of the State Administration of Taxation, som trådte i kraft pr. 1. januar 2008.
c) Resultater af undersøgelsen
(170)
Den kinesiske regering hævdede, at dette program blev afsluttet fra januar 2008 i overensstemmelse med nævnte notat nr. 52. Undersøgelsen viste dog, at en af virksomhederne i stikprøven fik støtte fra programmet i UP.
d) Konklusion
(171)
Dette program er et subsidie, eftersom det medfører et finansielt bidrag i form af indtægter, som den kinesiske regering giver afkald på, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Dette program giver modtagerne en fordel svarende til størrelsen af skattegodtgørelsen i henhold til betydningen i antisubsidiegrundforordningens artikel 3, stk. 2. Dette subsidie er specifikt, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 4, stk. 4, litra b), idet skattegodtgørelsen er betinget af brugen af indenlandske frem for importerede varer.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(172)
Kommissionen har beregnet det udligningsberettigede subsidiebeløb som forskellen mellem det skattebeløb, der normalt skulle betales i UP, og det skattebeløb, der faktisk er betalt i UP af de berørte virksomheder.
(173)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for Jiangsu Changhai Group i forbindelse med dette subsidie, er på 0,2 %.
(174)
Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod en eksporterende producent, at den ikke var berettiget til finansielle bidrag i henhold til ordningen »Indkomstskattenedsættelser for FIE'er, der køber udstyr fremstillet i Kina«, da den ikke er en virksomhed med udenlandsk kapital. Kommissionen har derfor fejlagtigt tilskrevet den en fordel i henhold til denne ordning på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger. Den hævdede også, at der var mindre regnefejl. Begge påstande blev accepteret, og beregningen af subsidiemargenen blev justeret i overensstemmelse hermed.
6.4. Andre fritagelsesordninger og nedsættelsesprogrammer for direkte skatter
(175)
Skattefradraget for udgifter til FoU blev også undersøgt. Denne foranstaltning omfattede dog ubetydelige beløb. Kommissionen undersøgte den derfor ikke yderligere.
(176)
I UP modtog de eksporterende producenter i stikprøven ingen finansielle bidrag i henhold til de i afsnit C.3 anførte øvrige fritagelsesordninger for indirekte skatter.
7. Ordninger vedrørende indirekte skat og importtold
7.1. Momsfritagelse og nedsættelse af importtold for brug af importeret udstyr
a) Indledning
(177)
Dette program medfører fritagelse for moms og importtold til fordel for FIE'er eller nationale virksomheder ved import af kapitaludstyr, de bruger i deres produktion. For at få adgang til fritagelsen må udstyret ikke være opført på en liste over ikke-berettiget udstyr, og den ansøgende virksomhed skal indhente et certifikat som statstilskyndet projekt udstedt af de kinesiske myndigheder eller NDRC i overensstemmelse med den relevante lovgivning om investering, skat og told.
b) Retsgrundlag
(178)
Retsgrundlaget for denne ordning er Circular of the State Council on Adjusting Tax Policies on Imported Equipment, Guo Fa No. 37/1997, Notice of the Ministry of Finance, the General Administration of Customs and the State Administration of Taxation on the Adjustment of Certain Preferential Import Duty Policies, Announcement of the Ministry of Finance, the General Administration of Customs and the State Administration of Taxation [2008] No. 43, Notice of the NDRC on the relevant issues concerning the Handling of Confirmation letter on Domestic or Foreign-funded Projects encouraged to develop by the State, No. 316 2006 of 22 February 2006 og Catalogue on Non-duty-exemptible Articles of importation for either FIEs or domestic enterprises, 2008.
c) Resultater af undersøgelsen
(179)
Alle virksomheder i stikprøven var omfattet af denne ordning.
d) Konklusion
(180)
Denne ordning betragtes som et tilskud i form af indtægter, som den kinesiske regering giver afkald på, i henhold til artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), da FIE'er og andre subsidieberettigede nationale virksomheder var fritaget for moms og/eller andre skyldige afgifter. Det medfører derfor en fordel for de modtagende virksomheder, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 3, stk. 2. Ordningen er specifik, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), da den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til virksomheder, der investerer i bestemte aktivitetskategorier, som er nærmere bestemt i lovgivningen, og som hører til den tilskyndede kategori eller den begrænsede kategori B i Catalogue for the guidance of industries for foreign investment and technology transfer, eller som er på linje med Catalogue of key industries, products and technologies the development of which is encouraged by the State.
(181)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering Kommissionens konklusioner og fastholdt, at kriterierne for støtteberettigelse er objektive og gælder for alle virksomheder i Kina. De opfylder derfor ikke kriteriet om specificitet. Den kinesiske regering oplyste imidlertid ikke nogen særlige bestemmelser i lovgivningen, der underbyggede dens synspunkter, og fremlagde ingen afgørende beviser for, at støtteberettigelsen er automatisk.
(182)
Den kinesiske regering og en af de eksporterende producenter hævdede også, at Kommissionen ikke kan udligne eventuelle momsfordele, som de tre virksomheder i stikprøven måtte have modtaget, da tidligere momsfritagelser ikke længere kunne udlignes med virkning fra 2009. Selv om der antages en gennemsnitlig afskrivningsperiode på 5-10 år for det pågældende importerede udstyr, ville den påståede fordel enten udløbe før indførelsen af foranstaltningerne eller sandsynligvis ikke fortsætte i hele den femårige periode for foranstaltningerne.
(183)
Kommissionen bemærker, at afskrivningsperioden for en del af det importerede udstyr er meget længere end 10 år og i nogle tilfælde kan vare 15 eller 20 år. Kommissionen har under alle omstændigheder ikke udlignet fordele, der følger af køb efter 2009 af importeret udstyr. Desuden anerkender den kinesiske regering, at virksomhederne stadig kunne drage fordel af ordningen »kort tid efter« indførelsen af foranstaltningerne. Påstanden afvises derfor.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(184)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet ud fra den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Den fordel, som modtagerne har opnået, anses for at bestå i den fritagne moms og told for importeret udstyr. For at sikre, at det udligningsberettigede beløb kun dækkede UP, blev fordelen afskrevet over udstyrets levetid efter den eksporterende producents normale regnskabsprocedurer.
(185)
Den subsidiesats, der blev fastsat i UP for de eksporterende producenter i stikprøven i forbindelse med denne ordning, er på:
Momsfritagelse og nedsættelse af importtold for brug af importeret udstyr
Virksomhed/gruppe
Subsidiesats
Chongqing Polycomp International Corporation
0,5 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (28)
0,1 %
Jushi Group Co., Ltd Jushi Group Chengdu Co., Ltd Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,5 %
7.2. Andre fritagelsesordninger og nedsættelsesprogrammer for indirekte skatter
(186)
I UP modtog de eksporterende producenter i stikprøven ingen finansielle bidrag i henhold til de øvrige skattefritagelsesordninger, der er anført i afsnit C.3.
8. Statslig levering af varer og tjenester mod utilstrækkeligt vederlag
8.1. Levering af råstoffer, levering af elektricitet, levering af vand
(187)
Der blev ikke konstateret nogen subsidier forbundet med køb af råstoffer, vand eller elektricitet fra de stikprøveudvalgte eksporterende producenters side i UP.
8.2. Indrømmelse af brugsret til jord
a) Indledning
(188)
Virksomheder kan ikke købe jord direkte i Kina, men kun købe en brugsret til jord af de lokale myndigheder.
b) Retsgrundlag
(189)
Ifølge Kinas lov om administration af jord tilhører al jord folket og kan ikke købes eller sælges, men loven fastsætter, på hvilke vilkår brugsretten til jord kan sælges til virksomheder ved budrunder eller auktioner.
c) Resultater af undersøgelsen
(190)
I princippet ville et auktionssystem tillade markedet at vurdere prisen på brugsretten til et bestemt stykke jord, og derfor ville prisen blive fastsat uafhængigt. Den kinesiske regering anførte imidlertid, at den under alle omstændigheder fastsætter minimumspriser for hver jordklasse (jord klassificeres fra 1 til 15 ud fra kvaliteten af jordstykket), under hvilke prisen på brugsretten til jord ikke kan falde.
(191)
Den kinesiske regering kontrollerer også udbuddet af jordstykker ved at fastsætte kvoter for de jordarealer, for hvilke der kan sælges brugsret til jord til industrielle formål eller boligformål pr. provins pr. år.
(192)
Under alle omstændigheder fandt Kommissionen intet bevis for, at der var blevet afholdt en auktion, hvor der uafhængigt var blevet fastsat en pris på brugsretten til jorden for hver enkelt brugsret til jord, der var blevet erhvervet af de eksporterende producenter i stikprøven. Den eksporterende producent, der fik tildelt jorden, afgav bud på startprisen, og da producenten var den eneste bydende, blev denne tildelt brugsretten til jorden. Efter fremlæggelsen af oplysninger erklærede den kinesiske regering, at den er uenig i Kommissionens konklusion om, at der ikke findes et fungerende marked for salg af brugsret til jord i Kina. Den fremlagde dog ikke nye argumenter til støtte for dette synspunkt.
(193)
Resultaterne af undersøgelsen bekræfter, at situationen vedrørende salg og køb af jord i Kina er uklar og ugennemsigtig, og at priserne ofte fastsættes vilkårligt af myndighederne. Myndighederne fastsætter priserne i henhold til vurderingssystemet for jord i byområder, hvor det kræves, at de blandt andre kriterier også skal tage hensyn til industripolitikken ved prissætning af industrigrunde (29).
(194)
Uafhængige offentligt tilgængelige oplysninger viser også, at jord i Kina stilles til rådighed til priser, der ligger under de normale markedspriser (30).
(195)
Virksomhederne i stikprøven betalte derfor rent faktisk den pris, der fastsættes af den kinesiske regering. Brugsretten til jord leveres mod utilstrækkeligt vederlag sammenlignet med en markedsreferencesats, jf. afsnit e).
(196)
Situationen vedrørende jord i Kina er også behandlet i et arbejdsdokument fra IMF, som bekræfter, at indrømmelse af brugsrettigheder til jord til kinesiske virksomheder ikke overholder markedsvilkårene (31).
d) Konklusion
(197)
Kommissionen konkluderer, at den kinesiske regerings indrømmelse af brugsret til jord bør betragtes som et subsidie, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iii), og artikel 3, stk. 2, i form af levering af varer, hvorved virksomhederne opnår en fordel. Da det ikke fremgik af undersøgelsen, at der findes et fungerende marked for salg af brugsret til jord i Kina, viser brugen af en ekstern referencepris (jf. litra e)), at det beløb, som eksportørerne i stikprøven har betalt for brugsretten til jord, ligger under markedsprisen.
(198)
Subsidiet er specifikt, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a) og c), fordi statsrådets afgørelse nr. 40 kræver, at de offentlige myndigheder sikrer, at der indrømmes jord til tilskyndede erhvervsgrene, som varer af glasfiberfilamenter tilhører, som forklaret nærmere i betragtning 67-82. Artikel 18 i afgørelse nr. 40 gør det klart, at erhvervsgrene, der er begrænset (»restricted«), ikke får adgang til brugsret til jord.
e) Beregning af subsidiemargenen
(199)
Fordelen beregnes som forskellen mellem den pris, der blev betalt for brugsretten til jord, og en passende ekstern referencepris.
(200)
Kommissionen betragter Kinesisk Taipei som en egnet ekstern reference af følgende årsager:
a)
det sammenlignelige niveau for økonomisk udvikling, BNP og den økonomiske struktur i Kinesisk Taipei og de fleste provinser og byer i Kina, hvor de eksporterende producenter i stikprøven er beliggende
b)
den fysiske nærhed mellem Kina og Kinesisk Taipei
c)
den høje grad af industriel infrastruktur i både Kinesisk Taipei og mange provinser i Kina
d)
de stærke økonomiske bånd og den omfattende grænseoverskridende handel mellem Kinesisk Taipei og Kina
e)
den store befolkningstæthed i mange af provinserne i Kina og Kinesisk Taipei
f)
ligheden mellem typen af jord og transaktioner, som anvendes til at beregne den relevante reference i Kinesisk Taipei og Kina, samt
g)
de fælles demografiske, sproglige og kulturelle særtræk ved Kinesisk Taipei og Kina.
(201)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering anvendelsen af Kinesisk Taipei som reference og påstod, at befolkningstætheden i Kinesisk Taipei er mange gange højere end i Kina, hvilket bevirker, at jordsituationen og priserne i de to lande ikke er sammenlignelige. Af de mange grunde, der er redegjort for i den foregående betragtning, mener Kommissionen dog, at referencen er blevet valgt på et rimeligt grundlag.
(202)
Efter fremlæggelsen af oplysninger indvendte en af de eksporterende producenter i stikprøven, at anvendelsen af Kinesisk Taipei ikke var egnet til de økonomiske vilkår i den pågældende provins, hvor den var beliggende, men foreslog ikke et alternativ. Den hævdede også, at den fysiske nærhed mellem Kina og Taipei ikke bør betragtes som et gyldigt kriterium for valget af netop denne reference, men underbyggede ikke sin påstand. Da der ikke blev foreslået alternative referencer, bekræftes anvendelsen af Kinesisk Taipei.
(203)
Alle disse faktorer taget i betragtning konkluderede Kommissionen, at priserne på brugsret til jord i Kina, hvis der herskede markedsvilkår, for de eksporterende producenter i stikprøven ville være meget lig priserne på jord i Kinesisk Taipei.
(204)
Gennemsnitlige jordpriser i Kinesisk Taipei for 2012 blev taget fra Industrial Bureau of the Ministry of Economic Affairs og justeret bagud for inflation og vækst i BNP for at fastsætte en referencepris på jord i hvert kalenderår. Da brugsretten til jord gælder i 50 år og afskrives på dette grundlag, bliver fordelen i UP 1/50 af forskellen mellem referenceprisen og den pris, der faktisk er betalt.
(205)
Den subsidiesats, der blev fastlagt for indrømmelse af jord mod utilstrækkeligt vederlag, er som følger:
Indrømmelse af jord mod utilstrækkeligt vederlag
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
Chongqing Polycomp International Corporation
2,9 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (32)
1,6 %
Jushi Group Co., Ltd Jushi Group Chengdu Co., Ltd Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
1,6 %
9. Konklusion vedrørende subsidiering
(206)
Kommissionen har beregnet det udligningsberettigede subsidiebeløb i henhold til antisubsidiegrundforordningens bestemmelser for de undersøgte virksomheder ordning for ordning og lagt disse tal sammen med henblik på at beregne et samlet subsidiebeløb for hver eksporterende producent i UP.
(207)
Til beregning af de samlede subsidiemargener beregnede Kommissionen først den procentvise subsidiering, nemlig subsidiebeløbet i forhold til virksomhedens samlede omsætning. Denne procentsats blev derefter anvendt til at beregne det subsidie, der blev ydet til eksport af den pågældende vare til Unionen i UP.
(208)
Derefter blev subsidiebeløbet pr. ton af den pågældende vare, som blev eksporteret til Unionen i UP, beregnet og nedenstående margener beregnet som en procentdel af cif-værdien af samme eksport pr. ton.
(209)
I overensstemmelse med antisubsidiegrundforordningens artikel 15, stk. 3, beregnes den samlede subsidiemargen for de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, på grundlag af den vejede gennemsnitlige subsidiemargen for de samarbejdsvillige virksomheder i stikprøven med undtagelse af den gruppe, som den eksporterende producent, der er omfattet af bestemmelserne i artikel 28, stk. 1, tilhører.
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (33)
5,8 %
Jushi Group Co., Ltd Jushi Group Chengdu Co., Ltd Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder
10,2 %
D. SKADE
1. EU-produktion og EU-erhvervsgren
(210)
Samme vare blev fremstillet af otte EU-producenter i undersøgelsesperioden. De udgør »EU-erhvervsgrenen«, jf. antidumpinggrundforordningens artikel 4, stk. 1, og antisubsidiegrundforordningens artikel 9, stk. 1.
(211)
Den samlede EU-produktion i undersøgelsesperioden blev fastsat til at være mellem 530 000 og 580 000 ton. Kommissionen fastsatte tallet på grundlag af alle de foreliggende oplysninger om EU-erhvervsgrenen, som den havde modtaget fra APFE. Tre EU-producenters produktionsanlæg blev udtaget til at indgå i stikprøven, jf. betragtning 17, og de tegnede sig for 52 % af den samlede EU-produktion af samme vare.
(212)
Da oplysningerne i klagen/anmodningen om en fornyet undersøgelse indeholdt de faktiske makroøkonomiske indikatorer for klagerne/ansøgerne, og da kun et meget begrænset antal af EU-producenter ikke var blandt klagerne/ansøgerne, forekommer det hensigtsmæssigt ikke at oplyse de faktiske aggregerede makroøkonomiske indikatorer for alle EU-producenterne, da det så ville være muligt for en berørt part at udlede de manglende virksomhedsspecifikke tal for de producenter, der ikke var blandt klagerne/ansøgerne.
(213)
Efter den endelige fremlæggelse gjorde den kinesiske regering indsigelse mod den fortrolige behandling og oplysningerne af intervaller for det samlede EU-forbrug og de andre makroøkonomiske skadesindikatordata.
(214)
Efter anmodning derom, og når der gives en god begrundelse, har Kommissionen pligt til at respektere de fortrolige data fra de producenter, som ikke var klagere. Fremlæggelsen af de nøjagtige makroøkonomiske indikatorer ville gøre det muligt at identificere fortrolige data fra sådanne producenter og ville skade deres interesser. Påstanden afvises derfor.
2. EU-forbruget
(215)
Kommissionen fastsatte EU-forbruget på grundlag af i) EU-erhvervsgrenens salgsmængde på EU-markedet ud fra oplysninger fra APFE og ii) importen fra tredjelande ud fra oplysninger fra Eurostat (Comext).
(216)
EU-forbruget udviklede sig således:
Tabel 1
EU-forbrug (i ton)
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Samlet EU-forbrug
700 000-750 000
680 000-730 000
710 000-760 000
720 000-770 000
Indeks (2010 = 100)
100
97
101
103
Kilde: Oplysninger fra APFE, Eurostat (Comext)
(217)
Mellem 2010 og UP faldt EU-forbruget med 3 %.
(218)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede en bruger, at EU-forbruget faldt med næsten 30 % i 2009. I den sammenhæng hævder brugeren, at en stigning på 3 % fra 2010 ikke er væsentlig. Kommissionen betegnede imidlertid ikke denne stigning som væsentlig, men bemærkede, at forbruget steg i den betragtede periode.
3. Import fra det pågældende land
3.1. Den dumpede og subsidierede imports omfang og markedsandel
(219)
Nedenstående analyse omfatter både den dumpede og subsidierede import, hvor de samme producenter i Kina og den samme UP er anvendt.
(220)
Importmængden fra Kina af den pågældende vare udviklede sig som følger:
Tabel 2
Importmængde (ton), markedsandel
2009
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Importmængde (ton)
98 916
152 514
109 172
125 781
130 958
Indeks (2010 = 100)
65
100
72
82
86
Indeks (2009 = 100)
100
154
110
127
132
Markedsandel
13-18 %
19-24 %
13-18 %
15-20 %
15-20 %
Indeks (2010 = 100)
87
100
73
81
83
Indeks (2009 = 100)
100
115
84
93
97
Kilde: Eurostat (Comext)
(221)
Importmængden fra Kina faldt med 14 % i den betragtede periode, og markedsandelen faldt med 17 %. Imidlertid er 2010 ikke et egnet referenceår, og der kan foretages en mere nøjagtig analyse af importtendenserne ved også at tage det foregående år, 2009, i betragtning, jf. ovenstående tabel. 2010 var præget af, at EU-importører foretog omfattende lageropkøb af kinesiske varer af glasfiberfilamenter, før der blev indført midlertidig told i september 2010. Undersøgelsen viste, at der i de første ni måneder af 2010 blev importeret langt større mængder end sædvanligt fra Kina. Importen fra Kina beløb sig til ca. 99 000 ton i 2009, mens den i 2010 lå på over 152 000 ton og derefter faldt i 2011 til ca. 109 000 ton. Der er en klar stigning i importen fra 2009 og frem. Fra 2011 steg importen fra Kina med 20 % med hensyn til mængde, hvilket medførte en genvundet markedsandel på 2 procentpoint.
(222)
Adskillige parter gentog deres påstande om, at importen fra Kina og dens markedsandel faldt mellem 2010 og udgangen af UP, og at der derfor ikke er påvist en mærkbar stigning i importen som krævet i antidumpingaftalens artikel 3, stk. 2, og SCM-aftalens artikel 15, stk. 2. De hævder desuden, at 2009 ikke er et egnet referenceår af følgende grunde: i) Der er intet retsgrundlag i antidumpinggrundforordningen og antisubsidiegrundforordningen, og Mexico-Steel Pipes and Tubes Panel fastslog, at »en undersøgelsesmyndighed ikke må benytte tidsmæssige underinddelinger inden for en periode«, ii) der er ikke belæg for påstanden om, at importen i 2010 var resultatet af lageropkøb, og iii) data for 2009 er ikke blevet taget i betragtning i forbindelse med andre aspekter af skadesvurderingen, og vurderingen er derfor ikke objektiv.
(223)
For så vidt angår den første og den tredje påstand fastsætter antidumpinggrundforordningen og antisubsidiegrundforordningen, som er den gældende lovgivning, ikke nærmere, hvilken periode der skal tages i betragtning for at kunne analysere tendenser. Intet forhindrer derfor, at 2009 kan tages i betragtning for at analysere tendenserne i importen fra Kina. Dette betyder ikke, at analysen ikke er objektiv; det fuldender tværtimod analysen af EU-erhvervsgrenens situation. Kun med hensyn til de specifikke skadesindikatorer for importen fra Kina blev 2009 taget i betragtning ud over den betragtede periode som forklaret i betragtning 219. For de øvrige skadesindikatorer var der ingen objektiv grund til ikke at tage alle år i den betragtede periode fuldt ud i betragtning.
(224)
For så vidt angår den anden påstand ses virkningen af lageropkøb meget klart i de månedlige importoplysninger fra den database, der er oprettet i overensstemmelse med antidumpinggrundforordningens artikel 14, stk. 6 (jf. figur 1) (34). Inden indførelsen af de midlertidige foranstaltninger steg importen af den pågældende vare fra Kina kraftigt i andet og tredje kvartal af 2010 (til forbrug inden udgangen af 2010/begyndelsen af 2011 på grund af den begrænsede holdbarhed). Dette indtraf ikke sammen med en tilsvarende stigning i forbruget, hvilket tyder på, at denne import skete med henblik på oplagring i afventning af de foranstaltninger, der skulle indføres. Den kinesiske regering gav ikke en anden forklaring på denne forhøjelse, og Kommissionen kan derfor med rimelighed antage, at lageropkøb fandt sted før indførelsen af midlertidige foranstaltninger ved udgangen af 2010. Dette understreges yderligere af det forhold, at den månedlige import fra Kina i perioden mellem de midlertidige og endelige foranstaltninger (fjerde kvartal 2010 og første kvartal af 2011) var meget lav. Da foranstaltningerne blev sat ned i den endelige fase (i marts 2011), steg den månedlige import igen til et stabilt niveau.
Figur 1
Import af den pågældende vare fra Kina (månedlig mængde)
Kilde: Databasen i henhold til artikel 14, stk. 6.
3.2. Priser på dumpingimporten og den subsidierede import
(225)
Priserne på importen fra Kina (ekskl. gældende antidumpingtold) udviklede sig som følger:
Tabel 3
Importpriser
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Gennemsnitlig cif-pris i EUR/ton
911
877
892
834
Indeks (2010 = 100)
100
96
98
92
Kilde: Eurostat (Comext)
(226)
Cif-priserne på importen fra Kina (ekskl. gældende antidumpingtold) gik fra 911 EUR/ton til 834 EUR/ton i den betragtede periode. Dette udgør et fald på 8 % i løbet af den betragtede periode.
(227)
Den kinesiske regering og en bruger hævdede, at det var misvisende at sammenligne de gennemsnitlige importpriser uden at analysere varesammensætningen. Den kinesiske regering hævdede endvidere, at størstedelen af importen fra Kina bestod af den billigste varetype, dvs. rovings.
(228)
I modsætning til påstanden blev der taget fuldt hensyn til varesammensætningen i analysen, da Kommissionen sammenlignede de kinesiske eksporterende producenters salgspriser med de stikprøveudvalgte EU-producenters salgspriser for hver varetype. Den samme fremgangsmåde blev fulgt i den oprindelige undersøgelse.
(229)
Efter den endelige fremlæggelse anmodede den kinesiske regering om, at der blev anvendt priser på importen fra Kina pr. varetype i tabel 3, eftersom der blev anvendt data pr. varetype til underbuds- og skadesberegningerne.
(230)
Den gennemsnitlige pris på importen fra Kina fra tabel 3 anvendes til at vise tendensen i den betragtede periode. Til dette formål (at vise tendenser) er det passende at anvende gennemsnitlige priser. Til bestemmelsen af underbuds- og skadesmargenerne blev der anvendt data pr. varetype.
(231)
For at bestemme prisunderbuddet i UP blev de vejede gennemsnitlige salgspriser for hver varetype, som EU-producenterne i stikprøven solgte til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik, sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser pr. varetype for import fra de kinesiske producenter i stikprøven ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet, som fastsat på cif-basis, med passende justeringer for told, antidumpingtold og omkostninger efter import. Prissammenligningen blev foretaget for de enkelte varetyper for transaktioner i samme handelsled. Resultatet af sammenligningen blev udtrykt som en procentdel af de stikprøveudvalgte EU-producenters vejede gennemsnitspris ab fabrik i undersøgelsesperioden. Det viste, at en kinesisk storeksportør til Unionen havde en underbudsmargen på 2 % på trods af de gældende antidumpingforanstaltninger (og toldafgifter), der blev lagt til importprisen. Langt størstedelen af den øvrige import blev foretaget til priser, der svarede til EU-priserne.
(232)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede en af de eksporterende producenter, at der var visse unøjagtigheder vedrørende cif-værdien af 3 varekodenumre.
(233)
Påstanden var korrekt, og Kommissionen har justeret cif-værdierne, hvilket førte til en mindre ændring af underbuds- og målprisunderbudsmargenerne for denne eksporterende producent (jf. betragtning 440).
(234)
Flere parter hævdede, at der ikke var noget væsentligt prisunderbud i UP. De anførte, at en underbudsmargen på 2 % for en enkelt eksportør er tæt på bagatelgrænsen og ikke kan betragtes som væsentligt. De henviser også til Kommissionens praksis, hvor begrænsede prisunderbud eller prisunderbud på 6 % vurderedes ikke at have nogen virkning på det generelle prisniveau i Unionen på grund af den begrænsede eksportmængde.
(235)
På trods af den nuværende antidumpingtold forekommer underbud stadig. Henvisningen til Kommissionens praksis er vildledende. I tilfældet med »svært natriumcarbonat« (35) fandt man, at prisunderbuddet på 6 % næsten ingen indvirkning havde haft på det generelle prisniveau på grund af den begrænsede importmængde kombineret med en markedsandel på 1,4 % for eksportlandet. Til sammenligning er Kinas markedsandel i UP på mellem 15 % og 20 %. Sagen om »visse optiske laserbaserede læsesystemer« (36) drejede sig om begrænsede prisunderbud for den pågældende import i betragtning af i) en større stigning i EU-forbruget (129 %) og ii) den pågældende vares art, en ikke-homogen vare med mange forskellige egenskaber og tekniske forskelle og præget af en hastig teknologisk udvikling. I de aktuelle undersøgelser er markedet for den pågældende vare af en helt anden art, og omfanget af prisunderbuddet skal derfor betragtes i denne særlige markedssammenhæng. Den pågældende vare er en homogen basisvare, der bruges til forstærkning, på et marked, som er ret stabilt. Et sådant marked er mere følsomt over for prisforskelle, og selv en mindre prisforskel kan have stor indvirkning på markedet. Den omstændighed, at ingen større underbud fandt sted, ændrer derfor ikke Kommissionens konklusioner. Dette aspekt blev tværtimod fuldt ud taget i betragtning ved vurderingen. Under alle omstændigheder vurderes hver enkelt sag individuelt, skadesbilledet består af mange faktorer, og ingen kan have en afgørende betydning.
4. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
(236)
I overensstemmelse med antidumpinggrundforordningens artikel 3, stk. 5, og antisubsidiegrundforordningens artikel 8, stk. 4, omfattede undersøgelsen af indvirkningen af dumpingimporten og den subsidierede import på EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle de økonomiske forhold, der havde indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.
(237)
Der blev, jf. betragtning 17-25, anvendt stikprøveudtagning i undersøgelsen af den eventuelle skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen.
(238)
I forbindelse med skadesundersøgelsen skelnede Kommissionen mellem makroøkonomiske og mikroøkonomiske skadesindikatorer. Kommissionen evaluerede de makroøkonomiske indikatorer på grundlag af oplysningerne i klagen og i anmodningen om en fornyet undersøgelse samt i de efterfølgende indsendelser og krydstjekkede, hvor det var muligt, med statistikker. Oplysningerne vedrørte alle EU-producenter. Kommissionen evaluerede de mikroøkonomiske indikatorer på grundlag af oplysningerne i de stikprøveudvalgte EU-producenters svar på spørgeskemaet. Begge datasæt vurderedes at være repræsentative for EU-erhvervsgrenens økonomiske situation.
(239)
De makroøkonomiske indikatorer er: produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet, dumping- og subsidiemargenens størrelse og genrejsning efter tidligere dumping eller subsidiering.
(240)
De mikroøkonomiske indikatorer er: gennemsnitlige enhedspriser, enhedsomkostninger, lønomkostninger, lagerbeholdninger, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital.
5. Makroøkonomiske indikatorer
5.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(241)
Der er almindeligvis udsving i EU-erhvervsgrenens årlige produktion, da ovnene skal genopbygges hvert 7. til 10. år, hvilket giver en større produktionsmængde i det forudgående år for at opbygge lagrene og en mindre produktionsmængde i det år, hvor ovnen ude af drift på grund af genopbygningen. Når en ovn er ude af drift på grund af genopbygning, vil produktionskapaciteten i det pågældende år også være mindre.
(242)
Med disse forbehold for øje udviklede den samlede EU-produktion, produktionskapaciteten og kapacitetsudnyttelsen sig således i den betragtede periode:
Tabel 4
Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Produktionsmængde (i ton)
560 000-610 000
580 000-630 000
510 000-560 000
530 000-580 000
Indeks
100
103
92
95
Produktionskapacitet (i ton)
670 000-720 000
680 000-730 000
650 000-700 000
640 000-690 000
Indeks
100
101
97
96
Kapacitetsudnyttelse
84 %
86 %
81 %
84 %
Indeks
100
102
95
99
Kilde: Oplysninger fra APFE
(243)
Inden for rammerne af en stigning i EU-forbruget (på 3 %) faldt EU-erhvervsgrenens produktion af samme vare mellem 2010 og UP med 5 %. Produktionskapaciteten faldt også mellem 2010 og UP med ca. 4 %. Kapacitetsudnyttelsen forblev relativt stabil i den betragtede periode bortset fra et fald i 2012.
(244)
Mellem 2011 og 2012 faldt produktionen med 11 procentpoint og produktionskapaciteten med 4 procentpoint. Det skyldtes omstruktureringen af EU-erhvervsgrenen og lukning af nogle af dens produktionsanlæg. Producenten af varer af glasfiberfilamenter Ahlstrom indstillede produktionen ved udgangen af 2011, og Owens Corning lukkede sit anlæg i Vado Ligure i Italien i 2012, da denne ikke var i stand til at overvinde følgerne af dumpingimporten. EU-erhvervsgrenen mener dog, at den efter omstruktureringen, og når der igen er lige konkurrencevilkår, fortsat kan være en levedygtig erhvervsgren, og af den grund investerer EU-erhvervsgrenen stadig i genopbygning af de eksisterende ovne.
(245)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede den kinesiske regering, at Kommissionen anvendte en levetid for ovnene, der var kortere end gennemsnittet, og at der derfor er en betydelig ineffektivitet i EU-producenternes investeringer og/eller anvendelse af ovnene.
(246)
Det blev påvist, at EU-erhvervsgrenens afgørelser om genopbygning af ovne blev truffet ud fra hensyn til produktionen og energieffektiviteten. Der var ingen tegn på, at den ovnlevetid, som EU-producenterne i stikprøven anvendte, ikke var god praksis i erhvervsgrenen og i overensstemmelse med behovene i varesammensætningen.
(247)
Flere parter hævdede, at det var nødvendigt at tage en længere periode end 2010 frem til UP i betragtning, navnlig på grund af udgifterne til genopbygning af ovne, der ville påvirke alle de makro- og mikroøkonomiske indikatorer. Den kinesiske regering anførte, at der ikke blev givet nogen data eller oplysninger om de år, hvor EU-producenterne foretog genopbygning af ovnene.
(248)
Genopbygning af ovne er normale for erhvervsgrenen og foretages regelmæssigt. Det er vigtigt for at sikre kontinuiteten i driften og opretholde kapaciteten. FoU-investeringer er direkte knyttet til driftskapaciteten og gør det muligt at udvikle skræddersyede produkter til kundernes behov. Disse investeringer kan derfor ikke betragtes som usædvanlige for den betragtede periode. Uanset det betragtede tidsrum vil ovnreparation eller -genopbygning altid påvirke produktionsmængden. Virksomhedsspecifikke oplysninger, om hvornår der er foretaget genopbygning, betragtes som fortrolige.
(249)
En bruger hævdede også, at EU-erhvervsgrenen var i stand til at undgå eventuelle skadelige virkninger (fra subsidieret import og dumpingimport), da kapacitetsudnyttelsen forblev relativt stabil i perioden fra 2010 til udgangen af UP.
(250)
Produktionen af den samme vare er en kontinuerlig proces, der ikke kan tilpasses til kortsigtede udsving i efterspørgslen. Den forholdsvis stabile kapacitetsudnyttelse skal ses på baggrund af en faldende produktionskapacitet. Påstanden afvises derfor.
5.2. Salgsmængde og markedsandel
(251)
EU-erhvervsgrenens frie markedssalg på EU-markedet og bundne markedssalg på EU-markedet, og de respektive markedsandele udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 5
Salgsmængde og markedsandel
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Frit markedssalg på EU-markedet (i ton)
420 000-470 000
390 000-440 000
400 000-450 000
420 000-470 000
Indeks
100
94
96
99
Markedsandel på det frie marked
58-63 %
56-61 %
55-60 %
56-61 %
Indeks
100
96
95
97
Bundet markedssalg på EU-markedet (i ton)
20 000-70 000
30 000-80 000
30 000-80 000
30 000-80 000
Indeks
100
114
123
121
Markedsandel på det bundne marked
4-9 %
5-10 %
5-10 %
5-10 %
Indeks
100
117
122
118
Kilde: Oplysninger fra APFE
(252)
I den betragtede periode var der et mindre fald på 1 % i EU-erhvervsgrenens frie markedssalg af varer af glasfiberfilamenter (dvs. til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder). I en situation med en stigning i EU-forbruget på 3 % medførte dette imidlertid et fald i EU-erhvervsgrenens markedsandel fra 58-63 % i 2010 til 56-61 % i UP. Den mindre salgsmængde i 2011 skyldes lageropkøbet af importerede varer fra Kina i 2010, der gradvist kom på markedet i 2011.
(253)
I den betragtede periode tegnede EU-erhvervsgrenens salg på det bundne marked sig for mellem 11 % og 14 % af EU-erhvervsgrenens samlede salg (det frie marked og det bundne marked) på EU-markedet. Salget på det bundne marked steg mellem 2010 og 2012, hvorefter det blev stabilt i UP. Stigningen i salget på det bundne marked mellem 2010 og 2011 er begrænset målt i absolutte tal.
5.3. Beskæftigelse og produktivitet
(254)
EU-producenternes beskæftigelse og produktivitet udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 6
Beskæftigelse og produktivitet
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Antal ansatte
3 450-3 950
3 350-3 850
3 200-3 700
3 000-3 500
Indeks
100
97
95
89
Produktivitet (enhed/ansat)
153
163
150
164
Indeks
100
106
98
107
Kilde: Oplysninger fra APFE
(255)
Antallet af ansatte hos EU-producenterne viser, at EU-erhvervsgrenen forsøgte at rationalisere produktionen i hele den betragtede periode med det formål at mindske produktionsomkostningerne. I løbet af den betragtede periode faldt antallet af ansatte faktisk med 11 %.
(256)
Den kombinerede virkning af ændringer i antallet af ansatte og i produktionsmængden i den samme betragtede periode har medført en stigning i produktiviteten hos EU-producenternes arbejdsstyrke målt som årlig produktion (ton) pr. ansat med 7 % mellem 2010 og UP.
5.4. Vækst
(257)
Som anført i betragtning 217 steg EU-forbruget i den betragtede periode med 3 %. I lyset af den samme vares mange anvendelser forventer EU-erhvervsgrenen og brugerne, at dette vækstmønster vil fortsætte i den nærmeste fremtid.
5.5. Dumping- og subsidiemargenens størrelse og genrejsning fra tidligere dumping og subsidiering
(258)
EU-erhvervsgrenen led skade som følge af dumpingimport fra Kina frem til 2011, hvor der blev indført told. Den gældende told over for importen fra Kina havde til formål at skabe lige vilkår, således at EU-erhvervsgrenen kunne konkurrere loyalt med denne import og komme sig over den skade, den havde lidt.
(259)
Det er imidlertid ikke sket. EU-erhvervsgrenen lider nu igen tab og har fortsat mistet markedsandele, selv om EU-forbruget er steget. Importen fra Kina kom fortsat til meget lave priser og vandt markedsandele. Markedsandelen for importen fra Kina var i undersøgelsesperioden 3 procentpoint over niveauet før indførelsen af tolden (37). EU-erhvervsgrenen omstrukturerede og lukkede nogle af sine produktionsanlæg (jf. betragtning 244). Det er åbenlyst, at der ikke er sket en genrejsning efter tidligere dumping.
(260)
I lyset af omfanget af den kinesiske dumpingimports og den subsidierede imports mængde, markedsandel og priser og i betragtning af de eksisterende dumpingmargener (9,6 % og 29,7 %) (38) kan virkningen på EU-erhvervsgrenens situation anses for at være betydelig.
(261)
Da dette er den første antisubsidieundersøgelse vedrørende den pågældende vare, er genrejsning efter tidligere subsidiering ikke relevant i forbindelse med undersøgelsen.
6. Mikroøkonomiske indikatorer
6.1. Priser
(262)
De vejede gennemsnitlige enhedssalgspriser hos EU-producenterne i stikprøven i Unionen udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 7
Salgspriser på det frie marked og det bundne marked i Unionen
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Gennemsnitlig enhedssalgspris ab fabrik på det frie marked i Unionen (EUR/ton)
1 061
1 144
1 070
1 035
Indeks (2010 = 100)
100
108
101
98
Gennemsnitlig enhedssalgspris ab fabrik på det bundne marked i Unionen (EUR/ton)
1 006
1 031
1 027
989
Indeks (2010 = 100)
100
103
102
98
Kilde: Oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven
(263)
Enhedssalgspriserne på det frie marked faldt med 2 % i den betragtede periode. I september 2010 trådte den midlertidige told i kraft, og EU-erhvervsgrenen kunne derfor hæve priserne i 2011. Fra 2011 faldt enhedssalgspriserne imidlertid med 10 %.
(264)
Med hensyn til enhedssalgspriserne på det bundne marked (dvs. afregningspriser) fulgte de samme tendens som enhedssalgspriserne på det frie marked, således at EU-erhvervsgrenen øgede sine salgspriser på det bundne marked i 2011, hvorefter disse enhedssalgspriser faldt med 4 %.
6.2. Gennemsnitlige produktionsomkostninger pr. enhed
(265)
Produktionsomkostningerne pr. enhed udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 8
Produktionsomkostninger pr. enhed
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Enhedsproduktionsomkostninger (EUR/ton)
964
990
1 032
976
Indeks (2010 = 100)
100
103
107
101
Kilde: Oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven
(266)
De gennemsnitlige produktionsomkostninger pr. enhed steg mellem 2010 og 2012. Efter 2012 faldt de gennemsnitlige produktionsomkostninger pr. enhed igen næsten til niveauet i 2010. Højdepunktet i 2012 tilskrives en særlig investeringssituation hos én af EU-producenterne i stikprøven. I hele den betragtede periode steg de gennemsnitlige produktionsomkostninger pr. enhed kun med 1 %.
(267)
En række brugere anførte, at en bestemt virksomhedssituation ikke burde danne grundlag for generelle konklusioner. Konklusionen vedrørende produktionsomkostningerne pr. enhed var, at de er forholdsvis stabile. Højdepunktet i 2012 ændrede ikke de generelle konklusioner.
(268)
Produktionsomkostningerne pr. enhed er baseret på de stikprøveudvalgte EU-producenters samlede produktionsmængde. Enhedssalgsprisen i tabel 7 er baseret på EU-salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder. De to indikatorer har således forskellige grundlag og er ikke direkte sammenlignelige.
(269)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede CCCLA, at det er yderst vigtigt, at Kommissionen at oplyser tilstrækkelige sammenlignelige data, for at det skal være muligt at vurdere, om variationen i produktionsomkostningerne kan forklare det lille fald i salgspriserne på EU-markedet.
(270)
Disse to indikatorer har et andet grundlag, og mens de absolutte tal ikke er direkte sammenlignelige, er udviklingen det.
6.3. Lønomkostninger
(271)
De gennemsnitlige lønomkostninger hos EU-producenterne i stikprøven udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 9
Gennemsnitlige lønomkostninger pr. ansat
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Gennemsnitsløn pr. ansat (EUR)
40 518
41 590
42 310
42 917
Indeks (2010 = 100)
100
103
104
106
Kilde: Oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven
(272)
De gennemsnitlige lønomkostninger pr. ansat steg gradvist (+ 6 %) i den betragtede periode. Det var i overensstemmelse med lønomkostningsindekset i de lande, hvor producenterne i stikprøven befinder sig (39).
6.4. Lagerbeholdninger
(273)
De stikprøveudvalgte EU-producenters lagerbeholdninger udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 10
Lagerbeholdninger
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Slutlagre (i ton)
18 539
46 585
50 198
52 805
Indeks (2010 = 100)
100
251
271
285
Kilde: Oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven
(274)
Slutlagrene steg først markant i 2011 og fortsatte så med at stige i den betragtede periode.
(275)
Den kinesiske regering hævdede, at de lagervariationer, der fremgik af oplysningerne fra APFE, viste salg, der ikke var indberettet, og ikke var tegn på skade sammenlignet med importen fra Kina.
(276)
Påstanden bør afvises. Kommissionen foretag analysen af de mikroøkonomiske indikatorer såsom lagerbeholdninger på baggrund af faktiske oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven. Undersøgelsen af EU-producenterne i stikprøven afslørede ingen salg, der ikke var indberettet.
(277)
Efter den endelige fremlæggelse påstod en bruger, at 2010 ikke er et egnet referenceår, da lagerbeholdningerne var unormalt lave sammenlignet med perioden fra 2006 til oktober 2009 (undersøgelsesperioden i den oprindelige antidumpingundersøgelse).
(278)
Påstanden afvises, da enhederne i stikprøven i de aktuelle undersøgelser er forskellige fra stikprøven i den tidligere undersøgelse, og dermed er oplysningerne ikke sammenlignelige. Kommissionen begrænsede sin undersøgelse til den betragtede periode, især med hensyn til mikroøkonomiske data, og råder ikke over data vedrørende lagerbeholdningerne hos EU-producenterne i stikprøven i perioden forud for den betragtede periode. Den kinesiske regering erklærede, at lagerbeholdningerne i 2011 også er højere i betragtning af et fald på 3 % i EU-forbruget i det år. Imidlertid har dette forhold ingen indvirkning på tendensen i den betragtede periode.
6.5. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital
(279)
De stikprøveudvalgte EU-producenters rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 11
Rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af salgsomsætningen)
3 %
2 %
- 6 %
- 4 %
Indeks (2010 = 100)
100
66
- 200
- 134
Likviditet (EUR)
32 847 910
10 978 839
- 1 297 704
14 660 203
Indeks (2010 = 100)
100
33
- 4
45
Investeringer (EUR)
7 729 022
9 721 478
30 738 820
32 511 238
Indeks (2010 = 100)
100
126
398
421
Investeringsafkast
2 %
2 %
- 4 %
- 3 %
Indeks (2010 = 100)
100
69
- 184
- 137
Kilde: Oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven
(280)
Kommissionen beregnede de stikprøveudvalgte EU-producenters rentabilitet som overskuddet før skat ved salg af samme vare til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udtrykt i procent af omsætningen i forbindelse med dette salg. I den betragtede periode faldt de stikprøveudvalgte EU-producenters rentabilitet betydeligt fra 3 % til -4 %.
(281)
Nettolikviditeten er et udtryk for EU-producenternes evne til at selvfinansiere deres aktiviteter. Likviditeten er faldet betydeligt i den betragtede periode (-55 %).
(282)
Omfanget af de stikprøveudvalgte EU-producenters investeringer steg i den betragtede periode. Stigningen var større i 2012 og i UP. De høje investeringsomkostninger skyldtes genopbygningen af ovnene. I denne kapitalintensive industri er det nødvendigt at genopbygge ovnene hvert 7. til 10. år, og omkostningerne hertil kan beløbe sig til 8-13 mio. EUR (angivet som et interval af fortrolighedshensyn). Investeringerne omfatter også væsentlige strukturelle investeringsomkostninger i forbindelse med forbruget af legeringer til bøsningerne og den tilbagevendende genopbygning.
