EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 250/2014
af 26. februar 2014
om oprettelse af et program til fremme af aktiviteter til beskyttelse af Den Europæiske Unions finansielle interesser (Hercule III-programmet) og om ophævelse af afgørelse nr. 804/2004/EF
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 325,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Unionen og medlemsstaterne har sat sig som mål at bekæmpe svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, der skader Unionens finansielle interesser, herunder smugling og forfalskning af cigaretter. For at forbedre den langsigtede virkning af udgifter og undgå overlapninger bør der sikres et tæt og regelmæssigt samarbejde og samordning på EU-plan og mellem medlemsstaternes myndigheder.
(2)
Aktiviteter, hvis formål er at forbedre informationen, tilbyde specialuddannelse, herunder retssammenlignende undersøgelser og teknisk og videnskabelig bistand, er i høj grad med til at beskytte Unionens finansielle interesser og samtidig sikre et højt og ensartet beskyttelsesniveau i hele Unionen.
(3)
Tidligere støtte til sådanne aktiviteter gennem Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 804/2004/EF (3) (Hercule-programmet), som blev ændret og forlænget ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 878/2007/EF (4) (Hercule II-programmet) har gjort det muligt at styrke Unionens og medlemsstaternes indsats til bekæmpelse af svig, korruption og enhver anden ulovlig aktivitet, der skader Unionens finansielle interesser.
(4)
Kommissionen har gennemført en revision af resultaterne af Hercule II-programmet med angivelse af dets input og output.
(5)
Kommissionen gennemførte i 2011 en konsekvensanalyse for at vurdere, om programmet skulle videreføres.
(6)
Der bør vedtages et nyt program (»programmet«) med henblik på at videreføre og udvikle aktiviteterne på EU-plan og i medlemsstaterne til bekæmpelse af svig, korruption og enhver anden ulovlig aktivitet, der skader Unionens finansielle interesser, herunder smugling og forfalskning af cigaretter, hvor der også tages hensyn til de nye udfordringer i en situation med budgetstramninger.
(7)
Programmet bør gennemføres under hensyn til de henstillinger og foranstaltninger, der er opført i Kommissionens meddelelse af 6. juni 2013 med titlen »Intensivering af kampen mod cigaretsmugling og andre former for ulovlig handel med tobaksvarer - En samlet EU-strategi«.
(8)
Programmet bør gennemføres i fuld overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (5). I overensstemmelse med nævnte forordning skal et tilskud yde økonomisk støtte til en aktion, der skal fremme virkeliggørelsen af et mål, der indgår i en af Unionens politikker, og må ikke have indkøb af udstyr som sit eneste formål.
(9)
Programmet bør være åbent for deltagelse for tiltrædende stater, kandidatlande og potentielle kandidater, der er omfattet af en førtiltrædelsesstrategi, samt lande, som er partnere i den europæiske naboskabspolitik, hvis de i tilstrækkelig grad har tilpasset relevant lovgivning og administrative metoder til den eller dem, der er gældende i Unionen, i overensstemmelse med de generelle principper og betingelser for disse staters og landes deltagelse i EU-programmer, som er fastsat i de respektive rammeaftaler, associeringsrådsafgørelser eller lignende aftaler samt landene i Den Europæiske Frihandelssammenslutning (EFTA), som deltager i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS).
(10)
Kommissionen bør forelægge en uafhængig midtvejsevalueringsrapport om gennemførelsen af programmet og en endelig evalueringsrapport om opfyldelsen af programmets mål for Europa-Parlamentet og Rådet. Endvidere bør Kommissionen årligt forelægge Europa-Parlamentet og Rådet oplysninger om den årlige gennemførelse af programmet, herunder resultaterne af de finansierede aktioner og oplysninger om sammenhængen og komplementariteten for så vidt angår andre relevante programmer og aktioner på EU-plan.
(11)
Denne forordning overholder nærheds- og proportionalitetsprincippet. Programmet bør fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne og mellem Kommissionen og medlemsstaterne for at beskytte Unionens finansielle interesser ved at anvende ressourcerne mere effektivt, end det er muligt på nationalt plan. Det er nødvendigt og berettiget at gribe ind på EU-plan, da det helt klart gør det nemmere for medlemsstaterne at beskytte Unionens almindelige budget og de nationale budgetter i fællesskab og fremmer anvendelsen af fælles EU-strukturer med henblik på at øge samarbejdet og informationsudvekslingen mellem kompetente myndigheder. Programmet bør imidlertid ikke indvirke på medlemsstaternes ansvar.
(12)
Programmet bør omfatte en periode på syv år, så dets varighed tilpasses varigheden af den flerårige finansielle ramme, som er fastsat i Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 (6).
(13)
For at give mulighed for en hvis fleksibilitet for så vidt angår tildeling af midler bør beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår ændring af den vejledende tildeling af disse midler. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(14)
Kommissionen bør vedtage årlige arbejdsprogrammer, der omfatter de aktioner, der finansieres, udvælgelses- og tildelingskriterierne og de behørigt begrundede undtagelsestilfælde, f.eks. tilfælde vedrørende medlemsstater, der løber en stor risiko i forbindelse med Unionens finansielle interesser, og hvor den maksimale samfinansieringssats på 90 % af de støtteberettigede udgifter finder anvendelse. Kommissionen bør drøfte anvendelsen af denne forordning med medlemsstaterne inden for rammerne af Det Rådgivende Koordineringsudvalg for Bekæmpelse af Svig, som er nedsat ved Kommissionens afgørelse 94/140/EF (7).
(15)
Medlemsstaterne bør bestræbe sig på at forøge deres finansielle bidrag i henhold til samfinansieringssatsen for tilskud, der tildeles i medfør af programmet.
(16)
Kommissionen bør træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at der er sammenhæng og komplementaritet mellem de årlige arbejdsprogrammer og andre relevante programmer, der finansieres af Unionen, navnlig på toldområdet, for at styrke den samlede virkning af programmets aktioner og undgå enhver overlapning af programmet med andre programmer.
