RÅDETS DIREKTIV 2013/42/EU
af 22. juli 2013
om ændring af direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem for så vidt angår en hurtig reaktionsmekanisme til bekæmpelse af momssvig
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 113,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
efter en særlig lovgivningsprocedure, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Svig med merværdiafgift (moms) fører til betydelige budgettab og påvirker konkurrencevilkårene og dermed det indre markeds funktion. Der er på det seneste opstået specifikke pludselige, grove former for afgiftssvig, navnlig gennem brugen af elektroniske midler, som letter hurtig ulovlig handel i stor målestok.
(2)
Rådets direktiv 2006/112/EF (3) giver medlemsstaterne mulighed for at anmode om en fravigelse fra nævnte direktiv for at forhindre visse former for momsunddragelse eller momsundgåelse.
(3)
De seneste erfaringer har vist, at proceduren i artikel 395 i direktiv 2006/112/EF ikke kan reagere tilstrækkelig hurtigt på medlemsstaternes anmodninger om hasteforanstaltninger.
(4)
Erfaringerne har også vist, at udpegelsen af modtageren som den person, der er betalingspligtig for momsen (omvendt betalingspligt), i visse tilfælde er en effektiv foranstaltning til at stoppe momssvig i visse sektorer.
(5)
I henhold til bestemmelserne om omvendt betalingspligt i artikel 199 og 199a i direktiv 2006/112/EF har medlemsstaterne ikke den fornødne fleksibilitet til at reagere hurtigt på pludselig opstået, grov svig inden for kategorier af varer og tjenesteydelser, der falder uden for de nævnte artiklers anvendelsesområde. Det er derfor nødvendigt at indføre særlige ordninger for at håndtere disse situationer.
(6)
Med tanke på de grove tilfælde af svig, der har været, kan en hurtig og ekstraordinær reaktion på yderligere tilfælde af pludselig opstået svig bedst sikres ved hjælp af en særlig foranstaltning inden for rammerne af den hurtige reaktionsmekanisme, der giver mulighed for at anvende omvendt betalingspligt i en kort periode efter passende meddelelse fra den berørte medlemsstat. For at sikre, at anvendelsen af denne valgmulighed står i rimeligt forhold til problemet, bør Kommissionen, når den er i besiddelse af de relevante oplysninger, have en kort periode til at vurdere meddelelsen og bekræfte, om den har indvendinger mod den særlige foranstaltning inden for rammerne af den hurtige reaktionsmekanisme. Medlemsstaterne bør have mulighed for, at der tages hensyn til deres synspunkter af Kommissionen, og bør derfor underrettes fuldt ud om meddelelsen og eventuelle yderligere oplysninger, der fremsendes under proceduren. Desuden bør Rådet så træffe afgørelse om enhver yderligere anvendelse af omvendt betalingspligt ved en gennemførelsesafgørelse i henhold til artikel 395 i direktiv 2006/112/EF.
(7)
De medlemsstater, der har meddelt, at de agter at anvende den særlige foranstaltning inden for rammerne af den hurtige reaktionsmekanisme, kan anvende den, når Kommissionen har meddelt, at den ikke har nogen indvendinger.
(8)
For snarest muligt og inden udløbet af den særlige foranstaltning inden for rammerne af den hurtige reaktionsmekanisme at sikre den yderligere anvendelse af omvendt betalingspligt bør der gælde en kortere frist for proceduren i artikel 395 i direktiv 2006/112/EF.
(9)
En hurtig behandling af medlemsstaternes meddelelser i henhold til den hurtige reaktionsmekanisme vil blive lettet, hvis der fastsættes en standardformular til disse meddelelser og til eventuelle yderligere oplysninger, der fremsendes til Kommissionen. Kommissionen bør derfor tillægges gennemførelsesbeføjelser med hensyn til denne standardformular.
(10)
Da en hurtig reaktionsmekanisme kun kan være en midlertidig løsning i afventen af mere langsigtede lovgivningsløsninger, der kan gøre momssystemet mere modstandsdygtigt over for tilfælde af momssvig, bør den hurtige reaktionsmekanisme kun finde anvendelse i en begrænset periode.
(11)
For at evaluere den hurtige reaktionsmekanismes effektivitet bør Kommissionen udarbejde en samlet vurderingsrapport om virkningerne af mekanismen i forbindelse med håndteringen af tilfælde af pludselig opstået, grov svig.