(283)
Investeringsafkastet er fortjenesten i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne. Investeringsafkastet fulgte tydeligt samme negative udvikling som rentabiliteten. Forringelsen af investeringsafkastet er et tydeligt tegn på forværringen af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation i den betragtede periode.
(284)
Ovennævnte sårbare finansielle situation opstod til trods for det stigende forbrug i den betragtede perioden som beskrevet i betragtning 217 og EU-erhvervsgrenens bestræbelser på at rationalisere produktionsomkostningerne som beskrevet i betragtning 244 og 337.
(285)
Undersøgelsen viste, at EU-producenterne i stikprøven ikke havde alvorlige vanskeligheder med at rejse kapital.
(286)
Efter den endelige fremlæggelse bemærkede flere parter, at investeringsniveauet var så højt for 2012 og UP, at disse høje investeringsomkostninger kunne være årsagen til, at EU-erhvervsgrenen ikke var rentabel i UP. Den kinesiske regering påstod desuden, at den nedsatte rentabilitet er direkte forbundet med stigningen i produktionsomkostningerne og faldet i produktionen som følge af genopbygningen af ovne.
(287)
Hertil skal for det første siges, at de 32 mio. EUR i investeringer i UP fra 1. oktober 2012 til 30. september 2013 delvis overlapper med 30 mio. EUR i 2012. For det andet var investeringerne i disse perioder nødvendige for ovngenopbygningerne, der foretages regelmæssigt i erhvervsgrenen, og de anses for at være foretaget i forbindelse med den almindelige virksomhed som anført i betragtning 241-250. For det tredje havde størrelsen af investeringerne indvirkning på EU-erhvervsgrenens resultater, fordi investeringerne genererer yderligere omkostninger. De største virkninger af investeringerne afspejles dog i balancen og ikke i resultatopgørelsen, hvor de tilbagevendende faste afskrivningsomkostninger fremgår, og kan derfor ikke i sig selv forklare den tabsgivende situation. Med hensyn til den kinesiske regerings påstand planlægges ovngenopbygninger omhyggeligt i forvejen. Kontinuiteten i forsyningen til kunderne sikres ved at opbygge stødpudelagre. Endelig fordeles disse investeringers indvirkning på omkostninger og virksomhedens resultater over flere år.
(288)
Flere parter påstod endvidere, at i) de højere investeringsomkostninger er afspejlet i lavere investeringsafkast for 2012 og UP (da nogle af investeringerne ikke giver øjeblikkelige afkast), og at ii) det ikke er rimeligt at tage et øjebliksbillede af en toårig periode, der er tynget af omfattende investeringer, og på dette grundlag konkludere, at EU-erhvervsgrenens situation er forringet.
(289)
Investeringerne i ovnene er ikke usædvanlige for den betragtede periode. Undersøgelsen viste, at EU-erhvervsgrenen siden 2004 har investeret i ovne næsten hvert år. Uanset det betragtede tidsrum vil ovnreparation eller -genopbygning derfor altid påvirke produktionsmængden og investeringsafkastet. Forværringen af rentabiliteten for EU-producenterne i stikprøven tydede på, at de ikke kunne fastsætte priser for den samme vare, der muliggjorde væsentlige investeringer for virksomhedens kontinuitet.
(290)
Den kinesiske regering hævdede, at en erhvervsgren først vil anvende tilgængelige midler, før den anvender lånte midler, og at det derfor er normalt, at likviditeten forværredes, da EU-producenterne i stikprøven investerede kraftigt i 2012 og UP. Den hævder endvidere, at en tabsgivende erhvervsgren ikke kunne have investeret så meget, som virksomhederne i stikprøven gjorde.
(291)
Erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter er en verdensomspændende industri med finansieringsmekanismer, som rækker ud over det finansielle aktionsområde for EU-producenterne i stikprøven. Investeringssituationer påvirker ikke nødvendigvis likviditeten. Derfor afvises disse påstande.
7. Konklusion om EU-erhvervsgrenens situation
(292)
Resultaterne af undersøgelserne bekræfter, at EU-erhvervsgrenen led væsentlig skade som defineret i antidumpinggrundforordningens artikel 3, stk. 5, og antisubsidiegrundforordningens artikel 8, stk. 4.
(293)
Indførelsen af antidumpingforanstaltninger gjorde det muligt for EU-erhvervsgrenen at hæve priserne i 2011. Samtidig bestræbte den sig på at forbedre effektiviteten og produktiviteten. Selv om EU-forbruget har været stigende, var EU-erhvervsgrenen nødt til at sænke enhedssalgspriserne igen fra 2012 for at bevare sin markedsandel.
(294)
Analysen af prisunderbuddet, jf. betragtning 231, og EU-producenternes stadigt faldende salgspriser, jf. betragtning 263, viser tydeligt, at EU-producenterne har forsøgt at konkurrere på prisen med importen fra Kina og har indhentet prisforskellen. Dette har imidlertid medført en kraftig forringelse af EU-producenternes finansielle resultater, idet EU-erhvervsgrenen har meldt om tab siden 2012. Situationen er ikke holdbar på kort og mellemlang sigt.
(295)
Andre indikatorer udviklede sig også negativt, selv efter indførelsen af foranstaltninger mod Kina, f.eks. produktionen, produktionskapaciteten, beskæftigelsen, lagerbeholdningerne og likviditeten.
(296)
Resultaterne af begge undersøgelser bekræfter også, at de ændrede omstændigheder, der berettigede indledningen af den delvise antidumpinginterimsundersøgelse, nemlig omstruktureringen og lukningen af nogle af produktionsanlæggene i Unionen, jf. betragtning 244, er væsentlige og langvarige. Når et anlæg lukkes, demonteres det fuldstændigt. Endvidere er det yderst kapital- og tidskrævende at installere en ny ovn, og det kan ikke gøres på kort sigt. Den tid og de udgifter, det kræver at bygge et nyt anlæg med ovne, må derfor ikke undervurderes. Omstrukturering og nedlukning af nogle af anlæggene kan derfor anses for at være en omfattende og langvarig proces.
(297)
Flere parter hævdede, at der var tydelige tegn på, at erhvervsgrenen ikke led skade. Påstandene behandles i de følgende betragtninger.
(298)
CCCLA anførte, at en af EU-producenterne, 3B Fibreglass, i 2012 blev opkøbt af Binanigruppen, og at EU-erhvervsgrenen overordnet set måtte klare sig godt, da ingen rationel erhvervsdrivende ville investere i en erhvervsgren, der ikke klarede sig godt. De citerer også Braj Binanis årsrapport fra 2013, hvori der står at, »De to fremstillingsenheder i Belgien og Norge vurderes generelt at have gode resultater«. Ydermere anførte CCCLA, at to EU-producenters omsætning steg mellem 2010 og undersøgelsesperioden, og at EU-erhvervsgrenen derfor tydeligvis ikke lider nogen skade.
(299)
Det er korrekt, at den indiske Binanigruppe opkøbte 3B Fibreglass i 2012. Uanset hvilke bevæggrunde Binanigruppen har haft, henviser Kommissionen dog til resultaterne af undersøgelsen, der viser, at EU-erhvervsgrenen har mistet markedsandele og rentabilitet. Citatet bør ses i sammenhæng, og den fulde ordlyd er: »De to fremstillingsenheder i Belgien og Norge vurderes generelt at have gode resultater, og kapaciteten blev til dels begrænset af hensyn til den mindre efterspørgsel på markedet. Øgningen af produktionen til normal effektivitet forløb fint. Den gennemsnitlige fortjeneste var dog forholdsvis lav på grund af billig import fra Asien.«
(300)
Påstanden om, at EU-erhvervsgrenen ikke lider skab, fordi to EU-producenter havde en stigende omsætning mellem 2010 og UP, er misvisende og ikke korrekt. I sin analyse tog CCCLA udgangspunkt i omsætningen udtrykt i kg. Der kan imidlertid ikke drages nøjagtige konklusioner ved kun at se på større salgsmængder, da der ikke tages højde for prisniveauet for dette salg og derfor heller ikke for virkningen for virksomhedens rentabilitet.
(301)
Den kinesiske regering hævdede, at eftersom APFE-medlemmerne investerer i kapacitetsforøgelser i og uden for Unionen (f.eks. Kina, Rusland, Indien og Tunesien), er der tydelige tegn på, at de ikke lider skade.
(302)
Denne skadesundersøgelse drejer sig om, hvor godt EU-producenterne klarer sig på EU-markedet. Som det fremgår af tabel 4, var der en mindre kapacitetsforøgelse på 1 % i EU-erhvervsgrenen i 2011, hvorefter kapaciteten faldt med 5 procentpoint mod udgangen af UP. Der er derfor ingen kapacitetsforøgelse i Unionen. Da mange producenter af glasfiberfilamenter er multinationale virksomheder, er det imidlertid ikke overraskende, at disse virksomheder også investerer uden for Unionen, når der er en forretningsmulighed. Der investeres i ekstra kapacitet uden for Unionen for at opfylde behovene på nye markeder og med udsigten til at skabe en fortjeneste. Der oprettes også anlæg i disse områder for at være tæt på kunderne. Den forretningsmæssige beslutning om, hvorvidt der skal oprettes anlæg uden for Unionen eller ej, er dog på ingen måde forbundet med det forhold, at EU-producenterne lider skade. Lignende påstande om store investeringer foretaget af EU-erhvervsgrenen behandles i nedenstående afsnit om selvforskyldt skade.
(303)
Flere parter har hævdet, at der ikke foreligger skade, eftersom nogle EU-producenter har meddelt, at deres priser på den samme vare vil stige fra januar 2014 for at kompensere for de vedvarende stigninger i udgifterne til råmaterialer, energi og transport.
(304)
For det første vedrører prisniveauer i 2014 begivenheder efter UP. For det andet har EU-erhvervsgrenen i løbet af de seneste år absorberet de fleste sådanne prisstigninger gennem øget produktivitet. Der kommer dog et tidspunkt, hvor det er langt vanskeligere at øge produktiviteten yderligere på kort sigt. Eftersom EU-erhvervsgrenen led tab i UP, og da det ikke længere er muligt at absorbere disse prisstigninger, kan det ikke undgås, at sådanne stigninger væltes over på kunderne, hvilket medfører en risiko for yderligere tab af markedsandele. På grundlag af ovenstående blev påstandene afvist.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Indledning
(305)
I overensstemmelse med antidumpinggrundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, og antisubsidiegrundforordningens artikel 8, stk. 6 og 7, blev det undersøgt, om dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina havde forvoldt EU-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betragtes som væsentligt.
(306)
Andre kendte faktorer end dumpingimporten, der samtidig kunne have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten og den subsidierede import.
1.1. Virkningerne af dumpingimporten og den subsidierede import
(307)
Undersøgelserne viste, at dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina på trods af de gældende antidumpingforanstaltninger steg i mængde (32 %) i den betragtede periode, når 2009 anvendes som referenceår. Det medførte, at Kinas markedsandel steg fra 13-18 % i 2009 til 15-20 % ved udgangen af UP.
(308)
Samtidig og på trods af stigningen i forbruget faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel med tre procentpoint i den betragtede periode.
(309)
Gennemsnitspriserne for dumpingimporten og den subsidierede import faldt med 8 % mellem 2010 og UP og var lavere end EU-erhvervsgrenens priser i samme periode.
(310)
EU-erhvervsgrenen var stadig rentabel i 2010 og 2011 og kom til at lide tab senere, hvilket faldt sammen med stigningen i dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina. Selv efter at have sænket salgsprisen lykkedes det ikke EU-erhvervsgrenen at bevare sin markedsandel. Prisfaldet skete på bekostning af rentabiliteten, hvilket førte til en tabsgivende situation.
(311)
På grundlag af ovenstående konkluderes det, at prisniveauet for dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina sammen med den større mængde havde en væsentlig negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenens økonomiske situation og derfor spillede en afgørende rolle i den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
(312)
Efter den endelige fremlæggelse påstod flere parter, at der mangler en analyse, der dokumenterer, at importen fra Kina forvoldte EU-erhvervsgrenens faldende priser og den skade, EU-erhvervsgrenen har lidt, og at Kommissionen blot forlader sig på tidsmæssige sammenfald i sin analyse. Parterne henviser til panelberetningen i sagen Kina/røntgenudstyr: »Panelet anerkender, at en overordnet sammenhæng mellem dumpingimporten og skaden for den nationale erhvervsgren kan tyde på, at der foreligger en årsagssammenhæng. En sådan sammenfaldsanalyse kan imidlertid ikke afgøre spørgsmålet om årsagssammenhæng; årsagssammenhæng og sammenhæng er to forskellige begreber. Under omstændighederne i denne sag […] løses spørgsmålet om årsagssammenhæng ikke ved en sådan generel konklusion om sammenfald« (40).
(313)
Konklusionerne er imidlertid baseret på en analyse af en omfattende liste over indikatorer. Som beskrevet i afsnit D omfattede undersøgelsen af indvirkningen af dumpingimporten og den subsidierede import en vurdering af alle de relevante økonomiske faktorer og forhold, der havde indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation. Mange indikatorer pegede på en skadelig situation. I en sådan situation var EU-erhvervsgrenens eneste grund til at sænke priserne at bevare markedsandele eller i det mindste ikke at tabe yderligere markedsandele, når den er udsat for konkurrence på prisen. Efter indførelsen af de oprindelige foranstaltninger var EU-erhvervsgrenen i stand til at øge sine priser i 2011, men blev i de følgende år nødt til at sænke priserne, mens produktionsomkostningerne ikke faldt. Som nærmere beskrevet i betragtning 320-335 skete eksporten fra tredjelande hovedsagelig til høje priser i hele den betragtede periode, og tredjelandenes markedsandel forblev ret stabil og faldt endda fra 2011. EU-erhvervsgrenen sænkede derfor ikke sine priser på grund af importen fra tredjelande, men på grund af dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina til lave priser. Siden 2011 er kun importen fra Kina steget betydeligt, kun importen fra Kina har taget markedsandele fra EU-erhvervsgrenen, og kun priserne på importen fra Kina er faldet. På dette grundlag konkluderede Kommissionen, at EU-erhvervsgrenens faldende priser og den skade, EU-erhvervsgrenen har lidt, var forårsaget af stigningen i dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina. Andre faktorer, der kunne bryde denne årsagssammenhæng, analyseres nedenfor.
(314)
CCCLA og den kinesiske regering hævdede, at der ikke foreligger pristryk eller prisdæmpning, eftersom »EU-producenternes salgsprisnedsættelse ikke er betydelig, da den toppede med kun 2 % i løbet af den betragtede periode«. En række parter hævdede også, at et fald på 1 % i EU-salget, en stigning på 2 % i markedsandelen for importen fra Kina og et fald på 3 % i EU-erhvervsgrenens markedsandel ikke berettiger til de foreslåede drastiske foranstaltninger.
(315)
Kommissionen gentager som anført ovenfor, at EU-erhvervsgrenen efter den midlertidige told i september 2010 kunne hæve priserne i 2011. Fra 2011 faldt enhedssalgspriserne imidlertid med 10 %. Der er derfor klart et væsentligt fald i salgspriserne. Selv om der er antidumpingforanstaltninger i kraft led EU-erhvervsgrenen fortsat under faldende salgsmængder, priser og markedsandele, samtidig med at importen fra Kina steg i salgsmængde og markedsandele til et niveau, der er væsentligt højere end i undersøgelsesperioden i den oprindelige undersøgelse. Når der er indført foranstaltninger, forventes EU-erhvervsgrenen sædvanligvis at komme sig efter virkningerne af tidligere dumping eller subsidiering. Dette var tydeligvis ikke tilfældet. Efter tegn på genopretning umiddelbart efter indførelsen af foranstaltninger forværredes EU-erhvervsgrenens situation yderligere i løbet af den betragtede periode.
(316)
En ikke forretningsmæssigt forbundet importør anførte, at EU-producenterne ikke behøvede at sænke priserne i det omfang, de har gjort det, da efterspørgslen var større end udbuddet på EU-markedet. Den kinesiske regering hævdede, at faldet i EU-erhvervsgrenens salgspriser samt faldet i priserne på importen fra Kina ikke kan ses isoleret fra den globale prisudvikling for den pågældende vare, og at de nævnte forhold er i overensstemmelse med de normale markedsvilkår. Desuden hævdede den kinesiske regering, at Kommissionen ikke undersøgte, om markedet ville tillade prisforhøjelser i 2011 (efter indførelsen af foranstaltninger i den tidligere undersøgelse) på baggrund af de globale forhold, og i givet fald i hvilket omfang. Desuden har Kommissionen fejlagtigt afvist at acceptere dokumentation om EU-producenters prisstigninger efter UP, og regeringen henviser i denne sammenhæng til sagerne om solcelleglas og telefaxapparater til privat brug (41).
(317)
Kommissionen fandt, at påstanden om, at efterspørgslen oversteg udbuddet, var ubegrundet. De tabte markedsandele og større lagerbeholdninger viser ikke, at efterspørgslen var større end udbuddet, snarere det modsatte. Med hensyn til den kinesiske regerings påstand er den betragtede prisudvikling relateret til salget på EU-markedet og ikke på globalt plan. På EU-markedet sker konkurrencen mellem den samme vare og den pågældende vare på prisniveau. Som påvist ovenfor kan prisfaldet ikke tilskrives andre faktorer end denne priskonkurrence (i lyset af de relativt stabile produktionsomkostninger og EU-forbruget). Desuden har den kinesiske regering ikke fremlagt yderligere oplysninger om den globale prisudvikling. Denne påstand blev derfor anset for at være ubegrundet. Med hensyn til påstanden om prisstigninger efter UP er hændelser efter UP ikke omfattet af denne undersøgelse. Under alle omstændigheder er der ikke blevet forelagt vægtig dokumentation for faktiske prisstigninger, der skulle have fundet sted efter UP. Derfor afvises denne påstand.
(318)
Endvidere hævdede CCCLA, at der vedrørende faldet på 8 % i de gennemsnitlige priser på importen fra Kina, jf. betragtning 226, burde tages hensyn til priserne justeret for told og håndtering, antidumpingtold, importørernes fortjenstmargen samt salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, der bæres af importørerne. De justerede priser ville i så fald være på niveau med EU-erhvervsgrenens salgspriser som anført i tabel 7 og kunne derfor ikke have haft en afgørende indflydelse på den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
(319)
Ved indikatoranalysen sammenlignes cif-værdien af de eksporterende producenters salg, jf. tabel 3, med EU-producenternes priser ab fabrik, jf. tabel 7. Denne metode er nøjagtig til at analysere udviklingstendenser. Hvad angår beregningerne af underbuds- og skadesmargenerne blev der faktisk anvendt justerede priser som nævnt i betragtning 231. I denne forbindelse understreger Kommissionen, at underbud blot er én indikator, der skal undersøges, men at alle skadesindikatorer bør ses samlet med henblik på analysen. Derfor afvises påstanden.
1.2. Virkningerne af andre faktorer
1.2.1. Import fra andre lande
(320)
Mængden af import fra tredjelande, de gennemsnitlige enhedspriser og markedsandelen i den betragtede periode fremgår af tabellen.
Tabel 12
Importmængde (ton), gennemsnitlige enhedspriser (EUR/ton)
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Tredjelande i alt
Mængde (ton)
128 378
182 601
183 446
174 553
Indeks (2010 = 100)
100
142
143
136
Markedsandel
14-19 %
22-27 %
21-26 %
20-25 %
Malaysia
Mængde (ton)
37 919
70 847
60 931
60 841
Gennemsnitspris pr. ton (EUR)
980
1 029
998
958
Markedsandel
2-7 %
7-12 %
5-10 %
5-10 %
Norge
Mængde (ton)
25 204
30 496
33 277
30 781
Gennemsnitspris pr. ton (EUR)
1 167
1 044
1 006
944
Markedsandel
0-5 %
1-6 %
1-6 %
1-6 %
Tyrkiet
Mængde (ton)
18 430
20 017
23 235
19 233
Gennemsnitspris pr. ton (EUR)
1 199
1 231
1 064
1 067
Markedsandel
0 % -5 %
0-5 %
0 % -5 %
0-5 %
Kilde: Eurostat (Comext)
(321)
Den pågældende vare importeres ud over fra Kina hovedsageligt fra Malaysia, Norge og Tyrkiet. En mindre mængde importeres også fra Mexico, USA og Taiwan. Tredjelandenes samlede marked var kendetegnet ved en markant stigning mellem 2010 og 2011. Derefter faldt markedsandelen i UP.
(322)
Priserne på størstedelen af importen fra tredjelande (med undtagelse af nogle små mængder fra Taiwan) var væsentlig højere end prisen på importen fra Kina. Endvidere var de samlede gennemsnitspriser på importen fra andre lande højere end eller på niveau med EU-erhvervsgrenens priser.
(323)
Malaysia tegnede sig for den største andel af import fra tredjelande til Unionen (40 %). Importen fra Malaysia var dog begrænset til én type varer af glasfiberfilamenter, nemlig afhuggede tråde. Malaysias markedsandel på EU-markedet steg i den betragtede periode. Importpriserne på afhuggede tråde fra Malaysia var i gennemsnit også højere end dem fra Kina og næsten lige så høje som priserne hos EU-erhvervsgrenen. Malaysias priser forhindrede heller ikke EU-producenternes priser i at stige mellem 2010 og 2011, hvor der blev indført midlertidig told mod Kina. Hvis Malaysias priser virkelig forvoldte EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, kunne EU-producenterne ikke have hævet priserne, da den foreløbige antidumpingtold på importen fra Kina blev indført. Importen fra Malaysia konkurrerer med EU-erhvervsgrenens produktion, men har været stabil i hele den betragtede periode hvad angår pris, varetype og mængder.
(324)
Importen fra Norge udgjorde den andenstørste andel af importen fra tredjelande til Unionen. Norges markedsandel på EU-markedet var stabil i den betragtede periode. De gennemsnitlige importpriser pr. varetype fra Norge har været højere end priserne fra Kina. Importen fra Norge består mest af rovings, der fremstilles af en enkelt virksomhed tilhørende samme gruppe som en af EU-producenterne. Desuden sælges hele den norske produktion gennem EU-producenten. Derfor anses Norge ikke for at være et konkurrerende tredjeland.
(325)
Importen fra Tyrkiet udgjorde den tredjestørste andel af importen fra tredjelande til Unionen. Tyrkiets markedsandel på EU-markedet var stabilt i den betragtede periode. I gennemsnit har importpriserne pr. varetype af den samme vare også været væsentligt højere end priserne fra Kina.
(326)
Den kinesiske regering påstod endvidere, at EU-lagrene blev større i 2011 efter en kraftig stigning i importen fra tredjelande, mens importen fra Kina faldt i det samme år.
(327)
Det stemmer, at importen fra Kina faldt mellem 2010 og 2011, og at importen fra tredjelande steg i samme periode. EU-erhvervsgrenen var imidlertid stadig rentabel i 2010 og 2011 og kom til at lide tab senere, hvilket faldt sammen med stigningen i dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina. Importen fra tredjelande faldt efter 2011 og kan derfor ikke være grunden til, at EU-erhvervsgrenen senere blev tabsgivende. Af ovennævnte grunde er det rimeligt at konkludere, at selv om importen fra andre lande kan have påvirket EU-erhvervsgrenen negativt, har det ikke været i et sådant omfang, at den kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina og skaden for EU-erhvervsgrenen.
(328)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede flere parter, at den varesammensætning, som blev anvendt i underbudsanalysen (prissammenligninger mellem producenter fra Kina og EU-producenter), ikke blev anvendt for importen fra tredjelande. Den kinesiske regering anmodede udtrykkeligt om oplysninger om varesammensætningen i importen fra tredjelande, som ikke fremgår af Eurostats statistikker.
(329)
Kommissionen tog fuldt ud højde for varesammensætningen i analysen af importen fra tredjelande ved at sammenligne tredjelandenes priser pr. varetype med de tilsvarende EU-priser pr. varetype. Da der for de tre tredjelande kun er én producent kunne ingen specifikke oplysninger offentliggøres af fortrolighedshensyn.
(330)
Den kinesiske regering påstod, at Kommissionens konklusion om, at en del af importen fra tredjelande kan have påvirket situationen for EU-producenterne, men ikke brød årsagssammenhængen, ikke er objektiv eller baseret på en begrundet analyse.
(331)
De tre vigtigste tredjelande, der eksporterede den samme vare til Unionen, var Malaysia, Norge og Tyrkiet. Som allerede anført ovenfor var den malaysiske import begrænset til én varetype til ca. samme priser som EU-erhvervsgrenens priser. Den norske producent betragtes ikke som konkurrence fra et tredjeland af de ovenfor anførte grunde. Markedsandelen for importen fra Tyrkiet er forblevet stabil og relativt lav i mængde i løbet af den betragtede periode. Påstanden om, at importen fra tredjelande brød årsagssammenhængen, afvises.
(332)
Den kinesiske regering påstod også, at Kommissionen så bort fra virkningerne af importen fra Taiwan og Mexico, hvis priser og mængder er ændret betydeligt.
(333)
I betragtning af de begrænsede importmængder fra Taiwan og Mexico kunne denne import ikke have brudt årsagssammenhængen.
(334)
Den kinesiske regering hævdede desuden, at Kommissionen i sin analyse af lageropkøbet af kinesiske varer så bort fra det forhold, at importen fra tredjelande mellem 2010 og 2011 steg med mere end 40 %.
(335)
Statistikkerne viser (jf. betragtning 224), at lageropkøbet af kinesiske varer fandt sted i andet og tredje kvartal af 2010 (til forbrug inden udgangen af 2010/begyndelsen af 2011 på grund af den begrænsede holdbarhed). Stigningen i importen fra tredjelande blev registreret i 2011, hvor virkningen af lageropkøbet var ophørt, og hvor foranstaltningerne mod importen fra Kina trådte i kraft, hvilket viste sig at være til gavn for producenterne fra tredjelande. Derfor blev denne påstand afvist.
1.2.2. Produktionsomkostninger
(336)
Flere parter anførte, at stigningen i EU-erhvervsgrenens produktionsomkostninger, der hovedsageligt skyldtes stigningen i udgifterne til råmaterialer, energi, transport og personale, påvirkede EU-erhvervsgrenens rentabilitet negativt. En part fremhævede også det forhold, at kunderne ikke returnerede spoler, som en væsentlig omkostningsfaktor, uden at uddybe de omkostningsmæssige følger nærmere. De understøttede disse påstande med udtalelser fra EU-producenterne om, at de rent faktisk oplevede øgede udgifter.
(337)
Det er korrekt, at EU-erhvervsgrenen oplevede øgede udgifter til råmaterialer, energi, transport og personale. Som det fremgår af tabel 8 steg EU-erhvervsgrenens produktionsomkostninger pr. ton dog i gennemsnit kun med 1 % mellem 2010 og UP. Det betyder, at EU-erhvervsgrenen kunne udligne de fleste omkostningsstigninger gennem effektivitetsforbedringer og større produktivitet. Det konkluderes derfor, at stigningen i produktionsomkostningerne ikke medvirkede til skaden og derfor ikke kunne bryde årsagssammenhængen.
(338)
Efter den endelige fremlæggelse gentog en række parter deres påstande uden at fremkomme med nye argumenter.
1.2.3. Udviklingen i forbruget
(339)
Som nævnt ovenfor steg EU-forbruget med 3 % mellem 2010 og UP. Forbruget forventes at stige yderligere på grund af de nye anvendelser, hvortil den samme vare benyttes, som anført af både EU-erhvervsgrenen og mange brugere. EU-erhvervsgrenen kunne dog ikke opretholde sin markedsandel og mistede en del af den, mens dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina har fået en stadig større markedsandel siden 2011. Derfor kunne ændringer i EU-forbruget ikke have brudt årsagssammenhængen mellem skaden og dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina.
1.2.4. Utilstrækkelig produktionskapacitet og utilstrækkelige lagre i Unionen
(340)
Den kinesiske regering hævdede, at eventuel skade skyldtes EU-producenternes utilstrækkelige produktionskapacitet. Den kinesiske regering henviste til en række regnskaber fra EU-producenter. I 3B Fibreglass' regnskab for 2010 står der: vo»res begrænsede produktionskapacitet har ikke gjort det muligt at få yderligere markedsandele« og »har tvunget os til at håndtere vores kunders efterspørgsel med begrænsede beholdninger«. I 3B Fibreglass' regnskab for 2011 står der: »Tegnene på den økonomiske genopretning i 2010 blev bekræftet i første halvår af 2011, men da virksomhedens produktionsresultater var lavere end forventet i det første kvartal, kunne vi ikke drage fuld fordel af den øgede aktivitet, og vi måtte derfor begrænse vores kontraktmæssige aftaler i 2011«. I Lanxess' regnskab for 2011 står der: »I 2011 kørte glasfiberproduktionen hos Lanxess på fuld kapacitet« og »I andet kvartal af 2012 vil den planlagte afbrydelse af ovn 1 vare næsten 10 uger, og den årlige produktion vil derfor være 14 % lavere i 2012«.
(341)
Lagerbeholdningerne i 2010 var faktisk lave, jf. tabel 10. Det skyldtes en nedsættelse af produktionsniveauet i 2009, da flere produktionslinjer blev afviklet, midlertidigt lukket eller indskrænket på grund af prisfaldet og tabet af markedsandele, som var forårsaget af dumpingimporten fra Kina (42). EU-erhvervsgrenen øgede dog sine lagerbeholdninger med mere end 150 % i 2011 og har fortsat øget dem lige siden. Det er ikke retvisende at henvise til nogle knappe lagerbeholdninger, der kun vedrører 2010; man bør i stedet se på tendenserne for hele den betragtede periode.
(342)
Ydermere henviser nogle af citaterne til lavere produktionsresultater som følge af reparation/genopbygning af ovne. Som forklaret i betragtning 241 er sådanne reparationer/genopbygninger en naturlig del af denne erhvervsgren, og det er almindelig praksis at opbygge lagerbeholdningen forud for en reparation/genopbygning for at kunne fortsætte leveringen til vigtige kunder.
(343)
EU-erhvervsgrenen kunne desuden investere i mere kapacitet, hvis der var lige konkurrencevilkår, der gjorde det muligt for EU-erhvervsgrenen at opnå en fortjeneste, der berettiger til og muliggør kapacitetsudvidelse.
(344)
EU's produktionskapacitet og lagre vurderes ikke at være utilstrækkelige og kunne derfor ikke have medvirket til skaden og kunne følgelig ikke have brudt årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den subsidierede import og den skade, EU-erhvervsgrenen har lidt.
1.2.5. Virkningen af den økonomiske krise
(345)
Flere parter hævdede, at den skade, EU-erhvervsgrenen havde lidt, skyldtes den økonomiske krise, som havde medført et kraftigt fald i efterspørgslen fra brugerindustrierne (såsom bilindustrien og vindenergimarkedet).
(346)
Den kinesiske regering citerede udtalelser fra flere EU-producenter, bl.a. regnskabet for 2010 fra European Owens Corning Fibreglass SPRL (»EOCF«), hvor der står: »Faldet forklares til dels af denne aktivitets store afhængighed af vindenergimarkedet, hvis situation fortsat forværres, da de involverede aktører har vanskeligt ved at finansiere nye projekter«, og i Lanxess' regnskab for 2011, står der: »Efter indførelsen af antidumpingforanstaltninger mod import fra Kina var Lanxess i stand til at hæve sine salgspriser. I andet halvår af 2011 ser vi dog en nedgang på 16 % sammenlignet med 2010 på grund af den økonomiske afmatning«, og i EOFC's regnskab for 2012 står der, at omsætningen i 2012 »hovedsageligt skyldes den fortsatte økonomisk krise, der forhindrede dem i at udnytte kapaciteten fuldt ud«.
(347)
Der var faktisk et fald på 3 % i EU-forbruget af varer af glasfiberfilamenter mellem 2010 og 2011. Ved udgangen af UP var EU-forbruget dog igen steget med 6 procentpoint.
(348)
Udtalelsen om, at en af virksomhederne måtte sænke sine priser med 16 % i andet halvår af 2011 sammenlignet med 2010, giver kun et delvist billede af situationen i 2011. Undersøgelsen afslørede, at enhedsprisen var steget med 8 % i hele 2011 (sammenlignet med 2010).
(349)
Endvidere var EU-erhvervsgrenen stadig rentabel i 2010 og 2011 og kom til at lide tab senere, hvilket faldt sammen med stigningen i dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina, der underbød EU-erhvervsgrenens priser.
(350)
Den økonomiske afmatning mellem 2010 og 2011 kan anses for at have medvirket til at forringe EU-erhvervsgrenens økonomiske situation. Den økonomiske afmatning forklarer imidlertid ikke, hvorfor EU-erhvervsgrenen var tabsgivende mellem 2012 og UP. De største tab skete først efter den økonomiske afmatning på et tidspunkt, hvor forbruget igen var stigende.
(351)
Med hensyn til citatet fra Owens Corning fra 2011 er det vigtigt at bemærke, at citatet kommer fra EOCF, som er Owens Cornings handelsenhed for alle virksomhedens handelsaktiviteter i Europa og Mellemøsten. Ud over den samme vare solgte EOCF i perioden også ikke-vævede varer, stof, tagdækningsprodukter (»shingles«) og isoleringsprodukter, som ikke er omfattet af sagen. Citatet drejer sig derfor ikke specifikt om den samme vare på EU-markedet.
(352)
Med hensyn til citatet fra Owens Corning fra 2012 drejer det sig specifikt om de tekstilaktiviteter, som EOCF udfører på et af sine anlæg. Da tekstiler ikke er en del af den samme vare, er citatet ikke relevant.
(353)
I betragtning af ovenstående forhold kunne den økonomiske afmatning have påvirket EU-erhvervsgrenen negativt, men ikke i et sådant omfang, at den kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den subsidierede import og den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen.
1.2.6. Konkurrenceevne for dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina
(354)
Nogle parter hævdede, at det var EU-erhvervsgrenens forældede teknologi sammenlignet med den moderne teknologi, der anvendes af de kinesiske eksporterende producenter, der forvoldte skade, snarere end dumping eller subsidiering af den pågældende vare.
(355)
Undersøgelsen bekræftede imidlertid, at EU-erhvervsgrenen også har tidssvarende produktionsprocesser. Påstanden om, at EU-erhvervsgrenens teknologi ville bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den subsidierede import og den skade, EU-erhvervsgrenen har lidt, afvises derfor.
1.2.7. Selvforskyldt skade
(356)
Flere parter hævdede, at skaden kunne være selvforskyldt, da i) EU-erhvervsgrenens priser i 2014 var lavere end de priser, sådanne parter fik oplyst af kinesiske eksporterende producenter, da ii) investeringer foretaget af ansøgerne i de senere år strider mod, at der skulle være forvoldt skade, da store investeringer er vanskeligt forenelige med en erhvervsgren, der lider tab, og da investeringerne ikke førte til en større markedsandel for EU-erhvervsgrenen, da iii) investeringer foretaget af ansøgerne kunne være foretaget i omstrukturering og installation af ekstra kapacitet til produktion af »forkerte« varer af glasfiberfilamenter, f.eks. varer, på hvilke der er mindre efterspørgsel, og ikke f.eks. på afhuggede tråde, som parterne hævder, der var betydelig efterspørgsel og faktisk en eventuel forsyningsmangel på i Unionen.
(357)
Med hensyn til den første påstand om EU-producenternes lavere priser bør det bemærkes, at denne påstand vedrører en hændelse efter UP, og prisniveauet i 2014 kunne ikke tages i betragtning. Eftersom ovnene er i drift døgnet rundt, og det er meget dyrt at bremse produktionen, har EU-erhvervsgrenen endvidere forsøgt at bevare markedsandele ved at sælge til lavere priser og er derfor stadig ved at dække en del af sine faste omkostninger.
(358)
Hvad angår EU-erhvervsgrenens store investeringer de senere år bør man huske, at det i denne kapitalintensive erhvervsgrenen er nødvendigt at genopbygge ovnene hvert 7. til 10. år, og omkostningerne hertil kan beløbe sig til 8-13 mio. EUR (angivet som et interval af fortrolighedshensyn). En stor del af de øvrige, mere strukturelle, høje investeringsomkostninger er forbundet med forbruget af legeringer i bøsningerne og den følgende genopbygning af bøsningerne. Disse investeringer er derfor en naturlig del af erhvervsgrenen og er nødvendige for at bevare den aktuelle kapacitet. Det er også nødvendigt at investere i FoU for at kunne blive på markedet og opfylde kundernes behov.
(359)
Hvad angår den tredje påstand om angiveligt »forkerte« investeringer i andre varer end afhuggede tråde bør det bemærkes, at i) EU-erhvervsgrenen omstrukturerede for at kunne udbyde en bred vifte af varer. Der blev ikke forelagt beviser for, at denne type omstrukturering ikke var økonomisk rentabel, og at ii) den indstillede produktion af afhuggede tråde, der skete på grund af omstruktureringen i de senere år, blev overført til et andet produktionsanlæg, der blev ombygget.
(360)
Den kinesiske regering påstod, at EU-producenterne oplagrede importen fra tredjelande, og citerede en EU-producents regnskab for 2011, hvor der stod: »Varelagrene (21,4 mio. EUR pr. 31. december 2011) bliver større på grund af den globale afmatning i vores forretninger i årets andet halvår, idet lagerbeholdningen består af op til 75 % færdigvarer importeret fra virksomheder i […][vores] gruppe uden for Europa, mens resten hovedsageligt er materialer og varer, der er nødvendige for tekstilaktiviteterne«.
(361)
Forøgelsen af denne EU-producents rapporterede lagerbeholdninger i 2011 skyldes, at denne oplagrer for at kunne forsyne et af sine anlæg uden for Unionen, da det pågældende anlæg genopbyggede en ovn i 2012. Der ville ikke være blevet importeret fra andre anlæg uden for Unionen, hvis varerne til anlægget uden for Unionen kunne være blevet fremstillet i Unionen.
(362)
Efter den endelige fremlæggelse anmodede den kinesiske regering om, at det blev gjort klart, om denne import kom fra Kina eller andre steder, og i hvor store mængder. Imidlertid købte EU-producenterne i stikprøven ikke den pågældende vare fra Kina i den betragtede periode.
(363)
Den kinesiske regering påstod også, at skaden kunne være selvforskyldt, da EU-producenten 3B Fibreglass besluttede at genopbygge lagerbeholdningen for BASF i 2011 på et tidspunkt, hvor produktionen var utilstrækkelig. Regeringen citerer følgende fra 3B Fibreglass' regnskab for 2011: »for at genopbygge vores lagerbeholdning for BASF og for at gå i gang med koldreparationen af ovn nr. 2.«.
(364)
Det er imidlertid normal forretningspraksis at sikre en tilstrækkelig lagerbeholdning til at kunne opfylde kontraktmæssige forpligtelser med vigtige kunder. Endvidere henviser citatet også til en planlagt ovngenopbygning, der kræver lageropbygning, så der kan leveres til kunderne (og så 3B's kontraktmæssige leveringsaftaler kan overholdes), mens reparationen står på.
(365)
I betragtning af ovenstående afvises påstanden om selvforskyldt skade, der ville bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den subsidierede import og den skade, EU-erhvervsgrenen har lidt.
1.2.8. EU-producenternes eksportsalg og udflytninger for at være tættere på markederne
(366)
Den kinesiske regering hævder, at den påståede skade, hvis den findes, blev forårsaget af beslutningen om at flytte tættere på brugerindustrierne. Den tilføjer, at dette ikke kun sker på EU-plan, men også på globalt plan. Den kinesiske regering anfører, at EU-producenten P+D udvidede sine aktiviteter i Rusland og Indien, EU-producenten 3B i Tunesien, EU-producenten PPG i Kina og EU-producenten Ahlstrom flyttede sin produktion fra Europa til Kina først i 2011 for bedre at tjene behovene på de voksende vindenergimarkeder i Asien og især i Kina.
(367)
Da mange producenter af glasfiberfilamenter er multinationale virksomheder, er det ikke overraskende, at disse virksomheder også investerer uden for Unionen, når der er en forretningsmulighed. Der investeres i ekstra kapacitet uden for Unionen for at opfylde behovene på nye markeder og med udsigten til at skabe en fortjeneste. Der oprettes anlæg i disse områder for at være tæt på kunderne. Den forretningsmæssige beslutning om, hvorvidt der skal oprettes anlæg uden for Unionen eller ej, er dog på ingen måde forbundet med det forhold, at EU-producenterne lider skade.
(368)
Efter den endelige fremlæggelse gentog den kinesiske regering sin påstand om, at store oversøiske investeringer har flyttet produktionen, beskæftigelsen og eksportsalg væk fra Unionen og dermed forvoldt skade.
(369)
Denne påstand er ikke dokumenteret. Producenter af glasfiberfilamenter arbejder ud fra en model om regional nærhed, hvor kunder modtager leverancer fra produktionsanlæg i deres respektive regioner. Indikatorerne for kapacitet og beskæftigelse viser ikke, at der blev foretaget potentielle store oversøiske investeringer til skade for Unionens aktiviteter.
(370)
Den kinesiske regering hævdede også, at faldet i EU-erhvervsgrenens eksportsalg havde alvorlige negative virkninger, som ikke blev analyseret af Kommissionen.
(371)
I de aktuelle undersøgelser tegnede EU-erhvervsgrenens eksportsalg (til forretningsmæssigt forbundne og ikke forretningsmæssigt forbundne kunder) sig for mellem 11 % og 13 % af EU-erhvervsgrenens samlede salg (til forretningsmæssigt forbundne og ikke forretningsmæssigt forbundne kunder) fra 2010 til udgangen af UP. Under den oprindelige antidumpingundersøgelse svingede denne andel ligeledes mellem 10 % og 14 % fra 2006 til september 2009. I betragtning af, at udsvingene i eksportmængderne ikke er væsentlige, og i overensstemmelse med eksportmængderne i den tidligere antidumpingundersøgelse havde eksportsalgets udvikling ikke alvorlige negative virkninger som påstået ovenfor.
(372)
I lyset af ovenstående medvirkede EU-producenternes eksportsalg og udflytninger ikke til skaden og kunne følgelig ikke bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den subsidierede import og den skade, EU-erhvervsgrenen har lidt.
1.2.9. EUR/USD-vekselkurs
(373)
Den kinesiske regering hævdede, at kinesiske leverancer indebærer risici forbundet med en mere kompleks logistik og valutakurssvingninger, og at kunderne derfor ikke ønsker at blive for eksponerede over for sådanne risici. En bruger anførte, at de kinesiske priser på varer af glasfiberfilamenter er stærkt afhængige af vekselkursen mellem EUR og USD. Da USD er blevet gradvist svagere sammenlignet med EUR siden 2000, kunne dette angiveligt have brudt årsagssammenhængen.
(374)
I starten af 2000 var EUR faktisk svagere sammenlignet med USD end i dag. Det bør dog bemærkes, at EUR/USD-vekselkursen var forholdsvis stabil i den betragtede periode. I den betragtede periode faldt de stikprøveudvalgte EU-producenters rentabilitet ikke desto mindre betydeligt fra 3 % til -4 %. Selv om EUR/USD-vekselkursen kan anses for at have bidraget til den skade, som blev forvoldt, kan dette dog på ingen måde formindske de skadevoldende virkninger af dumpingimporten fra Kina til lave priser på EU-markedet fra 2011 til udgangen af UP.
(375)
EUR/USD-vekselkursen medvirkede derfor ikke til skaden og kunne ikke bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den skade, EU-erhvervsgrenen led.
1.3. Konklusion om årsagssammenhæng
(376)
Ovenstående analyse har vist, at dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina steg i mængde og markedsandel. Presset fra stigningen i dumpingimporten og den subsidierede import på EU-markedet gav ikke EU-erhvervsgrenen mulighed for at fastsætte sine salgspriser i overensstemmelse med normale markedsvilkår og de registrerede omkostningsstigninger. Selv efter at have sænket salgsprisen lykkedes det ikke EU-producenterne i stikprøven at bevare deres markedsandel. Prisfaldet skete på bekostning af rentabiliteten, hvilket førte til en uholdbar tabsgivende situation.
(377)
I ovennævnte analyse blev der behørigt skelnet mellem virkningerne af alle kendte faktorer på EU-erhvervsgrenens situation og de skadevoldende virkninger af dumpingimporten. På grundlag af denne analyse konkluderes det, at dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. antidumpinggrundforordningens artikel 3, stk. 6, og antisubsidiegrundforordningens artikel 8, stk. 5.
(378)
Andre kendte faktorer end dumpingimporten og den subsidierede import er blevet vurderet i overensstemmelse antidumpinggrundforordningens artikel 3, stk. 7, og antisubsidiegrundforordningens artikel 8, stk. 6. Ingen af disse faktorer, analyseret både individuelt og kumulativt, var af en sådan art, at de kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina og den væsentlige skade, EU-erhvervsgrenen led.
(379)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede den kinesiske regering, at Kommissionen blot afviste de interesserede parters argumenter i stedet for at undersøge alle andre kendte faktorer end dumpingimporten, som forvolder EU-erhvervsgrenen skade.
(380)
Kommissionen har undersøgt virkningen af følgende andre faktorer: importen fra andre lande, produktionsomkostningerne, forbrugets udvikling, produktionskapaciteten og lagerbeholdningerne, den økonomiske krise, konkurrenceevnen for importen fra Kina, selvforskyldt skade, EU-producenternes eksportsalg og udflytninger samt EUR/USD-vekselkursen. Undersøgelsen afslørede ikke andre faktorer, der kunne bryde årsagssammenhængen.