(17)
I denne forordning fastlægges en finansieringsramme for hele programmets varighed, som skal udgøre det primære referencebeløb, jf. punkt 17 i den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (8), for Europa-Parlamentet og Rådet under den årlige budgetprocedure.
(18)
Unionens finansielle interesser bør beskyttes gennem passende foranstaltninger i hele udgiftscyklussen, blandt andet forebyggelse, opsporing og efterforskning af uregelmæssigheder, inddrivelse af tabte, uretmæssigt udbetalte eller ukorrekt anvendte midler samt i givet fald administrative og finansielle sanktioner.
(19)
Afgørelse nr. 804/2004/EF bør ophæves. Der bør vedtages midlertidige foranstaltninger med henblik på at muliggøre opfyldelsen af finansielle forpligtelser i forbindelse med aktioner i medfør af denne afgørelse og af rapporteringsforpligtelser fastsat deri.
(20)
Der bør sikres en smidig overgang uden afbrydelser mellem Hercule II-programmet og programmet, og det er hensigtsmæssigt at tilpasse programmets løbetid til forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013. Programmet bør derfor anvendes fra den 1. januar 2014 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
Det flerårige handlingsprogram til fremme af aktiviteter til bekæmpelse af svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, der skader Unionens finansielle interesser, »Hercule III« (»programmet«), oprettes herved for perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020.
Artikel 2
Merværdi
Programmet skal bidrage til alt det følgende:
a)
udvikling af aktiviteter på EU-plan og i medlemsstaterne til bekæmpelse af svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, der skader Unionens finansielle interesser, herunder smugling og forfalskning af cigaretter
b)
øget transnationalt samarbejde og samordning på EU-plan mellem medlemsstaternes myndigheder, Kommissionen og Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), herunder navnlig med hensyn til mere effektive grænseoverskridende operationer
c)
effektiv bekæmpelse af svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, der skader Unionens finansielle interesser, ved hjælp af fælles specialuddannelsesprogrammer for personale i nationale og regionale forvaltninger og andre interessenter.
Programmet skal navnlig skabe besparelser som følge af fælles indkøb af specialudstyr og databaser til brug for interessenterne og som følge af specialuddannelserne.
Artikel 3
Generelt mål
Programmets generelle mål er at beskytte Unionens finansielle interesser og således øge konkurrenceevnen for Unionens økonomi og sikre beskyttelsen af skatteydernes midler.
Artikel 4
Specifikt mål
Programmets specifikke mål er at forebygge og bekæmpe svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, der skader Unionens finansielle interesser.
Opfyldelsen af det specifikke mål skal bl.a. måles under anvendelse af målværdier og referencer og ved hjælp af alle de følgende centrale resultatindikatorer:
a)
antallet af beslaglæggelser, konfiskationer og inddrivelser efter afsløring af svig ved hjælp af fælles aktioner og grænseoverskridende operationer
b)
merværdien og den effektive anvendelse af samfinansieret teknisk udstyr
c)
udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne om de resultater, der er opnået med det tekniske materiale
d)
antallet og typen af uddannelsesaktiviteter, herunder omfanget af specialuddannelser.
Artikel 5
Operative mål
De operative mål for programmet er alle de følgende:
a)
at forbedre forebyggelsen og efterforskningen af svig og andre ulovlige aktiviteter i forhold til nu gennem et tættere transnationalt og tværfagligt samarbejde
b)
at øge beskyttelsen af Unionens finansielle interesser mod svig gennem fremme af udvekslingen af oplysninger, erfaringer og bedste praksis, herunder udveksling af personale
c)
at styrke bekæmpelsen af svig og andre ulovlige aktiviteter gennem tilvejebringelse af teknisk og operativ bistand til den nationale efterforskning, herunder navnlig til toldmyndigheder og retshåndhævende myndigheder
d)
at begrænse den på nuværende tidspunkt kendte eksponering af Unionens finansielle interesser for svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter med henblik på at begrænse udviklingen af en illegal økonomi på centrale risikoområder såsom organiseret svig, herunder smugling og forfalskning af cigaretter
e)
at styrke udviklingen af den særlige retlige og juridiske beskyttelse af Unionens finansielle interesser mod svig gennem fremme af retssammenlignende analyse.
Artikel 6
Organer, der er berettigede til finansiering
Hvert af de følgende organer kan opnå finansiering i medfør af programmet:
a)
nationale og regionale myndigheder i et deltagerland, jf. artikel 7, stk. 1, som fremmer styrkelsen af tiltag på EU-plan til beskyttelse af Unionens finansielle interesser
b)
forsknings- og undervisningsinstitutter og almennyttige organer, der i mindst et år har været lovligt etableret og aktive i et deltagerland, jf. artikel 7, stk. 1, og som fremmer en styrkelse af tiltag på EU-plan til beskyttelse af Unionens finansielle interesser.