(12)
Målet for de tiltag, der skal træffes, nemlig at bekæmpe fænomener med pludselig opstået, grov svig på momsområdet, som meget ofte har en international dimension, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, da de ikke individuelt er i stand til at imødegå svigkredsløb i tilknytning til nye former for handel, som omfatter flere lande på samme tid, og kan derfor bedre nås på EU-plan, så der sikres en hurtigere og derfor mere hensigtsmæssig og effektiv indsats over for disse fænomener; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(13)
Direktiv 2006/112/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
I direktiv 2006/112/EF foretages følgende ændringer:
1)
følgende artikel indsættes:
"Artikel 199b
1. En medlemsstat kan i særligt hastende tilfælde og i overensstemmelse med stk. 2 og 3 udpege modtageren som den person, der er betalingspligtig for momsen på specifikke leveringer af varer og tjenesteydelser, uanset artikel 193, som en særlig foranstaltning inden for rammerne af den hurtige reaktionsmekanisme for at bekæmpe pludselig opstået, grov svig, som kan føre til betydelige og uoprettelige finansielle tab.
Den særlige foranstaltning inden for rammerne af den hurtige reaktionsmekanisme underlægges passende kontrolforanstaltninger i medlemsstaten for så vidt angår de afgiftspligtige personer, der leverer varer eller tjenesteydelser, som er omfattet af denne foranstaltning, og gælder i en periode på højst ni måneder.
2. En medlemsstat, der ønsker at indføre en i stk. 1 omhandlet særlig foranstaltning inden for rammerne af den hurtige reaktionsmekanisme, sender en meddelelse herom til Kommissionen ved hjælp af den standardformular, der er omhandlet i stk. 4, og sender den samtidig til de øvrige medlemsstater. Medlemsstaten giver Kommissionen oplysninger om den pågældende sektor, typen af svig og kendetegnene herved, forekomsten af de særligt hastende årsager, den pludselig opståede, grove karakter af svigen samt konsekvenserne heraf med hensyn til betydelige og uoprettelige finansielle tab. Finder Kommissionen, at oplysningerne ikke er tilstrækkelige, kontakter den inden for to uger efter modtagelse af meddelelsen den pågældende medlemsstat og præciserer, hvilke yderligere oplysninger der er behov for. Hvis den pågældende medlemsstat fremsender yderligere oplysninger til Kommissionen, sendes disse samtidig til de øvrige medlemsstater. Hvis de yderligere oplysninger ikke er tilstrækkelige, oplyser Kommissionen den pågældende medlemsstat herom inden for en uge.
Den medlemsstat, der ønsker at indføre en særlig foranstaltning inden for rammerne af den hurtige reaktionsmekanisme som omhandlet i stk. 1, sender samtidig også en anmodning herom til Kommissionen efter proceduren i artikel 395, stk. 2 og 3.
3. Så snart Kommissionen råder over alle de oplysninger, den finder nødvendige for at kunne vurdere den i stk. 2, første afsnit, omhandlede meddelelse, underretter den medlemsstaterne herom. Hvis Kommissionen har indvendinger mod den særlige foranstaltning inden for rammerne af den hurtige reaktionsmekanisme, afgiver den en negativ udtalelse inden for en måned efter den pågældende meddelelse og underretter den berørte medlemsstat og Momsudvalget herom. Hvis Kommissionen ikke har nogen indvendinger, bekræfter den dette skriftligt over for den berørte medlemsstat og Momsudvalget inden for samme periode. Medlemsstaten kan vedtage den særlige foranstaltning inden for rammerne af den hurtige reaktionsmekanisme fra datoen for modtagelsen af den pågældende bekræftelse. Ved vurderingen af meddelelsen tager Kommissionen hensyn til andre medlemsstaters synspunkter, som den har fået modtaget skriftligt.
4. Kommissionen vedtager en gennemførelsesretsakt om en standardformular til indgivelse af meddelelsen om den særlige foranstaltning inden for rammerne af den hurtige reaktionsmekanisme som omhandlet i stk. 2 og af de i stk. 2, første afsnit, omhandlede oplysninger. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren i stk. 5.
5. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (4), og med henblik herpå er udvalget det udvalg, der er nedsat ved artikel 58 i Rådets forordning (EU) nr. 904/2010 (5).
2)
I artikel 395 tilføjes følgende stykke:
"5. I særligt hastende tilfælde som fastsat i artikel 199b, stk. 1, afsluttes proceduren i stk. 2 og 3 inden for seks måneder efter, at Kommissionen har modtaget anmodningen.".
Artikel 2
Kommissionen forelægger inden den 1. januar 2018 Europa-Parlamentet og Rådet en samlet vurderingsrapport om virkningerne af den i artikel 1, nr. 1, omhandlede hurtige reaktionsmekanisme.