F. UNIONENS INTERESSER
(381)
Kommissionen undersøgte i overensstemmelse med antisubsidiegrundforordningens artikel 31, om der til trods for konklusionerne om skadevoldende subsidiering er tvingende årsager til at konkludere, at det ikke er i Unionens interesse at indføre foranstaltninger i dette tilfælde. Unionens interesser blev fastlagt på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, dvs. EU-erhvervsgrenens, importørernes og brugernes interesser.
(382)
I henhold til antisubsidiegrundforordningens artikel 31, stk. 2, fik alle interesserede parter mulighed for at fremsætte bemærkninger. Kommissionen sendte spørgeskemaer til 5 uafhængige importører og 34 brugere. 2 importører og 13 brugere indsendte fuldstændige besvarelser inden for tidsfristen. Desuden gav flere brugere og brugersammenslutninger sig til kende i løbet af undersøgelsen og fremsendte redegørelser, hvori de gjorde indsigelser imod indførelsen af eventuelle foranstaltninger i dette tilfælde. Den kinesiske regering og CCCLA indsendte også indlæg med indsigelser mod indførelsen af eventuelle foranstaltninger i dette tilfælde.
(383)
I den oprindelige antidumpingundersøgelse blev det fastslået, at det ikke var i strid med Unionens interesser at indføre foranstaltninger. Da interimsundersøgelsen er begrænset til at omfatte skade, er resultaterne om Unionens interesse dengang stadig gyldige. Nedenstående analyse vedrører derfor antisubsidieundersøgelsen.
1. EU-erhvervsgrenens interesser
(384)
De eksisterende antidumpingforanstaltninger har ikke medført mindre dumpingimport fra Kina og har ikke aflastet EU-erhvervsgrenen. Som nævnt ovenfor led EU-erhvervsgrenen fortsat væsentlig skade efter det prisfald, som dumpingimporten fra Kina forårsagede. Hvis der ikke træffes foranstaltninger, vil det højst sandsynligt medføre, at den negative tendens for EU-erhvervsgrenens finansielle situation fortsætter. De stikprøveudvalgte EU-producenters situation var især præget af et fald i rentabilitet fra +3 % i 2010 til -4 % ved udgangen af UP. En yderligere nedgang i resultaterne ville i sidste ende føre til produktionsnedskæringer og flere lukninger af produktionsanlæg, hvilket således ville true beskæftigelsen og investeringerne i Unionen.
(385)
Hvis der indføres foranstaltninger, genskabes der loyal konkurrence på markedet. EU-erhvervsgrenens faldende rentabilitet skyldes de vanskeligheder, den har i konkurrencen med den subsidierede billige import med oprindelse i Kina. Det forventes derfor, at indførelsen af antisubsidieforanstaltninger vil bringe pristrykket og tabet af markedsandele til ophør, og at EU-erhvervsgrenens priser vil begynde at komme sig og dermed forbedre EU-erhvervsgrenens rentabilitet i retning af de niveauer, der vurderes nødvendige for denne kapitalintensive erhvervsgren.
(386)
Foranstaltningerne ville give EU-erhvervsgrenen mulighed for at komme sig efter den skadevoldende dumping, der blev konstateret i undersøgelsen.
(387)
Det konkluderes derfor, at det klart ville være i EU-erhvervsgrenens interesse, at der indføres antisubsidieforanstaltninger.
(388)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede en brancheforening, at skærpede foranstaltninger ikke ville være til nogen hjælp for EU-erhvervsgrenen, da de oprindelige foranstaltninger i 2011 tilsyneladende ikke havde haft nogen virkning.
(389)
Kommissionen afviser denne påstand og henviser til ovenstående betragtninger, hvor det konkluderes, at det højst sandsynligt vil føre til en videreførelse af den negative tendens i EU-erhvervsgrenens finansielle situation, hvis der ikke indføres skærpede foranstaltninger.
2. Importørernes interesser
(390)
Som anført ovenfor blev der ikke foretaget stikprøveudtagning af de ikke forretningsmæssigt forbundne importører, og to ikke forretningsmæssigt forbundne importører samarbejdede i undersøgelsen ved at indgive en spørgeskemabesvarelse. Aktiviteterne vedrørende den pågældende vare udgør kun en mindre del af de to importørers samlede omsætning (under 0,5 %). De var begge imod en eventuel indførelse af antidumpingforanstaltninger, da de var af den opfattelse, at det kunne føre til et ophør af importen af den pågældende vare fra Kina.
(391)
Samlet set udgjorde den af disse to importører indberettede import en væsentlig andel af hele importen fra Kina i UP og anses følgelig for at være repræsentativ for EU-importørerne. Ingen andre importører har samarbejdet ved at indgive en spørgeskemabesvarelse eller uddybende bemærkninger. På det grundlag konkluderes det, at indførelsen af foranstaltningerne, i betragtning af den pågældende vares begrænsede andel af importørernes samlede aktivitet, ikke vil have væsentlige negative virkninger for EU-importørernes overordnede interesser
3. Brugernes interesser
(392)
Den samme vare anvendes til en lang række formål, herunder til bilindustrien, vindmøller, søfart, transport, luftfart og infrastrukturelle anvendelser. Mange forskellige brugere samarbejdede, og disse blev inddelt efter erhvervsgren: producenter af sammensatte materialer, producenter af kompositmaterialer, fleraksiale tekstilvævere og vindmølleproducenter. Det gjorde det muligt for Kommissionen at vurdere virkningerne af skærpede foranstaltninger på forskellige typer brugere.
(393)
De samarbejdsvillige brugere købte ca. 13 % af den pågældende vare fra Kina i UP. Langt størstedelen af den samme vare blev købt fra andre kilder, såsom tredjelande og EU-erhvervsgrenen. Kun nogle enkelte købte udelukkende den pågældende vare fra Kina.
(394)
En lang række aftagerindustrier anvender den samme vare, og de varierer også i størrelse, fra virksomheder med verdensomspændende aktiviteter til SMV'er. Det fremgår yderligere af de oplysninger, der blev indgivet i løbet af undersøgelsen, at EU-brugerindustrien beskæftiger et betydeligt antal personer, anslået til 100 000, selv om der dog ikke er forelagt detaljerede og dokumenterede oplysninger.
3.1. Mulige virkninger af foranstaltningerne for brugernes rentabilitet
(395)
Ud fra spørgeskemabesvarelserne vurderedes brugerindustrierne af glasfiberfilamenter at være relativt godt kørende. De fleste samarbejdsvillige brugere indberettede indtjening på salg af deres produkter, hvortil den pågældende vare var anvendt, i hele den betragtede periode. Mens kun få brugere indberettede tab på disse aktiviteter i UP, havde de fleste andre brugere en indtjening på mellem 2 % og 22 %. Brugerindustrierne kunne således, selv med de nuværende foranstaltninger, opnå indtjening.
(396)
På grundlag af de modtagne oplysninger blev der foretaget en analyse af konsekvenserne for hver brugergruppe.
(397)
Undersøgelsen viste, at brugerindustriernes evne til at vælte højere told over på kunderne afhænger af deres karakteristika, og derfor vil virkningerne af en højere told på fortjenstmargenen være forskellig for hver brugerindustri.
(398)
Indførelsen af kombinerede foranstaltninger ville altså medføre et tab i brugernes fortjeneste på under et procentpoint for langt de fleste brugerindustriers vedkommende, med undtagelse af erhvervsgrenen for fleraksial vævning. For denne er den pågældende vares andel af produktionsomkostningerne større end for de andre betragtede brugerindustrier. Følgelig vil disse brugere blive påvirket i højere grad end de andre undersøgte brugere.
(399)
Ud fra ovenstående analyse er det yderst sandsynligt, at brugerne i industrierne for sammensatte materialer, kompositmaterialer og vindmøller kan absorbere en del af eller hele omkostningsstigningen. Endvidere kan de eventuelt også vælte en del af de øgede omkostninger over på kunderne. I denne forbindelse bemærkede en større bruger, der er aktiv i vindmølleindustrien, at virksomheden har affundet sig med resultaterne af undersøgelsen, og at den vil absorbere tolden.
(400)
Denne overordnede set begrænsede virkning for rentabiliteten betyder også, at beskæftigelsen i brugerindustrien ikke bringes i fare på grund af den foreslåede forøgelse af tolden, i det omfang som flere brugere har påstået.
(401)
Under alle omstændigheder ville eventuelle negative virkninger blive afbødet af brugernes fortsatte adgang til import fra tredjelande. Indførelsen af foranstaltninger forhindrer ikke brugerne i at købe fra forskellige leverandører.
(402)
Efter den endelige fremlæggelse påstod en række brugere, at brugernes argumenter blev afvist udelukkende på grundlag af kvalitative udsagn. De hævdede også, at nedgangen i deres fortjenstmargen er langt højere end ét procentpoint som nævnt i betragtning 398, især hvis man bedømmer den for hver enkel vare.
(403)
Disse påstande blev afvist af følgende grunde: På grundlag af oplysninger fra brugerne foretog Kommissionen detaljerede beregninger for at vurdere, hvilke kvantitative virkninger skærpede foranstaltninger ville have for brugerens rentabilitet. De erhvervsgrene, der bruger den pågældende vare, er forskelligartede og adskiller sig væsentligt fra hinanden med hensyn til størrelse (fra SMV'er til multinationale virksomheder), deres afhængighed af den pågældende vare og anvendelserne af deres endelige produkt og deres kundegrundlag (fra små til store virksomheder, salg i Unionen eller eksportsalg). Som allerede forklaret i betragtning 398 erkender Kommissionen, at nogle brugersegmenter vil blive mere berørt end andre. Ud fra oplysningerne fra de samarbejdsvillige brugere at dømme var andelen af den forbrugte pågældende vare, der blev købt fra Kina, begrænset (mindre end 13 % - jf. betragtning 393). Endvidere var andelen af den pågældende vare fra Kina i de samlede produktionsomkostninger i gennemsnit også begrænset, dvs. under 4 %. Sidstnævnte er dog væsentligt højere for erhvervsgrenen for fleraksial vævning. Virkningen af en forhøjelse af tolden blev beregnet under den antagelse, at en lignende mængde glasfiber ville blive købt fra Kina som den registreret i UP, og at priserne på den kinesiske import ville være undergivet told på 30 %, selv om størstedelen af de kinesiske eksporterende producenter vil være omfattet af lavere toldsatser. Ud fra disse antagelser viste beregningerne, at virkningerne på rentabiliteten af en stigning i priserne på den pågældende vare med oprindelse i Kina i gennemsnit for alle samarbejdsvillige brugere vil være mindre end ét procentpoint som nævnt ovenfor.
3.2. Manglende udskiftelighed
(404)
En række brugere gjorde gældende, at mange af de varer af glasfiberfilamenter, som brugerindustrien havde behov for, ikke kunne købes direkte fra lager. Det var derimod nødvendigt for leverandører at gennemgå en langvarig og kompliceret kvalifikationsprocedure på mellem 6 og 12 måneder, uden nogen garanti for succes. At skifte leverandør for at undgå at betale told ville derfor medføre en del omkostninger, være umuligt på kort sigt og alt for risikabelt ud fra et teknologisk synspunkt.
(405)
Det anerkendes i denne henseende, at den pågældende vares egenskaber med hensyn til bestemte anvendelser kan medføre en langvarig kvalifikationsprocedure, der omfatter prøvning. Det kan på grundlag af bemærkningerne fra adskillige brugere imidlertid konstateres, at der på nuværende tidspunkt i de fleste tilfælde findes forskellige forsyningsmuligheder. Undersøgelsen fandt endvidere, at brugerne sædvanligvis har flere leveringsmuligheder som en nødløsning og ofte har godkendt varen fra flere leverandører for ikke at være afhængige af blot én leverandør. Det skal ligeledes bemærkes, at hensigten med foranstaltningerne ikke er at forhindre visse leverandører i at få adgang til EU-markedet, eftersom eventuelle foranstaltninger kun har til formål at genskabe redelige handelsvilkår og rette op på en forvredet markedssituation.
(406)
Det er derfor usandsynligt, at indførelsen af foranstaltninger for den pågældende vare fra Kina vil medføre et midlertidigt ophør af leveringen af råmaterialer til brugerindustrien.
3.3. Manglende mulighed for at overvælte kostprisstigninger og øget konkurrence fra ikke-EU-varer i efterfølgende produktionsled
(407)
Flere brugere hævdede, at de er udsat for hård konkurrence fra ikke-EU-producenter og derfor ikke vil kunne vælte prisstigningerne på den pågældende vare over på kunderne, da det vil medføre fald i salgsmængden. I betragtning af den store mangfoldighed blandt brugervirksomhederne vil evnen til at vælte eventuelle omkostningsstigninger over på kunderne variere mellem de forskellige typer brugere. Det konkluderes ikke desto mindre på grundlag af oplysningerne i spørgeskemabesvarelserne, at for brugere, der ikke kan overvælte de fleste omkostningsstigninger, vil deres omsætning og rentabilitet i de fleste tilfælde kun i begrænset omfang blive negativt påvirket.
(408)
Flere brugere udtrykte bekymring for, at indførelsen af antisubsidietold ville give ikke-EU-leverandører en konkurrencemæssige fordel, da disse har adgang til den pågældende vare uden foranstaltninger. Brugerne hævder, at de konkurrerer med import fra Kina på deres efterfølgende markeder. Indførelsen af kombinerede foranstaltninger ville forværre konkurrencesituationen yderligere. I lyset af disse omstændigheder hævder brugerne, at det ikke ville være muligt at vælte en prisstigning på råmaterialer over på kunderne. Det blev yderligere fremført, at dette ville føre til, at produktionen blev flyttet uden for Unionen, hvilket ville medføre et væsentligt fald i beskæftigelsen.
(409)
Det bør bemærkes, at det forhold, at indførelsen af antisubsidieforanstaltninger kunne give mere konkurrence, ikke kan være grund til ikke at indføre foranstaltninger, hvis det er berettiget. Disse undersøgelser vedrører en specifik vare. Enhver brugerindustri er i sin fulde ret til at påberåbe sig EU's handelslovgivning og anmode om en antidumpingundersøgelse for sine varer. Desuden afhænger forretningsmæssige beslutninger om udflytning af en lang række faktorer. Det er usandsynligt, at en beslutning om udflytning udelukkende afhænger af tolden på ét råmateriale.
(410)
En række parter hævdede, at EU-producenterne er globale udenlandsk ejede virksomheder, og at de fleste sammensatte virksomheder imidlertid er små eller mellemstore og lokalt ejede. Disse SMV'er hævdede, at en forhøjelse af tolden vil medføre tab af arbejdspladser. CCCLA påstod også, at der mistes arbejdspladser i Unionen, når brugerne flytter som følge af forhøjelsen af tolden. Derudover anførte en bruger også, at det også vil føre til lavere salg for EU-erhvervsgrenen, hvis brugerne flytter.
(411)
Kommissionen vurderer alle job i Unionen ligeligt, uanset virksomhedens ejerskab og størrelse. I denne forbindelse henviser Kommissionen også til betragtning 400 og 403. Derudover mener Kommissionen, at påstandene om flytning, potentielle tab af arbejdspladser og lavere salg for EU-erhvervsgrenen er spekulative og ubegrundede.
(412)
Flere parter fremførte, at der på nuværende tidspunkt fremstilles varer i Unionen til det globale marked i konkurrence med tredjelande. En bruger anførte, at den kan importere den pågældende vare under ordningen for aktiv forædling uden at betale antidumpingtold, så længe den færdige vare, som brugeren fremstiller, derefter eksporteres uden for Unionen. Imidlertid er resultatet af dette, at denne bruger kan tilbyde sine kunder uden for Unionen mere konkurrencedygtige priser, end den kan tilbyde sine EU-kunder.
(413)
Faktisk kan brugerne importere den pågældende vare under ordningen for aktiv forædling uden at betale antidumpingtold, så længe den færdige vare, som de fremstiller, derefter eksporteres uden for Unionen. Dette ændrer dog ikke Kommissionens konklusioner i denne undersøgelse.
3.4. Forsyningsmangel
(414)
En bruger anførte, at EU-erhvervsgrenen ikke er i stand til at opfylde efterspørgslen i Unionen, særlig hvad angår visse typer af store ordrer på skræddersyede varer af glasfiberfilamenter. Brugeren hævder endvidere, at på grund af Unionens begrænsede produktionskapacitet ville ingen EU-producent sandsynligvis være villig til at afsætte en stor del af sin kapacitet til at levere til en enkelt kunde. En anden bruger anførte, at der ikke er et for stort udbud af afhuggede tråde, og at det ville give alvorlige leveringsproblemer på EU-markedet, hvis Kina udelukkes fra EU-markedet, især i forbindelse med en stigning i efterspørgslen. Den kinesiske regering henviser til udtalelsen fra EU-producenten 3B om, at der ikke er blevet monteret yderligere smeltekapacitet i erhvervsgrenen siden 2002, og at der for at opfylde markedets behov, især i Europa, er brug for ekstra produktionskapacitet på 200 000 ton.
(415)
Det skal i denne henseende først og fremmest bemærkes, at formålet med eventuelle antisubsidieforanstaltninger er at afskaffe enhver form for uredelig handelspraksis, der har en skadelig virkning på EU-erhvervsgrenen, og genetablere effektive konkurrenceforhold på EU-markedet, men ikke at fjerne importen. De foranstaltninger, der foreslås, er ikke af en sådan art, at de vil lukke EU-markedet af for eksporterende producenter fra Kina, hvis priserne ikke er skadevoldende, og de vil således fortsat tillade importen af afhuggede tråde og andre varer af glasfiberfilamenter fra Kina til EU-markedet.
(416)
Hvad angår EU-erhvervsgrenens evne til at dække en potentiel mangel på afhuggede tråde giver EU-erhvervsgrenens aktuelle kapacitetsudnyttelsesgrad mulighed for, at erhvervsgrenen kan øge produktionen yderligere.
(417)
Afhuggede tråde kunne, ligesom alle andre varetyper af den pågældende vare, importeres til Unionen fra tredjelande såsom Malaysia.
(418)
Desuden har kinesiske producenter af glasfiberfilamenter oprettet anlæg i nærheden af Unionen (Egypten og Bahrain) som grundlag for levering til EU-markedet.
(419)
I lyset af ovenstående kan det konkluderes, at en eventuel mangel i udbuddet af afhuggede tråde kan løses ved at udvide EU-erhvervsgrenens kapacitetsudnyttelse, ved at importere fra andre lande samt ved at fortsætte importen fra Kina til ikke-skadevoldende priser.
(420)
På grundlag af ovenstående afsnit konkluderes det, at de samlede virkninger af indførelsen af kombinerede foranstaltninger for EU-aftagerindustrierne er begrænsede og ikke ville opveje foranstaltningernes positive virkninger for EU-erhvervsgrenen.
(421)
Efter den endelige fremlæggelse anførte en brancheforening, at det er vanskeligt at forstå, at EU-producenterne har ledig kapacitet, når der er mangel på glasfibre, og priserne stiger på EU-markedet. En række parter gentog deres påstande om, at indførelsen af yderligere foranstaltninger vil føre til mangel på leverancer fra EU-producenter.
(422)
For den betragtede periode har undersøgelsen ikke afsløret nogen forsyningsproblemer. Med hensyn til potentielle fremtidige forsyningsmangler mener Kommissionen ikke, at en forhøjelse af tolden forhindrer importen til Unionen fra Kina og fra tredjelande som beskrevet ovenfor.
4. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(423)
På baggrund af ovenstående forventes det, at indførelsen af kombinerede foranstaltninger vil give EU-erhvervsgrenen mulighed for at forbedre sin situation ved at øge salgspriser og markedsandel. Der kan ganske vist indtræffe en række negative virkninger i form af omkostningsstigninger for visse brugere, men de vil sandsynligvis blive opvejet af de forventede fordele for EU-erhvervsgrenen og dens leverandører.
(424)
Konklusionen er derfor, at der ikke er tvingende grunde til ikke at indføre foranstaltninger over for importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina.
(425)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede flere parter, at man har undervurderet konsekvenserne af de foreslåede foranstaltninger. De hævder, at Kommissionen lægger større vægt på påstanden fra en lille gruppe af glasfiberfabrikanter end på modstanden fra en meget større, men fragmenteret gruppe af overvejende små og mellemstore underleverandører, der ikke har haft en reel mulighed for at reagere med samme gennemslagskraft.
(426)
Disse påstande afvises, da brugerne har haft rig mulighed for at give sig til kende i løbet af undersøgelsen. Mange har gjort dette, og deres data er blevet grundigt undersøgt og taget i betragtning. Alle interesserede parter er blevet tillagt betydning i løbet af undersøgelsen.
G. ENDELIGE ANTIDUMPING- OG ANTISUBSIDIEFORANSTALTNINGER
(427)
På baggrund af Kommissionens konklusioner om subsidiering, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres endelige foranstaltninger for at forhindre, at EU-erhvervsgrenen påføres yderligere skade som følge af dumpingimport og subsidieret import.
1. Skadestærskel
(428)
For at fastlægge omfanget af foranstaltningerne fastsatte Kommissionen først det toldbeløb, der er nødvendigt for at afhjælpe den skade, der er påført EU-erhvervsgrenen.
(429)
Skaden ville være afhjulpet, hvis EU-erhvervsgrenen kunne dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat på salget af samme vare på EU-markedet, som med rimelighed kunne forventes af en virksomhed af denne type i sektoren på normale konkurrencevilkår, dvs. uden dumpingimport. Som i den oprindelige undersøgelse blev der anvendt en målfortjeneste på 5 %.
(430)
APFE anmodede om en målfortjeneste på 10-12 %. APFE anførte, at målfortjenesten for analysen burde tage højde for en yderst kapitalintensiv erhvervsgrens behov for at opnå et tilfredsstillende afkast på den investerede kapital som forventet af investorerne. APFE henviser også til en rapport fra Stern Business School of New York University, der indeholder en beregning af de vejede gennemsnitlige kapitalomkostninger (weighted average costs of capital - WACC), som kombinerer udgifterne til egenkapital og udgifterne til gæld for forskellige sektorer (43). I Stern-rapporten beregnes de gennemsnitlige WACC for erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter til mellem 8,3 % og 8,4 %. APFE henviser også til den fortjeneste på 8,3 %, der blev anvendt i sagen om solcelleglas fra Kina (44). De hævder yderligere, at satsen for EU's vedkommende, i betragtning af, at udgifter til egenkapital og gæld er højere i Unionen end i USA, burde ligge lidt højere, mellem 10 % og 12 %.
(431)
Den faktisk opnåede fortjeneste i den betragtede periode kan ikke bruges, da der stadig kom betydelige mængder dumpingimport fra Kina på trods af den gældende told.
(432)
I sagen om solcelleglas fra Kina blev målfortjenesten på 8,3 % anvendt, da det var de stikprøveudvalgte EU-producenters gennemsnitlige fortjeneste i 2010, da importen af den pågældende vare stadig var lille og derfor ikke kunne have fordrejet de normale konkurrencevilkår endnu (dvs. en fortjeneste, der endnu ikke var berørt af dumpingimport).
(433)
Selv om det er ubestrideligt, at EU-erhvervsgrenen er en yderst kapitalintensiv erhvervsgren, kunne APFE ikke bevise, at målfortjenesten baseret på Stern-rapportens WACC opfylder de relevante krav. Påstanden blev derfor afvist.
(434)
Efter den endelige fremlæggelse fremførte APFE, at resultaterne om målfortjenesten burde revideres, eftersom EU-erhvervsgrenen kan opnå fortjeneste på over 5 % i forbindelse med varetyper som f.eks. afhuggede tråde til våd anvendelse (WUCS) til fiberdug og WUCS til gips, hvis de kan konkurrere på lige vilkår med importen fra tredjelande, og hvis de ikke udsættes for aggressive målprisunderbud af de dumpede og subsidierede kinesiske varer af glasfiberfilamenter.
(435)
I den tidligere undersøgelse blev der anvendt en målfortjeneste på 5 %. I mangel af underbyggede argumenter vedrørende ændrede markedsbetingelser, der ville berettige en højere målfortjeneste, er denne målfortjeneste blevet opretholdt.
(436)
Derudover gælder det, at mens WUCS, som alle andre typer af den pågældende vare, anvendes som forstærkningsmateriale, har WUCS en begrænset holdbarhed og højere transportomkostninger på grund af vandindholdets vægt (jf. betragtning 63). WUCS importeres til Unionen i meget mindre mængder end de andre varer af glasfiberfilamenter. Fortjenstmargenen for denne ene varetype er derfor ikke repræsentativ for den pågældende vare.
(437)
Kommissionen fastsatte derefter skadestærsklen på grundlag af en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige importpris hos de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Kina i stikprøven og et vejet gennemsnit af den ikke-skadevoldende pris for samme vare, som EU-producenterne i stikprøven solgte på EU-markedet i undersøgelsesperioden. Forskelle som følge af denne sammenligning blev udtrykt som en procentdel af den vejede gennemsnitlige cif-importværdi.
(438)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede en af de eksporterende producenter, at der var visse unøjagtigheder vedrørende cif-værdien af 3 varekodenumre.
(439)
Efter at have verificeret dette justerede Kommissionen cif-værdierne, hvilket førte til en mindre ændring af underbuds- og målprisunderbudsmargenerne for denne eksporterende producent.
(440)
På dette grundlag er følgende skadestærskler blevet fastsat:
Virksomhed
Skadestærskel
Jushi Group
24,8 %
Jiangsu Changhai Group
4,9 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,6 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder
26,1 %
(441)
En bruger hævdede, at alle forhold er forblevet uændrede, og at den eneste måde, hvorpå Kommissionen kunne drage en konklusion om, at den skade, der angiveligt skulle være forvoldt af importen fra Kina, var blevet værre, var derfor, hvis Kommissionen anvendte en anden metode til beregningen af skadesmargenen end den, der blev anvendt i den oprindelige undersøgelse.
(442)
Forholdene er ikke forblevet uændrede. Når den metode, der blev anvendt i den oprindelige undersøgelse, anvendes, giver beregningen af den aktuelle skadesmargen derfor et andet resultat på grund af ændringer i de underliggende data, såsom omkostninger, priser og tab.
(443)
Efter den endelige fremlæggelse undrede en eksporterende producent sig over, hvilke ændringer i omstændighederne der kunne begrunde en varekodenummerbaseret beregning af skadesmargenen i modsætning til den enkle prissammenligning, der blev foretaget i den oprindelige undersøgelse.
(444)
Kommissionen mener, at den grundlæggende metode i de nuværende undersøgelser er den samme som i den tidligere undersøgelse. Der blev anvendt stikprøveudtagning, og alle sammenligninger blev foretaget på et ensartet grundlag. En varekodenummerbaseret beregning af skadesmargenen gav mulighed for en mere detaljeret og præcis beregning, men dette kan ikke betragtes som en ændring i metoden.
(445)
Den samme eksporterende producent anførte også, at måtter af afhuggede tråde af glasfiberfilamenter udgør en del af den pågældende vare, men at beregningen af skadesmargenen ikke afspejler varekodenumrene for måtter af afhuggede tråde. Den eksporterende producent ville gerne vide, om i) EU-producenterne ikke længere fremstillede disse måtter af afhuggede tråde, og ii) hvorfor Kommissionen ikke synes at have haft nogen vanskeligheder tidligere med at finde en erstatning for en stor varetype i forbindelse med en beregning af skadesmargen, selv om der ikke var et nøjagtigt match på grundlag af varekodenumre.
(446)
Den pågældende vare omfatter faktisk også måtter af afhuggede tråde, og nogle (enheder af) EU-producenterne fremstiller disse måtter. EU-producenterne i stikprøven fremstillede typer af måtter, der ikke blev importeret fra Kina i UP. Matchningen af varekodenumre var dog generel høj, og det var derfor ikke nødvendigt at anvende erstatninger.
(447)
Denne eksporterende producent ville også gerne vide, i) hvorfor en justering for handelsled var nødvendig, og til hvem EU-producenterne faktisk sælger deres varer, og ii) hvorfor EU's transportomkostninger til lager og lageromkostninger for de kinesiske salg ikke blev taget i betragtning i skadesmargenen.
(448)
De stikprøveudvalgte EU-producenters salg sker overvejende direkte til slutbrugerne. Hvad angår de kinesiske eksportører i stikprøven var dette ikke tilfældet. Der sker flere salg gennem distributører eller andre mellemliggende salgskanaler. Derfor vurderes det, at det ville gøre priserne mere sammenlignelige at behandle alle salg som slutbrugersalg. I overensstemmelse med standardmetoden tager underbudsberegningen højde for omkostninger, der påløber efter importen, mens skadesmargenen er baseret på cif-værdien af det kinesiske eksportsalg.
(449)
Den eksporterende producent ville også vide, hvorfor den eksisterende antidumpingtold er ikke medtaget i skadesmargenen, da det ville være i overensstemmelse med den anvendte prisunderbudsmetode at medtage tolden i cif-værdien.
(450)
Skadestærsklen som beskrevet i denne forordning afspejler den fulde margen, der er nødvendig for at fjerne skaden. Hvis den gældende antidumpingmargen var blevet medregnet i den skadestærskel, ville man kun være nået frem til en delvis skadestærskel.
(451)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede klageren, at da Jiangsu Changhai Group ikke samarbejdede fuldt ud i undersøgelsen (jf. afsnit C. 2.1.), var oplysninger om Jiangsu Changhai Groups eksportpris ikke pålidelige og burde derfor ikke anvendes ved beregningen af skadesmargenen. Klageren påstod, at gruppens eksportpris kunne være fejlbehæftet, hvis den er bestemt på grundlag af virksomhedens produktionsomkostninger, som ikke kunne kontrolleres behørigt på grund af virksomhedens manglende samarbejdsvilje i forbindelse med undersøgelsen. Gruppens eksportpris burde snarere bestemmes på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til antidumpinggrundforordningens artikel 18, stk. 1, og antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1.
(452)
Som forklaret i betragtning 92 blev varen inden for koncernen ikke eksporteret af den virksomhed, der gav vildledende oplysninger, men kun af OCH. Sidstnævnte samarbejdede dog fuldt ud i begge undersøgelser og forelagde pålidelige oplysninger om gruppens eksportpris (der blev f.eks. stillet fakturaer til rådighed, som Kommissionen kontrollerede på stedet). Kommissionen har derfor ingen grund til at rejse tvivl om gruppens eksportpris. Beregningen af skadesmargenen blev foretaget på grundlag af den faktiske kontrollerede eksportpris - som opført på salgsfakturaerne - uanset hvordan den var blevet fastsat, og uanset om den var baseret på virksomhedens produktionsomkostninger. Påstanden blev derfor afvist.
2. Endelige foranstaltninger
(453)
Der blev gennemført en antisubsidieundersøgelse sideløbende med den fornyede undersøgelse af antidumpingforanstaltningerne, begrænset til at omfatte skade. I betragtning af anvendelsen af reglen om den lavest mulige told og den kendsgerning, at de endelige subsidiemargener er lavere end skadestærsklen, bør Kommissionen i overensstemmelse med antisubsidiegrundforordningens artikel 15 indføre en endelig udligningstold på niveauet for de konstaterede endelige subsidiemargener og derefter pålægge en endelig antidumpingtold op til den relevante skadestærskel.
(454)
På grundlag af denne metode og de faktiske omstændigheder i sagen, især det forhold, at foranstaltningerne er begrænset til at omfatte skadesmargenen, finder Kommissionen, at der ikke forekommer dobbelttælling i denne sag.
(455)
I betragtning af den udbredte samarbejdsvilje blandt de kinesiske eksporterende producenter blev tolden for »alle andre virksomheder« fastsat på niveauet for den højeste told, der ville blive pålagt de virksomheder, der indgik i stikprøven, eller som var samarbejdsvillige i forbindelse med undersøgelserne. Tolden for alle andre virksomheder pålægges de virksomheder, som ikke samarbejdede i undersøgelserne.
(456)
For de i bilag I anførte øvrige samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, fastsættes den endelige told til det vejede gennemsnit af satserne for de samarbejdsvillige virksomheder i stikprøven med undtagelse af den gruppe, som den eksporterende producent, der er omfattet af bestemmelserne i artikel 28, stk. 1, tilhører.
(457)
Efter den endelige fremlæggelse anmodede en eksporterende producent om at blive berettiget til individuel behandling i henhold til antidumpinggrundforordningens artikel 9, stk. 5, og få beregnet en individuel dumpingmargen.
(458)
Da den delvise interimsundersøgelse er begrænset til skaden, forbliver de dumpingmargener, der er fastsat i forbindelse med den tidligere antidumpingundersøgelse, dog uændrede. Anmodningen om en individuel dumpingmargen blev derfor afvist.
(459)
Ud fra ovenstående fastsættes toldsatserne således:
Kinesisk eksportør
Dumpingmargen (fastsat i den oprindelige undersøgelse)
Subsidiemargen
Skadestærskel
Udligningstold
Antidumpingtold
Jushi Group
29,7 %
10,3 %
24,8 %
10,3 %
14,5 %
Jiangsu Changhai Group
9,6 %
5,8 %
4,9 %
4,9 %
0 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,7 %
9,7 %
29,6 %
9,7 %
19,9 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder
29,7 %
10,2 %
26,1 %
10,2 %
15,9 %
Toldsatser for alle andre virksomheder
10,3 %
19,9 %
(460)
De i denne forordning fastsatte antidumpingtoldsatser og antisubsidietoldsatser for de enkelte virksomheder er beregnet på grundlag af resultaterne af de aktuelle undersøgelser. Den afspejler derfor den situation, der blev konstateret for den pågældende virksomhed under disse undersøgelser. Toldsatsen finder (i modsætning til den landsdækkende told for »alle andre virksomheder«) således udelukkende anvendelse på importen af varer, der har oprindelse i det pågældende land og er fremstillet af den nævnte virksomhed. Importvarer, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for »alle andre virksomheder«.
(461)
En virksomhed kan anmode om, at den individuelle toldsats anvendes, hvis den senere ændrer navnet på sin enhed. Anmodningen skal rettes til Kommissionen (45). Anmodningen skal indeholde alle de relevante oplysninger, der dokumenterer, at ændringen ikke påvirker virksomhedens ret til at drage fordel af den toldsats, der gælder for den. Hvis ændringen af virksomhedens navn ikke påvirker dens ret til at drage fordel af den toldsats, der gælder for den, vil en meddelelse om navneændringen blive offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende.
(462)
For at sikre en korrekt håndhævelse af antidumpingtolden bør toldsatsen for alle andre virksomheder ikke blot anvendes på de ikke samarbejdsvillige eksporterende producenter, men også på de producenter, der ikke foretog eksport til Unionen i UP.
3. Tilsagn
(463)
En kinesisk eksporterende producent tilbød et pristilsagn i overensstemmelse med antidumpinggrundforordningens artikel 8, stk. 1, og antisubsidiegrundforordningens artikel 13, stk. 1. Tilsagnet indeholdt mindsteimportpriser (MIP) for flere hovedtyper og undertyper af den pågældende vare.
(464)
Kommissionen mener, at den pågældende vare findes i mange forskellige varetyper og kvaliteter, hvor forskellen i priserne varierer med op til 700 %. Der er derfor en høj risiko for krydskompensation. Inden for én varetype kan priserne også variere med op til 550 % afhængigt af undertyperne af varer. Desuden var de mindsteimportpriser, som den kinesiske eksporterende producent har foreslået, langt under den ikke-skadevoldende pris og ville derfor ikke fjerne den skade, som er påført EU-erhvervsgrenen.
(465)
På baggrund af ovenstående ville det - hvad angår told - ikke være muligt uden individuel analyse at sondre mellem hver importeret transaktions specifikationer for at bestemme, hvilken MIP-gruppe varen ville høre til, hvilket betyder, at overvågningen ville blive meget byrdefuld, hvis ikke praktisk umulig.
(466)
Desuden eksporterer virksomheden også andre varer, som ikke er underlagt foranstaltninger, til Unionen. Der er derfor risiko for kompensation, hvis disse varer sælges til de samme kunder. Nogle af EU-kunderne er forretningsmæssigt forbundne virksomheder, som også handler med andre forretningsmæssigt forbundne virksomheder uden for Unionen. Disse komplekse erhvervsforbindelser skaber yderligere potentielle risici for krydskompensation.
(467)
På grundlag af ovenstående blev tilbuddet om pristilsagn afvist.
(468)
Det udvalg, der er nedsat ved antidumpinggrundforordningens artikel 15, stk. 1, har ikke afgivet udtalelse -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres hermed en endelig udligningstold på importen af afhuggede glasfibertråde, af længde 50 mm og derunder, glasfiberrovings, undtagen glasfiberrovings, der er imprægneret og belagt, med et glødetab på over 3 % (som fastsat i henhold til ISO-standard 1887), og måtter af glasfiberfilamenter, undtagen måtter af glasuld, i øjeblikket henhørende under KN-kode 7019 11 00, ex 7019 12 00 (Taric-kode 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) og 7019 31 00, med oprindelse i Folkerepublikken Kina.
2. Den endelige udligningstold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for den i stk. 1 omhandlede vare fremstillet af følgende virksomheder:
Virksomhed
Endelig udligningstold (%)
Taric-tillægskode
Jushi Group Co., Ltd Jushi Group Chengdu Co., Ltd Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd og Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd Changzhou Tianma Group Co., Ltd
4,9
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7
B991
Andre samarbejdsvillige virksomheder, der er opført i bilag I
10,2
Alle andre virksomheder
10,3
A999
3. Anvendelsen af de individuelle udligningstoldsatser, der er fastsat for de virksomheder, som er nævnt i stk. 2, er betinget af, at der over for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilag II. Hvis en sådan faktura ikke fremlægges, anvendes den told, der gælder for »Alle andre virksomheder«.
4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Artikel 1 i Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 248/2011 affattes således:
1.
Der indføres hermed en endelig antidumpingtold på importen af afhuggede glasfibertråde, af længde 50 mm og derunder, glasfiberrovings, undtagen glasfiberrovings, der er imprægneret og belagt, med et glødetab på over 3 % (som fastsat i henhold til ISO-standard 1887), og måtter af glasfiberfilamenter, undtagen måtter af glasuld, i øjeblikket henhørende under KN-kode 7019 11 00, ex 7019 12 00 (Taric-kode 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) og 7019 31 00, med oprindelse i Folkerepublikken Kina.
2.
Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for den i stk. 1 omhandlede vare fremstillet af følgende virksomheder:
Virksomhed
Endelig antidumpingtold (%)
Taric-tillægskode
Jushi Group Co., Ltd Jushi Group Chengdu Co., Ltd Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
14,5
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd Changzhou Tianma Group Co., Ltd
0
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
19,9
B991
Andre samarbejdsvillige virksomheder, der er opført i bilag 1
15,9
Alle andre virksomheder
19,9
A999
3.
Anvendelsen af de individuelle antidumpingtoldsatser, der er fastsat for de i stk. 2 nævnte virksomheder, er betinget af, at der over for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilag II. Hvis en sådan faktura ikke fremlægges, anvendes den told, der gælder for »Alle andre virksomheder«.
4.
Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 2014.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1379/2014
оd 16. prosinca 2014.
o uvođenju konačne kompenzacijske pristojbe na uvoz određenih proizvoda od filamentnih staklenih vlakana podrijetlom iz Narodne Republike Kine i izmjeni Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 248/2011 o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određenih proizvoda od beskonačnih staklenih vlakana podrijetlom iz Narodne Republike Kine
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1), a posebno njezin članak 15., i Uredbu Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (2), a posebno njezin članak 9. stavak 4. i članak 11. stavak 3.,
budući da:
A. POSTUPAK
1. Mjere na snazi
(1)
Vijeće je Provedbenom uredbom Vijeća (EU) br. 248/2011 (3) uvelo konačnu antidampinšku pristojbu na uvoz određenih proizvoda od neprekinutih staklenih vlakana trenutačno razvrstanih u oznake KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 i 7019 31 00 i podrijetlom iz Narodne Republike Kine.
2. Pokretanje antisubvencijskog ispitnog postupka
(2)
U obavijesti objavljenoj 12. prosinca 2013. u Službenom listu Europske unije („Obavijest o pokretanju antisubvencijskog postupka”) (4) Europska komisija („Komisija”) najavila je pokretanje antisubvencijskog postupka u vezi s uvozom u Europsku uniju određenih proizvoda od filamentnih staklenih vlakana podrijetlom iz Narodne Republike Kine („NRK” ili „predmetna zemlja”).
(3)
Komisija je pokrenula ispitni postupak nakon što je 28. listopada 2013. Europsko udruženje proizvođača staklenih vlakana („APFE”) („podnositelj pritužbe”) podnijelo pritužbu u ime proizvođača koji čine više od 25 % ukupne proizvodnje određenih proizvoda od filamentnih staklenih vlakana u Uniji. Pritužba je sadržavala dokaze prima facie subvencioniranja određenih proizvoda od filamentnih staklenih vlakana i tako nastale znatne štete, što je Komisija smatrala dostatnim opravdanjem za pokretanje ispitnog postupka.
(4)
U skladu s člankom 10. stavkom 7. Uredbe (EZ) br. 597/2009 („Osnovna antisubvencijska uredba”) Komisija je prije pokretanja ispitnog postupka obavijestila vladu NRK-a da je primila pravilno dokumentiranu pritužbu u kojoj se tvrdi da je subvencionirani uvoz određenih proizvoda od filamentnih staklenih vlakana podrijetlom iz NRK-a prouzročio znatnu štetu industriji Unije. Komisija je pozvala vladu NRK-a na savjetovanje u cilju razjašnjavanja situacije u vezi sa sadržajem pritužbe i postizanjem sporazumnog rješenja.
(5)
Vlada NRK-a prihvatila je ponudu za savjetovanje koje je potom održano 5. prosinca 2013. Tijekom savjetovanja nije bilo moguće postići zajedničko rješenje. Međutim, Komisija je uzela u obzir primjedbe vlade NRK-a o programima navedenima u pritužbi. Nakon savjetovanja od vlade NRK-a 9. prosinca 2013. primljen je pisani podnesak.
(6)
Vladi NRK-a ponuđeno je dodatno savjetovanje u pogledu dodatnih programa koji su utvrđeni tijekom ispitnog postupka. Međutim, vlada NRK-a nije prihvatila tu ponudu te je tvrdila da joj u pogledu tih programa nisu dostavljeni dostatni podaci.
3. Usporedni zahtjev za djelomičnu reviziju tijekom važenja antidampinških mjera na snazi
(7)
Komisija je primila zahtjev za pokretanje djelomične revizije tijekom važenja antidampinških mjera na snazi (5), opsega ograničenog na ispitivanje štete u skladu s člankom 11. stavkom 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 („Osnovna antidampinška uredba”). Zahtjev je 28. listopada 2013. podnijelo i udruženje APFE u ime proizvođača iz Unije koji čine više od 25 % ukupne proizvodnje određenih proizvoda od filamentnih staklenih vlakana u Uniji.
(8)
Utvrdivši nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom da postoje dostatni dokazi za opravdano pokretanje djelomične revizije tijekom važenja mjere, Komisija je 18. prosinca 2013. u obavijesti objavljenoj u Službenom listu Europske unije („Obavijest o pokretanju parcijalne privremene antidampinške revizije”) (6) najavila pokretanje djelomične revizije tijekom važenja mjere u skladu s člankom 11. stavkom 3. Osnovne antidampinške uredbe.
(9)
Jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da su postojeće mjere uvedene Provedbenom uredbom Vijeća 248/2011 nevaljane i ništavne u pogledu tog proizvođača izvoznika te da je stoga potrebno prekinuti trenutačni ispitni postupak revizije u pogledu postojećih mjera uvedenih tom Uredbom. Taj je proizvođač izvoznik tvrdio da postojeće mjere predstavljaju povredu Sporazuma WTO-a o antidampingu jer je tom proizvođaču izvozniku odbijen pojedinačni tretman u skladu s odredbama članka 9. stavka 5. Osnovne antidampinške uredbe, kakve su bile u trenutku donošenja te Uredbe. Kako bi potkrijepio tu tvrdnju, uputio je na Izvješće žalbenog tijela WTO-a od 28. srpnja 2011. u predmetu DS397 (7).
(10)
Nakon Izvješća žalbenog tijela WTO-a od 28. srpnja 2011. u predmetu DS397 izmijenjen je članak 9. stavak 5. Osnovne antidampinške uredbe (8). Izmjena se primjenjuje na sve ispitne postupke pokrenute nakon njezina stupanja na snagu, tj. nakon 6. rujna 2012. Što se tiče proizvođača izvoznika koji su podlijegali mjerama koje su već bile na snazi prije tog datuma, Komisija je 23. ožujka 2012. (9) objavila obavijest u kojoj je pozvala sve proizvođače izvoznike u zemljama bez tržišnoga gospodarstva da zatraže reviziju ako smatraju da je mjere kojima podliježu potrebno revidirati u kontekstu prethodno spomenutog Izvješća žalbenog tijela. Provedbena uredba (EU) br. 248/2011 izričito je navedena u toj obavijesti. Komisija od tog proizvođača izvoznika nije primila takav zahtjev te taj proizvođač izvoznik nije zahtijevao reviziju tijekom važenja mjere u skladu s člankom 11. stavkom 3. Osnovne uredbe.
(11)
Stoga valjanost postojećih mjera nije upitna i tvrdnja se odbacuje.