Artikel 7
Deltagelse i programmet
1. Deltagerlande er medlemsstaterne og de lande, der er omhandlet i stk. 2 (»deltagerlande«).
2. Følgende lande kan deltage i programmet:
a)
tiltrædende stater, kandidatlande og potentielle kandidater, der er omfattet af en førtiltrædelsesstrategi, i overensstemmelse med de generelle principper og betingelser for disse staters og landes deltagelse i EU-programmer, som er fastsat i de respektive rammeaftaler, associeringsrådsafgørelser eller lignende aftaler
b)
partnerlande under den europæiske naboskabspolitik, hvis de i tilstrækkelig grad har tilnærmet relevant lovgivning og administrative metoder til dem, der er gældende i Unionen. De pågældende partnerlande deltager i programmet i overensstemmelse med de bestemmelser, som aftales med disse lande efter indgåelse af rammeaftaler om deres deltagelse i EU-programmer
c)
landene i Den Europæiske Frihandelssammenslutning (EFTA), der deltager i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), i overensstemmelse med bestemmelserne i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
3. Repræsentanter for lande, som deltager i stabiliserings- og associeringsprocessen for landene i Sydøsteuropa, Den Russiske Føderation, for visse lande, med hvilke Unionen har indgået en aftale om gensidig bistand i spørgsmål relateret til svig, og for internationale og andre relevante organisationer kan deltage i aktiviteter organiseret i medfør af programmet, når dette er hensigtsmæssigt for at nå de generelle og de specifikke mål omhandlet i henholdsvis artikel 3 og 4. Disse repræsentanter deltager i programmet i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
Artikel 8
Støtteberettigede aktioner
På de vilkår, der er fastsat i de årlige arbejdsprogrammer, der er omhandlet i artikel 11, skal der via programmet ydes passende finansiel støtte til alle de følgende aktioner:
a)
specialiseret teknisk bistand til medlemsstaternes kompetente myndigheder på en eller flere af følgende måder:
i)
tilrådighedsstillelse af særlig viden, specialudstyr og teknisk avanceret udstyr og effektive informationsteknologiske (IT-redskaber), der letter tværnationalt samarbejde og samarbejde med Kommissionen
ii)
sikring af den nødvendige støtte og fremme af undersøgelser, navnlig oprettelse af fælles efterforskningshold og gennemførelse af grænseoverskridende operationer
iii)
støtte til medlemsstaternes kapacitet til at lagre og destruere beslaglagte cigaretter samt uafhængige analysetjenester til analyse af beslaglagte cigaretter
iv)
øget udveksling af personale i forbindelse med specifikke projekter, navnlig vedrørende bekæmpelse af smugling og forfalskning af cigaretter
v)
tilvejebringelse af teknisk og operativ bistand til medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder i forbindelse med bekæmpelse af ulovlige grænseoverskridende aktiviteter og svig, der skader Unionens finansielle interesser, herunder særligt bistand til toldmyndighederne
vi)
opbygning af informationsteknologikapacitet i deltagerlandene gennem udvikling og tilvejebringelse af specifikke databaser og IT-redskaber, der letter adgangen til og analyse af data
vii)
øget dataudveksling, udvikling og tilvejebringelse af IT-redskaber til undersøgelser, og overvågning af efterforskningsarbejde
b)
tilrettelæggelse af målrettede specialuddannelser og uddannelsesworkshops om risikoanalyse samt, hvis det er relevant, konferencer med henblik på et eller flere af følgende formål:
i)
fremme af en bedre forståelse af Unionens og medlemsstaternes mekanismer
ii)
udveksling af erfaringer og bedste praksis mellem de relevante myndigheder i deltagerlandene, herunder særlige retshåndhævende tjenester, samt repræsentanter for de i artikel 7, stk. 3, omhandlede internationale organisationer
iii)
samordning af de aktiviteter, der gennemføres af deltagerlandene og de i artikel 7, stk. 3, nævnte repræsentanter for internationale organisationer
iv)
udbredelse af viden, navnlig om en mere effektiv identifikation af risici til efterforskningsbrug
v)
udvikling af avancerede forskningsaktiviteter, herunder undersøgelser
vi)
forbedring af samarbejdet mellem praktikere og teoretikere
vii)
yderligere bevidstgørelse af de retslige myndigheder og andre juridiske erhverv med henblik på beskyttelse af Unionens finansielle interesser
c)
enhver anden aktion, der ikke er omfattet af denne artikels litra a) eller b), som er fastlagt i de i artikel 11 omhandlede årlige arbejdsprogrammer, og som er nødvendig for at nå det generelle, det specifikke og de operative mål i henholdsvis artikel 3, 4 og 5.
KAPITEL II
FINANSIERINGSRAMMEN
Artikel 9
Finansieringsrammen
1. Finansieringsrammen for gennemførelsen af programmet for perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020 er på 104 918 000 EUR i løbende priser.
De årlige bevillinger godkendes af Europa-Parlamentet og Rådet inden for den flerårige finansielle ramme.
2. Inden for programmets finansieringsramme tildeles der vejledende beløb til de støtteberettigede aktioner, der er opført i artikel 8 inden for de procentsatser, der er fastsat i bilaget for hver type aktion. Kommissionen kan fravige den vejledende tildeling af midler, der er fastlagt i bilaget, men den kan ikke forhøje den tildelte andel af finansieringsrammen med mere end 20 % for hver type aktion.
Viser det sig nødvendigt at overskride denne grænse på 20 %, har Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 14 for at ændre den vejledende tildeling af midler som fastlagt i bilaget.
Artikel 10
Typen af finansiel bistand og samfinansiering
1. Kommissionen gennemfører programmet i overensstemmelse med forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
2. Finansiel støtte i medfør af programmet til støtteberettigede aktioner opført i artikel 8 ydes i en af følgende former:
a)
tilskud
b)
offentlige udbud
c)
godtgørelsen af udgifter til deltagelse i aktiviteter i medfør af programmet, som de i artikel 7, stk. 3, omhandlede repræsentanter har afholdt.
3. Indkøb af udstyr må ikke være det eneste formål med aftalen om tilskud.
4. Samfinansieringssatsen for tilskud i medfør af programmet må ikke overstige 80 % af de støtteberettigede omkostninger. I behørigt begrundede undtagelsestilfælde som omhandlet i de årlige arbejdsprogrammer, jf. artikel 11, f.eks. tilfælde vedrørende medlemsstater, der er udsat for en stor risiko i forbindelse med Unionens finansielle interesser, må samfinansieringssatsen ikke overstige 90 % af de støtteberettigede omkostninger.
Artikel 11
Årlige arbejdsprogrammer
Kommissionen vedtager årlige arbejdsprogrammer til gennemførelse af programmet. De skal sikre, at det generelle, det specifikke og de operative mål som omhandlet i henholdsvis artikel 3, 4 og 5 gennemføres konsekvent, og skitsere de forventede resultater, gennemførelsesmetoden og det samlede beløb. I forbindelse med tilskud skal de årlige arbejdsprogrammer omfatte de aktioner, der finansieres, udvælgelses- og tildelingskriterierne og den maksimale samfinansieringssats.