Artikel 3
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Det anvendes indtil den 31. december 2018.
Artikel 4
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. juli 2013.
DIREKTIVA VIJEĆA 2013/42/EU
od 22. srpnja 2013.
o izmjeni Direktive 2006/112/EZ o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost u odnosu na mehanizam brze reakcije na prijevaru u vezi s PDV-om
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 113.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (2),
u skladu s posebnim zakonodavnim postupkom,
budući da:
(1)
Porezna prijevara u području poreza na dodanu vrijednost (PDV) stvara značajne gubitke u proračunu te utječe na uvjete tržišnog natjecanja, a time i na funkcioniranje unutarnjeg tržišta. U posljednje su se vrijeme razvili specifični iznenadni i golemi oblici poreznih prijevara, osobito upotrebom elektronskih sredstava koja omogućuju brzu ilegalnu trgovinu velikih razmjera.
(2)
Direktivom Vijeća 2006/112/EZ (3) državama članicama omogućuje se da zatraže odstupanje od te direktive kako bi se spriječili određeni oblici utaje ili izbjegavanja poreza.
(3)
Nedavna iskustva pokazuju da postupkom predviđenim u članku 395. Direktive 2006/112/EZ nije moguće odgovoriti dovoljno brzo na zahtjeve država članica za hitne mjere.
(4)
Iskustvo je također pokazalo da određivanje primatelja kao osobe odgovorne za plaćanje PDV-a (obrnuto oporezivanje) predstavlja u nekim slučajevima učinkovitu mjeru za zaustavljanje prijevara u vezi s PDV-om u određenim sektorima.
(5)
Države članice u okviru odredaba o obrnutom oporezivanju iz članaka 199. i 199.a Direktive 2006/112/EZ nisu dovoljno fleksibilne da brzo reagiraju na iznenadne i goleme prijevare u kategorijama robe i usluga koje se nalaze izvan područja primjene tih članaka. Stoga je potrebno utvrditi posebne mjere za reagiranje na te slučajeve.
(6)
S obzirom na slučajeve golemih prijevara koji su se dogodili, brz i izniman odgovor na daljnje slučajeve iznenadne prijevare najbolje jamči posebna mjera mehanizma brze reakcije („MBR”) koja se sastoji od mogućnosti primjene obrnutog oporezivanja na kraće razdoblje nakon što dotična država članica pošalje odgovarajuću obavijest o tome. Kako bi se osiguralo da korištenje te mogućnosti bude proporcionalno problemu, Komisija bi, nakon što pribavi relevantne informacije, trebala imati kraće razdoblje da procijeni obavijest i priopći protivi li se posebnoj mjeri MBR-a. Države članice trebale bi imati priliku da Komisija uzme u obzir njihova stajališta i stoga bi trebale biti u potpunosti informirane o obavijesti i bilo kojim dodatnim informacijama pruženima tijekom postupka. Osim toga, Vijeće bi zatim trebalo odlučiti o svakoj daljnjoj primjeni obrnutog oporezivanja provedbenom odlukom na temelju članka 395. Direktive 2006/112/EZ.
(7)
Država članica koja je obavijestila o svojoj namjeri da primjenjuje posebnu mjeru MBR-a može to učiniti kada je Komisija obavijesti da se tome ne protivi.
(8)
Kako bi se omogućila daljnja primjena obrnutog oporezivanja što je prije moguće, a prije isteka posebne mjere MBR-a, postupak utvrđen u članku 395. Direktive 2006/112/EZ trebao bi podlijegati kraćem roku.
(9)
Hitra obrada obavijesti država članica u okviru MBR-a bit će olakšana se ako se uspostavi standardizirani obrazac za te obavijesti, kao i za pružanje bilo kakvih dodatnih informacija Komisiji. Stoga bi u vezi s tim standardiziranim obrascem Komisiji trebalo dodijeliti provedbene ovlasti.
(10)
Budući da MBR može biti samo privremeno rješenje do usvajanja dugoročnih zakonodavnih rješenja kojima bi sustav PDV-a postao otporniji na slučajeve prijevare u vezi s PDV-om, MBR bi se trebao primjenjivati samo na ograničeno vrijeme.
(11)
Kako bi se procijenila učinkovitost MBR-a, Komisija bi trebala pripremiti sveobuhvatno izvješće o procjeni utjecaja mehanizma u reagiranju na slučajeve iznenadnih i golemih prijevara.