4. Razdoblje ispitnog postupka i razmatrano razdoblje obaju ispitnih postupaka
(12)
Ispitnim postupkom o subvencioniranju i šteti obuhvaćeno je razdoblje od 1. listopada 2012. do 30. rujna 2013. („razdoblje ispitnog postupka” ili „RIP”). Ispitivanjem kretanja važnih za procjenu štete obuhvaćeno je razdoblje od 1. siječnja 2010. do kraja RIP-a („razmatrano razdoblje”).
(13)
Analize štete provedene u okviru trenutačne antisubvencijske i antidampinške djelomične revizije tijekom važenja mjere temelje se na istoj definiciji industrije Unije, istim reprezentativnim proizvođačima Unije i istom razdoblju ispitnog postupka te su dovele do identičnih zaključaka, osim ako je određeno drukčije. To se smatralo primjerenim kako bi se pojednostavnila analiza štete i dobili dosljedni nalazi u obama ispitnim postupcima. Zbog toga su primjedbe o aspektima štete koje su dostavljene u bilo kojem od tih postupaka uzete u obzir u okviru obaju ispitnih postupaka.
5. Strane na koje se odnose ispitni postupci
(14)
Komisija je u objema obavijestima o pokretanju postupka pozvala zainteresirane strane da joj se obrate kako bi sudjelovale u obama ispitnim postupcima. Uz to, Komisija je posebno obavijestila podnositelja pritužbe, druge proizvođače iz Unije koji su joj poznati, poznate joj proizvođače izvoznike i nadležna tijela NRK-a, uvoznike koji su joj poznati, dobavljače i korisnike, trgovce te udruženja za koje se zna da se na njih odnosi pokretanje obaju ispitnih postupaka i pozvala ih na sudjelovanje.
(15)
Zainteresirane strane dobile su priliku da se očituju o pokretanju obaju ispitnih postupaka i zatraže raspravu s Komisijom i/ili službenikom za saslušanje u postupcima koji se odnose na trgovinu.
6. Uzorkovanje
(16)
Komisija je u obama obavijestima o pokretanju postupka najavila da može ograničiti na prihvatljiv broj proizvođače izvoznike iz NRK-a, nepovezane uvoznike i proizvođače iz Unije koji će se ispitati odabirom uzoraka u skladu s člankom 17. Osnovne antidampinške uredbe i člankom 27. Osnovne antisubvencijske uredbe.
6.1. Uzorkovanje proizvođača iz Unije primjenjivo na oba ispitna postupka
(17)
Komisija je u obama obavijestima o pokretanju navela da je odabrala privremeni uzorak proizvođača iz Unije. Komisija je odabrala uzorak na temelju proizvodnje u Uniji i količina prodaje istovjetnog proizvoda na tržištu Unije tijekom RIP-a te zemljopisnog širenja. Taj se uzorak sastojao od proizvodnih postrojenja triju proizvođača iz Unije s poslovnim nastanom u Belgiji, Francuskoj i Slovačkoj (10), koji čine oko 52 % ukupne proizvodnje u Uniji i 49 % cjelokupne prodaje na tržištu Unije. Stoga se taj uzorak smatralo reprezentativnim za industriju Unije. Komisija je pozvala zainteresirane strane da se očituju o privremenom uzorku.
(18)
Tijekom ispitnih postupaka vlada NRK-a tvrdila je da je za uzorkovanje proizvođača iz Unije u početnom antidampinškom ispitnom postupku bez razloga primijenjena metodologija drugačija od one u trenutačnim ispitnim postupcima. Vlada NRK-a navela je i. da je Komisija već bila odabrala uzorak prije pokretanja postupaka, tj. da je prije pokretanja postupaka već bila odlučila da je uzorkovanje potrebno, ii. da su u početnom ispitnom postupku sve strane koje su htjele biti uključene u uzorak morale Komisiji dostaviti podatke u roku od 15 dana od pokretanja postupka, dok se u trenutačnom predmetu to ne zahtijeva od proizvođača koji su već uključeni u uzorak, iii. da strane koje su htjele biti uključene u uzorak ni u jednoj obavijesti o pokretanju nisu dobile informacije o tome koje podatke moraju dostaviti kako bi bile uključene u uzorak te da nisu dostavljeni nikakvi podaci u pogledu proizvodnje i količine prodaje proizvođača u uzorku i iv. da primijenjeni kriterij odabira „ovaj uzorak predstavlja najveću reprezentativnu količinu proizvođača koju je moguće razumno ispitati u raspoloživom vremenu” nije bio uključen u članak 17. Osnovne antidampinške uredbe te da uzorak odabran na tom temelju nije u skladu s tom odredbom.
(19)
Komisija je u objema obavijestima o pokretanju objasnila da je s obzirom na velik broj proizvođača iz Unije te radi dovršetka ispitnih postupaka u roku odlučila provesti uzorkovanje te je istodobno predložen privremeni uzorak. Upotrijebljena je ista metodologija tj. uzorkovanje kao u prethodnom ispitnom postupku. Upotrebom privremenog uzorka nije promijenjena metodologija, nego je jednostavno povećana njezina učinkovitost time što je omogućena ušteda vremena, a istodobno su ispoštovana prava na obranu. Komisija je zaista pružila priliku ostalim proizvođačima iz Unije koji smatraju da postoje razlozi zbog kojih ih je potrebno uključiti u uzorak da se jave Komisiji ili bilo kojoj drugoj zainteresiranoj strani da podnese bilo koje druge relevantne podatke u pogledu uzorka. U konačnom uzorku potrebno je uzeti obzir sve primljene primjedbe, ako ih ima. Budući da unutar zadanog roka nisu primljene nikakve primjedbe, privremeni je uzorak potvrđen. Što se tiče druge tvrdnje, proizvođači koji su bili privremeno odabrani za uzorak ispunili su važeći obrazac u kojem su bili uključeni podaci potrebni Komisiji za odabir privremenog uzorka. Važeći obrazac i odgovori dostupni su za pregled u dokumentaciji predmeta koja nije povjerljiva. Što se tiče treće tvrdnje, strane koje su htjele biti uključene bile su pozvane da se u roku od 15 dana od objave obiju obavijesti o pokretanju postupka jave Komisiji i imale su priliku pregledati dokumentaciju predmeta koja nije povjerljiva u kojoj je bilo moguće pronaći važeće obrasce. Ti važeći obrasci sadržavali su podatke o proizvodnji i količini prodaje. Četvrta je tvrdnja jednako tako neutemeljena jer je jasno da se članak 17. stavak 1. Osnovne antidampinške uredbe odnosi na najveću reprezentativnu količinu koju je moguće razumno ispitati u raspoloživom vremenu.
(20)
Nakon konačne objave vlada NRK-a ponovila je tvrdnje u pogledu navodne postupovne nedosljednosti u odabiru uzoraka proizvođača iz Unije prije pokretanja obaju postupaka i naglasila: i. da je opravdanje Komisije za ispunjavanje rokova ispitnog postupka neodrživo jer se člankom 17. stavkom 2. Osnovne antidampinške uredbe i člankom 27. stavkom 2. Osnovne antisubvencijske uredbe jasno predviđa uzorkovanje nakon pokretanja obaju postupaka i, u skladu s primjedbama, u roku od tri tjedna od pokretanja obaju postupaka, ii. da je privremeni uzorak diskriminirajući ili neobjektivan i da bi djelovao demotivirajuće na ostale proizvođače iz Unije koji bi se mogli javiti te iii. da Komisija nije osigurala ostalim proizvođačima iz Unije tri tjedna za javljanje.
(21)
U članku 17. stavku 2. Osnovne antidampinške uredbe i članku 27. stavku 2. Osnovne antisubvencijske uredbe navedeno je da „se prednost daje odabiru uzorka u savjetovanju s, i uz pristanak, dotičnih stranaka, pod uvjetom da su stranke poznate i da su dale na raspolaganje dovoljno podataka u roku od tri tjedna od pokretanja ispitnog postupka”. Što se tiče prve tvrdnje, Osnovnom antidampinškom uredbom i Osnovnom antisubvencijskom uredbom Komisiju se ne sprečava da pri pokretanju ispitnog postupka predloži privremeni uzorak i pozove strane da se o njemu očituju. Nadalje, s obzirom na to da proizvođači iz Unije (ili bar velik broj njih) podupiru pritužbu i uzimajući u obzir podatke dobivene u važećim obrascima, Komisija je imala na raspolaganju podatke o industriji Unije koji su joj bili potrebni za odabir privremenog uzorka u početnoj fazi. Zbog tih je saznanja uzorkovanje proizvođača iz Unije bilo drukčije od uzorkovanja koje se odnosilo na proizvođače izvoznike. Što se tiče druge i treće tvrdnje, u obavijestima o pokretanju postupka navedeno je da se proizvođači iz Unije koji smatraju da ih je potrebno uključiti u uzorak moraju javiti Komisiji u roku od 15 dana. Komisija ne vidjeti na koji se način time krši Osnovna uredba i zašto bi se to smatralo diskriminatornim, neobjektivnim, a kamoli demotivirajućim.
(22)
Vlada NRK-a tvrdila je da uzorak nije reprezentativan jer u njega nije bilo uključeno nijedno društvo sa znatnijom proizvodnjom za vlastite potrebe, što znači da dio domaće industrije jednostavno nije bio ocijenjen.
(23)
Ta se tvrdnja odbacuje jer su proizvođači iz Unije svakako prodavali vlastite proizvode. Nadalje, vlada NRK-a nije navela koje je proizvođače iz Unije bilo potrebno uključiti, a koje isključiti.
(24)
Jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da uzorak proizvođača iz Unije nije bio reprezentativan jer nijedan od proizvođača iz Unije nije ni proizvodio ni prodavao podloge od sječenih niti.
(25)
Subjekti triju proizvođača iz Unije u uzorku zaista nisu proizvodili podloge od sječenih niti, ali proizvodili su podloge od filamenata te ostale glavne vrste proizvoda. Zbog toga se smatralo da su subjekti u uzorku reprezentativni, kao i zbog toga što su činili oko 52 % ukupne proizvodnje u Uniji, 49 % cjelokupne prodaje na tržištu Unije i predstavljali dobro zemljopisno širenje. Činjenica da proizvođači iz uzorka u Uniji nisu proizvodili jednu od brojnih vrsta proizvoda ne mijenja taj zaključak.
6.2. Uzorkovanje uvoznika primjenjivo na oba ispitna postupka
(26)
Kako bi odlučila je li uzorkovanje potrebno i, ako jest, kako bi odabrala uzorak, Komisija je od svih nepovezanih uvoznika zatražila da dostave podatke utvrđene u objema obavijestima o pokretanju postupka.
(27)
Budući da su samo dva nepovezana uvoznika dostavila odgovore na obrazac za uzorkovanje, uzorkovanje nije bilo potrebno.
6.3. Uzorkovanje proizvođača izvoznika iz NRK-a primjenjivo na oba ispitna postupka
(28)
Kako bi odlučila je li uzorkovanje potrebno i, ako jest, kako bi odabrala uzorak, Komisija je od svih proizvođača izvoznika iz NRK-a zatražila da dostave podatke utvrđene u obavijestima o pokretanju postupka. Uz to, Komisija je zatražila od Stalne misije NRK-a pri Uniji da utvrdi ostale proizvođače izvoznike, ako takvi postoje, koji bi mogli biti zainteresirani za sudjelovanje u ispitnom postupku i/ili da kontaktira s njima.
(29)
Osam proizvođača izvoznika iz predmetne zemlje dostavilo je zatražene podatke i pristalo biti uključeno u uzorak. U skladu s člankom 27. stavkom 1. Osnovne antisubvencijske uredbe i člankom 17. stavkom 1. Osnovne antidampinške uredbe Komisija je odabrala uzorak od triju proizvođača izvoznika na temelju najveće reprezentativne količine izvoza koju je bilo moguće razumno ispitati u raspoloživom vremenu. U skladu s člankom 27. stavkom 2. Osnovne antisubvencijske uredbe i člankom 17. stavkom 2. Osnovne antidampinške uredbe svi predmetni proizvođači izvoznici koji su poznati i nadležna tijela predmetne zemlje pozvani su da se očituju o privremeno odabranom uzorku. Nisu dostavljene nikakve primjedbe. Stoga je Komisija odlučila zadržati predloženi uzorak i sve su zainteresirane strane u skladu s tim obaviještene o konačno odabranom uzorku.
(30)
Uzorak proizvođača izvoznika ili grupacija proizvođača izvoznika jest sljedeći:
-
Chongqing Polycomp International Corporation („CPIC”);
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd („OCH”) i njegova povezana društva; Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd („NCH”) i Changzhou Tianma Group Co., Ltd („Tianma”). Ta se tri društva navode kao „grupacija Jiangsu Changhai”;
-
Jushi Group Co., Ltd i njegova povezana društva; Jushi Group Chengdu Co., Ltd i Jushi Group Jiujiang Co., Ltd. Ta se tri društva navode kao „grupacija Jushi”.
(31)
Uzorak je činio 78 % ukupne količine izvozne prodaje iz NRK-a u Uniju tijekom RIP-a na temelju odgovora na obrasce za uzorkovanje.
7. Odgovori na upitnik i posjeti radi provjere
(32)
Komisija je poslala upitnike vladi NRK-a, svim kineskim proizvođačima izvoznicima koji su to zatražili te proizvođačima iz Unije u uzorku, korisnicima i trgovinskim udruženjima koji su se joj se javili unutar rokova određenih u objema obavijestima o pokretanju postupka.
(33)
Odgovori na upitnik primljeni su od vlade, triju kineskih proizvođača izvoznika u uzorku, triju proizvođača iz Unije u uzorku, 14 korisnika i dvaju nepovezanih uvoznika. Međutim, odgovor jednog od korisnika bio je nedostatan zbog čega Komisija nije mogla provesti smislenu analizu tih podataka, unatoč tome što je poslala nekoliko podsjetnika.
(34)
Nadalje, jedno udruženje koje predstavlja industriju stakla, Glass Alliance Europe, javilo se kao zainteresirana strana u ime svojih članova i dostavilo izjavu o stajalištu.
(35)
Pisani podnesci primljeni su i od nekoliko udruženja korisnika, odnosno udruženja Danish Wind Industry, Danish Plastics Federation i grupacije Groupement de la Plasturgie Industrielle et des Composites („GPIC”) te od društva Siemens Wind Power AG.
(36)
Osim toga, očitovala se Kineska gospodarska komora za uvoz i izvoz proizvoda lake industrije i obrte („CCCLA”).
(37)
Komisija je zatražila i provjerila sve podatke koje je smatrala potrebnima za utvrđivanje subvencioniranja, štete i interesa Unije. Posjeti radi provjere u skladu s člankom 16. Osnovne antidampinške uredbe i člankom 26. Osnovne antisubvencijske uredbe provedeni su u vladi NRK-a i u poslovnim prostorijama sljedećih društava:
Proizvođači iz Unije:
-
3B Fibreglass SPRL, Belgija;
-
Owens Corning Fibreglass France, Francuska;
-
Johns Manville Slovakia a.s., Slovačka.
Proizvođači izvoznici iz NRK-a:
-
Chongqing Polycomp International Corporation;
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd;
-
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd;
-
Changzhou Tianma Group Co., Ltd;
-
Jushi Group Co., Ltd;
-
Jushi Group Chengdu Co., Ltd;
-
Jushi Group Jiujiang Co., Ltd.
Trgovci povezani s proizvođačima izvoznicima u NRK-u:
-
China National Building Materials and Equipment Import and Export Corporation („CMBIE”);
-
China National Building Materials International Corporation („CNBMIC”).
Trgovci povezani s proizvođačima izvoznicima u Uniji:
-
Jushi Italia Srl;
-
Jushi Spain SA;
-
Jushi France SAS.
Nepovezani uvoznici:
-
Helm AG, Germany.
Korisnici:
-
Basell Polyolefine, Njemačka;
-
DSM, Nizozemska;
-
DuPont de Nemours, Belgija;
-
Exel Composites, Belgija;
-
Fiberline Composites, Danska;
-
Formax, Ujedinjena Kraljevina;
-
Polyone, Njemačka;
-
Vestas Wind Systems, Danska.
(38)
Ukratko, vlada NRK-a tvrdila je da su prekršena njezina prava na obranu povezana s pristupom dokumentaciji koja je zainteresiranim stranama dostupna za pregled jer su bez opravdanog razloga nedostajali podaci iz dokumentacije koja nije povjerljiva ili nisu dostavljeni dovoljno detaljni sažeci ili, iznimno, nisu navedeni razlozi za nedostavljanje sažetka koji nije povjerljiv.
(39)
Komisija je smatrala da je dokumentacija bez povjerljivih podataka koja je dostupna za pregled zainteresiranim stranama sadržavala dovoljno podataka kako bi se zainteresiranim stranama omogućilo da pregledaju podatke koje je Komisija upotrijebila u analizi, zbog čega se ta tvrdnja smatrala neutemeljenom. Vlada je obaviještena o razlozima zbog kojih je Komisija smatrala da su tvrdnje neutemeljene.
(40)
Nakon konačne objave vlada NRK-a i jedan proizvođač izvoznik ponovili su da je odredba o povjerljivosti primijenjena preširoko i zatražili objavu vrsta proizvoda koje prodaju proizvođači iz Unije te ukupne količine po PCN-u.
(41)
Komisija smatra da nije došlo do kršenja prava na obranu jer su svi proizvođači izvoznici primili posebnu objavu PCN-ova koje proizvode proizvođači iz Unije u uzorku u odnosu na koje je postojalo tržišno natjecanje s NRK-om. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
B. PREDMETNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD
1. Predmetni proizvod
(42)
Predmetni proizvod u obama ispitnim postupcima isti je kao proizvod definiran u Provedbenoj uredbi Vijeća (EU) br. 248/2011 i opisan u objema obavijestima o pokretanju postupka, odnosno sječene niti od staklenih vlakana, duljine od najviše 50 mm; roving prediva od staklenih vlakana, osim onih koja su impregnirana i prevučena te imaju gubitak mase pri žarenju veći od 3 % (kako je utvrđeno normom ISO 1887); te podloge izrađene od filamentnih staklenih vlakana, osim podloga od staklene vune („predmetni proizvod” ili „proizvodi od filamentnih staklenih vlakana”), trenutačno razvrstane u oznake KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 i 7019 31 00 (potonjom oznakom zamijenjena je oznaka 7019 31 10 1. siječnja 2014.) i podrijetlom iz NRK-a.
(43)
Predmetni je proizvod sirovina koja se najčešće upotrebljava za pojačanje termoplastičnih i termoaktivnih smola u industriji kompozitnih materijala. Tako nastali kompozitni materijali (plastika ojačana filamentnim staklenim vlaknima) upotrebljavaju se u brojnim industrijama: industriji proizvodnje automobila, elektroničkoj industriji, industriji krila za vjetrenjače, građevinskoj industriji, industriji tankova/cijevi, industriji potrošačke robe, aeronautičkoj i vojnoj industriji itd.
(44)
Ovim su postupkom obuhvaćene tri osnovne vrste proizvoda od filamentnih staklenih vlakana, odnosno sječene niti (11), roving prediva (12) i podloge (13) (osim podloga od staklene vune). Ispitnim postupkom pokazalo se da, unatoč razlikama u izgledu i mogućim razlikama u konačnoj primjeni različitih vrsta proizvoda, sve različite vrste predmetnog proizvoda imaju ista osnovna fizička, kemijska i tehnička svojstva i u osnovi iste namjene.
2. Zahtjevi za isključenje proizvoda
2.1. Oznaka KN 7019 31 90
(45)
Nakon objave obiju obavijesti o pokretanju postupka CCCLA je dostavio primjedbu da se obje obavijesti o pokretanju postupka odnose na oznaku KN 7019 31 10, a pritužba se odnosila na oznaku KN 7019 31 00 koja više ne postoji. Tvrdili su da su proizvodi koji su prethodno bili razvrstani u oznaku KN 7019 31 00 sada razvrstani u dvije različite oznake KN: 7019 31 10 (podloge od filamentnih staklenih vlakana) i 7019 31 90 (druge podloge od staklenih vlakana). Budući da su trenutačnim ispitnim postupcima obuhvaćeni određeni proizvodi od filamentnih staklenih vlakana, CCCLA vjeruje da je proizvode razvrstane u oznaku KN 7019 31 90, odnosno „podloge od staklenih vlakana bez filamenata” potrebno isključiti iz opsega predmetnog proizvoda.
(46)
Ta je tvrdnja bespredmetna jer taj proizvod ionako nije predmetni proizvod.
(47)
Podnositelj pritužbe pozivao se na oznaku KN 7019 31 00 i izričito je naveo da su podloge od staklene vune (tj. druge podloge ili podloge od staklenih vlakana bez filamenata) isključene. Zato prije oznake KN stoji „ex”.
(48)
Obje obavijesti o pokretanju postupka objavljene su u prosincu 2013. i njihov tekst glasi „trenutačno razvrstane u oznake KN […] 7019 31 10”. Budući da su od 1. siječnja 2012. proizvodi koji su prethodno bili razvrstani u oznaku KN 7019 31 00 podijeljeni u oznake KN 7019 31 10 i 7019 31 90, u obavijest o pokretanju postupka nisu uključene „podloge od staklenih vlakana bez filamenata” jer tekst te obavijesti glasi „trenutačno razvrstane u oznake KN […] 7019 31 10”.
(49)
Međutim, tekst postojeće Uredbe glasi „trenutačno razvrstane u oznake KN […] 7019 31 00” s obzirom na to da su te dvije oznake KN, 7019 31 10 i 7019 31 90, ponovno spojene 1. siječnja 2014. jer je oznaka KN 7019 31 90 u praksi ostala neupotrijebljena (jer su druge podloge od staklenih vlakana, odnosno podloge od staklene vune, umjesto toga bile razvrstane u oznaku KN 7019 39 00).
(50)
Stoga tvrdnja za isključenje oznake KN 7019 31 90 nije relevantna.
2.2. Teksturirana roving prediva
(51)
Jedan je korisnik zahtijevao da se teksturirana roving prediva (14) isključe iz opsega proizvoda na temelju činjenice da ih proizvođači filamentnih staklenih vlakana iz Unije ne proizvode.
(52)
Međutim, utvrđeno je da tri društva iz Unije proizvode teksturirana roving prediva s dovoljnim kapacitetom za opskrbu tržišta. Ispitnim postupkom pokazalo se da, unatoč mogućim razlikama u konačnoj primjeni, sve različite vrste predmetnog proizvoda imaju ista osnovna fizička, kemijska i tehnička svojstva i u osnovi iste namjene. Stoga se zahtjev za isključenje teksturiranih roving prediva iz opsega proizvoda odbija.
(53)
Nakon konačne objave vlada NRK-a tvrdila je da je teksturirana roving prediva potrebno isključiti jer i. samo je jedan proizvođač iz Unije opskrbljivao tržište teksturiranim roving predivima u ograničenim količinama, zbog čega uvoz tih proizvoda nije mogao prouzročiti štetu industriji Unije, ii. teksturirana roving prediva drukčija su od glatkih roving prediva jer potonja imaju veću rastezljivost u dijagonalnom smjeru zbog kompozitno pultrudiranog profila i drukčiji proizvodni postupak i iii. suprotno početnom antidampinškom ispitnom postupku u pogledu niti, Komisija smatra da ograničena zamjenjivost nije značajan čimbenik zbog kojeg bi se dopustilo isključenje teksturiranih roving prediva.
(54)
Što se tiče prve tvrdnje, Komisija smatra da u Uniji postoji niz proizvođača koji imaju kapacitet za pokrivanje tržišnih potreba za teksturiranim roving predivima, ali samo jedan od njih trenutačno prodaje tu vrstu proizvoda. Tvrdnja vlade NRK-a da samo jedan proizvođač iz Unije zapravo prodaje taj proizvod zapravo upućuje na štetu jer to znači da su se korisnici počeli opskrbljivati putem drugih dobavljača izvan Unije, točnije iz NRK-a.
(55)
Što se tiče druge tvrdnje, proizvodni postupak za teksturirana roving prediva identičan je postupku proizvodnje „uobičajenih”roving prediva, osim jednog dodatnog koraka upuhivanja zraka u roving predivo, za što je potrebna samo relativno jeftina dodatna oprema i time se ne mijenjaju osnovna tehnička i fizička svojstva proizvoda. Teksturirana roving prediva samo se čine nešto čupavijima od „uobičajenih”roving prediva.
(56)
Što se tiče treće tvrdnje, Komisija je slijedila isti pristup kao u prethodnim ispitnim postupcima u kojima su teksturirana roving prediva jednako tako bila dio predmetnog proizvoda, a zahtjev za njihovo isključenje bio je odbijen. Nisu iznesene nikakve tvrdnje koje bi upućivale na drukčiji zaključak.
(57)
Stoga se zahtjev za isključenje teksturiranih roving prediva iz opsega proizvoda odbija.
2.3. Proizvodi u pogledu kojih se industrija Unije ne natječe na tržištu s NRK-om
(58)
Vlada NRK-a zahtijevala je da se proizvodi u pogledu kojih se industrija Unije ne natječe na tržištu s kineskim uvozom (kako je navedeno u inačici antisubvencijske pritužbe bez povjerljivih podataka) isključe iz opsega proizvoda. Ti su proizvodi bili sječene niti za mokru upotrebu i podloge.
(59)
Sječene niti za mokru upotrebu imaju ograničen rok trajanja i veće troškove prijevoza zbog dodatne težine vode u svojem sadržaju. Unatoč tome, njima se trguje na globalnoj razini. Ispitnim postupkom pokazalo se da, unatoč određenim razlikama u izgledu i mogućim razlikama u konačnoj primjeni, sve različite vrste predmetnog proizvoda imaju ista osnovna fizička, kemijska i tehnička svojstva i u osnovi iste namjene. Sječene niti za mokru upotrebu i podloge, kao i sve ostale vrste predmetnog proizvoda, upotrebljavaju se kao materijal za ojačanje. Nadalje, tvrdnja vlade NRK-a da neki kineski proizvodi od filamentnih staklenih vlakana još nisu prisutni na tržištu Unije u velikim količinama ne znači da se buduće poslovno ponašanje u pogledu izvoza tih vrsta ne može promijeniti. Stoga se zahtjev za isključenje tih proizvoda iz opsega proizvoda odbija.
(60)
Nakon konačne objave vlada NRK-a tvrdila je da i. samo jedan proizvođač iz Unije proizvodi sječene niti za mokru upotrebu te da stoga uvoz tog proizvoda nikako ne može prouzročiti štetu industriji Unije, ii. proizvođači iz Unije ne trpe nikakvu štetu povezanu s prethodno navedenim proizvodima jer je industrija Unije u otvorenoj inačici pritužbe tvrdila da na tim proizvodima može ostvariti dobit veću od 8 % - 10 %, iii. činjenica da sječene niti za mokru upotrebu imaju veći udjel vode, ograničen rok trajanja i proizvode se drukčijim proizvodnim postupkom znači da su fizički i kemijski drukčiji od uobičajenih sječenih niti te iv. suprotno prethodnom ispitnom postupku u pogledu niti, Komisija smatra da ograničena zamjenjivost nije značajan čimbenik za dopuštenje isključenja sječenih niti za mokru upotrebu i podloga.
(61)
Prva tvrdnja odbačena je jer nekoliko proizvođača iz Unije prodaje sječene niti za mokru upotrebu i stoga industrija Unije nije isključena iz štete u pogledu te vrste proizvoda.
(62)
Što se tiče druge tvrdnje, činjenica da su neke vrste proizvoda u određenim vremenskim razdobljima profitabilne nije dostatan razlog za isključenje tih vrsta proizvoda. Osim toga, sječene niti za mokru upotrebu uvoze se u Uniju u mnogo manjim količinama nego ostali proizvodi od filamentnih staklenih vlakana. Profitna marža za tu vrstu proizvoda stoga nije reprezentativna za predmetni proizvod.
(63)
Što se tiče treće tvrdnje, predmetni proizvod ne definira se u odnosu na svoj udjel vode. Udjel vode u sječenim nitima za mokru upotrebu stoga nije opravdanje za isključenje tog proizvoda. Uz to, postupak proizvodnje sječenih niti za mokru upotrebu isti je kao postupak proizvodnje sječenih niti za suhu upotrebu, uz jedan korak manje, a to je faza sušenja.
(64)
Što se tiče četvrte tvrdnje, Komisija je slijedila isti pristup kao u prethodnom antidampinškom ispitnom postupku u kojem su sječene niti za mokru upotrebu jednako tako bile dio predmetnog proizvoda. Nisu iznesene nikakve tvrdnje koje bi upućivale na drukčiji zaključak.
(65)
Stoga se zahtjev za isključenje sječenih niti za mokru upotrebu iz opsega proizvoda odbija.
3. Istovjetni proizvod
(66)
Slično kao u prethodnom antidampinškom ispitnom postupku, utvrđeno je da predmetni proizvod i proizvodi od filamentnih staklenih vlakana koji se proizvode i prodaju na domaćem tržištu NRK-a te proizvodi od filamentnih staklenih vlakana koje u Uniji proizvodi i prodaje industrija Unije imaju ista osnovna fizička, kemijska i tehnička svojstva i namjenu. Stoga su ti proizvodi istovjetni proizvodi za potrebe trenutačnih ispitnih postupaka u smislu članka 1. stavka 4. Osnovne antidampinške uredbe i članka 2. točke (c) Osnovne antisubvencijske uredbe.
C. SUBVENCIJA
1. Uvod
(67)
U 12. petogodišnjem planu za nacionalni gospodarski i društveni razvoj NRK-a naglašena je strateška vizija vlade NRK-a za razvoj i promicanje ključnih industrija uključujući, među ostalim, proizvodnju proizvoda od staklenih vlakana. Točnije, u poglavlju 9. 12. petogodišnjeg plana, koje se odnosi na restrukturiranje i modernizaciju industrije proizvodnje, navedeno je:
„Usredotočit ćemo se na razvoj novih materijala kao što su fotovoltaično staklo, ultratanko supstratno staklo, posebna staklena vlakna i posebna keramika.”
(68)
U odjeljku 3. poglavlja 9. prethodno navedenog plana u pogledu tehnološke modernizacije poduzeća izričito je navedeno da će vlada NRK-a … „poticati poduzeća da razviju mogućnosti razvoja novih proizvoda, povećaju tehnološki sadržaj i dodanu vrijednost proizvoda te brže razvijaju i unapređuju proizvode.”
(69)
Nadalje, u poglavlju 10. odjeljku 1. istog plana propisano je sljedeće:
„Naglasak na razvoj industrije novih materijala odnosit će se na nove funkcionalne materijale, napredne strukturalne materijale, vlakna visokih performansi i od njih izrađene sastavne materijale te na osnovne materijale za opću namjenu”
.
(70)
Važnost inovacija i novih materijala općenito je jasno istaknuta i u „12. petogodišnjem programu za industrijske tehnološke inovacije” te u „Nacionalnom planu za dugoročni znanstveni i tehnički razvoj (2006.-2020.)”.
(71)
Uz to, u „Katalogu uputa o industrijskom restrukturiranju iz 2011.” (Odluka br. 9.) kao poticana industrija izričito su navedeni „izvlačenje žica u pećima za E-staklena vlakna […], razvoj i proizvodnja staklenih vlakana visokih performansi i proizvoda od tih vlakana”. Uz to, u „Katalogu smjernica za industrije sa stranim ulaganjima”, u kojem su navedene industrije u kojima se potiču strana ulaganja (15), izričito je navedena proizvodnja proizvoda od staklenih vlakana i posebnih staklenih vlakana.
(72)
Vlada NRK-a tvrdila je da su ti planovi osmišljeni samo kao smjernice i da nisu obvezujući. Međutim, kako je jasno navedeno u 12. petogodišnjem planu, on jest pravno obvezujući:
„Ovaj plan, nakon što ga je donio i odobrio Nacionalni narodni kongres, ima pravnu valjanost.”
(73)
Nakon objave vlada NRK-a tvrdila je da su opsegom predmetnog proizvoda obuhvaćeni samo proizvodi od standardnih staklenih vlakana (E-staklo), a ne i tehnološki naprednija staklena vlakna (staklena vlakna za posebne namjene ili S-staklo). Stoga predmetni proizvod iz ovog ispitnog postupka nije obuhvaćen područjem rada poticanih industrija jer su među poticanim industrijama jedino industrija posebnih staklenih vlakana i vlakana visokih performansi. Vlada NRK-a, među ostalim, upućuje na 12. petogodišnji plan koji se odnosi samo na „vlakna visokih performansi” i „posebna staklena vlakna”.
(74)
Kao prvo, predmetni su proizvod određeni proizvodi od filamentnih staklenih vlakana. U definiciji proizvoda nije naznačena razlika ovisno o tome jesu li ti proizvodi proizvedeni od standardnih staklenih vlakana (u nastavku teksta E-staklo) ili posebnih staklenih vlakana (S-staklo). Kao drugo, nijedna zainteresirana strana nije se javila sa zahtjevom za isključenje proizvoda u kojem bi se tvrdilo da posebna staklena vlakna ne bi trebala biti obuhvaćena opsegom proizvoda. Kao treće, vlada NRK-a nije osporila činjenicu da potiče razvoj „posebnih staklenih vlakana”. Zapravo, čak su i proizvodi od standardnih staklenih vlakana navedeni kao industrija za koje se potiču strana ulaganja (vidjeti uvodnu izjavu 71.).
(75)
U svakom slučaju, čak i da se prihvati da vlada NRK-a potiče samo razvoj staklenih vlakana visokih performansi (npr. S-stakla), ispitnim postupkom nije otkrivena nikakva razlika između industrije standardnih staklenih vlakana s jedne strane i industrije posebnih staklenih vlakana s druge. Dapače, proizvode od staklenih vlakana, neovisno o tome jesu li od E-stakla ili od staklenih vlakana visokih performansi kao što je S-staklo, proizvodi ista industrija staklenih vlakana. Točnije, Komisija je u tom pogledu utvrdila da svi kineski proizvođači izvoznici u uzorku u okviru proizvodnog postupka upotrebljavaju i standardna staklena vlakna (E-staklo) i staklena vlakna visokih performansi (npr. S-staklo) te da na snazi ne postoji nikakav mehanizam kojim bi se ograničila pružena potpora, bilo u obliku povlaštenih zajmova ili osiguranja prava upotrebe zemljišta, na samo jedan segment proizvodnje. Iz toga slijedi da se izričitim poticanjem razvoja proizvoda od staklenih vlakana visokih performansi ne može, ni pravno ni činjenično, isključiti industriju osnovnih staklenih vlakana iz općenite strateške politike poticanja poduzeća na poboljšanje vlastite sposobnosti za razvoj novih proizvoda, povećanje tehnološkog sadržaja i dodane vrijednosti njihovih proizvoda te na brže razvijanje i unapređivanje vlastitih proizvoda.
(76)
Iz prethodno navedenoga slijedi da je tvrdnja da predmetni proizvod nije dio poticane industrije neutemeljena te se stoga odbacuje.
(77)
Osim toga, u „Odluci br. 40. Državnog vijeća o donošenju i provedbi ‚Privremenih odredaba o promicanju industrijskog restrukturiranja’” (koja se s „Privremenim odredbama o promicanju industrijskog restrukturiranja” naziva „Odluka br. 40.”) navedeno je da će vlada NRK-a aktivno podupirati razvoj različitih vrsta industrije (16).
(78)
Iako se Odluka br. 40. ne odnosi izričito na industriju filamentnih staklenih vlakana ili općenito na industriju novih materijala, u njoj se, unatoč tome, upućuje sve financijske institucije da pruže kreditnu potporu samo projektima koje se potiče te im se savjetuje provedba „drugih povlaštenih politika za projekte koje se potiče” (17). Stoga se može zaključiti da su odredbe Odluke br. 40. bile primjenjive na industriju filamentnih staklenih vlakana.
(79)
Vlada NRK-a tvrdila je da se u Odluci br. 40. podrazumijeva samo da bi industrije koje se potiče trebale primiti kreditnu potporu „u skladu s načelima izdavanja kredita” i da nije moguće zaključiti da je tu potporu potrebno davati na povlaštenoj osnovi.
(80)
Ispitnim postupkom pokazalo se da su društva u uzorku ostvarila korist od povlaštenog davanja zajmova. Neka od društava koja su ostvarivala gubitke nastavila su ostvarivati financiranje na povlaštenoj osnovi. Komisija stoga odbacuje tvrdnju vlade NRK-a da je davanje zajmova industriji filamentnih staklenih vlakana izvršeno „u skladu s načelima izdavanja kredita”. Ključno pitanje ostaje da u skladu s Odlukom br. 40. sve financijske institucije osiguravaju kredit poticanim industrijama, što uključuje industriju filamentnih staklenih vlakana, i da ta se ta potpora de facto pruža na povlaštenoj osnovi.
(81)
Nadalje, „Nacionalnim planom za srednjoročni i dugoročni znanstveni i tehnički razvoj (2006.-2020.)” jamči se da će se „pridati najveća važnost financiranju politika”,„poticati financijske institucije da daju potporu u obliku povlaštenih kredita glavnim nacionalnim znanstvenim i tehnološkim industrijalizacijskim projektima”,„poticati financijske institucije na poboljšanje i jačanje financijskih usluga za visokotehnološka poduzeća” te da će se „provesti politike povlaštenih poreza radi promicanja razvoja visokotehnoloških poduzeća”.
(82)
Proizvodnja filamentnih staklenih vlakana odgovara opisu visokotehnološkog poduzeća kako pokazuje broj proizvođača sa statusom nove i visoke tehnologije u NRK-u. Ispitnim postupkom zaista je otkriveno da su neka od društava u uzorku dobila potvrdu poduzeća visoke i nove tehnologije na temelju koje mogu ostvariti korist od povlaštenog tretmana opisanog u prethodno navedenom „Nacionalnom planu za srednjoročni i dugoročni znanstveni i tehnički razvoj (2006.-2020.)”.
2. Izostanak suradnje i upotreba dostupnih činjenica
2.1. Primjena odredaba članka 28. stavka 1. Osnovne antisubvencijske uredbe na jednog proizvođača izvoznika
(83)
Tijekom posjeta radi provjere jednom društvu iz NRK-a otkriveno je da je to društvo zamijenilo revidirani financijski izvještaj koji je na početku dostavilo Komisiji u odgovoru na antisubvencijski upitnik. To društvo nije dobrovoljno objavilo te podatke i postojanje drukčijeg revidiranog financijskog izvještaja otkriveno je tek kad je od društva zatraženo da pruži na uvid izvorni primjerak financijskog izvještaja. Osim toga, taj je novi izvještaj sastavljen samo na kineskom jeziku. Budući da prosljeđivanje dviju inačica revidiranih financijskih izvještaja predstavlja kršenje međunarodnih revizijskih načela (br. 560. koji se odnosi na „naknadne događaje”), skupina za provjeru naglasila je da je riječ o ozbiljnom problemu jer je time dovedena u pitanje vjerodostojnost podnesenih financijskih izvještaja. To je društvo objasnilo da su revidirani financijski izvještaji koje je dostavilo na početku u odgovoru na upitnik sadržavali greške, zbog čega su zamijenjeni novom inačicom koju je izdalo isto revizorsko društvo i da su označeni istim datumom kao izvorni financijski izvještaji koji su uništeni te pod istim rednim brojem.
(84)
Nakon posjeta radi provjere i nakon što je preveden „drugi” skup financijskih izvještaja, Komisija je poslala dopis tom društvu u kojem je detaljno navela specifične razloge zašto je smatrala da se neki podaci dostavljeni u upitniku ne mogu smatrati provjerenima. Društvo je obaviješteno o tome da Komisija može odlučiti temeljiti nalaze na dostupnim činjenicama u skladu s člankom 28. stavkom 1. Osnovne antisubvencijske uredbe te mu je pružena mogućnost da se očituje.
(85)
Društvo se očitovalo u pisanom obliku i tijekom rasprave sa službenikom za saslušanje. U odgovoru društva upućivalo se na to da postoji još jedan (treći) revidirani financijski izvještaj (u formatu koji se upotrebljava za društva uvrštena na burzu). Iako se nije činilo da između„drugog” i „trećeg” izvještaja postoje znatne razlike, treći je izvještaj bio mnogo detaljniji i opsežniji. Osim što je taj financijski izvještaj već bio izdan i dostupan društvu tijekom posjeta radi provjere (18), Komisija tijekom provjere nije bila pravovremeno obaviještena o tome da on postoji. Za razliku od ostalih financijskih izvještaja, u toj „trećoj” inačici izričito su i detaljno bile navedene sve subvencije (uključujući pravnu osnovnu) koje je društvo primilo tijekom RIP-a. Stoga bi ispitivanje tog financijskog izvještaja bilo vrlo korisno tijekom posjeta radi provjere kako bi se provjerili svi podaci dostavljeni u pogledu pojedinačnih programa subvencija koje je to društvo primilo.
(86)
Revidirani financijski izvještaj bitan je dokument za omogućivanje ispravne provjere podataka koje je društvo dostavilo Komisiji u pogledu, među ostalim, zajmova, kredita, prava upotrebe zemljišta, odgoda plaćanja poreza itd.
(87)
Kako je prethodno opisano, društvo nije u potpunosti surađivalo, čime je stvorena ozbiljna prepreka ispravnoj provjeri podataka dostavljenih Komisiji te Komisija stoga nije mogla ispravno provjeriti primljene podatke u pogledu, među ostalim, razine subvencija koje je društvo primilo. Posljedično, Komisija nije mogla doći do razumno točnih nalaza, posebno u pogledu razine primljenih subvencija.
(88)
Smatra se da je to društvo dostavilo obmanjujuće podatke te da nije surađivalo na odgovarajući način. Komisija je stoga odlučila primijeniti odredbe članka 28. stavka 1. Osnovne antisubvencijske uredbe. Budući da je društvo bilo dio grupacije, odredbe članka 28. stavka 1. Osnovne antisubvencijske uredbe bile su primjenjive na cijelu grupaciju.
(89)
Međutim, u pogledu utvrđivanja razine subvencioniranja za tu grupaciju, Komisija je upotrijebila stvarne podatke dvaju društava iz grupacije koja su u potpunosti surađivala u obama ispitnim postupcima i čiji su se podaci smatrali pouzdanima u pogledu razina subvencioniranja. Što se tiče društva iz grupacije koje je dostavilo obmanjujuće podatke, utvrđivanje razine subvencioniranja temeljilo se na dostupnim činjenicama. Pri utvrđivanju razine subvencioniranja za taj pravni subjekt dostupne činjenice koje je upotrijebila Komisija bile su najviša razina subvencioniranja utvrđena za svaki program subvencija za svaki pravni subjekt koji pripada društvima ili grupaciji društava u uzorku iz uvodne izjave 30., a koji je u potpunosti surađivao u ispitnom postupku.
(90)
Nakon objave podnositelj pritužbe tvrdio je da metodologija upotrijebljena za izračun razine subvencioniranja grupacije nije bila točna. Tvrdio je da bi marža subvencije te grupacije trebala biti mnogo viša s obzirom na to da je riječ o zbroju najviših marži subvencije utvrđenih za svaki program subvencija za svako od društava koja surađuju.
(91)
Ta se tvrdnja temelji na nesporazumu. Metodologija upotrijebljena za izračun razine subvencioniranja opisana u uvodnoj izjavi 89. primijenjena je samo na društvo (iz grupacije) koje je dostavilo obmanjujuće podatke, a ne na cijelu grupaciju. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(92)
Društvo koje je dostavilo obmanjujuće podatke nije izvozilo predmetni proizvod. U okviru grupacije predmetni je proizvod izvozilo jedno od njezinih povezanih društava. Međutim, to je društvo u potpunosti surađivalo u obama ispitnim postupcima i dostavilo pouzdane podatke o izvoznoj cijeni te grupacije. Stoga su dostavljeni podaci upotrijebljeni za konačne nalaze Komisije u tom postupku.
(93)
Nakon objave proizvođač izvoznik tvrdio je da je Komisija pogriješila primijenivši odredbe članka 28. stavka 1. Osnovne antisubvencijske uredbe.
(94)
Kao prvo, tvrdilo se da u dopisu poslanom tom društvu, u kojem je Komisija navela detaljne razloge za predloženu primjenu odredaba članka 28. stavka 1. Osnovne antisubvencijske uredbe, nije bilo navedeno da Komisija nije mogla provjeriti podatke o subvencijama. Stoga se Komisija u konačnim zaključcima ne može osloniti na tu argumentaciju jer tom društvu nije dana prilika da se o njoj očituje.
(95)
Ta se tvrdnja ne može prihvatiti. Komisija je u tom dopisu izričito navela da „ne može zaključiti da su podaci u pogledu razine subvencija koje je dostavilo [društvo] provjereni”. U svakom slučaju, to je društvo bilo u potpunosti obaviješteno o razlozima za primjenu najboljih dostupnih činjenica u dokumentu u konačnoj objavi te mu je dana prilika da se očituje, što je i učinilo.
(96)
Kao drugo, proizvođač izvoznik tvrdio je da se Komisija, čak i da je trebala primijeniti odredbe članka 28. stavka 1. Osnovne antisubvencijske uredbe, nije trebala služiti podacima drugih društava kao osnovom za utvrđivanje razine subvencioniranja, nego bi se umjesto toga trebala osloniti na stvarni skup revidiranih financijskih izvještaja društva jer oni i dalje predstavljaju „najbolje odgovarajuće” i „najprimjerenije” podatke o razini subvencioniranja društva.