Midler tildelt kommunikationsaktioner i medfør af programmet skal også bidrage til at dække videreformidlingen af Unionens politiske prioriteter, i det omfang de vedrører programmets generelle mål, som omhandlet i artikel 3.
Artikel 12
Beskyttelse af Unionens finansielle interesser
1. Ved gennemførelsen af aktioner, der finansieres i henhold til denne forordning, træffer Kommissionen egnede foranstaltninger til at sikre, at Unionens finansielle interesser beskyttes gennem foranstaltninger til forebyggelse af svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, gennem effektiv kontrol og, hvis der konstateres uregelmæssigheder, gennem inddrivelse af de uretmæssigt udbetalte beløb samt efter omstændighederne ved administrative og økonomiske sanktioner, der skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsens grovhed og have afskrækkende virkning.
2. Kommissionen eller dens befuldmægtigede og Revisionsretten har beføjelse til gennem bilagskontrol og kontrol på stedet at foretage revision af alle tilskudsmodtagere, kontrahenter og underkontrahenter, som har modtaget EU-midler i medfør af programmet.
3. OLAF kan foretage efterforskning, herunder kontrol og inspektion på stedet i overensstemmelse med bestemmelserne og procedurerne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (9) og Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 (10), for at klarlægge, om der er begået svig, korruption eller andre ulovlige aktiviteter, der berører Unionens finansielle interesser, i forbindelse med en aftale om tilskud, en afgørelse om ydelse af tilskud eller en kontrakt, der finansieres i medfør af programmet.
4. Samarbejdsaftaler med tredjelande og med internationale organisationer, kontrakter, aftaler om tilskud og afgørelser om ydelse af tilskud som følge af gennemførelsen af denne forordning skal indeholde bestemmelser, der udtrykkeligt giver Kommissionen, Revisionsretten og OLAF beføjelse til at foretage denne revision og efterforskning i overensstemmelse med deres respektive beføjelser, jf. dog stk. 1, 2 og 3.
KAPITEL III
OVERVÅGNING, EVALUERING OG DELEGEREDE BEFØJELSER
Artikel 13
Overvågning og evaluering
1. Kommissionen forelægger hvert år Europa-Parlamentet og Rådet oplysninger om gennemførelsen af programmet, herunder om opfyldelsen af programmets mål og resultaterne. Heri skal indgå oplysninger om samarbejde og samordning mellem Kommissionen og medlemsstaterne og om sammenhæng og komplementaritet med andre relevante programmer og aktioner på EU-plan. Kommissionen formidler løbende, herunder på relevante websteder, resultaterne af de aktiviteter, der støttes i medfør af programmet, for at øge gennemsigtigheden med hensyn til anvendelsen af midlerne.
2. Kommissionen gennemfører en omfattende evaluering af programmet og forelægger Europa-Parlamentet og Rådet:
a)
senest den 31. december 2017 en uafhængig midtvejsevalueringsrapport om opfyldelsen af målene for alle aktioner, resultater og virkninger, effektiviteten og produktiviteten af ressourceudnyttelsen og merværdien for Unionen, med henblik på en afgørelse om videreførelse, ændring eller suspension af aktionerne; midtvejsevalueringsrapporten skal desuden omfatte mulighederne for forenkling, programmets interne og eksterne sammenhæng, den fortsatte relevans af alle programmets mål samt aktionernes bidrag til Unionens prioriterede mål om en intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst; den skal desuden tage hensyn til de resultater af evalueringen af opfyldelsen af målene for Hercule II-programmet
b)
senest den 31. december 2021 en endelig evalueringsrapport om opfyldelsen af programmets mål, herunder dets merværdi; der skal desuden foretages en evaluering af programmets langsigtede virkninger og holdbarheden heraf, som skal indgå i en afgørelse om en eventuel videreførelse, ændring eller suspension af et efterfølgende program.
3. Alle deltagerlande og andre støttemodtagere forelægger Kommissionen alle de data og oplysninger, der er nødvendige for at forbedre gennemsigtigheden og ansvarligheden og give mulighed for overvågning og evaluering, herunder om samarbejde og samordning, af programmet som omhandlet i stk. 1 og 2.
Artikel 14
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 9, tillægges Kommissionen for en periode på syv år fra den 21. marts 2014.
3. Den i artikel 9 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 9 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
KAPITEL IV
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 15
Ophævelse
Afgørelse nr. 804/2004/EF ophæves.
Afgørelserne gælder dog stadig for finansielle forpligtelser i forbindelse med aktioner i medfør af afgørelserne og rapporteringsforpligtelser fastsat deri, indtil disse forpligtelser er blevet opfyldt.
Artikel 16
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 26. februar 2014.
UREDBA (EU) br. 250/2014 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 26. veljače 2014.
o uspostavi programa za promicanje mjera u području zaštite financijskih interesa Europske unije (program „Hercule III”) i stavljanju izvan snage Odluke br. 804/2004/EZ
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 325.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Revizorskog suda (1),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Unija i države članice postavile su sebi za cilj suzbijanje prijevara, korupcije i svih drugih nezakonitih radnji koje štete financijskim interesima Unije, uključujući krijumčarenje i krivotvorenje cigareta. Kako bi se poboljšao dugoročni učinak potrošnje i izbjeglo dupliciranje, potrebno je osigurati blisku i redovnu suradnju i koordinaciju na razini Unije i između tijela država članica.
(2)
Mjere s ciljem pružanja boljih informacija, specijaliziranog osposobljavanja, uključujući studije komparativnog prava i tehničke i znanstvene podrške značajno doprinose kako zaštiti financijskih interesa Unije, tako i postizanju jednakovrijednog stupnja zaštite u čitavoj Uniji.