(12)
S obzirom na to da cilj akcije koju treba poduzeti, to jest reagiranje na pojave iznenadnih i golemih prijevara u području PDV-a koje često imaju međunarodnu dimenziju, ne mogu dostatno ostvariti države članice jer one nisu u položaju da se pojedinačno suprotstave krugovima prijevare povezanima s novim oblicima trgovine koji uključuju više zemalja istodobno, nego ga se, radi osiguravanja bržeg, a time prikladnijeg i učinkovitijeg odgovora na te pojave, može na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može usvojiti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti određenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti određenim u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.
(13)
Direktivu 2006/112/EZ stoga bi trebalo na odgovarajući način izmijeniti,
DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
Članak 1.
Direktiva 2006/112/EZ mijenja se kako slijedi:
(1)
umeće se sljedeći članak:
„Članak 199.b
1. Država članica može, u slučaju iznimne hitnosti i u skladu sa stavcima 2. i 3., odrediti primatelja kao osobu odgovornu za plaćanje PDV-a za određene isporuke robe i usluga, odstupajući od članka 193., kao posebnu mjeru mehanizma brze reakcije („MBR”) za suzbijanje iznenadnih i golemih prijevara koje mogu dovesti do značajnih i nepopravljivih financijskih gubitaka.
Posebna mjera MBR-a podliježe odgovarajućim mjerama kontrole od strane države članice u pogledu poreznih obveznika koji isporučuju robu ili usluge na koje se ta mjera odnosi i vrijedi za razdoblje od najviše devet mjeseci.
2. Država članica koja želi uvesti posebnu mjeru MBR-a predviđenu u stavku 1. šalje obavijest Komisiji koristeći se standardiziranim obrascem ustanovljenim u skladu sa stavkom 4. te je istodobno šalje drugim državama članicama. Država članica dostavlja Komisiji informacije u kojima se navodi dotični sektor, vrsta i karakteristike prijevare, postojanje razloga iznimne hitnosti, iznenadnost i golemost prijevare te posljedice u smislu značajnih i nepopravljivih financijskih gubitaka. Ako Komisija smatra da ne posjeduje sve potrebne informacije, ona kontaktira dotičnu državu članicu u roku od dva tjedna od primitka obavijesti te navodi koje su joj dodatne informacije potrebne. Sve dodatne informacije koje dotična država članica dostavlja Komisiji istodobno se šalju drugim državama članicama. Ako pružene dodatne informacije nisu dovoljne, Komisija o tome obavješćuje dotičnu državu članicu u roku od tjedan dana.
Država članica koja želi uvesti posebnu mjeru MBR-a predviđenu u stavku 1. istodobno podnosi i zahtjev Komisiji u skladu s postupkom utvrđenim u članku 395. stavcima 2. i 3.
3. Kada Komisija primi sve informacije koje smatra potrebnima za procjenu obavijesti iz stavka 2. prvog podstavka, o tome obavješćuje države članice. Ako se protivi posebnoj mjeri MBR-a, ona daje negativno mišljenje u roku od mjesec dana od te obavijesti i o tome obavješćuje dotičnu državu članicu i Odbor za PDV. Ako se Komisija ne protivi, potvrđuje to u pisanom obliku dotičnoj državi članici i Odboru za PDV u istom razdoblju. Država članica može usvojiti posebnu mjeru MBR-a od dana primitka te potvrde. Komisija prilikom procjene obavijesti uzima u obzir stajališta svake druge države članice koja joj ih pošalje u pisanom obliku.
4. Komisija donosi provedbeni akt o uspostavi standardiziranog obrasca za dostavljanje obavijesti o posebnoj mjeri MBR-a iz stavka 2. i informacija iz stavka 2. prvog podstavka. Taj se provedbeni akt donosi u skladu s postupkom ispitivanja iz stavka 5.
5. Pri upućivanju na ovaj stavak, primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (4), a odbor je u tu svrhu odbor uspostavljen člankom 58. Uredbe Vijeća (EU) br. 904/2010 (5).
(2)
u članku 395. dodaje se sljedeći stavak:
„5. U slučajevima iznimne hitnosti navedenima u članku 199.b stavku 1., postupak propisan u stavcima 2. i 3. mora biti dovršen u roku od šest mjeseci nakon što je Komisija primila zahtjev.”.
Članak 2.
Komisija prije 1. siječnja 2018. podnosi Europskom parlamentu i Vijeću sveobuhvatno izvješće o procjeni utjecaja MBR-a predviđenog u članku 1. točki 1.
Članak 3.
Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se do 31. prosinca 2018.
Članak 4.
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 22. srpnja 2013.