(97)
Kako je objašnjeno u uvodnim izjavama od 83. do 88., Komisija ozbiljno sumnja u vjerodostojnost dostavljenih financijskih izvještaja te se zbog toga nije mogla osloniti na njih kako bi provjerila razinu subvencioniranja za različite programe i/ili programe subvencija kao što su povlašteni zajmovi i prava na upotrebu zemljišta po naknadi nižoj od odgovarajuće. Pouzdani revidirani financijski izvještaji zaista su presudni za provjeru točnosti i potpunosti podataka dostavljenih drugim putem. Stoga je Komisija, kako bi utvrdila razinu subvencioniranja, morala pribjeći najboljim dostupnim činjenicama koje su u ovom slučaju predstavljali provjereni podaci o relevantnim programima subvencija primljeni od drugih subjekata koji surađuju. Stoga se ta tvrdnja odbacuje.
(98)
To je društvo tvrdilo i da je Komisija pogrešno primijenila međunarodne računovodstvene standarde („MRS”) kao kriterij za odbijanje skupa revidiranih financijskih izvještaja. Prema navodima tog društva potrebno je razlikovati ulogu skupa revidiranih financijskih izvještaja i važnosti MRS-a u procjeni tretmana tržišnoga gospodarstva u antidampinškim postupcima s jedne strane i antisubvencijskim postupcima s druge. Kršenje MRS-a ne može predstavljati razlog za primjenu odredaba članka 28. stavka 1. Osnovne antisubvencijske uredbe.
(99)
Komisija napominje da kršenje međunarodnih računovodstvenih standarda otkriveno tijekom ispitnog postupka nije samo po sebi bilo razlog primjene odredaba članka 28. stavka 1. Osnovne antisubvencijske uredbe. Razlog je bio taj što su Komisiji dostavljene različite inačice skupa revidiranih financijskih izvještaja, zbog čega je nastala sumnja u pogledu njihove vjerodostojnosti, što je Komisiju navelo na zaključak da nije moguće provjeriti ostale podatke u pogledu razine subvencioniranja. Stoga se ta tvrdnja odbacuje.
(100)
To je društvo tvrdilo i da metodologija Komisije za izračun subvencijske marže za to društvo, koja se sastojala od toga da se na svaki program primjenjuje najviša stopa kompenzacijske pristojbe kako je utvrđena za svaki pravni subjekt koji surađuje (a ne za svaku grupaciju), nije opravdana. Društvo je tvrdilo da ta metodologija ima nedostatke jer društva unutar iste grupacije mogu odlučiti usmjeriti subvencije u jedan određeni subjekt u korist cijele grupacije.
(101)
Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 89., za izračun razine subvencioniranja unutar grupacije, Komisija je pri izračunu razine subvencioniranja za cijelu grupaciju upotrijebila stvarne podatke dvaju ostalih društava iz grupacije koja su surađivala u obama ispitnim postupcima. Dostupne činjenice primijenjene su samo na jedan pravni subjekt iz grupacije koji je dostavio obmanjujuće podatke. Kako bi utvrdila razinu subvencioniranja pravnog subjekta iz grupacije, Komisija je utvrdila da je najprimjerenije temeljiti izračun na istoj razini strukture poduzeća i primijeniti najvišu razinu subvencioniranja utvrđenu za bilo koji od pravnih subjekata (iz grupacije, ako je primjenjivo) koji pripadaju društvima ili grupacijama društava u uzorku. Stoga se ta tvrdnja odbacuje.
2.2. Primjena odredaba članka 28. stavka 1. Osnovne antisubvencijske uredbe na banke u državnom vlasništvu
(102)
S Komisijom nije surađivala nijedna banka u državnom vlasništvu iz NRK-a. Banke su pozvane da dostave podatke potrebne za antisubvencijski ispitni postupak ispunjavanjem upitnika. Stoga je Komisija obavijestila vladu NRK-a da će razmotriti da nalaze temelji na dostupnim činjenicama u skladu s člankom 28. stavkom 1. Osnovne antisubvencijske uredbe u pogledu podataka koji se odnose na banke u državnom vlasništvu.
(103)
U odgovoru na dopis Komisije i odmah nakon objave vlada NRK-a uložila je prigovor na primjenu članka 28. stavka 1. Osnovne antisubvencijske uredbe u pogledu podataka koji su zatraženi od banaka u državnom vlasništvu. Vlada NRK-a tvrdila je da je dostavila veliku količinu podataka u ovom ispitnom postupku. Međutim, Komisija je utvrdila da se tim podacima nije mogao u potpunosti zamijeniti odgovor banaka u državnom vlasništvu na određene upitnike. Vlada NRK-a nije osporila činjenicu da banke u državnom vlasništvu nisu dostavile odgovor na upitnik i činjenicu da su te banke zaista u državnom vlasništvu. Stoga se Komisija morala osloniti na dostupne činjenice za potrebe svojih nalaza u pogledu banaka u državnom vlasništvu.
3. Ispitani programi
(104)
Komisija je poslala upitnike koji su uključivali upitnike namijenjene bankama u državnom vlasništvu vladi NRK-a te proizvođačima izvoznicima iz uzorka i u njima zatražila podatke o programima koji su navodno uključivali odobravanje subvencija industriji filamentnih staklenih vlakana. Ispitani su sljedeći programi:
(a)
Politika davanja povlaštenih zajmova, jamstava i osiguranja industriji filamentnih staklenih vlakana:
-
Politika davanja povlaštenih zajmova
-
Subvencijski programi za izvozne kredite
-
Izvozna jamstva i osiguranja za nove materijale
-
Koristi od odobravanja pristupa offshore holding društvima i vladina otplata zajmova
(b)
Programi bespovratnih sredstava:
-
Subvencije za razvoj „poznatih robnih marki” i „kineskih najboljih svjetskih robnih marki”
-
Bespovratna sredstva središnje vlade
-
Bespovratna sredstva podsredišnje vlade
-
Sredstva za širenje industrija iz provincije Guandong prema inozemstvu
(c)
Resursi koje osigurava vlada uz naknadu nižu od odgovarajuće
-
Energija koju osigurava vlada
-
Voda koju osigurava vlada
-
Sirovine koje osigurava vlada
-
Osiguranje prava upotrebe zemljišta uz naknadu nižu od odgovarajuće
(d)
Programi izravnog oslobađanja od poreza na dohodak i ostalih izravnih poreza te snižavanja poreza
-
Program „dvije godine oslobođeni/tri godine polovina” za poduzeća sa stranim kapitalom
-
Smanjenje poreza na dohodak za poduzeća sa stranim kapitalom koja su usmjerena na izvoz
-
Olakšice poreza na dohodak za poduzeća sa stranim kapitalom prema zemljopisnom položaju
-
Oslobađanja i snižavanja lokalnog poreza na dohodak za „produktivna poduzeća sa stranim kapitalom”
-
Smanjenje poreza za poduzeća sa stranim kapitalom koja kupuju opremu proizvedenu u Kini
-
Porezni rabati za istraživanje i razvoj za poduzeća sa stranim kapitalom
-
Povrat poreza za reinvestiranje dobiti poduzeća sa stranim kapitalom u poduzeća koja su usmjerena na izvoz
-
Povlašteni porezni programi za poduzeća sa stranim kapitalom koja su priznata kao poduzeća visoke ili nove tehnologije
-
Smanjenja poreza za poduzeća visoke i nove tehnologije uključena u odabrane projekte
-
Politika povlaštene stope poreza na dohodak u sjeveroistočnoj regiji
-
Porezni programi u provinciji Guangdong
-
Oslobađanje od poreza na prihode od dividende za kvalificirana rezidentna poduzeća
-
Smanjenje poreznih stopa za poduzeća
(e)
Programi za neizravne poreze i uvozne tarife:
-
Oslobađanje od plaćanja PDV-a za uvezenu opremu
-
Rabati na plaćanje PDV-a za opremu proizvedenu u Kini koju kupuju poduzeća sa stranim kapitalom
-
Oslobađanje od plaćanja PDV-a i tarifa pri kupnji dugotrajne imovine u okviru programa razvojnih fondova za međunarodnu trgovinu
4. Politika davanja povlaštenih zajmova, ostalo financiranje, jamstva i osiguranje
4.1. Povlašteni zajmovi
(a) Uvod
(105)
Nalazi u pogledu banaka u državnom vlasništvu doneseni su na temelju dostupnih činjenica u skladu s člankom 28. stavkom 1. Osnovne antisubvencijske uredbe kako je objašnjeno u odjeljku C.2.2.
(b) Pravna osnova
(106)
Sljedećim je pravnim odredbama omogućeno povlašteno davanje zajmova u NRK-u: Zakon NRK-a o poslovnim bankama („Zakon o bankama”) [2003.], Opća pravila o zajmovima koja provodi Narodna banka Kine („NBK”) od 28. lipnja 1996. i prethodno navedena Odluka br. 40 Državnog vijeća.
(c) Nalazi ispitnog postupka
Postojanje subvencije
(107)
Dok su kineska nadležna tijela dostavila samo ograničene podatke u pogledu udjela u bankama ili vlasništvu nad bankama u NRK-u, ispitnim je postupkom na temelju dostupnih činjenica utvrđeno da su za kinesko financijsko tržište karakteristični znatan vladin utjecaj i nadzor. Pri analizi imaju li banke vladine ovlasti, jesu li im te ovlasti povjerene i izvršavaju li ih (tj. jesu li javna tijela), Komisija je upotrijebila sve dostupne podatke, ne samo o državnom vlasništvu nad bankama, već i o drugim obilježjima, kao što su prisutnost vlade u upravnim odborima, vladin utjecaj i nadzor nad bankovnim djelatnostima, provedba državnih politika ili interesa te jesu li bankovni subjekti osnovani statutom.
(108)
Iz dostupnih podataka zaključuje se da banke u potpunom državnom vlasništvu čijim upravnim odborom upravlja vlada NRK-a raspolažu najvećim tržišnim udjelom i zauzimaju prevladavajući položaj na kineskom financijskom tržištu. Banke u državnom vlasništvu podliježu pravnim pravilima kojima se od njih zahtijeva da, među ostalim, poslovanje sa zajmovima provode u skladu s potrebama nacionalnoga gospodarstva, da pruže kreditnu potporu poticanim projektima (19) ili daju prednost razvoju industrija visoke i nove tehnologije (20).
(109)
Daljnji je znak državne uključenosti u kinesko financijsko tržište uloga koju NBK ima u postavljanju posebnih ograničenja kod određivanja i promjene kamatnih stopa (21). Od financijskih institucija zahtijeva se određivanje kamatnih stopa za zajmove u određenom rasponu u odnosu na referentnu kamatnu stopu NBK-a za zajmove. Nije dopušteno povećanje kamatnih stopa na povlaštene zajmove. Na temelju ograničenja kamatnih stopa na zajmove i gornjih granica uvedenih za stope na depozite nastala je situacija u kojoj banke imaju zajamčen pristup jeftinom kapitalu (zbog reguliranja kamatne stope na depozite) i mogućnost davanja zajmova odabranim industrijama po povoljnim stopama u skladu s vladinom politikom usmjeravanja banaka na poslovanje kojim se posebno podupiru određene industrije koje se potiče i/ili industrije visoke tehnologije, kao što je industrija filamentnih staklenih vlakana.
(110)
Komisija je od vlade NRK-a zatražila objašnjenja definicije i teksta koji su navedeni u Okružnici 251. te objašnjenja u odnosu na prethodno zakonodavstvo (Okružnica NBK-a o proširenju raspona promjena kamatnih stopa zajmova financijskih institucija - YinFa [2003.] br. 250.). Međutim, kako je opisano u prethodnom odjeljku C.2.2., vlada NRK-a nije dostavila te okružnice. Međutim, vlada NRK-a tvrdila je da je Okružnica 250. stavljena izvan snage Okružnicom 251. i da su donje granice kamatnih stopa ukinute od srpnja 2013., što znači da država nije uključena u bankarski sektor.
(111)
Međutim, donje granice kamatnih stopa ukinute su tijekom razdoblja ispitnog postupka. U skladu s time, NBK je utjecao na određivanje kamatnih stopa banaka u državnom vlasništvu za najveći dio razdoblja ispitnog postupka. Osim toga, ispitnim postupkom nije se pokazao nikakav neposredan učinak tog ukidanja na zajmove koje su primili proizvođači u uzorku. U svakom slučaju, najniži iznos kamatnih stopa koji je bio na snazi u razdoblju ispitnog postupka nije jedina tvrdnja zbog koje Komisija smatra banke u državnom vlasništvu javnim tijelima.
(112)
Nalazi antisubvencijskih ispitnih postupaka u pogledu solarnih ploča (22) i solarnog stakla (23), u kojima je utvrđeno da banke u državnom vlasništvu NRK-a djeluju kao javna tijela (vidjeti uvodne izjave 158. do 168. Uredbe o solarnim pločama i uvodnu izjavu 73. Uredbe o solarnom staklu), predstavljaju činjenice dostupne u ovom ispitnom postupku u pogledu statusa banaka u državnom vlasništvu kao javnih tijela. Te su činjenice sažete u nastavku teksta.
-
Banke u državnom vlasništvu drže najveći tržišni udio i prevladavajući su sudionici na tržištu u NRK-u,
-
Na temelju dostupnih činjenica vlada nadzire banke u državnom vlasništvu s pomoću vlasničkog i administrativnog nadzora njihova poslovanja uključujući ograničenja na kamatne stope koje mogu ponuditi,
-
Zakonom o bankama te ostalim zakonima i uredbama od banaka se zahtijeva da daju zajmove u skladu s potrebama nacionalnoga gospodarstva, pružaju potporu u obliku kredita za poticane projekte i daju prioritet poduzećima nove i visoke tehnologije.
(113)
Na temelju prethodno navedenoga zaključuje se da banke u državnom vlasništvu provode vladine funkcije u ime vlade NRK-a, odnosno obvezno promiču određene gospodarske sektore u skladu s dokumentima državnog planiranja i državne politike. Znatno vlasništvo vlade nad bankama u državnom vlasništvu potvrđuje da vlada upravlja tim bankama u izvršavanju njihovih javnih funkcija. Vlada NRK-a vrši znatnu kontrolu nad bankama u državnom vlasništvu i bankama za provedbu državne politike svojim prodornim uključivanjem u financijski sektor i zahtijeva da banke u državnom vlasništvu slijede vladine politike. Stoga se banke u državnom vlasništvu smatraju javnim tijelima jer imaju i provode vladine ovlasti.
(114)
Nakon objave vlada NRK-a osporila je taj zaključak navodeći da Komisija nije utvrdila razloge zbog kojih smatra da su banke u državnom vlasništvu javna tijela. Komisija smatra da se činjenicama objašnjenima u prethodnim uvodnim izjavama opravdava zaključak da su banke u državnom vlasništvu javna tijela.
(115)
Iako su veliku većinu zajmova koje su primili proizvođači izvoznici u uzorku dale banke u državnom vlasništvu, ispitnim postupkom otkriveno je da su mali dio zajmova dale banke u privatnom vlasništvu. Komisija je stoga analizirala povjerava li vlada NRK-a ovlasti i/ili upravlja privatnim bankama u NRK-u kako bi te banke davale povlaštene zajmove proizvođačima filamentnih staklenih vlakana u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke iv. Osnovne antisubvencijske uredbe.
(116)
U članku 34. Zakona o bankama upućuje se banke da „poslovanje sa zajmovima provode u skladu s potrebama nacionalnoga gospodarstva i društvenog razvoja te u duhu državnih industrijskih politika” (24).
(117)
Ispitnim postupkom pokazalo se da kamatne stope koje su na proizvođače izvoznike u uzorku primijenile banke u državnom vlasništvu i privatne banke općenito bile na vrlo sličnim razinama. To upućuje na to da banke u državnom vlasništvu, koje su vodeći dionici na tržištu bankarstva i zajmova u NRK-u, određuju razine kamata, a privatne banke jednostavno prate te stope koje su odredile banke u državnom vlasništvu (javna tijela).
(118)
U tim se okolnostima zaključuje da privatne banke ne određuju stope neovisno o uplitanju države te da strategijom davanja zajmova banaka u privatnom vlasništvu upravlja vlada NRK-a.
(119)
Nakon objave vlada NRK-a osporila je Komisijino tumačenje članka 34. zakona o bankama i navela da „Komisija ima tumačenje članka 34. koje tom članku jasno nije moguće pripisati”. Vlada NRK-a upozorila je Komisiju na ostale članke Zakona o bankama, odnosno članke 4., 5. i 7., kojima se osigurava da se zajmovi daju bez uplitanja i nakon kreditne procjene.
(120)
Komisija priznaje da ti članci postoje, ali smatra da ih je potrebno razumjeti i tumačiti u kontekstu odredaba članka 34. U tom pogledu podsjeća se da ni vlada NRK-a ni banke ili predmetna društva u uzorku nisu mogli dokazati da su zajmovi dani bez uplitanja ili uz ispravnu procjenu kredita. Suprotno tome, ispitnim postupkom otkriveno je da je jedan od proizvođača izvoznika ostvarivao gubitke, ali je svejedno uspijevao dobivati zajmove od banaka po uobičajenim kamatnim stopama bez ikakve prilagodbe za rizik povezan s njegovim lošim financijskim stanjem.
(121)
Komisija stoga zaključuje da vlada bankama u privatnom vlasništvu povjerava i usmjerava ih na povlašteno davanje financijskih sredstava na sličan način kao banke u državnom vlasništvu, čime nastaje financijski doprinos u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke iv. Osnovne antisubvencijske uredbe.
Specifičnost
(122)
Što se tiče banaka koje su dale zajmove proizvođačima izvoznicima koji surađuju, većinom je riječ o bankama u državnom vlasništvu kojima u konačnici upravlja vlada NRK-a. To uključuje glavne poslovne banke i banke za provedbu državne politike u NRK-u kao što su Kineska razvojna banka, Banka EXIM, Poljoprivredna banka Kine, Kineska banka, Kineska banka za izgradnju te Industrijska i poslovna banka Kine.
(123)
Nadalje, Komisija napominje da vlada NRK-a upravlja davanjem povlaštenih zajmova ograničenom broju industrija. Na primjer, Odlukom br. 40. propisano je da će vlada NRK-a aktivno podupirati razvoj industrija novih materijala, industrija filamentnih staklenih vlakana smatra se industrijom novih materijala. Osim toga, sve financijske institucije upućuju se da pruže kreditnu potporu samo poticanim projektima, kategoriji kojoj pripadaju projekti staklenih vlakana. U toj se odluci obećava i provedba „ostalih povlaštenih politika za poticane projekte”.
(124)
Vlada NRK-a tvrdila je da se Komisija pogrešno oslonila na Odluku 50. s obzirom na to da predmetni proizvod nije svrstan u poticane industrije. Nadalje, čak i kad bi se prihvatilo da se tu industriju potiče, vlada je tvrdila da se oslanjanje na Odluku br. 40. ne može proširiti na industriju koja nije navedena u Odluci br. 9. („Katalog uputa o industrijskom restrukturiranju iz 2011.”).
(125)
Proizvođači izvoznici u uzorku pripadaju kategorijama poticanih industrija kako je prethodno utvrđeno (uvodne izjave od 67. do 76.) i kategoriji industrija visoke i nove tehnologije. Osim toga, suprotno vladinoj tvrdnji, posebna staklena vlakna i proizvodi od tih vlakana te peći za proizvodnju E-stakla izričito su navedeni u poglavlju XII. točki 6. Odluke br. 9. (25). Ta je tvrdnja stoga neutemeljena.
Korist
(126)
Postoji korist u mjeri u kojoj se državni zajmovi ili zajmovi od privatnih tijela, kojima to vlada povjerava ili koje ona usmjerava, odobravaju pod povoljnijim uvjetima nego što bi ih zajmoprimac mogao stvarno ostvariti na tržištu.
Potreba oslanjanja na referentnu kamatnu stopu
(127)
Komisija je nastojala provjeriti procjene kreditnog rizika koje su provele banke koje su posudile novac proizvođačima izvoznicima u uzorku tijekom razdoblja ispitnog postupka. Neki od proizvođača izvoznika ostvarivali su gubitke. Unatoč tome, uspjeli su od banke dobiti zajmove po referentnoj kamatnoj stopi bez ikakvih prilagodbi za rizik povezan s njihovim sve lošijim financijskim stanjem. Stoga Komisija ima razloge za preispitivanje jesu li se zajmovi društvima koja proizvode filamentna staklena vlakna temeljili na temeljitoj procjeni rizika i preispitivanje kamatne stope određene kao rezultat te procjene.
(128)
Kako je prethodno objašnjeno, s obzirom na to da zajmovi koje daju kineske banke odražavaju znatno uplitanje vlade u bankarski sektor i ne odražavaju kamatne stope kakve se mogu naći na funkcionirajućem bankarskom tržištu, s pomoću metode koja je opisana u nastavku izračunana je odgovarajuća referentna vrijednost. Nadalje, zbog nedostatka suradnje vlade NRK-a Komisija se poslužila i dostupnim činjenicama kako bi utvrdila odgovarajuću referentnu vrijednost za kamatnu stopu.
(129)
Prilikom izračuna odgovarajuće referentne vrijednosti za zajmove u domaćoj valuti CNY smatra se razumnim primijeniti kineske kamatne stope, prilagođene kako bi odražavale uobičajeni tržišni rizik. Doista, u kontekstu u kojem je trenutačno financijsko stanje izvoznika utvrđeno na narušenom tržištu bankovnih zajmova te kada ne postoje pouzdane informacije kineskih banaka o mjerenju rizika i određivanju kreditnog rejtinga, smatra se potrebnim ne uzeti kreditnu sposobnost kineskih izvoznika nominalno, nego primijeniti uvećani iznos kako bi se odrazio mogući utjecaj poremećenog kineskog tržišta na njihovu financijsku situaciju.
(130)
Isto vrijedi za zajmove u stranim valutama. Kao referente vrijednosti upotrijebljene su obveznice poduzeća po BB rejtingu u odgovarajućoj valuti izdane tijekom RIP-a.
(131)
Kako je prethodno objašnjeno, od vlade NRK-a i proizvođača izvoznika koji surađuju zatraženo je da dostave podatke o politici davanja zajmova kineskih banaka i načinu na koje se zajmovi dodjeljuju proizvođačima izvoznicima. Međutim, ti podaci nisu dostavljeni. Prema tome, s obzirom na nedostatak suradnje i sve dostupne činjenice te u skladu s odredbama članka 28. stavka 6. Osnovne antisubvencijske uredbe, prikladno je smatrati da bi se svim poduzećima u Kini odobrila samo najviša ocjena „stupnja neulaganja” za obveznice (BB po Bloombergu) te na uobičajenu stopu za zajmove Narodne banke Kine primijeniti odgovarajuću premiju koja se može očekivati na obveznice koje izdaju poduzeća s tim rejtingom.
(132)
Stoga je za potrebe izračuna referentne kamatne stope za zajmove dane društvima iz uzorka tijekom RIP-a izračunana premija rizika na temelju razlike između kamatnih stopa na obveznice koje su izdala društva s rejtingom BB i na obveznice koje su izdala društva s rejtingom AAA (što je kreditni rejting za obveznice koje izdaje NRK) po Bloombergu. Ta je premija rizika zatim dodana objavljenim stopama davanja zajmova NBK-a za obveznice s rejtingom BB uzimajući u obzir trajanje zajmova.
(133)
Korist koju su ostvarili proizvođači izvoznici zatim je izračunana kao razlika između kamate koju su društva tijekom RIP-a stvarno platila i kamate koja bi bila plaćena da je na te zajmove bila primijenjena referentna kamatna stopa. Ta je korist zatim izražena kao postotak ukupnog prometa svakog proizvođača izvoznika koji surađuje.
(134)
Nakon objave vlada NRK-a tvrdila je da se Komisija nije trebala poslužiti nikakvom referentnom vrijednošću za izračun koristi te da su zajmovi dani po tržišnim uvjetima i da stoga nije ostvarena nikakva korist.
(135)
Kako je objašnjeno u uvodnim izjavama od 127. do 130., tržište za bankovne kredite u NRK-u narušeno je i stoga Komisija smatra da je primjena referentne vrijednosti u potpunosti opravdana.
(136)
Nadalje, vlada NRK-a tvrdila je da Komisijin odabir upravo te referentne vrijednosti nije bio dostatno obrazložen.
(137)
Komisija smatra da se pri izračunu odgovarajuće referentne vrijednosti za zajmove smatra razumnim primijeniti kineske kamatne stope, prilagođene kako bi odražavale uobičajeni tržišni rizik. Doista, u kontekstu u kojem je trenutačno financijsko stanje izvoznika utvrđeno na narušenom tržištu bankovnih zajmova te kada ne postoje pouzdane informacije kineskih banaka o mjerenju rizika i određivanju kreditnog rejtinga, smatra se potrebnim primijeniti uvećani iznos kako bi se odrazio mogući utjecaj poremećenog kineskog tržišta na njihovu financijsku situaciju.
(d) Zaključak
(138)
Na temelju nalaza ispitnog postupka Komisija zaključuje da je industrija filamentnih staklenih vlakana u NRK-u ostvarila korist od povlaštenih zajmova u RIP-u kako od banaka u državnom vlasništvu tako i od privatnih banaka. Financiranje industrije filamentnih staklenih vlakana predstavlja subvenciju u smislu Osnovne antisubvencijske uredbe jer postoji:
(a)
financijski doprinos države kako je utvrđeno u članku 3. stavku 1. točki (a) podtočki i.;
(b)
povjeravanje i usmjeravanje vlade kako je utvrđeno u članku 3. stavku 1. točki (a) podtočki iv.; i
(c)
time je dodijeljena korist u smislu članka 3. stavka 2.
(139)
S obzirom na postojanje financijskog doprinosa, koristi za proizvođače izvoznike i specifičnosti, protiv ove se subvencije mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(e) Izračun iznosa subvencije
(140)
Člankom 6. točkom (b) Osnovne antisubvencijske uredbe propisuje se da se korist od povlaštenih zajmova računa kao razlika između iznosa plaćene kamate i iznosa koji bi bio plaćen za usporedivi komercijalni zajam koji bi poduzeće moglo dobiti na tržištu. Kako je navedeno, u nedostatku smislene procjene rizika Komisija je utvrdila referentnu tržišnu vrijednost za usporedive komercijalne zajmove.
(141)
Korist je izračunana za RIP kao razlika između stvarno plaćene kamate tijekom RIP-a i kamate koja bi bila plaćena uz primjenu referentne vrijednosti.
(142)
Jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da je Komisija pri izračunu koristi upotrijebila pogrešnu kamatnu stopu koju je to društvo stvarno platilo za jedan kredit. Ta je tvrdnja prihvaćena i Komisija je revidirala izračun. Međutim, revidirani izračun nije ni na koji način utjecao na utvrđenu maržu subvencije.
(143)
Za proizvođače izvoznike u uzorku na temelju ove metodologije izračunane su sljedeće marže subvencije:
Povlašteni zajmovi
Naziv društva
Marža subvencije
Chongqing Polycomp International Corporation
6,3 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (26)
2,6 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
7,4 %
4.2. Ostali programi davanja povlaštenih zajmova
(144)
Proizvođači izvoznici u uzorku tijekom RIP-a nisu primili nikakve financijske doprinose u okviru preostalih programa davanja povlaštenih zajmova iz odjeljka C.3.
5. Programi bespovratnih sredstava
(145)
Društva u uzorku tijekom RIP-a nisu primila nikakve financijske doprinose u okviru programa „poznatih robnih marki”, „kineskih najboljih svjetskih robnih marki” ili „sredstava za širenje industrija iz provincije Guandong prema inozemstvu”.
5.1. Specifični programi bespovratnih sredstava i bespovratna sredstva
(a) Uvod
(146)
Društva u uzorku primila su jednokratna bespovratna sredstva od raznih državnih tijela na različitim razinama, što je dovelo do ostvarenja koristi tijekom RIP-a. Za ta se bespovratna sredstva smatra da su obuhvaćena tvrdnjama o programima bespovratnih sredstava navedenima u pritužbi jer se u pritužbi tvrdilo da su proizvođači filamentnih staklenih vlakana primili jednokratna bespovratna sredstva od provincijskih i lokalnih državnih tijela te da su time ostvarili korist jer su ta novčana sredstva primljena bez odgovarajućeg razmatranja.
(147)
Komisija je u pogledu tih specifičnih bespovratnih sredstava vladi NRK-a ponudila savjetovanje.
(148)
Vlada NRK-a protivila se savjetovanju i tvrdila da to ne bi bilo u skladu sa Sporazumom o subvencijama i kompenzacijskim mjerama („SSKM”) jer bi se takva savjetovanja trebala održati prije pokretanja ispitnog postupka te da bi se time nerazmjerno opteretila kineska nadležna sredstva u pogledu provjere podataka o svakom pojedinačnom programu.
(149)
Većina bespovratnih sredstava odnosila se na zanemarive iznose. Stoga ih Komisija nije dalje ispitivala.
(150)
Međutim, Komisija je ispitala jedan primjer velikog iznosa dodijeljenih bespovratnih sredstava za potrebe izgradnje spavaonica za zaposlenike društva koji je dodijeljen jednom od društava u uzorku i koji se smatra povezanim s navodima o programima bespovratnih sredstava u pritužbi.
(b) Zaključak
(151)
Prethodno spomenuta ad hoc narav bespovratnih sredstava jasan je znak da ta sredstva nisu bila dostupna drugim društvima, što znači da su bila specifična kako je definirano u članku 4. stavku 2. Osnovne antisubvencijske uredbe. Na temelju prikupljenih dokaza u pogledu primitka tih bespovratnih sredstava i u nedostatku drugih podataka Komisija ta bespovratna sredstva smatra subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. i članka 3. stavka 2. Osnovne antisubvencijske uredbe i time je predmetnom proizvođaču izvozniku prenesena korist.
(152)
Nakon objave društvo koje je primilo bespovratna sredstva tvrdilo je da su mu ona dodijeljena za renovaciju dugotrajne imovine koja se amortizira za 50 godina. Stoga je tu subvenciju potrebno raspodijeliti na razdoblje od 50 godina, a u obzir za izračun marže subvencije potrebno je uzeti samo udjel od jedne pedesetine koji odgovara koristi primljenoj tijekom RIP-a.
(153)
To društvo nije dostavilo nikakve dokaze kojima bi opravdalo razdoblje amortizacije od 50 godina za ulaganja u dugotrajnu imovinu, u ovom slučaju u zgradu koja se upotrebljavala kao spavaonica za osoblje. Stvarno razdoblje amortizacije dugotrajne imovine nekog društva obično je znatno kraće i odgovara razdoblju od deset do 20 godina. Na temelju toga, korist ostvarena tom dodjelom bespovratnih sredstava zanemariva je i stoga na nju nije potrebno uvesti kompenzacijske mjere.
6. Programi izravnog oslobađanja od poreza i snižavanja poreza
6.1. Program „dvije godine oslobođeni/tri godine polovina” za poduzeća sa stranim kapitalom
(a) Uvod
(154)
Programom „dvije godine oslobođeni/tri godine polovina” poduzećima sa stranim kapitalom daje se pravo na neplaćanje poreza na dohodak za prve dvije godine i plaćanje samo 12,5 % umjesto 25 % za iduće tri godine.
(b) Pravna osnova
(155)
Pravna su osnova ovog programa članak 8. Zakona o porezu na dohodak Narodne Republike Kine za poduzeća sa stranim kapitalom i strana poduzeća („Zakon o porezu za poduzeća sa stranim kapitalom”) i članak 72. Pravila za provedbu Zakona o porezu na dohodak Narodne Republike Kine za poduzeća sa stranim kapitalom i strana poduzeća. Prema vladi NRK-a, taj je program prekinut u skladu s člankom 57. Zakona o porezu na dohodak poduzeća iz 2008. s prijelaznim razdobljem do kraja 2012. U zakonu je stoga jasno da bi u poreznoj godini 2012. postojala korist u okviru tog programa.
(c) Nalazi ispitnog postupka
(156)
Programom „dvije godine oslobođeni/tri godine polovina” društva su ostvarila korist tijekom poslovne godine 2012. nakon koje je, prema kineskoj vladi, program povučen. U svakom slučaju, nijedno od društava u uzorku nije poduzeće u stranom vlasništvu koje bi moglo biti prihvatljivo za ovaj porezni program tijekom RIP-a.
(d) Zaključak
(157)
Društva u uzorku tijekom RIP-a nisu primila financijske doprinose u okviru ovog programa. Ispitnim je postupkom nadalje utvrđeno da je vlada NRK-a zaista povukla taj program.
6.2. Poduzeća visoke i nove tehnologije
(a) Uvod
(158)
Ovim programom omogućuje se ostvarenje smanjene stope poreza na dohodak poduzeća na 15 %, u usporedbi s uobičajenom stopom od 25 % društvima koja mogu pokazati da ispunjavaju određeni niz kriterija kako bi bila priznata kao „poduzeća visoke i nove tehnologije”.
(b) Pravna osnova
(159)
Pravna su osnova ovog programa članak 28. stavak 2. Zakona o porezu na dohodak poduzeća iz 2008., s „Administrativnim mjerama za određivanje poduzeća visokih i novih tehnologija” (Guo Ke Fa Huo [2008.] br. 172.) i članak 93. Pravilnika o provedbi Zakona o porezu na dohodak poduzeća zajedno s Obavijesti Državne porezne uprave o pitanjima povezanim s plaćanjem poreza na dohodak poduzeća visoke i nove tehnologije (Guo Shui Han [2008] br. 985.).
(c) Nalazi ispitnog postupka
(160)
Program se primjenjuje na poduzeća visoke i nove tehnologije koje vlada NRK-a prepoznaje kao takva. Kako bi bila prihvatljiva za ovaj program, poduzeća moraju imati ključna neovisna prava intelektualnog vlasništva te moraju ispunjavati sljedeće zahtjeve koji su utvrđeni u pravnoj osnovi i sažeti kako slijedi:
(a)
njihova je proizvodnja uključena u opseg proizvoda u „području visoke tehnologije s ključnom državnom potporom”;
(b)
njihovi ukupni rashodi za istraživanje i razvoj čine 3 - 6 % ukupnog prihoda od prodaje;
(c)
njihovi prihodi od proizvoda visoke i nove tehnologije čine više od 60 % ukupnog prihoda od prodaje;
(d)
broj osoblja koje je uključeno u istraživanje i razvoj čini 10 % ukupnog osoblja;
(e)
ispunjeni su ostali zahtjevi koji su utvrđeni „Administrativnim mjerama za poduzeća visoke i nove tehnologije iz 2008”.
(161)
Za neke je proizvođače izvoznike u uzorku utvrđeno da primjenjuju ovaj program te tako plaćaju samo 15 % poreza na dohodak poduzeća umjesto 25 %. Ta su društva podnijela zahtjev za status poduzeća nove i visoke tehnologije i primila su službenu obavijest da su ispunila kriterije programa te bi stoga imala pravo na ispunjavanje povrata poreza na dohodak u skladu s time.
(d) Zaključak
(162)
Komisija smatra da je ovaj program subvencija u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne antisubvencijske uredbe jer postoji financijski doprinos u obliku prihoda kojih se vlada NRK-a odriče, čime se daje korist predmetnim društvima. Korist za primatelje jednaka je iznosu porezne uštede.
(163)
Ova je subvencija specifična u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne antisubvencijske uredbe jer je ograničena na poduzeća koja dobivaju potvrdu poduzeća visoke i nove tehnologije i koja ispunjavaju sve zahtjeve administrativnih mjera iz 2008. Predmetna društva u uzorku primila su tu potvrdu. Nikakvi objektivni kriteriji prihvatljivosti niti su utvrđeni u zakonodavstvu niti ih je utvrdilo tijelo nadležno za dodjelu subvenciju.
(164)
Nakon objave vlada NRK-a osporila je zaključke Komisije tvrdeći da su kriteriji prihvatljivosti objektivni te da se jednako primjenjuju na sva društva u NRK-u. Stoga društva ne ispunjavaju kriterij specifičnosti.
(165)
Komisija ne prihvaća tu tvrdnju. Bespovratna sredstva dostupna su samo društvima sa specifičnim značajkama (poduzećima visoke i nove tehnologije), a ne svim industrijama i svim sektorima. Nadalje, prihvatljivost jednako tako nije automatska, nego ovisi o dodjeli potvrde poduzeća visoke i nove tehnologije koja se izdaje nakon postupka odlučivanja mjerodavnog tijela. Stoga je priroda programa specifična.
(166)
Prema tome, Komisija smatra da je ovo subvencija protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(e) Izračun iznosa subvencije
(167)
Komisija je izračunala iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere kao razliku između iznosa poreza koji se uobičajeno plaća tijekom RIP-a i iznosa poreza koji su predmetna društva stvarno platila tijekom RIP-a.
Poduzeća visoke i nove tehnologije
Naziv društva
Marža subvencije
Chongqing Polycomp International Corporation
0,0 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (27)
1,3 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,8 %
6.3. Smanjenja poreza na dohodak za poduzeća sa stranim kapitalom koja kupuju opremu proizvedenu u Kini
(a) Uvod
(168)
Ovim se programom društvima omogućuje da zatraže porezne kredite na kupnju opreme domaće proizvodnje ako je projekt u skladu s industrijskim politikama vlade NRK-a. Porezni kredit u iznosu do 40 % kupovne cijene opreme domaće proizvodnje može se primijeniti na postupno povećanje porezne obveze iz prethodne godine.
(b) Pravna osnova
(169)
Pravna su osnova ovog programa privremene mjere za kredite za porez na dohodak poduzeća radi ulaganja u opremu domaće proizvodnje za projekte tehnološke obnove od 1. srpnja 1999. i Obavijest Državne porezne uprave o obustavljanju provedbe politike odbitka poreza na dohodak za poduzeća i oslobađanja od tog poreza za ulaganja poduzeća u kupnju opreme domaće proizvodnje, br. 52. [2008.] Državne porezne uprave, na snazi od siječnja 2008.
(c) Nalazi ispitnog postupka
(170)
Kineska vlada tvrdila je da je ovaj program završen od siječnja 2008. u skladu s navedenom Obaviješću br. 52. Međutim, ispitnim postupkom otkriveno je da je jedno od društava u uzorku ostvarilo korist od tog programa tijekom RIP-a.
(d) Zaključak
(171)
Ovaj program predstavlja subvenciju jer se njime nudi financijski doprinos u obliku prihoda kojih se vlada NRK-a odrekla u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. Ovim se programom primateljima omogućuje korist u iznosu porezne uštede u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne antisubvencijske uredbe. Ta je subvencija specifična u skladu s člankom 4. stavkom 4. točkom (b) Osnovne uredbe jer porezna ušteda ovisi o upotrebi domaće u odnosu na uvezenu robu.
(e) Izračun iznosa subvencije
(172)
Komisija je izračunala iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere kao razliku između iznosa poreza koji se uobičajeno plaća tijekom RIP-a i iznosa poreza koji su predmetna društva stvarno platila tijekom RIP-a.
(173)
Stopa subvencije utvrđena u odnosu na ovaj program tijekom RIP-a za grupaciju Jiangsu Changai iznosi 0,2 %.
(174)
Nakon objave jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da ne ispunjava uvjete za financijski doprinos u okviru programa „Smanjenje poreza na dohodak za poduzeća sa stranim kapitalom koja kupuju opremu proizvedenu u Kini” jer nije poduzeće sa stranim kapitalom. Stoga mu je Komisija pogrešno dodijelila pravo u okviru tog programa na temelju dostupnih činjenica. Isto je tako tvrdio da su otkrivene manje pogreške u izračunu. Obje su tvrdnje prihvaćene te je izračun marže subvencije revidiran u skladu s time.
6.4. Ostali programi izravnog oslobađanja od poreza i snižavanja poreza
(175)
Ispitan je i porezni rabat za istraživanje i razvoj. Međutim, ta se mjera odnosila na zanemarive iznose. Zato je Komisija nije dodatno ispitivala.
(176)
Proizvođači izvoznici iz uzorka tijekom RIP-a nisu primili nikakve financijske doprinose u okviru preostalih programa oslobađanja od poreza iz odjeljka C.3.
7. Programi za neizravne poreze i uvozne carine
7.1. Oslobađanje od plaćanja PDV-a i rabat na uvozne carine za uvezenu opremu
(a) Uvod
(177)
Ovim se programom poduzećima sa stranim kapitalom ili domaćim poduzećima omogućuje oslobađanje od plaćanja PDV-a i rabat na uvozne carine za uvoz kapitalne opreme koja se upotrebljava u proizvodnji. Kako bi se ostvarilo pravo na oslobađanje, oprema ne smije biti na popisu neprihvatljive opreme, a poduzeće podnositelj zahtjeva mora dobiti potvrdu o državnoj potpori projekta koju u skladu s primjenjivim zakonodavstvom o ulaganjima, porezima i carini izdaju kineske vlasti ili Povjerenstvo za nacionalni razvoj i reforme.
(b) Pravna osnova
(178)
Pravnu osnovu za ovaj program čine Okružnica Državnog vijeća o prilagodbi poreznih politika o uvoznoj opremi, Guo Fa br. 37/1997, Obavijest Ministarstva financija, Glavne carinske uprave i Državne porezne uprave o prilagodbi politika o određenim povlaštenim uvoznim carinama, Priopćenje Ministarstva financija, Glavne carinske uprave i Državne porezne uprave [2008.] br. 43, Obavijest Povjerenstva za nacionalni razvoj i reforme o važnim pitanjima u vezi s davanjem potvrde o projektima koji se financiraju domaćim ili stranim kapitalom i koje podupire država, br. 316 2006 od 22. veljače 2006. i Katalog artikala koji se prilikom uvoza ne oslobađaju od plaćanja carine za poduzeća sa stranim kapitalom ili domaća poduzeća iz 2008.
(c) Nalazi ispitnog postupka
(179)
Sva su društva u uzorku ostvarila korist u okviru ovog programa.
(d) Zaključak
(180)
Smatra se da se ovim programom nudi financijski doprinos u obliku prihoda kojih se vlada NRK-a odrekla u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. jer su poduzeća sa stranim kapitalom i ostala prihvatljiva domaća poduzeća oslobođena od plaćanja PDV-a i/ili pristojbi koje bi inače bila obvezna plaćati. Na taj se način poduzećima primateljima pribavljaju koristi u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne antisubvencijske uredbe. Program je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne antisubvencijske uredbe jer je zakonodavstvom na temelju kojeg djeluje nadležno tijelo ograničen pristup programu za poduzeća koja ulažu pod posebnim poslovnim kategorijama koje su utvrđene isključivo pravom, a koje pripadaju povlaštenoj kategoriji ili ograničenoj kategoriji B u Katalogu uputa za industrije sa stranim ulaganjima i prijenosom tehnologije ili kategoriji u skladu s Katalogom ključnih industrija, proizvoda i tehnologija čiji razvoj potiče država.
(181)
Nakon objave vlada NRK-a osporila je zaključke Komisije tvrdeći da su kriteriji prihvatljivosti objektivni i da se jednako primjenjuju na sva društva u NRK-u. Stoga društva ne ispunjavaju kriterij specifičnosti. Međutim, vlada NRK-a nije ukazala ni na kakve posebne odredbe u zakonodavstvu kojima bi se potkrijepili njezini stavovi te nije dostavila nikakve zaključne dokaze da je prihvatljivost automatska.
(182)
Vlada NRK-a i jedan proizvođač izvoznik isto su tako tvrdili da Komisija ne može uvesti kompenzacijske mjere za moguće koristi PDV-a koje su mogla primiti tri društva u uzorku zbog toga što se oslobođenja PDV-a koja su dodjeljivana u prošlosti više ne mogu ostvariti, s učinkom od 2009. Stoga, čak i uz pretpostavku prosječnog razdoblja amortizacije za predmetnu uvezenu opremu između pet i deset godina, navodne koristi bi ili istekle prije uvođenja mjera ili njihov nastavak ne bi bio vjerojatan tijekom ukupnog petogodišnjeg razdoblja trajanja mjera.
(183)
Komisija napominje da je razdoblje amortizacije za neku od uvezene opreme mnogo duže od deset godina i da bi moglo trajati 15 ili 20 godina u nekim slučajevima. U svakom slučaju, Komisija nije uvela kompenzacijske mjere za koristi koje proizlaze iz kupnje uvezene opreme nakon 2009. Nadalje, vlada NRK-a prihvaća činjenicu da se društva još uvijek mogu okoristiti programom „malo nakon” uvođenja mjera. Stoga se ta tvrdnja odbacuje.
(e) Izračun iznosa subvencije
(184)
Iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunava se u odnosu na korist koju ostvare primatelji utvrđenu da postoji tijekom RIP-a. Smatra se da korist dana primateljima odgovara iznosu PDV-a i carine čijeg je plaćanja za uvezenu opremu primatelj bio oslobođen. Kako bi se osiguralo da je iznos protiv kojeg se mogu uvesti kompenzacijske mjere obuhvaćen jedino RIP-om, primljena korist amortizirana je tijekom vijeka upotrebe opreme u skladu s redovitim računovodstvenim postupcima proizvođača izvoznika.
(185)
Stopa subvencije utvrđena u odnosu na ovaj program tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike u uzorku iznosi:
Oslobađanje od plaćanja PDV-a i rabat na uvozne carine za uvezenu opremu
Društvo/grupacija
Stopa subvencije
Chongqing Polycomp International Corporation
0,5 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (28)
0,1 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,5 %
7.2. Ostali programi neizravnog oslobađanja od poreza i snižavanja poreza
(186)
Proizvođači izvoznici u uzorku tijekom RIP-a nisu primili nikakve financijske doprinose u okviru preostalih programa neizravnog oslobađanja od poreza iz odjeljka C.3.