(3)
Dosadašnja podrška takvim aktivnostima kroz Odluku br. 804/2004/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (3) (program „Hercule”) koja je bila izmijenjena i produljena Odlukom br. 878/2007/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (4) (program „Hercule II”) omogućila je jačanje mjera Unije i država članica usmjerenih na borbu protiv prijevare, korupcije i svih drugih nezakonitih radnji koje štete financijskim interesima Unije.
(4)
Komisija je obavila pregled postignuća programa „Hercule II”, u kojem se izvješćuje o njegovim inputima i outputima.
(5)
Komisija je 2011. godine provela procjenu učinka kako bi odredila treba li ili ne nastaviti provedbu programa.
(6)
Kako bi se na razini Unije i država članica nastavile, pa i proširile mjere za suzbijanje prijevara, korupcije i svih drugih nezakonitih radnji koje štete financijskim interesima Unije, uključujući krijumčarenje i krivotvorenje cigareta, trebao bi se donijeti novi program („program”), uzimajući u obzir i nove izazove u kontekstu proračunske štednje.
(7)
Program bi se trebao provesti uzimajući u obzir preporuke i mjere navedene u Komunikaciji Komisije od 6. lipnja 2013. naslovljene „Jačanje borbe protiv krijumčarenja cigareta i drugih oblika nezakonite trgovine duhanskim proizvodima - cjelovita strategija EU-a”.
(8)
Program bi se trebao provoditi u potpunoj sukladnosti s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (5). U skladu s tom Uredbom, bespovratna sredstva namijenjena su financijskoj potpori djelovanja namijenjenog za pomoć postizanju cilja koji čini dio politike Europske unije i ne mogu biti namijenjena isključivo kupnji opreme.
(9)
Program bi trebao biti otvoren za sudjelovanje država pristupnica, zemalja kandidatkinja i potencijalnih kandidatkinja koje koriste pogodnosti iz pretpristupne strategije, kao i zemalja partnerica iz Europske politike susjedstva, pod uvjetom da su te države dosegle dovoljnu razinu prilagođavanja mjerodavnog zakonodavstva i administrativnih metoda onima u Uniji, u skladu s općim načelima i općim odredbama i uvjetima sudjelovanja navedenih država i zemalja u programima Unije uspostavljenima u okvirnim sporazumima i odlukama Vijeća o pridruživanju ili sličnim sporazumima, kao i za sudjelovanje zemalja Europskog udruženja za slobodnu trgovinu (EFTA) koje sudjeluju u Europskom gospodarskom prostoru (EEA).
(10)
Komisija bi Europskom parlamentu i Vijeću trebala podnijeti neovisno evaluacijsko izvješće na sredini razdoblja o provedbi ovog programa, kao i konačno evaluacijsko izvješće o ostvarenju ciljeva ovog programa. Nadalje, Komisija bi Europskom parlamentu i Vijeću trebala dostaviti, na godišnjoj osnovi, informacije o godišnjoj provedbi programa, uključujući rezultate aktivnosti koje se podupiru u okviru programa i informacije o usklađenosti i komplementarnosti s drugim relevantnim programima i aktivnostima na razini Unije.
(11)
Ova Uredba poštuje načela supsidijarnosti i proporcionalnosti. Program bi trebao olakšavati suradnju između država članica i između Komisije i država članica s ciljem zaštite financijskih interesa Unije, upotrebom resursa na učinkovitiji način nego što bi se to moglo uraditi na nacionalnoj razini. Djelovanje na razini Unije potrebno je i opravdano s obzirom na to da jasno pomaže državama članicama u zajedničkoj zaštiti općeg proračuna Unije i nacionalnih proračuna te potiče upotrebu zajedničkih struktura Unije s ciljem poboljšanja suradnje i razmjene informacija između nadležnih tijela. Međutim, program ne bi trebao zadirati u nadležnosti država članica.
(12)
Program bi se trebao provoditi u razdoblju od sedam godina kako bi se njegovo trajanje uskladilo s trajanjem višegodišnjeg financijskog okvira utvrđenog u Uredbi Vijeća (EU, Euratom) br. 1311/2013 (6).
(13)
Kako bi se osigurao stupanj fleksibilnosti u raspodjeli sredstava, ovlast za donošenje delegiranih akata sukladno članku 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije trebalo bi dodijeliti Komisiji u pogledu izmjene okvirne raspodjele tih sredstava. Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući i ona na razini stručnjaka. Prilikom pripreme i izrade delegiranih akata, Komisija bi trebala osigurati da se relevantni dokumenti Europskom parlamentu i Vijeću šalju istodobno, na vrijeme i na primjeren način.
(14)
Komisija bi trebala donijeti godišnje programe rada koji sadrže mjere koje se financiraju, kriterije za odabir i dodjelu sredstava i iznimne i propisno opravdane slučajeve, kao što su oni koji se tiču država članica izloženih visokom riziku u vezi s financijskim interesima Unije, u kojima se primjenjuje najviša stopa sufinanciranja od 90 % prihvatljivih troškova. Komisija bi trebala raspraviti s državama članicama primjenu ove Uredbe u okviru Savjetodavnog odbora za koordinaciju sprečavanja prijevara osnovanog Odlukom Komisije 94/140/EZ (7).
(15)
Države članice trebale bi nastojati pojačati svoje financijske doprinose prema stopi sufinanciranja za bespovratna sredstva koja se dodjeljuju u sklopu programa.
(16)
Komisija bi trebala poduzeti potrebne korake kako bi osigurala da godišnji programi rada budu usklađeni i komplementarni s drugim relevantnim programima koje financira Unija, osobito u području carina, kako bi se pojačao sveukupni učinak aktivnosti programa i izbjeglo bilo kakvo preklapanje programa s drugim programima.
(17)
Ovom Uredbom utvrđuje se financijska omotnica za čitavo razdoblje trajanja programa koja predstavlja primarni referentni iznos, u smislu točke 17. Međuinstitucionalnog sporazuma od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, o suradnji u pitanjima proračuna i o dobrom financijskom upravljanju (8) za Europski parlament i Vijeće tijekom godišnjeg proračunskog postupka.