8. Roba ili usluge koje daje vlada uz naknadu nižu od odgovarajuće
8.1. Osiguravanje sirovina, osiguravanje električne energije, osiguravanje vode
(187)
Nisu utvrđene nikakve subvencije koje bi bile povezane s kupnjom sirovina, vode ili električne energije proizvođača izvoznika u uzorku tijekom RIP-a.
8.2. Osiguranje prava upotrebe zemljišta
(a) Uvod
(188)
Društvima nije dopušteno neposredno kupovati zemljišta u NRK-u, nego mogu samo kupiti pravo upotrebe zemljišta od lokalnih tijela.
(b) Pravna osnova
(189)
U Zakonu Narodne Republike Kine o upravljanju zemljištem navodi se da sve zemljište pripada narodu te se ne može kupovati i prodavati, ali se utvrđuju uvjeti pod kojima se prava upotrebe zemljišta mogu prodavati poduzećima davanjem ponuda, kotiranjem ili dražbom.
(c) Nalazi ispitnog postupka
(190)
Sustavom dražbi u načelu bi se omogućilo tržištu da procijeni cijenu pojedinačnog prava upotrebe zemljišta te bi se prema tome cijena utvrđivala neovisno. Međutim, tijekom posjeta Komisije vlada NRK-a navela je da oni u svakom slučaju određuju najniže cijene za svaki stupanj zemljišta (zemljište se ocjenjuje od jedan do 15 na temelju kvalitete parcele zemljišta) ispod kojeg cijena za pravo upotrebe zemljišta ne može pasti.
(191)
Vlada NRK-a nadzire i ponudu zemljišta ograničavanjem kvota područja zemljišta za koje se pravo na upotrebu zemljišta može prodavati u industrijske ili stambene svrhe, po provincijama i po godinama.
(192)
U svakom slučaju, za kupnju prava upotrebe zemljišta proizvođača izvoznika u uzorku Komisija nije pronašla dokaze o postupku dražbe kojom je neovisno određena cijena prava upotrebe zemljišta. Proizvođač izvoznik kojem je dodijeljeno zemljište ponudio je početnu cijenu te mu je dodijeljeno pravo upotrebe zemljišta jer je bio jedini ponuđač. Nakon objave vlada NRK-a izjavila je da se ne slaže s nalazima Komisije koji ukazuju na to da ne postoji aktivno tržište za prodaju prava upotrebe zemljišta u NRK-u. Međutim, nije dostavila nove tvrdnje kojima bi podržala taj stav.
(193)
Nalazi ispitnog postupka potvrđuju da je stanje u vezi s ustupanjem i kupnjom zemljišta u NRK-u nejasno i netransparentno te da vlasti često proizvoljno određuju cijene. Vlasti određuju cijene u skladu sa Sustavom procjene gradskog zemljišta koji ih upućuje da pored ostalih kriterija za određivanje cijene industrijskog zemljišta razmotre i industrijsku politiku (29).
(194)
Osim toga, neovisni javno dostupni podaci ukazuju na to da se zemljište u NRK-u ustupa po cijenama nižima do uobičajenih tržišnih cijena (30).
(195)
Stoga su zapravo društva u uzorku platila cijenu koju je odredila vlada NRK-a. Pravo upotrebe zemljišta dodjeljuje se uz naknadu nižu od odgovarajuće u usporedbi s tržišnom referentnom vrijednošću koja je određena u nastavku teksta u odjeljku (e).
(196)
O situaciji sa zemljištem u NRK-u raspravlja se i u Radnom dokumentu MMF-a u kojem se potvrđuje da se prilikom ustupanja prava upotrebe zemljišta kineskim industrijama ne poštuju tržišni uvjeti (31).
(d) Zaključak
(197)
Komisija zaključuje da je ustupanje prava upotrebe zemljišta vlade NRK-a potrebno smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke iii. i članka 3. stavka 2. Osnovne antisubvencijske uredbe u obliku ponude robe kojom društva ostvaruju korist. Budući da ispitnim postupkom nije otkriveno postojanje aktivnog tržišta za prodaju prava upotrebe zemljišta u NRK-u, primjena vanjske referentne vrijednosti (vidjeti odjeljak (e) u nastavku) pokazuje da je iznos koji izvoznici u uzorku plaćaju za prava upotrebe zemljišta niži od tržišne cijene.
(198)
Subvencija je specifična prema članku 4. stavku 2. točki (a) i članku 4. stavku 2. točki (c) Osnovne antisubvencijske uredbe jer se Odlukom br. 40 Državnog vijeća zahtijeva da javna tijela osiguraju da se zemljište ustupi industrijama koje se potiču, a jedna je od njih i industrija filamentnih staklenih vlakana. U članku 18. Odluke br. 40 jasno se navodi da industrije koje su „ograničene” neće imati pristup zemljištu.
(e) Izračun marže subvencije
(199)
Korist je razlika između cijene plaćene za pravo upotrebe zemljišta i odgovarajuće vanjske referentne vrijednosti.
(200)
Komisija smatra Kineski Taipei primjerenom vanjskom referentnom vrijednošću zbog sljedećih razloga:
(a)
usporedivosti gospodarskog razvoja, BDP-a i gospodarske strukture Kineskog Taipeija i većine kineskih provincija i gradova u NRK-u u kojima proizvođači izvoznici u uzorku imaju poslovni nastan;
(b)
prostorne blizine NRK-a i Kineskog Taipeija;
(c)
visokog stupnja industrijske infrastrukture i u Kineskom Taipeiju i u mnogim provincijama NRK-a;
(d)
jakih gospodarskih veza i prekogranične trgovine između Kineskog Taipeija i NRK-a;
(e)
visoke gustoće naseljenosti u mnogim provincijama NRK-a i u Kineskom Taipeiju;
(f)
sličnosti vrste zemljišta i transakcija koji se rabe za postavljanje relevantnog referentnog mjerila u Kineskom Taipeiju s istim elementima u NRK-u; i
(g)
zajedničkih demografskih, jezičnih i kulturnih obilježja Kineskog Taipeija i NRK-a.
(201)
Nakon objave vlada NRK-a osporila je upotrebu Kineskog Taipeija kao referentne vrijednosti tvrdeći da je gustoća naseljenosti u Kineskom Taipeiju mnogo puta veća nego NRK-u, zbog čega stanje zemljišta i cijena u tim dvjema zemljama nije usporediva. Međutim, Komisija smatra da je zbog brojnih razloga objašnjenih u prethodnoj uvodnoj izjavi referentna vrijednost odabrana na razumnoj osnovi.
(202)
Nadalje, nakon objave jedan je proizvođač izvoznik u uzorku predložio da primjena Kineskog Taipeija nije primjerena gospodarskim uvjetima u toj provinciji u kojoj ima poslovni nastan, ali nije predložio alternativu. To je društvo tvrdilo i da se mala zemljopisna udaljenost između NRK-a i Taipeija ne bi trebala smatrati valjanim kriterijem za odabir upravo te referentne vrijednosti, ali tu tvrdnju nije potkrijepilo. Budući da nije predložena alternativna referentna vrijednost, potvrđuje se primjena Kineskog Taipeija.
(203)
Uzimajući sve ove čimbenike u obzir, Komisija je zaključila da bi cijene prava upotrebe zemljišta u NRK-u, kada bi prevladali tržišni uvjeti, za proizvođače izvoznike u uzorku bile vrlo slične cijenama zemljišta u Kineskom Taipeiju.
(204)
Prosječne cijene zemljišta u Kineskom Taipeiju za 2012. dobivene su od Ureda za industriju pri Ministarstvu gospodarstva i prilagođene unatrag za inflaciju i rast BDP-a radi utvrđivanja referentne cijene za zemljište u svakoj kalendarskoj godini. Budući da su prava upotrebe zemljišta valjana 50 godina i amortizirana na toj osnovi, korist u RIP-u iznosit će 1/50 razlike između referentne cijene i stvarno plaćene cijene.
(205)
Utvrđena je sljedeća stopa subvencije za osiguranje zemljišta po naknadi nižoj od odgovarajuće:
Osiguranje prava upotrebe zemljišta po naknadi nižoj od odgovarajuće
Naziv društva
Marža subvencije
Chongqing Polycomp International Corporation
2,9 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (32)
1,6 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
1,6 %
9. Zaključak o subvencioniranju
(206)
Komisija je izračunala iznose subvencija koje podliježu kompenzacijskim mjerama u skladu s odredbama Osnovne antisubvencijske uredbe za ispitivana društva po programu i zbrojila te iznose kako bi izračunala ukupan iznos subvencije za svakog proizvođača izvoznika u RIP-u.
(207)
Kako bi izračunala ukupne marže subvencije prikazane u nastavku, Komisija je prvo izračunala postotak subvencioniranja, koji je iznos subvencije u odnosu na ukupni promet društva. Taj je postotak zatim upotrijebljen za izračun subvencije dodijeljene izvozu predmetnog proizvoda u Uniju tijekom RIP-a.
(208)
Zatim je izračunan iznos subvencije po toni predmetnog proizvoda izvezenog u Uniju tijekom RIP-a, a marže prikazane u nastavku izračunane su kao postotak CIF vrijednosti (troškovi, osiguranje, vozarina) istog izvoza po toni.
(209)
U skladu s člankom 15. stavkom 3. Osnovne antisubvencijske uredbe ukupna marža subvencije za društva koja surađuju, a nisu uključena u uzorak, izračunana je na temelju ponderirane prosječne marže subvencije utvrđene za proizvođače izvoznike koji surađuju u uzorku, osim grupacije kojoj pripada proizvođač izvoznik koji podliježe odredbama članka 28. stavka 1.
Naziv društva
Marža subvencije
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (33)
5,8 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3 %
Ostala društva koja surađuju
10,2 %
D. ŠTETA
1. Proizvodnja u Uniji i industrija Unije
(210)
Istovjetni proizvod tijekom razdoblja ispitnog postupka proizvodilo je osam proizvođača iz Unije. Oni čine „industriju Unije” u smislu članka 4. stavka 1. Osnovne antidampinške uredbe i članka 9. stavka 1. Osnovne antisubvencijske uredbe.
(211)
Utvrđeno je da je ukupna proizvodnja u Uniji tijekom razdoblja ispitnog postupka iznosila između 530 000 i 580 000 tona. Komisija je utvrdila iznos na temelju dostupnih podataka o industriji Unije koje je dostavilo udruženje APFE. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 17., za uvrštenje u uzorak odabrana su proizvodna postrojenja triju proizvođača iz Unije koji su predstavljali 52 % ukupne proizvodnje istovjetnog proizvoda u Uniji.
(212)
Na temelju podataka iz pritužbe/zahtjeva za reviziju u kojima su objavljeni stvarni makroekonomski pokazatelji podnositelja pritužbe/zahtjeva i na temelju toga što samo vrlo ograničen broj proizvođača iz Unije nije činio dio podnositelja pritužbe/zahtjeva, čini se primjerenim ne objaviti stvarne objedinjene makroekonomske pokazatelje u pogledu svih proizvođača iz Unije jer bi bilo koja zainteresirana strana mogla razaznati koji podaci specifični za društva koja nisu sudjelovala u zahtjevu/pritužbi nedostaju.
(213)
Nakon konačne objave vlada NRK-a uložila je prigovor na tretman povjerljivosti i navođenje ukupne potrošnje u Uniji i ostalih makroekonomskih pokazatelja štete u rasponima.
(214)
Ako se to od nje zahtijeva i ako postoji dobar razlog, Komisija ima obvezu poštovati povjerljive podatke proizvođača koji nisu podnijeli pritužbu. Objavom preciznih makroekonomskih pokazatelja omogućilo bi se utvrđivanje povjerljivih podataka tih proizvođača i time bi se štetilo njihovim interesima. Ta se tvrdnja stoga odbacuje.
2. Potrošnja u Uniji
(215)
Komisija je utvrdila potrošnju u Uniji na temelju i. količine prodaje industrije Unije na tržištu Unije na temelju podataka koje je dostavio APFE i ii. uvoza iz trećih zemalja na temelju podataka Eurostata (COMEXT).
(216)
Potrošnja u Uniji razvijala se kako slijedi:
Tablica 1.
Potrošnja u Uniji (u metričkim tonama)
2010.
2011.
2012.
RIP
Ukupna potrošnja u Uniji
700 000 - 750 000
680 000 - 730 000
710 000 - 760 000
720 000 - 770 000
Indeks (2010. = 100)
100
97
101
103
Izvor: Podaci udruženja APFE; Eurostat (COMEXT)
(217)
Između 2010. i RIP-a potrošnja u Uniji povećala se za 3 %.
(218)
Nakon konačne objave jedan je korisnik tvrdio da se potrošnja u Uniji smanjila za gotovo 30 % u 2009. Tvrdio je da u tom svjetlu povećanje od 3 % iz 2010. nije znatno. Komisija to povećanje nije smatrala znatnim, ali je napomenula da se potrošnja povećala tijekom razmatranog razdoblja.
3. Uvoz iz predmetne zemlje
3.1. Količina i tržišni udio dampinškog i subvencioniranog uvoza
(219)
Analizom u nastavku teksta obuhvaćeni su i dampinški i subvencionirani uvoz nakon istih proizvođača iz NRK-a u uzorku i istog razdoblja ispitnog postupka.
(220)
Količina uvoza predmetnog proizvoda iz NRK-a razvijala se kako slijedi:
Tablica 2.
Količina uvoza (u metričkim tonama), tržišni udio
2009.
2010.
2011.
2012.
RIP
Količina uvoza (u tonama)
98 916
152 514
109 172
125 781
130 958
Indeks (2010. = 100)
65
100
72
82
86
Indeks (2009. = 100)
100
154
110
127
132
Tržišni udio
13 % - 18 %
19 % - 24 %
13 % - 18 %
15 % - 20 %
15 % - 20 %
Indeks (2010. = 100)
87
100
73
81
83
Indeks (2009. = 100)
100
115
84
93
97
Izvor: Eurostat (COMEXT)
(221)
Količina uvoza iz NRK-a smanjila se za 14 % tijekom razmatranog razdoblja, a njegov tržišni udio za 17 %. Međutim, 2010. nije primjerena referentna godina i kretanje uvoza analiziralo bi se točnije kad bi se u obzir uzela i 2009., kako je prikazano u prethodnoj tablici. Znatno gomilanje kineskih proizvoda od filamentnih staklenih vlakana uvoznika iz Unije prije uvođenja privremenih mjera u rujnu 2010. obilježilo je tu godinu. Ispitnim postupkom zaista se pokazalo da su tijekom prvih devet mjeseci 2010. iz NRK-a uvezene znatno veće količine od uobičajenih. Uvoz iz NRK-a iznosio je oko 99 000 tona u 2009., dok je u 2010. premašio 152 000 i zatim se u 2011. smanjio na oko 109 000 tona. To kretanje pokazuje jasan porast uvoza od 2009. nadalje. Od 2011. kineski se uvoz povećao za 20 % u smislu količine, čime je vratio tržišni udio od dvaju postotnih bodova.
(222)
Nekoliko strana ponovilo je tvrdnje da su se uvoz iz NRK-a i njegov tržišni udio smanjili između 2010. i kraja RIP-a te da stoga nije dokazano znatno povećanje uvoza kako se zahtijeva u skladu s člankom 3. stavkom 2. ADA-e i člankom 15. stavkom 2. SSKM-a. Nadalje, te strane tvrde da 2009. nije primjerena referentna godina zbog sljedećih razloga: i. u Osnovnoj antidampinškoj uredbi i Osnovnoj antisubvencijskoj uredbi ne postoji pravna osnova, a Meksički odbor za čelične cijevi tvrdio je da „tijelo koje provodi ispitni postupak ne bi smjelo upotrijebiti vremenske podskupove unutar nekog razdoblja”, ii. ne postoje dokazi za tvrdnju da je uvoz iz 2010. bio rezultat gomilanja zaliha i iii. podaci za 2009. nisu uzeti u obzir ni za jedan drugi aspekt procjene štete, zbog čega ta procjena nije objektivna.
(223)
Što se tiče prve i treće tvrdnje, u Osnovnoj antidampinškoj i Osnovnoj antisubvencijskoj uredbi, koje čine primjenjivo pravo, nije detaljno određeno koje je razdoblje potrebno uzeti u obzir za potrebe analize kretanja. Stoga ne postoji razlog zbog kojeg se 2009. ne bi mogla uzeti u obzir radi analiziranja kretanja uvoza iz NRK-a. Time se ne umanjuje objektivnost analize. Dapače, time se dopunjava analiza u pogledu stanja industrije Unije. Godina 2009. uzeta je u obzir uz razmatrano razdoblje samo u pogledu specifičnih pokazatelja štete koji se odnose na kineski uvoz, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 219. Za ostale pokazatelje štete nisu postojali objektivni razlozi zbog kojih se sve godine razmatranog razdoblja ne bi u potpunosti uzele u obzir.
(224)
Što se tiče druge tvrdnje, učinak gomilanja zaliha pokazao se vrlo jasno u mjesečnim podacima o uvozu dobivenima iz baze podataka uspostavljene u skladu s člankom 14. stavkom 6. Osnovne antidampinške uredbe (vidjeti grafikon 1. u nastavku) (34). Prije uvođenja privremenih mjera uvoz predmetnog proizvoda iz NRK-a jako se povećao u drugom i trećem tromjesečju 2010. (za potrošnju prije kraja 2010./početka 2010. zbog ograničenog roka trajanja). To nije odgovaralo sličnom povećanju potrošnje, što upućuje na to da je taj uvoz izvršen radi gomilanja zaliha zbog predviđenog uvoza mjera. Vlada NRK-a nije dostavila drugo objašnjenje za to povećanje i Komisija stoga može razumno smatrati da je prije uvođenja privremenih mjera krajem 2010. došlo do gomilanja zaliha. Dodatan je dokaz za to činjenica da je razina mjesečnog uvoza iz NRK-a u razdoblju između privremenih i konačnih mjera (četvrto tromjesečje 2010. i prvo tromjesečje 2011.) bila vrlo niska. Kad su mjere snižene u konačnoj fazi (u ožujku 2011.), mjesečne razine uvoza ponovno su se povećale na stabilnu razinu.
Grafikon 1.
Uvoz predmetnog proizvoda iz NRK-a (mjesečna količina)
Izvor: Baza podataka iz članka 14. stavka 6.
3.2. Cijene dampinškog i subvencioniranog uvoza
(225)
Kineske uvozne cijene (isključujući antidampinške pristojbe na snazi) razvijale su se na sljedeći način:
Tablica 3.
Uvozne cijene
2010.
2011.
2012.
RIP
Prosječna cijena CIF (EUR/tona)
911
877
892
834
Indeks (2010. = 100)
100
96
98
92
Izvor: Eurostat (COMEXT)
(226)
Kineske uvozne cijene CIF (isključujući antidampinške pristojbe na snazi) razvijale su se od 911 EUR/tona na 834 EUR/tona tijekom razmatranog razdoblja. To predstavlja smanjenje od 8 % tijekom razmatranog razdoblja.
(227)
Vlada NRK-a i jedan korisnik tvrdili su da je usporedba prosječnih uvoznih cijena bez analize ponude proizvoda obmanjujuća. Vlada NRK-a nadalje je tvrdila i da se većina uvoza iz NRK-a sastojala od najjeftinije vrste proizvoda, tj. roving prediva.
(228)
Suprotno toj tvrdnji, ponuda proizvoda u analizi u potpunosti je uzeta u obzir jer je Komisija usporedila prodajne cijene kineskih proizvođača izvoznika s cijenama proizvođača iz Unije u uzorku po vrsti proizvoda. Taj je isti pristup primijenjen i u početnom ispitnom postupku.
(229)
Nakon konačne objave vlada NRK-a zatražila je kineske uvozne cijene po vrsti proizvoda iz tablice 3. s obzirom na to da su za izračun marži obaranja cijena i štete upotrijebljeni podaci po vrsti proizvoda.
(230)
Prosječna kineska uvozna cijena iz tablice 3. upotrebljava se za dokazivanje kretanja tijekom razmatranog razdoblja. U tu svrhu prikazivanja kretanja primjereno je upotrijebiti prosječne cijene. Za utvrđivanje obaranja cijena i izračune marže štete upotrijebljeni su podaci po vrsti proizvoda.
(231)
Kako bi se utvrdilo obaranje cijena tijekom RIP-a, ponderirane prosječne prodajne cijene po vrsti proizvoda koje su proizvođači iz Unije u uzorku naplaćivali nepovezanim kupcima na tržištu Unije, prilagođene razini franko tvornica, uspoređene su s odgovarajućim ponderiranim prosječnim cijenama po vrsti uvezenog proizvoda koje su kineski proizvođači u uzorku naplaćivali prvom nepovezanom kupcu na tržištu Unije, utvrđenima na razini CIF uz odgovarajuće prilagodbe za carinske pristojbe, antidampinške pristojbe i troškove nastale nakon uvoza. Usporedba cijena izvršena je za svaku vrstu za transakcije na istoj razini trgovine. Rezultat usporedbe izražen je kao postotak ponderirane prosječne cijene na razini franko tvornica proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razdoblja ispitnog postupka. Za jednog od glavnih kineskih izvoznika u Uniju pokazala se marža obaranja cijena od 2 % unatoč trenutačnim antidampinškim mjerama (i carinskim pristojbama) koje su dodane uvoznoj cijeni. Velika većina ostalog uvoza izvršena je po cijenama na razini usporedivoj s cijenama Unije.
(232)
Nakon konačne objave jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da u pogledu triju PCN-ova postoje greške u vrijednostima CIF.
(233)
Ta je tvrdnja bila točna i Komisija je prilagodila predmetne vrijednosti CIF, što je dovelo do male promjene u maržama obaranja cijena za tog proizvođača izvoznika (vidjeti uvodnu izjavu 440.).
(234)
Nekoliko strana tvrdilo je da tijekom RIP-a nije bilo znatnog obaranja cijena. Te su strane navele da je marža obaranja cijena od 2 % za jednog izvoznika gotovo na razini de minimis i da je nije moguće smatrati znatnom. Osim toga, uputile su na praksu Komisije u skladu s kojom se smatralo da ograničeno obaranje cijena ili obaranje cijena od 6 % nema učinak na općenitu razinu cijena u Uniji zbog ograničene količine izvoza.
(235)
Unatoč trenutačnim antidampinškim pristojbama, obaranje cijena i dalje je prisutno. Upućivanje na praksu Komisije obmanjujuće je. U predmetu u pogledu „gustog natrijeva karbonata” (35) za obaranje cijena od 6 % smatralo se da gotovo da i nema učinak na općenite razine cijena zbog ograničene količine uvoza i tržišnog udjela zemlje izvoznice od 1,4 %. Za usporedbu, tržišni udio NRK-a u RIP-u iznosi između 15 % i 20 %. U predmetu o „određenim sustavima za lasersko optičko čitanje” (36) radilo se o ograničenom obaranju cijena za predmetni uvoz u pogledu i. velikog povećanja potrošnje u Uniji (129 %) i ii. naravi predmetnog proizvoda, tj. proizvoda koji nije homogen i ima brojna raznolika svojstva i tehničke razlike te podliježe brzom tehnološkom razvoju. U trenutačnim ispitnim postupcima tržište predmetnog proizvoda potpuno je drukčije zbog čega se razmjeri obaranja cijena moraju razmotriti točno u tom tržišnom kontekstu. Predmetni proizvod je osnovni homogeni proizvod za ojačanje na tržištu koje je relativno stabilno. Takvo je tržište osjetljivije na razlike u cijenama te čak i mala razlika u cijeni može imati velik utjecaj na tržište. Stoga se zbog činjenice da nije bilo znatnijeg obaranja cijena ne mijenjaju zaključci Komisije. Dapače, taj je element u potpunosti uzet u obzir u procjeni. U svakom slučaju, svaki se predmet procjenjuje zasebno, a ukupna slika o šteti sastoji se od brojnih pokazatelja od kojih nijedan nema presudnu važnost.
4. Gospodarsko stanje industrije Unije
(236)
U skladu s člankom 3. stavkom 5. Osnovne antidampinške uredbe i člankom 8. stavkom 4. Osnovne antisubvencijske uredbe ispitivanje utjecaja dampinškog i subvencioniranog uvoza na industriju Unije uključivalo je i procjenu svih gospodarskih čimbenika koji su imali utjecaj na stanje industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja.
(237)
Kako je navedeno u uvodnim izjavama 17. - 25., za utvrđivanje moguće štete koju je pretrpjela industrija Unije provedeno je uzorkovanje.
(238)
Za potrebe utvrđivanja štete Komisija je razlikovala makroekonomske i mikroekonomske pokazatelje štete. Komisija je ocijenila makroekonomske pokazatelje na temelju podataka iz pritužbe i zahtjeva za reviziju te iz naknadnih podnesaka i statističkih podataka i radi provjere ih usporedila sa statističkim podacima kad je to bilo moguće. Podaci su se odnosili na sve proizvođače iz Unije. Komisija je ocijenila mikroekonomske pokazatelje na temelju podataka iz odgovora na upitnik koje su dostavili proizvođači iz Unije u uzorku. Utvrđeno je da su oba skupa podataka reprezentativna za gospodarsko stanje industrije Unije.
(239)
Makroekonomski pokazatelji su sljedeći: proizvodnja, proizvodni kapacitet, iskorištenost kapaciteta, količina prodaje, tržišni udio, rast, zaposlenost, produktivnost, visina dampinške marže i marže subvencije te oporavak od prethodnog dampinga ili subvencioniranja.
(240)
Mikroekonomski pokazatelji su sljedeći: prosječne jedinične cijene, jedinični trošak, troškovi rada, zalihe, profitabilnost, novčani tok, ulaganja, povrat ulaganja i sposobnost prikupljanja kapitala.
5. Makroekonomski pokazatelji
5.1. Proizvodnja, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta
(241)
Razlike u godišnjoj proizvodnji česte su za industriju Unije s obzirom na to da je peći potrebno ponovno izgraditi svakih sedam do deset godina, zbog čega nastaje veća količina proizvodnje u godini prije toga radi prikupljanja zaliha i manja razina proizvodnje u godini kada je peć izvan pogona radi ponovne izgradnje. Kad je peć izvan pogona radi ponovne izgradnje, i proizvodni kapacitet bit će niži te godine.
(242)
Uzimajući u obzir ta ograničenja, ukupna proizvodnja u Uniji, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta razvijali su se tijekom razmatranog razdoblja kako slijedi:
Tablica 4.
Proizvodnja, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta
2010.
2011.
2012.
RIP.
Količina proizvodnje (u tonama)
560 000 - 610 000
580 000 - 630 000
510 000 - 560 000
530 000 - 580 000
Indeks
100
103
92
95
Proizvodni kapacitet (u tonama)
670 000 - 720 000
680 000 - 730 000
650 000 - 700 000
640 000 - 690 000
Indeks
100
101
97
96
Iskorištenost kapaciteta
84 %
86 %
81 %
84 %
Indeks
100
102
95
99
Izvor: Podaci udruženja APFE
(243)
U kontekstu povećane potrošnje u Uniji (za 3 %) proizvodnja predmetnog proizvoda industrije Unije smanjila se za 5 % između 2010. i RIP-a. Proizvodni kapacitet jednako se tako smanjio između 2010. i RIP-a za oko 4 %. Iskorištenost kapaciteta ostala je relativno stabilna tijekom razmatranog razdoblja, osim pada u 2012.
(244)
Pad proizvodnje za 11 postotnih podova i pad proizvodnog kapaciteta za 4 postotna boda moguće je uočiti između 2011. i 2012. To je rezultat restrukturiranja industrije Unije i zatvaranja nekih proizvodnih postrojenja. Proizvođač filamentnih staklenih vlakana Ahlstrom obustavio je proizvodnju krajem 2011., a društvo Owens Corning Vado Ligure iz Italije zatvorilo je postrojenje u 2012. jer se nije moglo oporaviti od dampinškog uvoza. Međutim, industrija Unije vjeruje da nakon restrukturiranja i ponovne uspostave poštenih uvjeta tržišnog natjecanja može ostati održiva industrija, čime se objašnjava zašto i dalje ulaže u ponovnu izgradnju postojećih peći.
(245)
Nakon konačne objave vlada NRK-a tvrdila je da je Komisija upotrijebila vijek trajanja peći kraći od prosječnog i da je zbog toga došlo do znatnih neučinkovitosti u ulaganjima proizvođača iz Unije i njihovoj upotrebi peći.
(246)
Dokazano je da su odluke industrije Unije o ponovnoj izgradnji peći donesene na temelju razmatranja o proizvodnji i energetskoj učinkovitosti. Nisu postojale naznake da je vijek trajanja peći kako su ga primijenili proizvođači iz Unije u uzorku predstavljao lošu praksu u toj industriji i da nije bio u skladu sa zahtjevima ponude proizvoda.
(247)
Nekoliko strana tvrdilo je da se mora razmatrati razdoblje duže od razdoblja između 2010. i RIP-a, posebno zbog troškova ponovne izgradnje peći koji bi utjecali na sve makroekonomske i mikroekonomske pokazatelje. Vlada NRK-a tvrdila je da o godinama u kojima su proizvođači iz Unije ponovno gradili peći nisu objavljeni nikakvi podaci i informacije.
(248)
Ponovne izgradnje peći svojstvene su predmetnoj industriji te se ponavljaju. Bitne su za osiguranje nastavka rada i zadržavanja kapaciteta. Provedena ulaganja u istraživanja i razvoj izravno su povezana s operativnim kapacitetom i omogućivanjem razvoja proizvoda prilagođenih potrebama kupaca. Stoga ta ulaganja nisu ograničena na razmatrano razdoblje. Neovisno o razmatranom razdoblju, uvijek će biti prisutni učinci popravaka ili ponovne izgradnje peći na količinu proizvodnje. Podaci specifični za pojedina društva u odnosu na razdoblja ponovne izgradnje peći smatraju se povjerljivima.
(249)
Jedan je korisnik tvrdio i da je industrija Unije mogla izbjeći sve štetne učinke (subvencioniranog i dampinškog uvoza) jer je iskorištenost kapaciteta ostala relativno stabilna tijekom razdoblja od 2010. do kraja RIP-a.
(250)
Proizvodnja istovjetnog proizvoda neprekidan je proces koji se ne može prilagoditi kratkoročnim fluktuacijama potražnje. Tu je relativno stabilnu iskorištenost kapaciteta nužno razmotriti u kontekstu smanjenja proizvodnog kapaciteta. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
5.2. Količina prodaje i tržišni udio
(251)
Količina prodaje industrije Unije na slobodnom tržištu Unije i količina vlastite prodaje na tržištu Unije te predmetni tržišni udjeli tijekom razmatranog razdoblja razvijali su se kako slijedi:
Tablica 5.
Količina prodaje i tržišni udio
2010.
2011.
2012.
RIP
Količina prodaje na slobodnom tržištu Unije (u tonama)
420 000 - 470 000
390 000 - 440 000
400 000 - 450 000
420 000 - 470 000
Indeks
100
94
96
99
Tržišni udio prodaje na slobodnom tržištu
58 % - 63 %
56 % - 61 %
55 % - 60 %
56 % - 61 %
Indeks
100
96
95
97
Količina vlastite prodaje na tržištu Unije (u tonama)
20 000 - 70 000
30 000 - 80 000
30 000 - 80 000
30 000 - 80 000
Indeks
100
114
123
121
Tržišni udio vlastite prodaje na tržištu
4 % - 9 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
Indeks
100
117
122
118
Izvor: Podaci udruženja APFE
(252)
Tijekom razmatranog razdoblja količina prodaje na slobodnom tržištu proizvoda od filamentnih staklenih vlakana industrije Unije (odnosno nepovezanim kupcima) blago se smanjila za 1 % tijekom razmatranog razdoblja. Međutim, u kontekstu povećanja potrošnje u Uniji za 3 %, na temelju toga došlo je do pada tržišnog udjela industrije Unije sa 58 % do 62 % u 2010. na 56 % do 60 % tijekom RIP-a. Niža količina prodaje u 2011. posljedica je učinka gomilanja kineskog uvoza u 2010. koji je postupno došao na tržište u 2011.
(253)
Tijekom razmatranog razdoblja prodaja industrije Unije na vlastitom tržištu činila je između 11 % i 14 % ukupne prodaje (na slobodnom tržištu i vlastitom) industrije Unije na tržištu Unije. Prodaja na vlastitom tržištu povećavala se između 2010. i 2012. te se nakon toga stabilizirala u RIP-u. Povećanje prodaje na vlastitom tržištu između 2010. i 2011. u apsolutnom je smislu ograničeno.
5.3. Zaposlenost i produktivnost
(254)
Zaposlenost i produktivnost proizvođača iz Unije tijekom razmatranog razdoblja razvijale su se kako slijedi:
Tablica 6.
Zaposlenost i produktivnost
2010.
2011.
2012.
RIP
Broj zaposlenika
3 450 - 3 950
3 350 - 3 850
3 200 - 3 700
3 000 - 3 500
Indeks
100
97
95
89
Produktivnost (jedinica/zaposlenik)
153
163
150
164
Indeks
100
106
98
107
Izvor: Podaci udruženja APFE
(255)
Razina zaposlenosti proizvođača iz Unije pokazuje da je industrija Unije pokušala racionalizirati proizvodnju tijekom razmatranog razdoblja kako bi smanjila troškove proizvodnje. Broj zaposlenika tijekom razmatranog razdoblja zaista se smanjio za 11 %.
(256)
Zajednički učinak promjene broja zaposlenika i količine proizvodnje tijekom istog razmatranog razdoblja doveo je do povećanja produktivnosti radne snage proizvođača iz Unije od 7 % između 2010. i RIP-a mjerene kao proizvodnja (u tonama) po zaposleniku godišnje.
5.4. Rast
(257)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 217., potrošnja u Uniji povećala se za 3 % tijekom razmatranog razdoblja. S obzirom na brojne primjene istovjetnog proizvoda, industrija Unije i korisnici očekuju da će se taj rast nastaviti u bliskoj budućnosti.
5.5. Visina dampinške marže i marže subvencije te oporavak od prethodnog dampinga ili subvencioniranja
(258)
Industrija Unije trpjela je štetu zbog dampinškog uvoza iz NRK-a do 2011. kad su na snagu stupile pristojbe. Pristojbe na snazi protiv uvoza iz NRK-a namijenjene su omogućavanju poštenih tržišnih uvjeta u kojima bi se industrija Unije mogla pošteno natjecati s tim uvozom na tržištu i oporaviti se od pretrpljene štete.
(259)
Međutim, to se nije dogodilo. Industrija Unije sada ponovno ostvaruje gubitke te je nastavila gubiti tržišni udio, iako se potrošnja u Uniji povećala. Uvoz iz NRK-a nastavio je pritjecati po vrlo niskim cijenama te se povećao njegov tržišni udio. Tržišni udio kineskog uvoza bio je u razdoblju ispitnog postupka 3 postotna boda veći od razine prije uvođenja pristojbi (37). Industrija Unije restrukturirala se i zatvorila neka postrojenja (vidjeti uvodnu izjavu 244.). Jasno je da nije došlo do oporavka od prethodnog dampinga.
(260)
S obzirom na razinu količine, tržišnog udjela i cijena dampinškog i subvencioniranog uvoza iz NRK-a i uzimajući u obzir postojeće dampinške marže (9,6 % i 29,7 %) (38), utjecaj na stanje industrije Unije može se smatrati znatnim.
(261)
Budući da je ovo prvi antisubvencijski ispitni postupak u vezi s predmetnim proizvodom, oporavak od prethodnog dampinga nije bitna stavka u ocjeni.
6. Mikroekonomski pokazatelji
6.1. Cijene
(262)
Ponderirane prosječne jedinične prodajne cijene proizvođača iz Unije u uzorku u Uniji tijekom razmatranog razdoblja razvijale su se kako slijedi:
Tablica 7.
Prodajne cijene na slobodnom tržištu i na tržištu vlastite prodaje u Uniji
2010.
2011.
2012.
RIP
Prosječna jedinična prodajna cijena na razini franko tvornica na slobodnom tržištu u Uniji (EUR/tona)
1 061
1 144
1 070
1 035
Indeks (2010. = 100)
100
108
101
98
Prosječna jedinična prodajna cijena na razini franko tvornica na tržištu vlastite prodaje u Uniji (EUR/tona)
1 006
1 031
1 027
989
Indeks (2010. = 100)
100
103
102
98
Izvor: Podaci proizvođača iz Unije u uzorku
(263)
Jedinične prodajne cijene na slobodnom tržištu pale su za 2 % tijekom razmatranog razdoblja. Budući da su privremene pristojbe stupile na snagu u rujnu 2010., industrija Unije uspjela je u 2011. povećati cijene. Međutim, od 2011. jedinične prodajne cijene pale su za 10 %.
(264)
Što se tiče jediničnih prodajnih cijena na tržištu vlastite prodaje (tj. transfernih cijena), one su pratile jednako kretanje kao jedinične prodajne cijene na slobodnom tržištu te je industrija Unije povećala prodajne cijene na tržištu vlastite prodaje u 2011., da bi te jedinične prodajne cijene nakon toga pale za 4 %.
6.2. Prosječni jedinični trošak proizvodnje
(265)
Jedinični trošak proizvodnje tijekom razmatranog razdoblja razvijao se na sljedeći način:
Tablica 8.
Jedinični trošak proizvodnje
2010.
2011.
2012.
RIP
Jedinični trošak proizvodnje (EUR/tona)
964
990
1 032
976
Indeks (2010. = 100)
100
103
107
101
Izvor: Podaci proizvođača iz Unije u uzorku
(266)
Prosječni jedinični trošak proizvodnje povećao se između 2010. i 2012. Nakon 2012. prosječni jedinični trošak proizvodnje ponovno se smanjio, i to gotovo na razinu iz 2010. Vrhunac iz 2012. pripisuje se posebnoj situaciji povezanoj s ulaganjem jednog od proizvođača iz Unije u uzorku. Tijekom cijelog razmatranog razdoblja prosječni jedinični trošak proizvodnje povećao se za samo 1 %.
(267)
Nekoliko korisnika tvrdilo je da stanje određenog društva ne bi trebalo biti opravdanje za općenite zaključke. Zaključak u pogledu jediničnog troška proizvodnje bio je da je taj trošak razmjerno stabilan. Vrhunac iz 2012. nije utjecao na općenite zaključke.
(268)
Jedinični trošak proizvodnje temelji se na ukupnoj količini proizvodnje proizvođača iz Unije u uzorku. Jedinična prodajna cijena iz tablice 7. temelji se na prodaji nepovezanim kupcima u Uniji. Stoga ta dva pokazatelja imaju različite osnove i nisu izravno usporedivi.
(269)
Nakon konačne objave CCCLA je tvrdio da je nužno da Komisija dostavi dovoljno usporedivih podataka kako bi se procijenilo može li se blago smanjenje prodajnih cijena Unije objasniti varijacijama troškova proizvodnje.
(270)
Ta dva pokazatelja imaju različitu osnovu te iako apsolutne vrijednosti nisu izravno usporedive, njihova kretanja jesu.
6.3. Troškovi rada
(271)
Prosječni troškovi rada proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja razvijali su se kako slijedi:
Tablica 9.
Prosječni troškovi rada po zaposleniku
2010.
2011.
2012.
RIP
Prosječni troškovi po zaposleniku (EUR)
40 518
41 590
42 310
42 917
Indeks (2010. = 100)
100
103
104
106
Izvor: Podaci proizvođača iz Unije u uzorku
(272)
Prosječni troškovi rada po zaposleniku blago su se povećali (za 6 %) tijekom razmatranog razdoblja. To je bilo u skladu s indeksom troška rada u zemljama u kojima proizvođači u uzorku imaju poslovni nastan (39).
6.4. Zalihe
(273)
Razine zaliha proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja razvijale su se kako slijedi:
Tablica 10.
Zalihe
2010.
2011.
2012.
RIP
Završne zalihe (u tonama)
18 539
46 585
50 198
52 805
Indeks (2010. = 100)
100
251
271
285
Izvor: Podaci proizvođača iz Unije u uzorku
(274)
Završne su se zalihe prvo znatno povećale u 2011. i zatim nastavile povećavati tijekom razmatranog razdoblja.
(275)
Vlada NRK-a tvrdila je da su razlike u zalihama prijavljene u podacima koje je dostavilo udruženje APFE upućivale na neprijavljenu prodaju, ali ne na štetu u usporedbi s kineskim uvozom.
(276)
Tu je tvrdnju potrebno zanemariti. Komisija je provela analizu mikroekonomskih pokazatelja kao što su razine zaliha na temelju stvarnih podataka koje su dostavili proizvođači iz Unije u uzorku. Ispitivanjem proizvođača iz Unije u uzorku nije otkrivena nikakva neprijavljena prodaja.
(277)
Nakon konačne objave jedan korisnik tvrdio je da 2010. nije primjerena referentna godina jer su tada razine zaliha bile neuobičajeno niske u usporedbi s razdobljem između 2006. i listopada 2009. (razdoblje ispitnog postupka iz početnog antidampinškog postupka).
(278)
Ta se tvrdnja odbacuje jer su subjekti u uzorku u trenutačnim ispitnim postupcima drukčiji od uzorka u prethodnom ispitnom postupku, stoga ti podaci nisu usporedivi. Komisija je ispitivanje ograničila na razmatrano razdoblje, posebno u pogledu mikroekonomskih podataka te ne raspolaže podacima u pogledu razina zaliha proizvođača iz Unije u uzorku u razdoblju koje je prethodilo razmatranom razdoblju. Vlada NRK-a tvrdila je da su razine zaliha iz 2011. jednako tako više u pogledu smanjenja potrošnje u Uniji od 3 % te godine. Međutim, taj element nema učinak na kretanje tijekom razmatranog razdoblja.
6.5. Profitabilnost, novčani tok, ulaganja, povrat ulaganja i sposobnost prikupljanja kapitala
(279)
Profitabilnost, novčani tok, ulaganja i povrat ulaganja proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja razvijali su se kako slijedi:
Tablica 11.
Profitabilnost, novčani tok, ulaganja i povrat ulaganja
2010.
2011.
2012.
RIP
Profitabilnost prodaje u Uniji nepovezanim kupcima (% prodajnog prometa)
3 %
2 %
- 6 %
- 4 %
Indeks (2010. = 100)
100
66
- 200
- 134
Novčani tok (EUR)
32 847 910
10 978 839
- 1 297 704
14 660 203
Indeks (2010. = 100)
100
33
- 4
45
Ulaganja (EUR)
7 729 022
9 721 478
30 738 820
32 511 238
Indeks (2010. = 100)
100
126
398
421
Povrat ulaganja
2 %
2 %
- 4 %
- 3 %
Indeks (2010. = 100)
100
69
- 184
- 137
Izvor: Podaci proizvođača iz Unije u uzorku
(280)
Komisija je utvrdila profitabilnost proizvođača iz Unije u uzorku iskazivanjem dobiti prije oporezivanja od prodaje istovjetnog proizvoda nepovezanim kupcima u Uniji kao postotak prometa od te prodaje. Tijekom razmatranog razdoblja profitabilnost proizvođača iz Unije u uzorku znatno se smanjila, s 3 % na - 4 %.
(281)
Neto novčani tok sposobnost je proizvođača iz Unije da samostalno financiraju svoje djelatnosti. Novčani tok znatno se smanjio tijekom razmatranog razdoblja (- 55 %).
(282)
Razina ulaganja proizvođača iz Unije u uzorku pratila je pozitivno kretanje tijekom razmatranog razdoblja. To je povećanje bilo znatnije u 2012. i tijekom RIP-a. Visoki troškovi ulaganja nastali su zbog ponovne izgradnje peći. U ovoj kapitalno intenzivnoj industriji peći je potrebno ponovno graditi svakih sedam do deset godina, a troškovi povezani s ponovnom izgradnjom peći mogu iznositi od 8 do 13 milijuna EUR (navedeno u rasponu radi povjerljivosti). Ulaganja uključuju i znatne troškove strukturnog ulaganja povezane s potrošnjom slitina za cijevi i njihovu stalnu ponovnu izgradnju.
(283)
Povrat ulaganja dobit je u postotku neto knjigovodstvene vrijednosti ulaganja. Povrat ulaganja jasno je pratio negativno kretanje profitabilnosti. Pogoršanje povrata ulaganja jasan je znak pogoršanja gospodarskog stanja industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja.
(284)
Prethodno opisana osjetljiva financijska situacija nastala je unatoč povećanju potrošnje tijekom razmatranog razdoblja kako je opisano u uvodnoj izjavi 217. i naporima industrije Unije da racionalizira troškove proizvodnje kako je opisano u uvodnoj izjavi 244. te uvodnoj izjavi 337. u nastavku teksta.
(285)
Ispitnim postupcima nisu otkrivene nikakve ozbiljne poteškoće proizvođača iz Unije u uzorku s prikupljanjem kapitala.
(286)
Nakon konačne objave nekoliko je strana napomenulo da su razine ulaganja za razdoblje u 2012. i u RIP-u bile tako visoke da bi ti visoki troškovi ulaganja mogli biti razlog neprofitabilnosti industrije Unije u RIP-u. Vlada NRK-a tvrdila je i da je smanjena profitabilnost izravno povezana s povećanjem troška proizvodnje i gubitkom proizvodnje koji je proizišao iz ponovne izgradnje peći.