(18)
Financijske interese Unije treba štititi primjerenim mjerama tijekom cijelog ciklusa rashoda, uključujući sprečavanje, otkrivanje i ispitivanje nepravilnosti, povrat izgubljenih, pogrešno uplaćenih i nepravilno upotrijebljenih sredstava te, prema potrebi, administrativne i novčane kazne.
(19)
Odluku br. 804/2004/EZ trebalo bi staviti izvan snage. Trebalo bi usvojiti prijelazne mjere kako bi se omogućilo dovršenje financijskih obveza povezanih s aktivnostima koje se provode na temelju te Odluke i obveza obavješćivanja određenih u njima.
(20)
Primjereno je osigurati lagan i nesmetan prijelaz između programa „Hercule II” i programa i primjereno je prilagoditi trajanje programa s Uredbom (EU, Euratom) br. 1311/2013. Stoga bi se program trebao primjenjivati od 1. siječnja 2014.,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet
Višegodišnji program djelovanja za promicanje mjera za suzbijanje prijevara, korupcije i svih drugih nezakonitih radnji koje štete financijskim interesima Unije „Hercule III” („program”) uspostavlja se za razdoblje od 1. siječnja 2014. do 31. prosinca 2020.
Članak 2.
Dodana vrijednost
Program doprinosi svemu od sljedećeg:
(a)
razvoju mjera na razini Unije i država članica za suzbijanje prijevara, korupcije i svih drugih nezakonitih radnji koje štete financijskim interesima Unije, uključujući krijumčarenje i krivotvorenje cigareta;
(b)
pojačanoj transnacionalnoj suradnji i koordinaciji na razini Unije, između tijela država članica, Komisije i Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF), te osobito u pogledu djelotvornosti i učinkovitosti prekograničnih operacija;
(c)
učinkovitom sprečavanju prijevara, korupcije i svih drugih nezakonitih radnji koje štete financijskim interesima Unije, putem zajedničkog specijaliziranog osposobljavanja za zaposlenike tijela nacionalne i regionalne uprave i za ostale zainteresirane strane.
Program posebice omogućuje uštede koje proizlaze iz skupne nabave specijalizirane opreme i baza podataka namijenjenih zainteresiranim stranama, kao i one koje proizlaze iz specijaliziranog osposobljavanja.
Članak 3.
Opći cilj
Opći cilj ovog programa jest zaštita financijskih interesa Unije, čime se poboljšava konkurentnost europskog gospodarstva i osigurava zaštita novca poreznih obveznika.
Članak 4.
Posebni cilj
Posebni cilj programa jest sprečavanje prijevara, korupcije i svih drugih nezakonitih radnji koje štete financijskim interesima Unije te borba protiv njih.
Posebni cilj mjeri se upućivanjem, između ostaloga, na ciljne razine i polazne vrijednosti te pomoću svih sljedećih ključnih pokazatelja uspješnosti:
(a)
broja zapljena, konfiskacija i povrata nakon slučajeva prijevare otkrivenih zajedničkim djelovanjem i prekograničnim operacijama;
(b)
dodane vrijednosti i efektivne upotrebe sufinancirane tehničke opreme;
(c)
razmjene informacija među državama članicama o rezultatima ostvarenim pomoću tehničkog materijala;
(d)
broja i vrste aktivnosti osposobljavanja, uključujući iznos specijaliziranog osposobljavanja.
Članak 5.
Operativni ciljevi
Operativni je cilj programa sve od sljedećeg:
(a)
poboljšati prevenciju i istraživanje prijevara i drugih nezakonitih radnji iznad sadašnje razine jačanjem transnacionalne i multidisciplinarne suradnje;
(b)
povećati zaštitu financijskih interesa Unije od prijevara olakšavanjem razmjene informacija, iskustava i najbolje prakse, uključujući razmjene zaposlenika;
(c)
ojačati borbu protiv prijevara i drugih nezakonitih radnji pružanjem tehničke i operativne podrške nacionalnim istražnim tijelima, a posebno carinskim tijelima i tijelima kaznenog progona;
(d)
ograničiti trenutno poznatu izloženost financijskih interesa Unije prijevarama, korupciji i drugim nezakonitim radnjama s ciljem smanjenja razvoja nezakonitog gospodarstva u glavnim područjima rizika, kao što su organizirane prijevare, uključujući krijumčarenje i krivotvorenje cigareta;
(e)
podići razinu razvoja posebne pravne i sudske zaštite financijskih interesa Unije od prijevara promicanjem komparativnih pravnih analiza.
Članak 6.
Tijela prihvatljiva za financiranje
Svako od sljedećih tijela prihvatljivo je za financiranje sredstvima Unije u okviru programa:
(a)
tijela nacionalne i regionalne uprave zemlje sudionice iz članka 7. stavka 1. koja potiču jačanje djelovanja na razini Unije s ciljem zaštite financijskih interesa Unije;
(b)
obrazovne i istraživačke ustanove i neprofitna tijela, pod uvjetom da najmanje godinu dana imaju poslovni nastan i djeluju u zemlji sudionici iz članka 7. stavka 1. i potiču jačanje djelovanja na razini Unije s ciljem zaštite financijskih interesa Unije.
Članak 7.
Sudjelovanje u programu
1. Zemlje sudionice su države članice i zemlje koje se navode u stavku 2. („zemlje sudionice”).
2. Program je otvoren za sudjelovanje svim sljedećim zemljama:
(a)
državama pristupnicama, zemljama kandidatkinjama i potencijalnim kandidatkinjama za pristup koje se mogu koristiti pogodnostima iz pretpristupne strategije, u skladu s općim načelima i općim odredbama i uvjetima sudjelovanja navedenih država i zemalja u programima Unije uspostavljenima u okvirnim sporazumima, odlukama Vijeća o pridruživanju ili sličnim sporazumima;
(b)
zemljama partnerima iz Europske politike susjedstva, pod uvjetom da su te zemlje dosegle dovoljnu razinu usklađenosti mjerodavnog zakonodavstva i administrativnih metoda s onima u Uniji. Dotične zemlje partneri sudjeluju u programu u skladu s odredbama koje je potrebno utvrditi s tim zemljama nakon uspostave okvirnih sporazuma koji se odnose na njihovo sudjelovanje u programima Unije;
(c)
zemljama Europskog udruženja slobodne trgovine (EFTA) koje sudjeluju u Europskom gospodarskom prostoru (EGP), u skladu s uvjetima utvrđenima u Sporazumu o Europskom gospodarskom prostoru.