(287)
Kao prvo, 32 milijuna EUR ulaganja u RIP-u od 1. listopada 2012. do 30. rujna 2013. djelomično se preklapa s 30 milijuna EUR u 2012. Kao drugo, ulaganja izvršena u tim razdobljima bila su nužna za ponovnu izgradnju peći. Ona se u toj industriji ponavljaju te se razmatra njihovo uključenje u uobičajeni tijek poslovanja kako je navedeno u uvodnim izjavama od 241. do 250. Kao treće, razina ulaganja utjecala je na rezultate industrije Unije tako što zbog nje nastaju dodatni troškovi. Međutim, glavni učinci ulaganja odražavaju se u bilanci, a ne računu dobiti i gubitaka u kojem su prikazani ponovljeni standardni troškovi amortizacije, što znači da se samo na temelju ulaganja ne može objasniti stanje u kojem se ostvaruju gubici. Što se tiče tvrdnje vlade NRK-a, ponovna izgradnja peći pažljivo se planira unaprijed. Kontinuitet opskrbe kupaca osigurava se prikupljanjem zaliha. Konačno, utjecaj tih ulaganja na troškove i rezultate društva proteže se kroz nekoliko godina.
(288)
Osim toga, nekoliko je strana tvrdilo i. da se viši troškovi ulaganja odražavaju u nižem povratu ulaganja za 2012. i RIP (s obzirom na to da se od nekih ulaganja povrat ne ostvaruje odmah) i ii. da je nerazumno uzeti u obzir kratko dvogodišnje razdoblje opterećenosti velikim ulaganjima i na temelju toga zaključiti da se stanje industrije Unije pogoršalo.
(289)
Ulaganja u peći nisu svojstvena samo razmatranom razdoblju. Ispitnim postupkom otkriveno je da od 2004. industrija Unije gotovo svake godine ulaže u peći. Stoga će, neovisno o razmatranom razdoblju, uvijek biti prisutni učinci popravaka ili ponovne izgradnje peći na količinu proizvodnje i povrat ulaganja. Smanjenje profitabilnosti proizvođača iz Unije u uzorku upućivalo je na to da za istovjetni proizvod ne mogu naplaćivati cijene kojima bi se omogućila nužna ulaganja radi kontinuiteta poslovanja.
(290)
Vlada NRK-a tvrdila je da industrija prvo troši novac koji joj je dostupan, a tek onda posuđuje sredstva te da je stoga normalno da se novčani tok pogoršao kad su proizvođači iz Unije u uzorku izvršili velika ulaganja u 2012. i RIP-u. Nadalje, tvrde da industrija koja ostvaruje gubitke nije mogla izvršiti tolika ulaganja kao društva u uzorku.
(291)
Industrija filamentnih staklenih vlakana globalno je poslovanje s mehanizmima financiranja većih razmjera od financijskih mehanizama proizvođača iz Unije u uzorku. Primjeri ulaganja ne utječu nužno na novčani tok. Stoga se te tvrdnje odbacuju.
7. Zaključak o stanju industrije Unije
(292)
Nalazi ispitnih postupaka potvrđuju da je industrija Unije pretrpjela bitnu štetu kako je definirana člankom 3. stavkom 5. Osnovne antidampinške uredbe i člankom 8. stavkom 4. Osnovne antisubvencijske uredbe.
(293)
Uvođenjem antidampinških mjera industriji Unije omogućeno je povećanje cijena u 2011. Industrija Unije istodobno je poduzela napore kako bi povećala učinkovitost i produktivnost. Iako se potrošnja u Uniji povećavala, industrija Unije nije imala drugog izbora osim ponovno smanjiti jedinične prodajne cijene od 2012. kako bi zadržala tržišni udio.
(294)
Analiza obaranja cijena (vidjeti uvodnu izjavu 231.) i negativno kretanje prodajne cijene proizvođača iz Unije (vidjeti uvodnu izjavu 263.) jasno pokazuju da su proizvođači iz Unije pokušali natjecati se u pogledu cijena s kineskim uvozom i da su izjednačili razliku u cijenama. Međutim, to je dovelo do velikog pogoršanja financijskih rezultata proizvođača iz Unije te je industrija Unije bilježila gubitke od 2012. Ta situacija nije održiva u kratkom ili srednjem roku.
(295)
Drugi pokazatelji kao što su proizvodnja, proizvodni kapacitet, zaposlenost, zalihe i novčani tok jednako su se tako negativno razvijali, čak i nakon uvođenja mjera protiv NRK-a.
(296)
Nalazi obaju ispitnih postupaka jednako tako potvrđuju da je priroda promijenjenih okolnosti kojima je opravdano pokretanje djelomične antidampinške revizije tijekom važenja mjere, odnosno restrukturiranje i zatvaranje nekih postrojenja u Uniji kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 244., znatna i trajna. Nakon zatvaranja postrojenja to se postrojenje u potpunosti rastavlja i uklanja. Nadalje, postavljanje nove peći predstavlja velik trošak kapitala i vremena te ga nije moguće dovršiti u kratkom roku. Stoga se troškovi i vrijeme potrebni za postavljanje novog postrojenja s pećima ne smiju podcijeniti. Restrukturiranje i zatvaranje nekih postrojenja stoga se može smatrati znatnim i trajnim.
(297)
Nekoliko je strana tvrdilo da postoje jasni znakovi da šteta nije nastala. Na te se tvrdnje odnose sljedeće uvodne izjave.
(298)
CCCLA je naveo da je grupacija Binani u 2012. preuzela jednog proizvođača iz Unije, društvo 3B Fibreglass, i da općenita uspješnost industrije Unije mora biti dobra jer nijedan razuman gospodarski subjekt ne bi uložio u industriju koja nije uspješna. Osim toga, citiraju i godišnje izvješće grupacije Braj Binani za 2013. u kojem se navodi da se „općenita uspješnost dviju proizvodnih jedinica u Belgiji i Norveškoj smatra dobrom”. Uz to, CCCLA je tvrdio i da se promet dvaju proizvođača iz Unije povećao između 2010. i RIP-a te da je stoga jasno da industrija Unije ne trpi nikakvu štetu.
(299)
Indijska grupacija Binani zaista je preuzela društvo 3B Fibreglass u 2012. Međutim, neovisno o pojedinačnoj poslovnoj motivaciji grupacije Binani, Komisija upućuje na nalaze ispitnog postupka prema kojima je industrija Unije izgubila tržišni udio i profitabilnost. Navedeni citat potrebno je staviti u kontekst te on u cijelosti glasi: „Općenita uspješnost dviju proizvodnih jedinica u Belgiji i Norveškoj smatra se dobrom, a kapacitet je bio djelomično ograničen radi suočavanja s nižom potražnjom na tržištu. Poticanje proizvodnje na uobičajenu učinkovitost proteklo je u redu. Međutim, prosječna je realizacija bila nešto slabija zbog jeftinog uvoza iz Azije”.
(300)
Tvrdnja da industrija Unije ne trpi štetu jer su dva proizvođača iz Unije povećala promet između 2010. i RIP obmanjujuća je i netočna. CCCLA je tu analizu temeljio na prometu izraženom u kilogramima. Međutim, zaključci doneseni uzimajući u obzir samo veću količinu prodaje nisu točni jer se time ne uzima u obzir razina cijena te prodaje, a time ni utjecaj na profitabilnost društva.
(301)
Vlada NRK-a tvrdila je da, s obzirom na to da članovi udruženja APFE ulažu u povećanje kapaciteta u Uniji i izvan nje (npr. NRK, Rusija, Indija i Tunis), postoji jasan znak da šteta nije nastala.
(302)
Ovo ispitivanje štete povezano je s uspješnošću proizvođača iz Unije na tržištu Unije. Kako je prethodno prikazano u tablici 4., industrija Unije u 2011. ostvarila je blago povećanje kapaciteta od 1 %, nakon čega se kapacitet smanjio za pet postotnih bodova prema kraju RIP-a. Stoga u Uniji nije došlo do povećanja kapaciteta. Međutim, s obzirom na to da su mnogi proizvođači filamentnih staklenih vlakana multinacionalna društva, ne iznenađuje da ta društva ulažu i izvan Unije ako postoji poslovna prilika. Ulaganje u dodatne kapacitete izvan Unije izvršava se radi zadovoljavanja potreba tržišta u nastajanju i radi mogućnosti za ostvarenje dobiti. Postavljanje postrojenja u tim regijama jednako se tako objašnjava nastojanjem da se tim kupcima bude blizu. Međutim, poslovna odluka o tome treba li postrojenje postaviti izvan Unije ili ne nije nikako povezana s činjenicom da proizvođači iz Unije trpe štetu. Odjeljak o samoprouzročenoj šteti u nastavku teksta odnosi se na slične tvrdnje o velikim ulaganjima industrije Unije.
(303)
Nekoliko je strana tvrdilo da šteta nije nastala s obzirom na to da su neki proizvođači iz Unije najavili da će povećati cijene istovjetnog proizvoda od siječnja 2014. kako bi nadoknadili stalan porast troškova sirovina, energije i prijevoza.
(304)
Kao prvo, razine cijena u 2014. odnose se na događaje nakon razdoblja ispitnog postupka. Kao drugo, industrija Unije tijekom proteklih je godina nadoknađivala veći dio tog porasta cijena povećanjem produktivnosti. Međutim, u jednom trenutku postaje znatno teže provesti dodatna povećanja produktivnosti u kratkom roku. Budući da je industrija Unije tijekom RIP-a ostvarivala gubitke i nadoknađivanje tih povećanja cijena više nije bilo moguće, u određenom trenutku više nije moguće izbjeći prenošenje tog povećanja na kupce, pri čemu nastaje rizik od dodatnoga gubitka tržišnog udjela. Na temelju prethodno navedenoga, te su tvrdnje odbačene.
E. UZROČNOST
1. Uvod
(305)
U skladu s člankom 3. stavcima 6. i 7. Osnovne antidampinške uredbe i člankom 8. stavcima 6. i 7. Osnovne antisubvencijske uredbe ispitalo se je li dampinški i subvencionirani uvoz iz NRK-a prouzročio štetu industriji Unije u mjeri zbog koje se ta šteta može smatrati znatnom.
(306)
Ispitani su i ostali poznati čimbenici osim dampinškog uvoza koji su mogli istodobno nanositi štetu industriji Unije kako bi se osiguralo da se moguća šteta prouzročena tim ostalih čimbenicima ne pripiše dampinškom uvozu.
1.1. Učinak dampinškog i subvencioniranog uvoza
(307)
Ispitnim se postupkom pokazalo da se dampinški i subvencionirani uvoz iz NRK-a povećao u smislu količine (32 %) tijekom razmatranog razdoblja uzme li se 2009. kao referentna godina, i to unatoč antidampinškim mjerama na snazi. To je dovelo do povećanja tržišnog udjela NRK-a sa 13 % do 18 % u 2009. na 15 % do 20 % krajem RIP-a.
(308)
Istodobno se, unatoč povećanju potrošnje, tržišni udio industrije Unije smanjio za tri postotna boda tijekom razmatranog razdoblja.
(309)
Prosječne cijene dampinškog i subvencioniranog uvoza smanjile su se za 8 % između 2010. i RIP-a te su tijekom tog razdoblja bile niže od cijena industrije Unije.
(310)
Industrija Unije i dalje je ostvarivala dobit tijekom 2010. i 2011. te je nakon toga počela ostvarivati gubitke, što se podudaralo s povećanjem dampinškog i subvencioniranog uvoza iz NRK-a. Čak ni nakon što je smanjila prodajnu cijenu, industrija Unije nije uspjela zadržati tržišni udio. To je smanjenje cijene izvršeno na račun profitabilnosti, što je dovelo do situacije u kojoj se ostvaruju gubici.
(311)
Na temelju prethodno navedenoga zaključuje se da je razina cijena dampinškog i subvencioniranog uvoza iz NRK-a s povećanjem količine imala znatan negativan utjecaj na gospodarsko stanje industrije Unije zbog čega je imala presudnu ulogu u znatnoj šteti koju je pretrpjela industrija Unije.
(312)
Nakon konačne objave nekoliko je strana tvrdilo da se u analizi ne dokazuje na dostatan način da je kineski uvoz prouzročio smanjenje cijena industrije Unije i pretrpljenu štetu te da se Komisija u analizi oslanja na vremenske slučajnosti. Te strane upućuju na izvješće odbora za kinesku rendgensku opremu: „Odbor prihvaća da ukupna korelacija između dampinškog uvoza i štete domaćoj industriji može govoriti u prilog nalazu o uzročnosti. Međutim, ta analiza slučajnosti ne odnosi se na pitanje uzročnosti; uzročnost i korelacija dva su različita koncepta. U okolnostima iz ovog predmeta, […], pitanje uzročnosti nije riješeno tim općenitim nalazom o podudaranju” (40).
(313)
Međutim, ti se zaključci temelje na analizi opširnog popisa pokazatelja. Kako je prethodno navedeno u odjeljku D, ispitivanje utjecaja dampinškog i subvencioniranog uvoza uključivalo je evaluaciju svih bitnih gospodarskih činjenica i indeksa koji utječu na stanje industrije Unije. Brojni pokazatelji upućivali su na stanje štete. U takvoj je situaciji jedini razlog zbog kojeg bi industrija Unije smanjila cijene zadržavanje tržišnog udjela ili barem manji gubitak tržišnog udjela kad je suočena s tržišnim natjecanjem u pogledu cijene. Nakon uvođenja početnih mjera industrija Unije uspjela je u 2011. povećati cijene, ali sljedećih je godina morala smanjiti cijene, dok se trošak proizvodnje nije smanjio. Kako je dodatno opisano u nastavku u uvodnim izjavama od 320. do 335., izvoz iz trećih zemalja uglavnom se izvršavao po visokim cijenama tijekom cijelog razmatranog razdoblja, a tržišni udio trećih zemalja ostao je relativno stabilan te se od 2011. čak i smanjio. Stoga industrija Unije nije smanjila cijene zbog uvoza iz trećih zemalja, nego zbog jeftinog dampinškog i subvencioniranog uvoza iz NRK-a. Od 2011. samo se uvoz iz NRK-a znatno povećao, samo je uvoz iz NRK-a oduzeo tržišni udio industriji Unije i samo su se uvozne cijene iz NRK-a smanjile. Na temelju toga Komisija je zaključila da su smanjenje cijena industrije Unije i pretrpljena šteta prouzročeni povećanjem dampinškog i subvencioniranog uvoza iz NRK-a. Ostali čimbenici koji bi mogli prekinuti tu uzročno-posljedičnu vezu analiziraju se u nastavku teksta.
(314)
CCCLA i vlada NRK-a tvrdili su da do smanjenja cijena ili pritiska na cijene nije došlo jer „smanjenje prodajne cijene proizvođača iz Unije nije znatno jer je njegova najveća razina tijekom razmatranog razdoblja iznosila 2 %”. Nekoliko strana tvrdilo je i da smanjenje prodaje Unije od 1 %, povećanje tržišnog udjela uvoza iz NRK-a od 2 % i smanjenje tržišnog udjela industrije Unije od 3 % nisu opravdanja za predložene drastične mjere.
(315)
Komisija ponavlja prethodni nalaz da je industrija Unije bila u mogućnosti povećati cijene u 2011. nakon uvođenja privremenih mjera u rujnu 2010. Međutim, od 2011. jedinične prodajne cijene pale su za 10 %. Stoga je očito da je došlo do znatnog smanjenja prodajnih cijena. Iako i dalje postoje antidampinške mjere na snazi, industrija Unije nastavila je trpjeti smanjenje količine proizvodnje, cijene i tržišnog udjela, dok su se istodobno količina prodaje i tržišni udio povećali na razinu znatno veću od one u razdoblju ispitnog postupka u početnom ispitnom postupku. Industrija Unije obično bi se nakon uvođenja mjera trebala oporaviti od učinaka prethodnog dampinga ili subvencioniranja. To se u ovom slučaju očito nije dogodilo. Nakon nekih znakova oporavka odmah nakon uvođenja mjera stanje industrije Unije dodatno se pogoršalo tijekom razmatranog razdoblja.
(316)
Jedan nepovezani uvoznik naveo je da nije bilo potrebe da proizvođači iz Unije smanje cijene u mjeri u kojoj su ih smanjili jer je na tržištu Unije potražnja bila veća od ponude. Vlada NRK-a tvrdila je da se smanjenje prodajnih cijena industrije Unije i smanjenje kineskih uvoznih cijena ne mogu razmatrati neovisno o globalnom razvoju cijena predmetnog proizvoda te da su u skladu s uobičajenim tijekom trgovine. Osim toga, vlada NRK-a tvrdi da Komisija nije provjerila bi li s obzirom na tržište bilo moguće povećati cijene u 2011. (nakon uvođenja mjera u prethodnom ispitnom postupku) s obzirom na globalni kontekst i ako bi, u kojoj bi to bilo mjeri. Nadalje, Komisija je pogrešno odbila prihvatiti dostavljene dokaze o povećanju cijena proizvođača iz Unije nakon RIP-a pri čemu se upućuje na predmete (41) o solarnom staklu i telefaks uređajima.
(317)
Komisija je smatrala da tvrdnja da je potražnja bila veća od ponude nije bila utemeljena. Gubitak tržišnog udjela i povećanje razina zaliha ne upućuju na to da je potražnja bila veća od ponude, već upravo na suprotno. Što se tiče tvrdnje vlade NRK-a, razmatrani kretanje cijena odnosi se na prodaju na tržištu Unije, a ne na globalnoj razini. Na tržištu Unije istovjetni proizvod i predmetni proizvod natječu se na razini cijena. Kako je prethodno prikazano, smanjenje cijena ne može se pripisati drugim čimbenicima osim tog natjecanja u pogledu cijena (s obzirom na relativno stabilan trošak proizvodnje i potrošnju u Uniji). Nadalje, vlada NRK-a nije dostavila dodatne podatke o globalnom kretanju cijena. Stoga se ta tvrdnja smatrala neutemeljenom. Što se tiče tvrdnje o povećanju cijena nakon RIP-a, događaji nakon RIP-a nisu predmet ovog ispitnog postupka. U svakom slučaju, nisu dostavljeni nikakvi bitni dokazi o stvarnim povećanjima cijena do kojih je navodno došlo nakon RIP-a. Stoga se ta tvrdnja odbacuje.
(318)
Osim toga, CCCLA je tvrdio da je u prosječno smanjenje kineske uvozne cijene od 8 % iz uvodne izjave 226. bilo potrebno uzeti u obzir cijene prilagođene za carinske pristojbe i rukovanje, antidampinšku pristojbu, profitnu maržu za uvoznike te prodajne, opće i administrativne troškove koje snose uvoznici. Tada bi te prilagođene cijene bile na razinama usporedivima s prodajnim cijenama Unije, kako je navedeno u tablici 7. te stoga nisu mogle imati presudnu ulogu u materijalnoj šteti koju je pretrpjela industrija Unije.
(319)
Za analizu pokazatelja vrijednost CIF prodaje proizvođača izvoznika iz tablice 3. uspoređena je s cijenom proizvođača iz Unije na razini franko tvornica iz tablice 7. Ta je metoda točna za analizu kretanja. Za izračun obaranja cijena i marže štete zaista su upotrijebljene prilagođene cijene kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 231. U tom pogledu Komisija naglašava da je obaranje cijena samo jedan pokazatelj koji se razmatra, ali da je za potrebe analize potrebno uzeti u obzir sve pokazatelje štete. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
1.2. Učinci drugih čimbenika
1.2.1. Uvoz iz drugih zemalja
(320)
Količina uvoza iz trećih zemalja, prosječne jedinične cijene i tržišni udio tijekom razmatranog razdoblja prikazani su u tablici u nastavku.
Tablica 12.
Obujam uvoza (u metričkim tonama), prosječne jedinične cijene (EUR/tona)
2010.
2011.
2012.
RIP
Ukupno treće zemlje
Količina (tone)
128 378
182 601
183 446
174 553
Indeks (2010. = 100)
100
142
143
136
Tržišni udio
14 % - 19 %
22 % - 27 %
21 % - 26 %
20 % - 25 %
Malezija
Količina (tone)
37 919
70 847
60 931
60 841
Prosječna cijena/tona (EUR)
980
1 029
998
958
Tržišni udio
2 % - 7 %
7 % - 12 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
Norveška
Količina (tone)
25 204
30 496
33 277
30 781
Prosječna cijena/tona (EUR)
1 167
1 044
1 006
944
Tržišni udio
0 % - 5 %
1 % - 6 %
1 % - 6 %
1 % - 6 %
Turska
Količina (tone)
18 430
20 017
23 235
19 233
Prosječna cijena/tona (EUR)
1 199
1 231
1 064
1 067
Tržišni udio
0 % - 5 %
0 % - 5 %
0 % - 5 %
0 % - 5 %
Izvor: Eurostat (COMEXT)
(321)
Osim iz NRK-a, predmetni se proizvod uglavnom uvozi iz Malezije, Norveške i Turske. Manji dio uvozi se iz Meksika, Sjedinjenih Američkih Država i Tajvana. Ukupni tržišni udio trećih zemalja naglo se povećao između 2010. i 2011. Nakon toga taj se tržišni udio tijekom RIP-a smanjio.
(322)
Cijene većine uvoza iz trećih zemalja (uz iznimku manjih količina iz Tajvana) bile su znatno više od kineske uvozne cijene. Nadalje, općenite prosječne cijene uvoza iz drugih zemalja bile su više od cijena industrije Unije ili slične tim cijenama.
(323)
Malezija je imala najveći udio u uvozu iz trećih zemalja u Uniju (40 %). Međutim, uvoz iz Malezije bio je ograničen na jednu vrstu proizvoda od filamentnih staklenih vlakana, odnosno na sječene niti. Tržišni udio Malezije na tržištu Unije povećao se tijekom razmatranog razdoblja. U prosjeku, cijene uvoza sječenih niti iz Malezije jednako su tako bile više od cijena iz NRK-a i gotovo jednako visoke kao cijene industrije Unije. Osim toga, malezijske cijene nisu spriječile povećanje cijena proizvođača iz Unije između 2010. i 2011. kad su protiv NRK-a uvedene privremene pristojbe. Da su malezijske cijene zaista nanosile znatnu štetu industriji Unije, proizvođači iz Unije ne bi bili u mogućnosti povećati cijene kad su uvedene privremene antidampinške pristojbe na uvoz iz NRK-a. Uvoz iz Malezije natječe se na tržištu s proizvodnjom industrije Unije, ali taj je uvoz tijekom razmatranog razdoblja bio stabilan čimbenik u smislu cijene, vrste proizvoda i količine.
(324)
Uvoz iz Norveške imao je drugi najveći udio u uvozu iz trećih zemalja u Uniju. Tržišni udio Norveške na tržištu Unije ostao je stabilan tijekom razmatranog razdoblja. Prosječne uvozne cijene po vrsti proizvoda iz Norveške bile su više od cijena iz NRK-a. Taj se uvoz iz Norveške uglavnom odnosio na roving prediva koje je uvozilo jedno društvo koje pripada istoj grupaciji kao jedan proizvođač iz Unije. Nadalje, sva se proizvodnja iz Norveške prodaje preko tog proizvođača iz Unije. Stoga ne smatramo Norvešku konkurentnom trećom zemljom.
(325)
Uvoz iz Turske imao je treći najveći udio u uvozu iz trećih zemalja u Uniju. Tržišni udio Turske na tržištu Unije ostao je stabilan tijekom razmatranog razdoblja. U prosjeku, uvozne cijene po vrsti istovjetnog proizvoda jednako su tako bile znatno više od onih iz NRK-a.
(326)
Vlada NRK-a tvrdila je i da su se zalihe u Uniji povećale u 2011. nakon znatnog povećanja uvoza iz trećih zemalja, dok se uvoz iz NRK-a u toj godini smanjio.
(327)
Kineski uvoz zaista se smanjio, a uvoz iz trećih zemalja povećao između 2010. i 2011. Međutim, Industrija Unije i dalje je ostvarivala dobit tijekom 2010. i 2011. te je nakon toga počela ostvarivati gubitke, što se podudaralo s povećanjem dampinškog i subvencioniranog uvoza iz NRK-a. Uvoz iz trećih zemalja smanjio se nakon 2011. zbog čega taj uvoz ne može biti razlog zašto je nakon toga industrija Unije počela ostvarivati gubitke. Na temelju prethodno navedenih razloga razumno je zaključiti da, iako je dio uvoza iz drugih zemalja mogao imati negativan utjecaj na industriju Unije, taj utjecaj nije bio toliki da bi se prekinula uzročno-posljedična veza između dampinškog i subvencioniranog uvoza iz NRK-a i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(328)
Nakon konačne objave nekoliko je strana tvrdilo da ponuda proizvoda upotrijebljena za analizu obaranja cijena (usporedbe cijena kineskih proizvođača i proizvođača iz Unije) nije upotrijebljena za uvoz iz trećih zemalja. Vlada NRK-a izričito je zatražila pojedinosti o ponudi proizvoda uvoza iz trećih zemalja koje nije moguće razlučiti iz statističkih podataka Eurostata.
(329)
Komisija je u potpunosti uzela u obzir ponudu proizvoda za analizu uvoza iz trećih zemalja usporedivši cijene iz trećih zemalja po vrsti proizvoda s odgovarajućim cijenama po vrsti proizvoda u Uniji. Budući da za tri treće zemlje postoji samo jedan proizvođač, nije bilo moguće objaviti specifične podatke zbog povjerljivosti.
(330)
Vlada NRK-a tvrdila je da zaključak Komisije da je dio uvoza iz trećih zemalja mogao utjecati na stanje proizvođača iz Unije, ali nije prekinuo uzročno-posljedičnu vezu, nije objektivan niti utemeljen na razumnoj analizi.
(331)
Tri su glavne treće zemlje koje su izvozile istovjetni proizvod u Uniju bile Malezija, Norveška i Turska. Kako je već navedeno, uvoz iz Malezije bio je usmjeren na jednu vrstu proizvoda čije su razine cijena bile usporedive s razinama cijena industrije Unije. Proizvođač iz Norveške ne smatra se konkurentom iz treće zemlje zbog prethodno navedenih razloga. Tržišni udio turskog uvoza ostao je relativno stabilan, a njegova količina relativno mala tijekom razmatranog razdoblja. Tvrdnja da je uvoz iz trećih zemalja prekinuo uzročno-posljedičnu vezu stoga se odbacuje.
(332)
Vlada NRK-a tvrdila je i da je Komisija zanemarila učinak uvoza iz Tajvana i Meksika, čije su se cijene i količine znatno mijenjale.
(333)
S obzirom na ograničenu količinu uvoza iz Tajvana i Meksika, taj uvoz nije mogao prekinuti uzročno-posljedičnu vezu.
(334)
Osim toga, vlada NRK-a tvrdila je da je Komisija u analizi kineskog prikupljanja zaliha zanemarila to da se uvoz iz trećih zemalja između 2010. i 2011. povećao za više od 40 %.
(335)
Statistički podaci (vidjeti uvodnu izjavu 224.) pokazuju da je do prikupljanja zaliha kineskih proizvoda došlo u drugom i trećem tromjesečju 2010. (za potrošnju prije kraja 2010./početka 2011. zbog ograničenog roka trajanja). Povećanje uvoza iz trećih zemalja zabilježeno je u 2011., kad je učinak gomilanja zaliha istekao i kad su na snagu stupile mjere protiv uvoza iz NRK-a koje su se pokazale korisnima za proizvođače iz trećih zemalja. Stoga se ta tvrdnja odbacuje.
1.2.2. Trošak proizvodnje
(336)
Nekoliko je strana tvrdilo da je povećanje troškova proizvodnje industrije Unije prouzročeno uglavnom povećanjem troškova sirovina, energije, prijevoza i osoblja imalo negativan utjecaj na profitabilnost industrije Unije. Jedna je strana uz to utvrdila da je važan čimbenik u smislu troškova bilo to što kupci nisu vraćali kaleme, ali nije dalje analizirala utjecaj na troškove. Te su tvrdnje potkrijepili navodima proizvođača iz Unije koji su tvrdili da su zaista suočeni s povećanjem troškova.
(337)
Industrija Unije zaista se suočila s povećanjem troškova sirovina, energije, prijevoza i osoblja. Međutim, kako je prethodno prikazano u tablici 8., prosječan trošak proizvodnje za industriju Unije po toni povećao se samo za 1 % između 2010. i RIP-a. To znači da je industrija Unije mogla nadoknaditi većinu povećanja troškova povećanjem učinkovitosti i produktivnosti. Stoga se zaključuje da povećanje troška proizvodnje nije pridonijelo šteti i stoga ne može prekinuti uzročno-posljedičnu vezu.
(338)
Nakon konačne objave nekoliko je strana ponovilo tvrdnje, a da nisu iznijele nikakve nove argumente.
1.2.3. Razvoj potrošnje
(339)
Kako je prethodno navedeno, potrošnja u Uniji povećala se za 3 % između 2010. i RIP-a. Očekuje se da će se potrošnja dodatno povećati zahvaljujući novim primjenama istovjetnog proizvoda, kako su naveli industrija Unije i brojni korisnici. Međutim, industrija Unije nije uspjela zadržati dio tržišnog udjela, a tržišni udio dampinškog i subvencioniranog uvoza iz NRK-a se od 2011. povećavao. Stoga nije prekinuta uzročno-posljedična veza između štete i dampinškog i subvencioniranog uvoza iz NRK-a zbog promjena potrošnje u Uniji.
1.2.4. Nedostatan proizvodni kapacitet i zalihe u Uniji
(340)
Vlada NRK-a tvrdila je da je štetu, ako je uopće nastala, prouzročio nedostatan proizvodni kapacitet proizvođača iz Unije. Vlada NRK-a uputila je na niz financijskih izvještaja proizvođača iz Unije. U financijskom izvještaju društva 3B Fibreglass iz 2010. navedeno je da „zbog ograničenog proizvodnog kapaciteta nisu mogli ostvariti dodatni tržišni udio” te su se „morali nositi s razvojem potražnje svojih klijenata s ograničenom razinom zaliha”. U financijskom izvještaju društva 3B Fibreglass iz 2011. navedeno je da su „znakovi oporavka gospodarstva iz 2010. potvrđeni u prvoj polovini 2011., ali zbog razine proizvodne uspješnosti društva niže od očekivane u prvom tromjesečju nisu mogli u potpunosti ostvariti korist od povećane aktivnosti te su morali ograničiti ugovorne obveze u 2011.” U financijskom izvještaju društva Lanxess iz 2011. navedeno je da je „u 2011. za proizvodnju staklenih vlakana društva Lanxess bio iskorišten maksimalni kapacitet” te da je „u drugom tromjesečju 2012. predviđeno trajanje planirane obustave rada peći 1 iznosilo gotovo deset tjedana zbog čega će godišnja proizvodnja 2012. biti 14 % niža”.
(341)
Razina zaliha u 2010. zaista je bila niska, kako je prethodno prikazano u tablici 10. To je bio rezultat smanjenja razine proizvodnje u 2009. kad je zatvoren i uklonjen, privremeno zatvoren ili ograničen niz proizvodnih pogona zbog smanjenja cijena i gubitka tržišnog udjela koje je prouzročio dampinški uvoz iz NRK-a (42). Međutim, industrija Unije povećala je razine zaliha za više od 150 % u 2011. i od tada ih stalno povećava. Što se tiče tvrdnji rezervnih zaliha za 2010., takvo razmatranje nije primjereno. Umjesto toga potrebno je razmotriti kretanje za cijelo razmatrano razdoblje.
(342)
Osim toga, neki od navoda odnose se na smanjenje razine proizvodne uspješnosti koje je posljedica popravaka/ponovne izgradnje peći. Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 241., popravci/ponovne izgradnje karakteristični su za ovaj sektor i uobičajeno je prikupljati zalihe radi popravka/ponovne izgradnje peći kako bi se omogućila daljnja opskrba ključnih kupaca.
(343)
Nadalje, industrija Unije mogla bi uložiti u povećanje kapaciteta kad bi postojali pošteni tržišni uvjeti u kojima bi industrija Unije mogla ostvariti dobit kojom bi se opravdalo i omogućilo proširenje kapaciteta.
(344)
Proizvodni kapacitet i zalihe Unije ne smatraju se nedostatnima i stoga nisu mogli pridonijeti šteti i prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između dampinškog i subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
1.2.5. Utjecaj gospodarske krize
(345)
Niz strana tvrdio je da je šteta koju je pretrpjela industrija Unije posljedica gospodarske krize zbog koje je došlo do naglog smanjenja potražnje u industrijama korisnika (kao što su automobilska industrija i tržište energije vjetra).
(346)
Vlada NRK-a citirala je navode niza proizvođača iz Unije, kao npr. financijski izvještaj društva European Owens Corning Fibreglass SPRL („društvo EOCF”) u kojem se navodi da se „ovo smanjenje djelomično objašnjava znatnom ovisnošću te aktivnosti o tržištu energije vjetra, čija se uspješnost stalno smanjuje zbog poteškoća dionika na tom tržištu s financiranjem novih projekata”, financijski izvještaj društva Lanxess iz 2011. u kojem je navedeno da je „nakon uvođenja antidampinških mjera protiv kineskog uvoza društvo LANXESS uspjelo povećati prodajne cijene. Međutim, u drugoj polovini 2011. zabilježeno je smanjenje od 16 % u usporedbi 2010. zbog negativnog kretanja gospodarstva” te financijski izvještaj društva EOCF u kojem stoji da je promet ostvaren u 2012. „uglavnom posljedica nastavljene gospodarske krize zbog koje to društvo ne može poslovati pri punom kapacitetu”.
(347)
Zaista je bilo moguće uočiti smanjenje potrošnje proizvoda od filamentnih staklenih vlakana u Uniji od 3 % između 2010. i 2011. Međutim, do kraja RIP-a potrošnja u Uniji ponovno se povećala za šest postotnih bodova.
(348)
Navodom da je jedno od društava moralo smanjiti cijene za 16 % u drugoj polovini 2011. u usporedbi s 2010. samo se djelomično opisuje stanje iz 2011. Ispitnim postupkom otkriveno je povećanje jedinične cijene od 8 % za cijelu 2011. godinu (u usporedbi s 2010.).
(349)
Osim toga, iako je industrija Unije i dalje ostvarivala dobit tijekom 2010. i 2011., nakon toga počela je ostvarivati gubitke, što se podudaralo s povećanjem dampinškog i subvencioniranog uvoza iz NRK-a koji je obarao cijene industrije Unije.
(350)
Može se smatrati da je gospodarski pad između 2010. i 2011. imao ulogu u pogoršanju gospodarskog stanja industrije Unije. Međutim, tim se gospodarskim padom ne objašnjavaju gubici koje je industrija Unije ostvarivala 2012. i tijekom RIP-a. Glavni gubici nastali su tek nakon gospodarskog pada u razdoblju kad se potrošnja ponovno povećavala.
(351)
Što se tiče navoda društva Owens Corning iz 2011., važno je napomenuti da je riječ o navodima društva EOCF, koje je trgovački subjekt društva Owens Corning za njihovo cjelokupno poslovanje u Europi i na Bliskom istoku. Osim istovjetnog proizvoda, društvo EOCF tijekom tog razdoblja prodavalo je i proizvode koji nisu pleteni, tkanine, proizvode za gradnju krovova (piljena) i proizvode za izolaciju, koji nisu obuhvaćeni ispitnim postupkom. Taj se navod stoga ne odnosi posebno na istovjetni proizvod na tržištu Unije.
(352)
Što se tiče navoda društva Owens Corning iz 2012., oni se posebno odnose na poslovanje društva EOCF povezano s tkaninama u jednom od postrojenja tog društva. Budući da tkanine nisu dio istovjetnog proizvoda, ti navodi nisu relevantni.
(353)
S obzirom na prethodno navedene okolnosti, gospodarski pad mogao je imati negativan utjecaj na industriju Unije, ali ne u takvoj mjeri da bi mogao prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između dampinškog i subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
1.2.6. Tržišno natjecanje s dampinškim i subvencioniranim uvozom iz NRK-a
(354)
Neke su strane tvrdile da je štetu prouzročila tehnologija industrije Unije koja je zastarjela u usporedbi s modernom tehnologijom kineskih proizvođača, a ne damping ili subvencioniranje predmetnog proizvoda.
(355)
Međutim, ispitnim je postupkom potvrđeno da su proizvodni postupci industrije Unije dovoljno moderni. Stoga se odbacuje tvrdnja da bi stanje tehnologije industrije Unije moglo prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između dampinškog i subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
1.2.7. Samoprouzročena šteta
(356)
Nekoliko strana tvrdilo je da bi šteta mogla biti samoprouzročena zbog sljedećih razloga: i. jer su cijene proizvođača iz Unije u 2014. bile niže od kvota koje su te strane primile od kineskih proizvođača izvoznika, ii. jer ulaganja podnositelja zahtjeva tijekom proteklih godina nisu u skladu s nalazima o šteti jer je teško objasniti velika ulaganja u kontekstu industrije koja trpi štetu te ta ulaganja nisu dovela do povećanja tržišnog udjela industrije Unije te iii. jer je moguće da su podnositelji zahtjeva ulagali u restrukturiranje i instalaciju dodatnog kapaciteta za proizvodnju „pogrešnih” proizvoda od filamentnih staklenih vlakana, npr. proizvoda za koje postoji ograničena potražnja, a ne npr. za sječene niti za kojima je, prema navodima tih strana, postojala znatna potražnja te zapravo i mogući nedostatak opskrbe u Uniji.
(357)
Što se tiče prve tvrdnje o tome da su cijene proizvođača iz Unije bile niže, potrebno je napomenuti da se taj navod odnosi na događaj nakon ispitnog postupka i da se razine cijena u 2014. ne mogu uzeti u obzir. Nadalje, s obzirom na to da peći rade 24 sata dnevno i da je usporavanje proizvodnje vrlo skupo, industrija Unije pokušavala je zadržati tržišni udio prodajom po nižim cijenama i time ipak pokriti dio fiksnih troškova.
(358)
Što se tiče velikih ulaganja industrije Unije tijekom proteklih godina, potrebno je podsjetiti na to da je u ovoj kapitalno intenzivnoj industriji peći potrebno ponovno graditi svakih sedam do deset godina, a troškovi povezani s ponovnom izgradnjom peći mogu iznositi od 8 do 13 milijuna EUR (navedeno u rasponu radi povjerljivosti). Velik dio drugih, više strukturalnih visokih troškova ulaganja, povezan je s potrošnjom slitina za cijevi i naknadnom ponovnom izgradnjom cijevi. Stoga su ta ulaganja svojstvena toj industriji i potrebna kako bi se zadržao trenutačni kapacitet. Ulaganja u istraživanje i razvoj jednako su tako potrebna za opstanak na tržištu i zadovoljavanje potreba klijenata.
(359)
Što se tiče treće tvrdnje o navodnim „pogrešnim” ulaganjima u proizvode koji nisu sječene niti, potrebno je napomenuti da je i. industrija Unije provela restrukturiranje kako bi mogla ponuditi širok raspon proizvoda. Nisu dostavljeni nikakvi dokazi da ta vrsta restrukturiranja nije gospodarski održiva i ii. proizvodnja sječenih niti koja je obustavljena tijekom restrukturiranja proteklih godina prenesena je u drugo proizvodno postrojenje koje je prenamijenjeno.
(360)
Vlada NRK-a tvrdila je da proizvođači iz Unije prikupljaju zalihe uvoza iz trećih zemalja i citirala financijski izvještaj iz 2011. jednog proizvođača iz Unije u kojem se navodi: „Zalihe robe (21,4 milijuna EUR na dan 31. prosinca 2011.) povećavaju se zbog globalnog usporavanja s kojim se naše poslovanje suočilo tijekom druge polovine godine, pri čemu zalihe čini 75 % gotovih proizvoda uvezenih od društava […][naše] grupacije izvan Europe, a ostatak čine materijali i proizvodi potrebni za poslovanje koje se odnosi na tkanine”.
(361)
Povećanje prijavljenih razina zaliha tog proizvođača iz Unije u 2011. objašnjava se prikupljanjem zaliha za potrebe opskrbljivanja jednog postrojenja tog proizvođača izvan Unije tijekom ponovne izgradnje peći tog proizvođača u 2012. Da je bilo moguće u Uniji proizvesti te proizvode za postrojenje izvan Unije, oni se ne bi uvozili od drugih postrojenja izvan Unije.
(362)
Nakon konačne objave vlada NRK-a zatražila je da se pojasni jesu li ti uvezeni proizvodi iz NRK-a ili iz drugih zemalja te u kojim količinama. Međutim, proizvođači iz Unije nisu kupovali predmetni proizvod u NRK-u tijekom razmatranog razdoblja.
(363)
Vlada NRK-a tvrdila je i da bi šteta mogla biti samoprouzročena jer je društvo 3B Fibreglass, proizvođač iz Unije, odlučilo u 2011. dopuniti zalihe za društvo BASF u razdoblju nedostatne proizvodnje. Citiraju financijski izvještaj društva 3B Fibreglass iz 2011.: „[…] kako bismo dopunili zalihe za društvo BASF i pripremili se za popravak peći br. 2”
(364)
Međutim, uobičajeno je poslovno ponašanje osigurati zalihe kako bi se omogućilo ispunjavanje ugovornih obveza prema ključnim klijentima. Nadalje, taj se citat odnosi i na planirani popravak peći zbog kojeg je potrebno prikupljanje zaliha kako bi se omogućila opskrba kupaca (i ispunjavanje ugovornih obveza o opskrbi kupaca društva 3B) tijekom popravka.
(365)
Što se tiče prethodno objašnjenoga, tvrdnja da bi samoprouzročena šteta mogla prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između dampinškog i subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije stoga se odbacuje.
1.2.8. Izvozna prodaja proizvođača iz Unije i premještanje radi približavanja tržištima
(366)
Vlada NRK-a tvrdi da je navodna šteta, ako je uopće nastala, prouzročena odlukom o premještanju na lokaciju industrija korisnika. Dodali su da se to ne događa samo na razini Unije nego i na globalnoj razini. Vlada NRK-a navodi da je društvo P+D, proizvođač iz Unije, proširilo poslovanje u Rusiji i Indiji, proizvođač iz Unije 3B u Tunisu, proizvođač iz Unije PPG u NRK-u, a proizvođač iz Unije Ahlstrom premjestio je proizvodnju iz Unije u NRK početkom 2011. kako bi uspješnije zadovoljavao potrebe rastućih tržišta energije vjetra u Aziji te posebno u NRK-u.
(367)
Budući da su mnogi proizvođači filamentnih staklenih vlakana multinacionalna društva, ne iznenađuje da ta društva ulažu i izvan Unije ako postoji poslovna prilika. Ulaganje u dodatne kapacitete izvan Unije provodi se radi zadovoljavanja potreba tržišta u nastajanju i radi mogućnosti za ostvarenje dobiti. Postavljanje postrojenja u tim regijama zaista se objašnjava nastojanjem da se tim kupcima bude blizu. Međutim, poslovna odluka o tome hoće li se postrojenja postaviti izvan Unije ili ne nije nimalo povezana s činjenicom da proizvođači iz Unije trpe štetu.
(368)
Nakon konačne objave vlada NRK-a ponovila je tvrdnju da su velika ulaganja u inozemstvu oduzela proizvodnju, radna mjesta i izvoznu prodaju od Unije te tako prouzročila štetu.
(369)
Ta tvrdnja nije utemeljena. Proizvođači filamentnih staklenih vlakana posluju u skladu s modelom regionalne neposrednosti pri čemu se klijente opskrbljuje iz proizvodnih postrojenja u njihovoj odnosnoj regiji. Pokazatelji u pogledu kapaciteta i zaposlenosti ne pokazuju da je došlo do mogućih velikih ulaganja u inozemstvu na štetu poslovanja Unije.
(370)
Vlada NRK-a jednako je tako tvrdila da je smanjenje izvozne prodaje industrije Unije imalo ozbiljne negativne učinke koje Komisija nije analizirala.
(371)
U trenutačnim ispitnim postupcima udio izvozne prodaje industrije Unije (povezanim i nepovezanim kupcima) iznosio je između 11 % i 13 % ukupne prodaje industrije Unije (povezanim i nepovezanim kupcima) u razdoblju od 2010. do kraja RIP-a. Slično tome, tijekom početnog antidampinškog postupka taj je udio varirao između 10 % i 14 % od 2006. do rujna 2009. Budući da fluktuacije u količinama izvoza nisu znatne i u skladu su s količinama izvoza u prethodnom antidampinškom ispitnom postupku, na razvoj izvoznih prodaja nije bilo ozbiljnih negativnih učinaka iz prethodnih tvrdnji.
(372)
Zbog prethodno navedenih razloga izvozna prodaja proizvođača iz Unije i premještanje poslovanja nisu pridonijeli šteti i stoga ne mogu prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između dampinškog i subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
1.2.9. Devizni tečaj EUR/USD
(373)
Vlada NRK-a tvrdila je da je kineska opskrba pod rizikom povezanim s većom logističkom složenošću i variranju deviznog tečaja te se stoga kupci nevoljko izlažu tim rizicima. Jedan je korisnik naveo da cijene kineskih proizvoda od filamentnih staklenih vlakana znatno ovise o deviznom tečaju eura i američkog dolara. Budući da je američki dolar od 2000. postupno oslabio u usporedbi s eurom, to bi navodno moglo prekinuti uzročno-posljedičnu vezu.