3. Predstavnici zemalja koje sudjeluju u procesu stabilizacije i pridruživanja za zemlje jugoistočne Europe, Ruske Federacije, određenih zemalja s kojima je Unija sklopila sporazum o uzajamnoj pomoći u pitanjima prijevara te međunarodnih i drugih relevantnih organizacija, mogu sudjelovati u mjerama organiziranima u okviru programa ako je to korisno za postizanje općih i posebnih ciljeva predviđenih u člancima 3. odnosno 4. Ti predstavnici sudjeluju u programu u skladu s relevantnim odredbama Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012.
Članak 8.
Prihvatljive mjere
Pod uvjetima određenima u godišnjim programima rada iz članka 11., program osigurava odgovarajuću financijsku potporu za sve sljedeće mjere:
(a)
pružanje specijalizirane tehničke pomoći nadležnim tijelima država članica putem jednog ili više od sljedećeg:
i.
pružanje stručnog znanja, specijalizirane i tehnički napredne opreme i učinkovitih alata informatičke tehnologije (IT-a) kojima se olakšava transnacionalna suradnja i suradnja s Komisijom;
ii.
osiguravanje nužne potpore i olakšavanje istraga, pogotovo uspostavom zajedničkih istražiteljskih timova i prekograničnih operacija;
iii.
potporu kapacitetima država članica za skladištenje i uništenje zaplijenjenih cigareta, kao i potporu neovisnim analitičkim servisima za analizu zaplijenjenih cigareta;
iv.
poticanje razmjene zaposlenika za posebne projekte, posebno na području borbe protiv krijumčarenja i krivotvorenja cigareta;
v.
pružanje tehničke i operativne podrške tijelima kaznenog progona država članica u njihovoj borbi protiv nezakonitih prekograničnih radnji i prijevara koje štete financijskim interesima Unije, posebno uključujući pružanje podrške carinskim tijelima;
vi.
izgradnju kapaciteta informatičke tehnologije u svim zemljama sudionicama razvijanjem i pružanjem specifičnih baza podataka i alata informacijske tehnologije (IT-a) koji olakšavaju pristup podacima i njihovu analizu;
vii.
povećanje razmjene podataka, razvoj i osiguranje alata informacijske tehnologije za istrage i nadzor obavještajnih poslova;
(b)
organizaciju ciljanog specijaliziranog osposobljavanja, radionica za osposobljavanje na području analize rizika kao i, prema potrebi, konferencija čiji je cilj jedno ili više od sljedećeg:
i.
daljnje poticanje boljeg razumijevanja mehanizama Unije i nacionalnih mehanizama;
ii.
razmjena iskustava i najbolje prakse između odgovarajućih tijela zemalja sudionica, uključujući specijalizirana tijela kaznenog progona, kao i predstavnika međunarodnih organizacija iz članka 7. stavka 3.;
iii.
koordiniranje aktivnosti zemalja sudionica i predstavnika međunarodnih organizacija iz članka 7. stavka 3.;
iv.
širenje znanja, posebno u pogledu boljeg utvrđivanja rizika u svrhu istrage;
v.
razvoj visokostručnih istraživačkih aktivnosti, uključujući studije;
vi.
unapređivanje suradnje između sveučilišnih stručnjaka i stručnjaka iz prakse;
vii.
daljnje osvješćivanje sudaca, državnih odvjetnika i drugih grana pravne struke u pogledu zaštite financijskih interesa Unije;
(c)
sve druge mjere koje nisu uključene u točke (a) ili (b) ovog članka, predviđene godišnjim programima rada iz članka 11., koje su nužne za ostvarenje općih, posebnih i operativnih ciljeva iz članaka 3., 4. odnosno 5.
POGLAVLJE II.
FINANCIJSKI OKVIR
Članak 9.
Financijska omotnica
1. Financijska omotnica za provedbu programa za razdoblje od 1. siječnja 2014. do 31. prosinca 2020. utvrđuje se na 104 918 000 EUR u trenutnim cijenama.
Godišnja odobrena sredstva odobravaju Europski parlament i Vijeće unutar granica višegodišnjeg financijskog okvira.
2. U okviru financijske omotnice predviđene za program dodjeljuju se indikativni iznosi za prihvatljive mjere s popisa iz članka 8., u okviru postotaka utvrđenih u Prilogu za svaku vrstu mjera. Komisija može odstupiti od indikativne raspodjele sredstava utvrđene u Prilogu, ali ne smije povećati dodijeljeni udio financijske omotnice za više od 20 % za svaku vrstu mjere.
Dokaže li se potrebnim da se to ograničenje od 20 % premaši, Komisija ima ovlasti donijeti delegirane akte sukladno članku 14. za izmjenu indikativne raspodjele sredstava utvrđene u Prilogu.
Članak 10.
Vrsta financijske intervencije i sufinanciranja
1. Komisija provodi ovaj program u skladu s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012.
2. Financijska potpora u sklopu programa za prihvatljive mjere nabrojane u članku 8. u obliku je bilo kojeg od sljedećeg:
(a)
bespovratna sredstva;
(b)
javna nabava;
(c)
povrat troškova predstavnicima iz članka 7. stavka 3. za sudjelovanje u aktivnostima iz programa.