(374)
Istina je da je početkom 2000-ih euro u odnosu na američki dolar bio slabiji nego danas. Međutim, potrebno je napomenuti da je devizni tečaj eura i američkog dolara bio relativno stabilan tijekom razmatranog razdoblja. Tijekom razmatranog razdoblja profitabilnost proizvođača iz Unije u uzorku unatoč tome znatno se smanjila s 3 % na - 4 %. Čak i ako se smatra da je devizni tečaj eura i američkog dolara pridonio šteti, to ni na koji način ne može umanjiti štetne učinke jeftinog dampinškog uvoza iz NRK-a na tržište Unije u razdoblju između 2011. i kraja RIP-a.
(375)
Stoga devizni tečaj eura i američkog dolara nije pridonio šteti i nije mogao prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između subvencioniranog uvoza i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
1.3. Zaključci o uzročnosti
(376)
Zaključno, prethodnom analizom dokazano je da je došlo do povećanja količine i tržišnog udjela dampinškog i subvencioniranog uvoza iz NRK-a. Zbog pritiska povećanja dampinškog i subvencioniranog uvoza na tržište Unije industrija Unije nije mogla određivati prodajne cijene u skladu s uobičajenim tržišnim uvjetima i zabilježenim povećanjima troškova. Čak ni nakon što je smanjila svoju prodajnu cijenu, proizvođači iz Unije u uzorku nisu uspjeli zadržati tržišni udio. To je smanjenje cijene izvršeno na račun profitabilnosti, što je dovelo do neodržive situacije u kojoj se ostvaruju gubici.
(377)
U okviru prethodno opisane analize propisno su razlikovani i razdvojeni utjecaji svih poznatih čimbenika na stanje industrije Unije od štetnih učinaka dampinškog uvoza. Na temelju te analize zaključuje se da je dampinški i subvencionirani uvoz iz NRK-a prouzročio znatnu štetu industriji Unije u smislu članka 3. stavka 6. Osnovne antidampinške uredbe i članka 8. stavka 5. Osnovne antisubvencijske uredbe.
(378)
Poznati čimbenici osim dampinškog i subvencioniranog uvoza procijenjeni su u skladu s člankom 3. stavkom 7. Osnovne antidampinške uredbe i člankom 8. stavkom 6. Osnovne antisubvencijske uredbe. Ni za jedan od tih čimbenika, analiziranih pojedinačno i zajedno, nije otkriveno da krše posljedičnu vezu između dampinškog i subvencioniranog uvoza i štete prouzročene industriji Unije.
(379)
Nakon konačne objave vlada NRK-a tvrdila je da je Komisija samo odbacila tvrdnje zainteresiranih strana umjesto da ispita sve poznate čimbenike osim dampinškog uvoza koji prouzročuju štetu industriji Unije.
(380)
Komisija je razmotrila učinke sljedećih preostalih čimbenika: uvoza iz drugih zemalja, troška proizvodnje, razvoja potrošnje, proizvodnih kapaciteta i zaliha, ekonomske krize, konkurentnosti uvoza iz NRK-a, samoprouzročene štete, izvozne prodaje proizvođača iz Unije i premještanja te deviznog tečaja EUR/USD. Ispitnim postupkom nisu otkriveni nikakvi drugi čimbenici kojima bi se mogla prekršiti posljedična veza.
F. INTERES UNIJE
(381)
U skladu s člankom 31. Osnovne antisubvencijske uredbe Komisija je ispitala postoje li, unatoč zaključku o štetnom subvencioniranju, uvjerljivi razlozi na temelju kojih bi se zaključilo da u ovom konkretnom slučaju donošenje mjera nije u interesu Unije. Utvrđivanje interesa Unije temeljilo se na procjeni svih različitih uključenih interesa, uključujući interes industrije Unije, uvoznika i korisnika.
(382)
Sve zainteresirane strane dobile su priliku iznijeti stavove na temelju članka 31. stavka 2. Osnovne antisubvencijske uredbe. Komisija je poslala upitnike na adrese pet neovisnih uvoznika i 34 korisnika. U konačnici je dvoje uvoznika i 13 korisnika dostavilo potpune odgovore na upitnik u zadanim rokovima. Uz to, niz korisnika i udruženja korisnika javili su se tijekom ispitnog postupka te u pismima izrazili protivljenje bilo kakvim mogućim mjerama u ovom slučaju. Vlada NRK-a i CCCLA jednako su tako dostavili podneske s tvrdnjama protiv bilo kakvih mogućih mjera u ovom slučaju.
(383)
U početnom antidampinškom ispitnom postupku uvođenje mjera nije se smatralo suprotnim interesu Unije. Budući da je revizija tijekom važenja mjera ograničena na štetu, nalazi o interesu Unije i dalje su valjani. Stoga se analiza u nastavku teksta odnosi na antisubvencijski ispitni postupak.
1. Interes industrije Unije
(384)
Postojeće antidampinške mjere nisu dovele do smanjenja dampinškog uvoza iz NRK-a niti su pomogle industriji Unije. Kako je prethodno navedeno, industrija Unije nastavila je trpjeti znatnu štetu nakon smanjenja cijena nastalog zbog dampinškog uvoza iz NRK-a. Ne uvedu li se mjere, to bi najvjerojatnije dovelo do nastavka negativnog kretanja financijskog stanja industrije Unije. Stanje proizvođača iz Unije u uzorku posebno je obilježeno padom profitabilnosti s + 3 % 2010. na - 4 % krajem RIP-a. Svako bi daljnje pogoršavanje rezultata u konačnici prouzročilo rezove u proizvodnim linijama i zatvaranja proizvodnih pogona, što bi predstavljalo prijetnju zaposlenosti i ulaganjima u Uniji.
(385)
Uvođenjem mjera na tržištu ponovno bi se uspostavilo pošteno tržišno natjecanje. Negativno kretanje profitabilnosti industrije Unije posljedica je poteškoća te industrije u tržišnom natjecanju sa subvencioniranim, jeftinim uvozom podrijetlom iz NRK-a. Očekuje se da bi se uvođenjem antisubvencijskih mjera stoga zaustavilo smanjenje cijena i gubitak tržišnog udjela te da bi se prodajne cijene industrije Unije počele oporavljati, što bi dovelo do poboljšanja profitabilnosti industrije Unije u smjeru razina koje se smatraju potrebnima za tu kapitalno intenzivnu industriju.
(386)
Mjerama bi se industriji Unije pružila prilika da se oporavi od štetnog dampinga utvrđenog u ispitnom postupku.
(387)
U skladu s time zaključuje se da bi uvođenje antisubvencijskih mjera očito bilo u interesu industrije Unije.
(388)
Nakon konačne objave jedna je industrijska udruga tvrdila da se strožim mjerama ne bi pomoglo industriji Unije zbog toga što početne mjere iz 2011. očito nisu bile učinkovite.
(389)
Komisija odbacuje tu tvrdnju i upućuje na prethodne uvodne izjave u kojima je zaključeno da bi neuvođenje strožih mjera najvjerojatnije dovelo do nastavka negativnog kretanja financijskog stanja industrije Unije.
2. Interes uvoznika
(390)
Kako je prethodno navedeno, uzorkovanje nepovezanih uvoznika nije provedeno i dva su nepovezana uvoznika u potpunosti surađivala u ispitnom postupku te su dostavila odgovor na upitnik. Aktivnosti povezane s predmetnim proizvodom predstavljaju tek manji dio ukupnog prometa tih dvaju uvoznika (manje od 0,5 %). Oba su se uvoznika protivila mogućim strožim antidampinškim mjerama jer su smatrali da bi to dovelo do prekida uvoza predmetnog proizvoda iz NRK-a.
(391)
Zbrojeni uvoz koji su prijavila ta dva uvoznika predstavljao je znatan dio ukupnog uvoza iz NRK-a tijekom RIP-a te se stoga smatra reprezentativnim za uvoznike iz Unije. Nijedan drugi uvoznik nije surađivao dostavljanjem odgovora na upitnik ili potkrijepljenih primjedaba. Na temelju toga zaključuje se da, s obzirom na ograničen udio predmetnog proizvoda u ukupnoj djelatnosti uvoznika, uvođenje mjera neće imati znatne negativne učinke na općeniti interes uvoznika iz Unije.
3. Interes korisnika
(392)
Istovjetni proizvod ima brojne primjene, npr. u automobilskoj industriji, za turbine vjetroelektrana, u pomorstvu, prijevozu, aeronautici i infrastrukturi. Velik broj različitih korisnika surađivao je u postupku. Ti su korisnici podijeljeni u skupine s obzirom na sektor poslovanja: proizvođači spojeva, proizvođači kompozitnih materijala, proizvođači višeosnih tkanina i proizvođači turbina za vjetroelektrane. Time je Komisiji omogućena procjena utjecaja strožih mjera na različite vrste korisnika.
(393)
Korisnici koji surađuju kupili su oko 13 % uvoza predmetnog proizvoda iz NRK-a tijekom RIP-a. Prema tome, velika većina istovjetnog proizvoda kupljena je iz ostalih izvora poput trećih zemalja i industrije Unije. Tek je manji broj korisnika kupovao predmetni proizvod isključivo iz NRK-a.
(394)
Postoji širok raspon industrija na kraju proizvodnog lanca u kojima se upotrebljava istovjetni proizvod, a te se industrije jednako tako razlikuju s obzirom na veličinu, u rasponu od svjetskih društava do MSP-ova. Nadalje, iz podataka dostavljenih tijekom ispitnog postupka čini se da je u industriji korisnika u Uniji zaposlen znatan broj ljudi koji se procjenjuje na 100 000 zaposlenika, iako o tome nisu dostavljeni nikakvi opsežni i potkrijepljeni podaci.
3.1. Mogući utjecaji mjera na profitabilnost korisnika
(395)
Općenito, na temelju odgovora na upitnik utvrđeno je da su industrije korisnika filamentnih staklenih vlakana u relativno dobrom stanju. Većina korisnika koji surađuju zaista su prijavljivali dobit tijekom razmatranog razdoblja od prodaje proizvoda za koje su upotrebljavali predmetni proizvod. Tek je nekoliko korisnika ostvarilo gubitak povezan s tom djelatnošću tijekom RIP-a, ali dobit većine drugih kretala se u rasponu između 2 % i 22 %. Stoga su čak i pod trenutačnim mjerama industrije korisnika uspjele ostvariti dobit.
(396)
Na temelju primljenih podataka analiza utjecaja na korisnike provedena je za svaku od skupina korisnika.
(397)
Ispitnim postupkom otkriveno je da je, ovisno o svojstvima različitih industrija korisnika, mogućnost prenošenja svakog povećanja pristojbe na kupce različita te će stoga utjecaj svakog povećanja pristojbe na maržu dobiti biti drukčiji za svaku industriju korisnika.
(398)
Ukratko, uvođenje kombiniranih mjera dovelo bi do smanjenja dobiti korisnika za manje od jednog postotnog boda za veliku većinu industrija korisnika, uz iznimku jedne industrije proizvođača višeosnih tkanina. Udio predmetnog proizvoda u troškovima proizvodnje za tu industriju veći je nego za ostale razmatrane industrije korisnika. Stoga će utjecaj na te korisnike biti veći nego na ostale procijenjene korisnike.
(399)
Na temelju prethodne analize vrlo je vjerojatno da korisnici u industrijama spojeva, kompozita i turbina za vjetroelektrane mogu nadoknaditi dio ili cjelokupno povećanje troškova. Nadalje, mogli bi prenijeti dio povećanja troškova na kupce. U tom je pogledu jedan veliki korisnik koji posluje u proizvodnji turbina za vjetroelektrane komentirao da se slaže sa zaključcima ispitnog postupka i da će preuzeti obveze.
(400)
Taj općenito ograničen utjecaj na profitabilnost znači i da predviđeno povećanje pristojbi do mjere koju navodi nekoliko korisnika ne predstavlja prijetnju zaposlenosti na razini industrije korisnika.
(401)
U svakom slučaju, svaki mogući negativni učinak ublažio bi se stalnim pristupom korisnika uvozu iz trećih zemalja. Uvođenjem mjera ne sprečava se opskrba korisnika iz različitih izvora opskrbe.
(402)
Nakon konačne objave nekoliko je korisnika tvrdilo da su tvrdnje korisnika odbačene jedino na temelju kvalitativnih izjava. Jednako tako, tvrdili su da je smanjenje njihove profitne marže veće od jednog postotnog boda kako je navedeno u uvodnoj izjavi 398., posebno ako ga se razmatra na temelju pojedinačnog proizvoda.
(403)
Te se tvrdnje odbacuju zbog sljedećih razloga. Na temelju podataka koje su dostavili korisnici, Komisija je provela detaljne izračune radi procjene kvantitativnog učinka koje strože mjere imaju na profitabilnost korisnika. Industrije koje upotrebljavaju predmetni proizvod heterogene su i znatno se razlikuju u odnosu na veličinu (u rasponu od MSP-ova do multinacionalnih poduzeća), njihovu ovisnost o predmetnom proizvodu te primjene njihova konačnog proizvoda i bazu njihovih kupaca (od malih do velikih društava, prodaja u Uniji u usporedbi s izvoznim prodajama). Kako je već objašnjeno u uvodnoj izjavi 398., Komisija priznaje da će učinak na određene segmente korisnika biti veći nego na druge. Na temelju podataka koje su dostavili korisnici koji surađuju, udio upotrijebljenog predmetnog proizvoda kupljenog u NRK-u bio je relativno ograničen (niži od 13 % - vidjeti uvodnu izjavu 393.). Nadalje, udio predmetnog proizvoda u NRK-u u ukupnom trošku proizvodnje jednako je tako u prosjeku bio ograničen, tj. niži od 4 %. Međutim, potonji je znatno viši za ispitane proizvođače višeosnih tkanina. Učinak povećanja pristojbi izračunan je na temelju pretpostavki da bi slična količina staklenih vlakana bila kupljena u NRK-u kako je navedeno u RIP-u te da bi kineske uvozne cijene bile podložne pristojbama od oko 30 %, iako će velika većina kineskih proizvođača izvoznika podlijegati nižim pristojbama. Na temelju tih pretpostavki izračuni su ukazali na to da će u prosjeku, koji uključuje sve korisnike koji surađuju, utjecaj povećanja cijena predmetnog proizvoda podrijetlom iz NRK-a na profitabilnost bili niži od jednog postotnog boda kako je prethodno navedeno.
3.2. Nedostatak zamjenjivosti
(404)
Nekoliko korisnika tvrdilo je da velik broj proizvoda od filamentnih staklenih vlakana koji su potrebni za industriju korisnika nisu lako dostupni. Umjesto toga, dobavljači bi trebali proći dugotrajan i složen kvalifikacijski postupak koji bi mogao trajati između šest i dvanaest mjeseci, a da uspjeh nije zajamčen. Stoga bi promjena dobavljača radi izbjegavanja plaćanja pristojbi bila skupa, nemoguća u kratkoročnom smislu i rizična s tehnološkog stajališta.
(405)
U tom se pogledu priznaje da, u odnosu na određene primjene, svojstva predmetnog proizvoda zaista mogu dovesti do dugotrajnog kvalifikacijskog postupka koji uključuje ispitivanje. Međutim, u pogledu primjedaba niza korisnika, u većini slučajeva trenutačno postoje različiti izvori. Nadalje, ispitnim postupkom utvrđeno je da korisnici obično imaju više mogućnosti opskrbe kao mogućnosti za slučaj nužde te da su u velikom broju slučajeva ispitali proizvode niza dobavljača kako ne bi ovisili o samo jednom dobavljaču. Potrebno je podsjetiti i da se mjerama ne namjerava određenim dobavljačima uskratiti pristup tržištu Unije, nego se svakom predviđenom mjerom namjerava jednostavno ponovno uspostaviti poštena trgovina i ispraviti narušeno stanje na tržištu.
(406)
Stoga nije vjerojatno da će uvođenje mjera na predmetni proizvod iz NRK-a dovesti do privremenog prekida opskrbe sirovinama za industriju korisnika.
3.3. Nemogućnost prenošenja povećanja cjenovnih troškova i povećano tržišno natjecanje s proizvodima s kraja proizvodnog lanca podrijetlom izvan Unije
(407)
Nekoliko korisnika tvrdilo je da su suočeni s oštrom konkurencijom proizvođača izvan Unije i da stoga ne bi bili u mogućnosti prenijeti povećanje cijena predmetnog proizvoda na kupce jer bi to dovelo do gubitka prodaje. S obzirom na raznolikost društava korisnika, mogućnost prenošenja mogućih povećanja troškova na kupce razlikovat će se ovisno o vrsti korisnika. Unatoč tome, na temelju podataka iz odgovora na upitnik, na promet i profitabilnost korisnika koji ne bi uspjeli prenijeti većinu povećanja troškova na kupce u većini bi se slučajeva utjecalo tek u ograničenoj mjeri.
(408)
Nekoliko korisnika izrazilo je zabrinutost da bi uvođenje antisubvencijskih pristojbi dobavljače izvan Unije, koji imaju pristup predmetnom proizvodu bez mjera, dovelo u nepovoljan položaj u smislu tržišnog natjecanja. Korisnici tvrde da se na tržištu proizvoda s kraja proizvodnog lanca natječu s uvozom iz NRK-a. Uvođenjem kombiniranih mjera dodatno bi se pogoršalo stanje u pogledu tržišnog natjecanja. Što se tiče tih okolnosti, tvrdilo se da ne bi bilo moguće prenijeti povećanje cijena sirovina na kupce. Osim toga, tvrdilo se da bi to dovelo do premještanja proizvodnje izvan Unije, što bi pak dovelo do znatnih gubitaka u pogledu zaposlenosti.
(409)
Potrebno je napomenuti da to što bi uvođenje antisubvencijskih mjera moglo potaknuti veće tržišno natjecanje ne može biti razlog za neuvođenje mjera ako je tvrdnja opravdana. Ovi se ispitni postupci odnose na specifičan proizvod. Svaka industrija korisnika ima puno pravo pozvati se na trgovačko pravo Unije i zahtijevati antidampinški ispitni postupak za svoje proizvode. Uz to, odluke o lokaciji poduzeća ovise o velikom broju čimbenika. Nije vjerojatno da odluka o premještanju ovisi samo o pristojbama na jednu sirovinu.
(410)
Nekoliko strana tvrdilo je da su proizvođači iz Unije globalna društva u stranom vlasništvu te da je većina kompozitnih društava ipak male ili srednje veličine i u lokalnom vlasništvu. Ti su MSP-ovi tvrdili da će povećanje pristojbi dovesti do gubitka radnih mjesta. Jednako tako, CCCLA je tvrdio da će do gubitka radnih mjesta u Uniji doći kad korisnici premjeste proizvodnju zbog povećanja pristojbi. Nadalje, jedan je korisnik naveo i da će zbog premještanja korisnika doći i do smanjenja prodaje industrije Unije.
(411)
Komisija jednako razmatra sva radna mjesta u Uniji, bez obzira na vlasništvo i veličinu društva. U tom pogledu Komisija upućuje i na uvodne izjave 400. i 403. Nadalje, Komisija smatra da su tvrdnje o premještanju, mogućim gubicima radnih mjesta i smanjenju prodaje industrije Unije spekulativne i neutemeljene.
(412)
Nekoliko je strana izjavilo da se proizvodi trenutačno proizvode u Uniji za globalno tržište u konkurenciji s trećim zemljama. Jedan je korisnik izjavio da može uvesti predmetni proizvod u okviru unutarnje proizvodnje bez plaćanja antidampinških pristojbi pod uvjetom da se konačni proizvod koji proizvede izvozi izvan Unije. Međutim, posljedica je toga da taj korisnik može nuditi svojim kupcima izvan Unije konkurentnije cijene nego korisnicima u Uniji.
(413)
Doista, korisnici mogu uvesti predmetni proizvod u okviru unutarnje proizvodnje bez plaćanja antidampinških pristojbi pod uvjetom da se konačni proizvod koji proizvedu izvozi izvan Unije. Međutim, time se ne mijenjaju zaključci Komisije u ovom ispitnom postupku.
3.4. Nedostatak opskrbe
(414)
Jedan je korisnik tvrdio da industrija Unije ne može u potpunosti zadovoljavati potražnju u Uniji, posebno u pogledu određenih vrsta velikih narudžbi posebno izrađenih namjenskih proizvoda od filamentnih staklenih vlakana. Uz to, taj korisnik tvrdi da, najvjerojatnije zbog ograničenog proizvodnog kapaciteta u Uniji, nijedan proizvođač iz Unije ne bi bio spreman namijeniti velik dio kapaciteta za opskrbu samo jednog kupca. Jedan je drugi korisnik tvrdio da ne postoji suvišna opskrba sječenim nitima te da bi isključivanje NRK-a s tržišta Unije dovelo do znatnih poteškoća s opskrbom na tržištu Unije, posebno s obzirom na povećanje potražnje. Vlada NRK-a citira proizvođača iz Unije, društvo 3B, da u industriji Unije nije instaliran nikakav novi kapacitet za taljenje od 2002. te da je za potrebe zadovoljenja tržišnih potreba, posebno u Europi, potrebno dodatnih 200 000 tona proizvodnog kapaciteta.
(415)
U tom pogledu prvo je potrebno napomenuti da je svrha antisubvencijskih mjera ispravljanje nepoštenih trgovačkih praksi koje imaju štetni učinak na industriju Unije i ponovno uspostaviti stanje učinkovitog tržišnog natjecanja na tržištu Unije, a ne isključivanje uvoza. Cilj predloženih mjera kao takvih nije zatvaranje tržišta Unije za proizvođače izvoznike iz NRK-a čak i po neštetnim cijenama te će se omogućiti stalna prisutnost uvoza sječenih niti i drugih proizvoda od filamentnih staklenih vlakana iz NRK-a na tržište Unije.
(416)
Što se tiče sposobnosti industrije Unije za prevladavanje mogućeg nedostatka sječenih niti, na temelju trenutačne razine iskorištenosti kapaciteta industrije Unije ta industrija može ostvariti dodatnu proizvodnju.
(417)
Sječene niti, kao i sve druge vrste predmetnog proizvoda, mogle bi se uvoziti u Uniju iz trećih zemalja kao što je Malezija.
(418)
Nadalje, kineski proizvođači filamentnih staklenih vlakana gradili su postrojenja bliže Uniji (u Egiptu i Bahreinu) kao temelj za opskrbljivanje tržišta Unije.
(419)
Što se tiče prethodno navedenoga, moguće je zaključiti da bi se mogući nedostatak opskrbe sječenim nitima mogao riješiti povećanjem iskorištenosti kapaciteta industrije Unije, uvozom iz ostalih zemalja izvoznica te nastavkom uvoza iz NRK-a po neštetnoj cijeni.
(420)
Na temelju prethodnih odjeljaka zaključuje se da je općeniti učinak uvođenja kombiniranih mjera na industrije proizvoda s kraja proizvodnog lanca u Uniji ograničen te da ne bi bio veći od pozitivnog učinka mjera na industriju Unije.
(421)
Nakon konačne objave jedna je industrijska udruga izjavila da je teško razumjeti da proizvođači iz Unije imaju neiskorišteni kapacitet dok postoji manjak staklenih vlakana s povećanjem cijena na tržištu Unije. Nekoliko je stranaka potvrdilo tvrdnje da će nametanje dodatnih mjera dovesti do nestašice opskrbe od proizvođača iz Unije.
(422)
Ispitnim postupkom nije utvrđena nestašica opskrbe za razmatrano razdoblje. Što se tiče budućih nestašica opskrbe Komisija smatra da se povećanjem pristojbi ne onemogućuje uvoz u Uniju iz NRK-a i iz prethodno navedenih trećih zemalja.
4. Zaključak o interesu Unije
(423)
Na temelju prethodno navedenoga očekuje se da bi se uvođenjem kombiniranih mjera pružila prilika industriji Unije da popravi stanje zahvaljujući povećanju prodajnih cijena i tržišnog udjela. Iako bi mogli nastati neki negativni učinci u obliku povećanja troškova za određene korisnike, vjerojatno je da bi te učinke nadmašile očekivane koristi za industriju Unije i njezine dobavljače.
(424)
Stoga se zaključuje da, uzimajući sve u obzir, ne postoje uvjerljivi razlozi protiv uvođenja mjera na uvoz predmetnog proizvoda podrijetlom iz NRK-a.
(425)
Nakon konačne objave nekoliko je stranaka tvrdilo da su posljedice predloženih mjera podcijenjene. Oni tvrde da Komisija više povjerenja polaže u tvrdnje male skupine proizvođača staklenih vlakana nego u otpor mnogo veće, ali rascjepkane skupine većinom malih i srednjih poddobavljača koji nisu dobili stvarnu priliku odgovoriti s jednakim utjecajem.
(426)
Te se zahtjeve odbacuje zbog toga što su korisnicima omogućene mnogobrojne prilike da se jave tijekom ispitnog postupka. Mnogi su to učinili te su njihovi podaci temeljito ispitani i uzeti u obzir. Tijekom ispitnog postupka pridana je važnost svim zainteresiranim stranama.
G. KONAČNE ANTIDAMPINŠKE I ANTISUBVENCIJSKE MJERE
(427)
Na temelju zaključaka koje je Komisija donijela u vezi sa subvencijom, dampingom, štetom, uzročnosti i interesom Unije, potrebno je uvesti konačne mjere kako bi se spriječilo da dampinški i subvencionirani uvoz i dalje prouzročuje štetu industriji Unije.
1. Razina uklanjanja štete
(428)
Kako bi se utvrdila razina mjera, Komisija mora prvo ustanoviti iznos pristojbi koji je potreban kako bi se otklonila šteta koju je pretrpjela industrija Unije.
(429)
Šteta bi bila otklonjena ako bi industrija Unije bila u mogućnosti pokriti troškove proizvodnje i ostvariti dobit prije oporezivanja od prodaje istovjetnog proizvoda na tržištu Unije kakvu bi pod uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja razumno mogla ostvariti industrija te vrste u tom sektoru, tj. u izostanku dampinškog uvoza. Kao i u početnom ispitnom postupku, upotrijebljena je ciljna dobit od 5 %.
(430)
Udruženje APFE zahtijevalo je ciljnu dobit od 10 % - 12 %. To je udruženje tvrdilo da je za ciljnu dobit za potrebe analize potrebno uzeti u obzir potrebu visoko kapitalno intenzivne industrije za ostvarenjem zadovoljavajućeg povrata uloženog kapitala u skladu s očekivanjima ulagatelja. Udruženje APFE upućuje i na izvješće Stern Business School Sveučilišta u New Yorku u kojem su izračunani ponderirani prosječni troškovi kapitala (WACC) zbrajanjem troška vlasničkog kapitala i troška dugova za različite sektore industrije (43). U izvješću Stern prosječni WACC za industriju filamentnih staklenih vlakana izračunan je na razini između 8,3 % i 8,4 %. Uz to, udruženje APFE upućuje na dobit od 8,3 % koja je upotrijebljena u predmetu o kineskom solarnom staklu (44). Nadalje, to udruženje tvrdi da bi, s obzirom na nešto više troškove vlasničkog kapitala i dugova u Uniji u odnosu na SAD, stopa za Uniju bila nešto viša, između 10 % i 12 %.
(431)
Stvarna dobit ostvarena tijekom razmatranog razdoblja ne može se upotrijebiti jer su tada iz NRK-a i dalje pristizale znatne količine dampinškog uvoza unatoč trenutačnim pristojbama na snazi.
(432)
U predmetu o solarnom staklu iz NRK-a primijenjena je ciljna dobit od 8,3 % jer je to bila prosječna dobit koju su proizvođači iz Unije u uzorku ostvarili u 2010. kad je uvoz predmetnog proizvoda i dalje bio nizak te stoga još nije mogao narušiti uobičajene uvjete tržišnog natjecanja (tj. dobit na koju još nije utjecao dampinški uvoz).
(433)
Iako je neosporivo da je industrija Unije visoko kapitalno intenzivna industrija, udruženje APFE nije moglo dokazati da je ciljna dobit na temelju WACC-a iz izvješća Stern primjenjiva. Stoga je ta tvrdnja odbačena.
(434)
Nakon konačne objave udruženje APFE tvrdilo je da je rezultate u pogledu ciljne dobiti potrebno preispitati uzevši u obzir da je industrija Unije sposobna ostvariti razine dobiti iznad 5 % u pogledu vrsta proizvoda, poput sječenih niti za mokru upotrebu (WUCS) za netkane tkanine i sječenih niti za mokru upotrebu za gips, pri čemu može pošteno konkurirati uvozima iz trećih zemalja i nije suočena s agresivnim obaranjem cijena putem dampinških i subvencioniranih kineskih proizvoda od filamentnih staklenih vlakana.
(435)
Ciljna dobit od 5 % upotrijebljena je u prethodnom ispitnom postupku. U nedostatku potkrijepljenih tvrdnji u pogledu izmijenjenih uvjeta na tržištu kojima bi se opravdala viša ciljna dobit, održana je ta ciljna dobit.
(436)
Nadalje, s obzirom na to da se sječene niti za mokru upotrebu, poput svih drugih vrsta predmetnih proizvoda, upotrebljavaju kao materijal za ojačanje, sječene niti za mokru upotrebu imaju ograničen rok trajanja i veće troškove prijevoza zbog težine vode u svojem sadržaju (vidjeti uvodnu izjavu 63.). Sječene niti za mokru upotrebu uvoze se u Uniju u mnogo manjim količinama nego ostali proizvodi od filamentnih staklenih vlakana. Profitna marža za tu vrstu proizvoda stoga nije reprezentativna za predmetni proizvod.
(437)
Komisija je zatim utvrdila razinu uklanjanja štete na temelju usporedbe ponderirane prosječne uvozne cijene proizvođača izvoznika u uzorku iz NRK-a s ponderiranom prosječnom neštetnom cijenom istovjetnog proizvoda koji su tijekom razdoblja ispitnog postupka na tržištu Unije prodavali proizvođači iz Unije u uzorku. Sve razlike proizišle iz te usporedbe izražene su kao postotak ponderirane prosječne uvozne vrijednosti CIF.
(438)
Nakon konačne objave jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da u pogledu triju PCN-ova postoje greške u vrijednostima CIF.
(439)
Komisija je nakon provjere prilagodila odnosne vrijednosti CIF, što je dovelo do male promjene u maržama obaranja cijena za tog proizvođača izvoznika.
(440)
Kao rezultat utvrđene su sljedeće razine uklanjanja štete:
Društvo
Razina uklanjanja štete
Jushi Group
24,8 %
Jiangsu Changhai Group
4,9 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,6 %
Ostala društva koja surađuju
26,1 %
(441)
Jedan je korisnik tvrdio da su sve činjenice ostale iste i da je stoga jedini način na koji Komisija može donijeti zaključak da se šteta koju navodno prouzročuje uvoz iz NRK-a povećala primjena različite metodologije u izračunu marže štete u usporedbi s početnim ispitnim postupkom.
(442)
Činjenice nisu ostale iste. Stoga se, primijeni li se metodologija iz početnog ispitnog postupka, izračunom trenutačne marže štete dobiva drukčiji rezultat s obzirom na promjenu temeljnih podataka kao što su troškovi, cijene i gubici.
(443)
Nakon konačne objave jedan se proizvođač izvoznik zapitao kakva promjena okolnosti bi mogla opravdati izračune marže štete koji su nastali na temelju PCN-a u usporedbi s jednostavnom usporedbom cijena provedenom u početnom ispitnom postupku.
(444)
Komisija smatra da je osnovna metodologija trenutačnog ispitnog postupka jednaka kao ona primijenjena u prethodnom ispitnom postupku. Primijenjeno je uzorkovanje i provedene su usporedbe na temelju istovjetnosti. Izračunom na temelju PCN-a marže štete omogućen je detaljniji i točniji izračun, ali to se ne može smatrati promjenom metodologije.
(445)
Isti proizvođač izvoznik izjavio je i da su podloge od sječenih niti proizvedene od filamentnih staklenih vlakana sastavni dio predmetnog proizvoda, ali da se u izračunu marže štete ne odražavaju PCN-ovi za podloge od sječenih niti. Taj proizvođač izvoznik zapitao se i. proizvode li još uvijek proizvođači iz Unije te podloge od sječenih niti i ii. zašto se čini da Komisija u prošlosti nije imala problema pri pronalasku zamjene za glavne vrste proizvoda u svrhu izračuna marže štete čak ni kad na temelju PCN-a nije bilo potpunog podudaranja.
(446)
Predmetni proizvod doista uključuje podloge od sječenih niti te neki proizvođači iz Unije (ili njihovi subjekti) proizvode te podloge. Uzorkovani proizvođači iz Unije proizvodili su vrste podloga koje se nisu uvozile iz NRK-a tijekom RIP-a. Međutim, sveukupni je stupanj podudaranja PCN-a bio visok te stoga nije bilo potrebe upotrijebiti zamjene.
(447)
Nadalje, taj se proizvođač izvoznik pitao i. zašto je bila potrebna prilagodba na razini trgovine („LOT”) i kome proizvođači iz Unije zapravo prodaju proizvode te ii. zašto za kinesku prodaju nisu u marži štete uzeti u obzir troškovi prijevoza u skladište i skladištenja u EU-u.
(448)
Prodaje uzorkovanih proizvođača iz Unije odvijaju se u najvećoj mjeri izravno krajnjim korisnicima. To nije bio slučaj s uzorkovanim proizvođačima iz Kine. Više se prodaja odvijalo putem distributera ili drugih posredničkih prodajnih kanala. Stoga se smatralo da će cijene postati više usporedive ako se sve prodaje svedu na razinu prodaja krajnjem korisniku. U skladu s uobičajenom metodologijom izračunom obaranja cijena uzimaju se u obzir troškovi nastali nakon uvoza, dok se marža štete temelji na vrijednosti CIF kineskih izvoznih prodaja.
(449)
Proizvođač izvoznik zapitao se i zašto postojeća antidampinška pristojba nije uključena u maržu štete kad bi uključenje te pristojbe u vrijednost CIF bilo u skladu s metodologijom obaranja cijena koja se primjenjuje.
(450)
Maržom uklanjanja štete kako je predstavljena u Uredbi odražava se puna marža potrebna za uklanjanje štete. Da je u maržu uklanjanja šteta uključena postojeća antidampinška marža, bila bi dobivena samo djelomična marža uklanjanja.
(451)
Nakon konačne objave podnositelj pritužbe tvrdio je da su zbog toga što se za grupaciju Jiangsu Changai utvrdilo da ne surađuje u potpunosti u ispitnom postupku (vidjeti prethodni odjeljak C.2.1.) podaci u vezi s izvoznom cijenom grupacije Jiangsu Changai nepouzdani te ih stoga ne bi trebalo upotrijebiti u izračunu marže štete. Podnositelj pritužbe tvrdio je da izvozna cijena grupacije možda ima nedostatke jer je utvrđena na temelju proizvodnih troškova društva koje nije bilo moguće ispravno provjeriti zbog toga što društvo nije u potpunosti surađivalo u ispitnom postupku. Izvoznu cijenu grupacije potrebno je radije temeljiti na dostupnim činjenicama u skladu s člankom 18. stavkom 1. Osnovne antidampinške uredbe i člankom 28. stavkom 1. Osnovne antisubvencijske uredbe.
(452)
Kako je pojašnjeno u uvodnoj izjavi 92., unutar grupacije predmetni proizvod nije izvozilo društvo koje je dostavilo obmanjujuće podatke već samo OCH. Međutim, potonje je društvo u potpunosti surađivalo u obama ispitnim postupcima i dostavilo je pouzdane podatke o izvoznoj cijeni grupacije (npr. dostavljeni su računi koje je Komisija pregledala na licu mjesta). Stoga Komisija nema razloga sumnjati u izvoznu cijenu grupacije. Izračun marže štete izrađen je na temelju stvarne provjerene izvozne cijene, navedene na računima za prodaju, bez obzira na to kako su uspostavljene i jesu li temeljene na proizvodnim troškovima društva. Ta je tvrdnja stoga odbačena.
2. Konačne mjere
(453)
Antisubvencijski ispitni postupak proveden je usporedo s revizijom antidampinških mjera i bio ograničen na štetu. S obzirom na primjenu pravila niže pristojbe i činjenicu da su konačne marže subvencije niže od razine uklanjanja štete, Komisija bi u skladu s člankom 15. Osnovne antisubvencijske uredbe trebala uvesti konačnu kompenzacijsku pristojbu na razini utvrđenih konačnih marža subvencije i zatim uvesti konačnu antidampinšku pristojbu na relevantnoj razini uklanjanja štete.
(454)
Na temelju te metodologije i činjenica iz ovog predmeta, a posebno činjenice da su mjere ograničene maržom štete, Komisija smatra da u ovom predmetu neće nastati pitanja u pogledu „dvostrukog brojanja”.
(455)
S obzirom na visoku stopu suradnje kineskih izvoznih proizvođača, pristojba „svih ostalih društava” utvrđena je na razini najviše pristojbe koja će se uvesti društvima u uzorku ili onima koja surađuju u ispitnim postupcima. Pristojbe za „sva ostala poduzeća” primjenjivat će se na ona poduzeća koja nisu surađivala u ispitnim postupcima.
(456)
Za ostale kineske proizvođače izvoznike iz Priloga I. koji surađuju, a nisu u uzorku, konačna stopa pristojbe određena je na razini ponderiranih prosječnih stopa utvrđenih za proizvođače izvoznike u uzorku koji surađuju, osim za grupaciju kojoj pripada proizvođač izvoznik koji podliježe odredbama članka 28. stavka 1.
(457)
Nakon konačne objave jedan je proizvođač izvoznik zatražio da mu se odobri pojedinačni tretman u okviru članka 9. stavka 5. Osnovne antidampinške uredbe te da mu se dostavi izračun individualne dampinške marže
(458)
Međutim, s obzirom na to da je parcijalna privremena revizija ograničena na štetu, dampinške marže uspostavljene u prethodnom antidampinškom ispitnom postupku ostaju nepromijenjene. Stoga se zahtjev za individualnu dampinšku maržu odbacuje.
(459)
Na temelju prethodno navedenoga stope na kojima će se takve pristojbe određivati utvrđene su kako slijedi:
Kineski izvoznik
Dampinška marža (utvrđena u početnom ispitnom postupku)
Marža subvencije
Razina uklanjanja štete
Kompenzacijska pristojba
Antidampinška pristojba
Jushi Group
29,7 %
10,3 %
24,8 %
10,3 %
14,5 %
Jiangsu Changhai Group
9,6 %
5,8 %
4,9 %
4,9 %
0 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,7 %
9,7 %
29,6 %
9,7 %
19,9 %
Ostala društva koja surađuju
29,7 %
10,2 %
26,1 %
10,2 %
15,9 %
Stope pristojbe za sva ostala društva
10,3 %
19,9 %
(460)
Stopa antidampinške i antisubvencijske pristojbe za pojedina društva utvrđena u ovoj Uredbi utvrđena je na temelju nalaza trenutačnih ispitnih postupaka. Ona stoga odražava stanje utvrđeno tijekom ovih ispitnih postupaka u pogledu predmetnih društava. Navedena stopa pristojbe (za razliku od pristojbe na području cijele zemlje koja se primjenjuje na „sva ostala društva”) primjenjuje se tako isključivo na uvoz proizvoda podrijetlom iz predmetne zemlje i koje proizvodi navedeno društvo. Uvezeni proizvodi koje proizvodi neko drugo društvo koje se posebno ne spominje u izvršnom dijelu ove Uredbe, uključujući subjekte povezane s onima koji se posebno spominju, ne mogu imati koristi od tih stopa i podložni su stopi pristojbe koja se primjenjuje na „sva ostala društva”.
(461)
Društva mogu zahtijevati primjenu pojedinačne stope pristojbe ako naknadno promijene naziv subjekta. Zahtjev se mora poslati Komisiji (45). Zahtjev mora sadržavati sve bitne podatke kojima se dokazuje da ta promjena nema utjecaj na pravo društva na ostvarivanje koristi od stope pristojbe koja se na njega primjenjuje. Ako promjena naziva društva ne utječe na pravo društva na ostvarivanje koristi od stope pristojbe koja se na njega primjenjuje, obavijest o promjeni naziva objavit će se u Službenom listu Europske unije.
(462)
Kako bi se osigurala propisna provedba antidampinške pristojbe, razinu pristojbe za sva ostala društva potrebno je primjenjivati ne samo na proizvođače izvoznike koji ne surađuju nego i na one proizvođače koji tijekom RIP-a nisu izvozili u Uniju
3. Preuzimanje obveze
(463)
Jedan je kineski proizvođač izvoznik ponudio preuzimanje obveze u pogledu cijena u skladu s člankom 8. stavkom 1. Osnovne antidampinške uredbe i člankom 13. stavkom 1. Osnovne antisubvencijske uredbe. Ponuda za preuzimanje obveze uključivala je najmanje uvozne cijene (MIP-ove) za nekoliko glavnih vrsta proizvoda i potproizvoda predmetnog proizvoda.
(464)
Komisija smatra da predmetni proizvod postoji u više vrsta i razreda potproizvoda, pri čemu je razlika u cijenama do 700 %. Stoga postoji velik rizik od međusobne kompenzacije. U okviru jedne vrste proizvoda cijene se jednako tako mogu razlikovati do 550 %, ovisno o vrstama potproizvoda. Nadalje, različite najmanje uvozne cijene koje je predložio kineski proizvođač izvoznik nalazile su se znatno ispod neštetne cijene te se stoga njima ne bi uklonila šteta prouzročena industriji Unije.
(465)
S obzirom na prethodno navedeno, u pogledu carina ne bi bilo moguće razlikovati specifikaciju bez pojedinačne analize svake transakcije uvoza kako vi se utvrdilo u koju skupinu najmanjih uvoznih cijena spada proizvod, čime praćenje postaje vrlo teško, ako ne i neizvedivo.
(466)
Nadalje, društvo izvozu u Uniju i druge proizvode koji ne podliježu mjerama. Prema tome, postoji rizik od kompenzacije ako se ti proizvodi prodaju istom kupcu. Neki od kupaca društva u Uniji povezana su društva koja trguju i s drugim povezanim društvima izvan Unije. Te složene trgovinske i poslovne veze stvaraju dodatne moguće rizike međusobne kompenzacije.
(467)
Na temelju prethodno navedenoga odbačena je ponuda za preuzimanje obveza.
(468)
Odbor uspostavljen člankom 15. stavkom 1. Osnovne antidampinške uredbe nije donio mišljenje,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Uvodi se konačna kompenzacijska pristojba na uvoz sječenih niti od staklenih vlakana, duljine od najviše 50 mm; roving prediva od staklenih vlakana, osim onih koja su impregnirana i prevučena te imaju gubitak mase pri žarenju veći od 3 % (kako je utvrđeno normom ISO 1887); te podloga izrađenih od filamentnih staklenih vlakana, osim podloga od staklene vune, trenutačno razvrstanih u oznake KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 (oznake TARIC 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) i 7019 31 00 i podrijetlom iz Narodne Republike Kine.
2. Stopa konačne kompenzacijske pristojbe primjenjive na neto cijenu franko granica Unije, neocarinjeno, proizvoda opisanog u stavku 1. koji su proizvela u nastavku navedena društva iznosi:
Društvo
Konačna kompenzacijska pristojba (%)
Dodatna oznaka TARIC
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd; i Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd; Changzhou Tianma Group Co., Ltd
4,9
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7
B991
Ostala društva koja surađuju s popisa iz Priloga I.
10,2
Sva ostala društva
10,3
A999
3. Uvjet za primjenu pojedinačnih stopa kompenzacijske pristojbe određenih za društva navedena u stavku 2. jest podnošenje valjanog trgovačkog računa carinskim tijelima država članica koji je u skladu sa zahtjevima utvrđenima u Prilogu II. Ne predoči li se takav račun, primjenjuje se pristojba koja se primjenjuje na „sva ostala društva”.
4. Ako nije drukčije određeno, primjenjuju se važeće odredbe povezane s carinskim pristojbama.
Članak 2.
Članak 1. Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 248/2011 zamjenjuje se sljedećim:
1.
Uvodi se konačna antidampinška pristojba na uvoz sječenih niti od staklenih vlakana, duljine od najviše 50 mm; roving prediva od staklenih vlakana, osim onih koja su impregnirana i prevučena te imaju gubitak mase pri žarenju veći od 3 % (kako je utvrđeno normom ISO 1887); te podloga izrađenih od filamentnih staklenih vlakana, osim podloga od staklene vune, trenutačno razvrstanih u oznake KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 (oznake TARIC 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) i 7019 31 00 i podrijetlom iz Narodne Republike Kine.
2.
Stopa konačne antidampinške pristojbe primjenjive na neto cijenu franko granica Unije, neocarinjeno, proizvoda opisanog u stavku 1. koji su proizvela u nastavku navedena društva iznosi:
Društvo
Konačna antidampinška pristojba (%)
Dodatna oznaka TARIC
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
14,5
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd; Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd; Changzhou Tianma Group Co., Ltd
0
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
19,9
B991
Ostala društva koja surađuju s popisa iz Priloga I.
15,9
Sva ostala društva
19,9
A999
3.
Uvjet za primjenu pojedinačnih stopa pristojbe određenih za društva navedena u stavku 2. jest podnošenje valjanog trgovačkog računa carinskim tijelima država članica koji je u skladu sa zahtjevima utvrđenima u Prilogu II. Ne predoči li se takav račun, primjenjuje se pristojba koja se primjenjuje na „sva ostala društva”.
4.
Ako nije drukčije određeno, primjenjuju se važeće odredbe povezane s carinskim pristojbama.
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u Bruxellesu 16. prosinca 2014.