3. Kupnja opreme nije jedini sastavni dio sporazuma o dodjeli bespovratnih sredstava.
4. Stopa sufinanciranja za bespovratna sredstva koja se dodjeljuju u okviru programa ne smije premašiti 80 % prihvatljivih troškova. U iznimnim i propisno opravdanim slučajevima, koji su definirani u godišnjim programima rada iz članka 11., kao što su oni koji se tiču država članica izloženih visokom riziku u vezi s financijskim interesima Unije, stopa sufinanciranja ne premašuje 90 % prihvatljivih troškova.
Članak 11.
Godišnji programi rada
Komisija za provedbu programa donosi godišnje programe rada. Njima se osigurava da se opći, posebni i operativni ciljevi predviđeni u člancima 3., 4. odnosno 5. provode dosljedno i navode se očekivani rezultati, način provedbe i njihov ukupan iznos. U slučaju bespovratnih sredstava, godišnji programi rada uključuju mjere koje se financiraju, kriterije za odabir i dodjelu sredstava i najvišu stopu sufinanciranja.
Sredstva odobrena za komunikacijske aktivnosti u sklopu ovog programa također doprinose pokrivanju korporativne komunikacije o političkim prioritetima Unije ako su oni povezani s općim ciljem predviđenim u članku 3.
Članak 12.
Zaštita financijskih interesa Unije
1. Komisija poduzima odgovarajuće mjere kojima tijekom provedbe aktivnosti financiranih u okviru ove Uredbe jamči zaštitu financijskih interesa Unije primjenom preventivnih mjera protiv prijevara, korupcije i svih drugih nezakonitih radnji, učinkovitim provjerama i, ako se uoče nepravilnosti, vraćanjem pogrešno isplaćenih iznosa te, prema potrebi, učinkovitim, proporcionalnim i odvraćajućim administrativnim ili novčanim sankcijama.
2. Komisija ili njezini predstavnici te Revizorski sud ovlašteni su za provedbu revizije, na temelju dokumenata i na licu mjesta, svih korisnika bespovratnih sredstava, ugovaratelja i podugovaratelja koji su primili sredstva Unije u okviru programa.
3. OLAF može provoditi istrage, uključujući provjere i inspekcije na licu mjesta, u skladu s odredbama i postupcima utvrđenima Uredbom (EU, Euratom) br. 883/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (9) i Uredbom Vijeća (Euratom, EZ) br. 2185/96 (10) kako bi se utvrdilo ima li prijevare, korupcije ili ostalih nezakonitih aktivnosti koje štete financijskim interesima Unije u vezi sa sporazumom o dodjeli bespovratnih sredstava ili odlukom o dodjeli bespovratnih sredstava ili ugovorom o financiranju koji se financiraju u sklopu programa.
4. Ne dovodeći u pitanje stavke 1., 2. i 3., sporazumi o suradnji s trećim zemljama i s međunarodnim organizacijama, ugovori, sporazumi o dodjeli bespovratnih sredstava i odluke o dodjeli bespovratnih sredstava koji proizlaze iz provedbe ove Uredbe sadrže odredbe kojima se Komisiji, Revizorskom sudu i OLAF-u daje izričita ovlast za provođenje takvih revizija i istraga u skladu s njihovim nadležnostima.
POGLAVLJE III.
PRAĆENJE, EVALUACIJA I DELEGIRANE OVLASTI
Članak 13.
Praćenje i evaluacija
1. Komisija Europskom parlamentu i Vijeću godišnje podnosi informacije o provedbi programa, uključujući o postizanju ciljeva programa i rezultatima. Treba uključiti i informacije o suradnji i koordinaciji između Komisije i država članica i o usklađenosti i komplementarnosti s drugim relevantnim programima i mjerama na razini Unije. Komisija kontinuirano dostavlja rezultate aktivnosti koje se podupiru u okviru programa, uključujući na relevantnim internetskim stranicama, kako bi se povećala transparentnost o korištenju sredstava.
2. Komisija provodi temeljitu evaluaciju programa i predstavlja Europskom parlamentu i Vijeću:
(a)
najkasnije do 31. prosinca 2017., neovisno izvješće o evaluaciji u sredini razdoblja o postizanju ciljeva svih mjera, rezultatima i učincima, djelotvornosti i učinkovitosti u korištenju sredstava i njihovoj dodanoj vrijednosti za Uniju, u pogledu odluke o obnavljanju, izmjeni ili suspenziji mjera; izvješće o evaluaciji u sredini razdoblja također propituje mogućnosti pojednostavljenja, unutarnju i vanjsku usklađenost programa, kontinuiranu relevantnost svih ciljeva programa, kao i doprinos mjera prioritetima Unije za pametan, održiv i uključiv rast; također uzima u obzir rezultate evaluacije ostvarenja ciljeva programa „Hercule II”;
(b)
do 31. prosinca 2021., završno izvješće o evaluaciji ostvarenja ciljeva programa, uključujući njegovu dodanu vrijednost; nadalje, dugoročni učinci programa i njihova održivost vrednuju se u kontekstu odlučivanja o mogućem obnavljanju, izmjeni ili suspenziji bilo kojeg sljedećeg programa.
3. Sve zemlje sudionice i ostali korisnici dostavljaju Komisiji sve podatke i informacije potrebne za povećanje transparentnosti i odgovornosti te koji omogućuju praćenje i evaluaciju, uključujući one koji se odnose na suradnju i koordinaciju programa kako se navodi u stavcima 1. i 2.
Članak 14.
Izvršavanje ovlasti
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.
2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 9. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od sedam godina, počevši od 21. ožujka 2014.
3. Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 9. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv proizvodi učinke dan nakon objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
5. Delegirani akt donesen na temelju članka 9. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne ulože nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore. Taj se rok produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
POGLAVLJE IV.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 15.
Stavljanje izvan snage
Odluka br. 804/2004/EZ stavlja se izvan snage.
Međutim, financijske obveze vezane uz mjere koje se provode u okviru te Odluke te obveze obavješćivanja određene u njoj nastavljaju se provoditi u skladu s tom Odlukom do završetka tih obveza.
Članak 16.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2014.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 26. veljače 2014.