KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 44/2014
af 21. november 2013
om udbygning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 168/2013 for så vidt angår køretøjskonstruktion og generelle krav for godkendelse af to- eller trehjulede køretøjer samt quadricykler
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 168/2013 af 15. januar 2013 om godkendelse og markedsovervågning af to- og trehjulede køretøjer samt quadricykler (1), særlig artikel 18, stk. 3, artikel 20, stk. 2, artikel 21, stk. 5, artikel 25, stk. 8, artikel 33, stk. 6, artikel 57, stk. 12, samt artikel 65, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Det indre marked omfatter et område uden indre grænser, hvor den frie bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital er sikret. Med henblik herpå finder et omfattende system for EU-typegodkendelse og forbedret markedsovervågning af køretøjer i klasse L og deres systemer, komponenter og separate tekniske enheder som defineret i forordning (EU) nr. 168/2013 anvendelse.
(2)
Betegnelsen »køretøjer i klasse L« dækker en lang række lette køretøjstyper med to, tre eller fire hjul, f.eks. to- og trehjulede knallerter, to- og trehjulede motorcykler, motorcykler med sidevogn og lette firhjulede køretøjer (quadricykler), som f.eks. on-road-quads, terrængående køretøjer og quadrikøretøjer.
(3)
Ved Rådets afgørelse 97/836/EF (2) tiltrådte Unionen overenskomsten under FN's Økonomiske Kommission for Europa om indførelse af ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter (»Overenskomst af 1958, som revideret«).
(4)
Fabrikanter ansøger om typegodkendelse for køretøjer i klasse L samt systemer, komponenter eller separate tekniske enheder hertil i henhold til forordning (EU) nr. 168/2013. De fleste af forskrifterne i direktiverne om køretøjsdele i EU-lovgivningen er overført fra de hertil svarende FN/ECE-regulativer. FN/ECE-regulativer ændres løbende i takt med den teknologiske udvikling, og den tilsvarende EU-lovgivning skal derfor ajourføres i overensstemmelse hermed. Med henblik på at undgå overlapning har gruppen på højt plan CARS 21 anbefalet at erstatte flere EU-direktiver ved at indarbejde de tilsvarende FN/ECE-regulativer, der er nævnt i bilag I, i EU-lovgivningen og gøre dem obligatoriske.
(5)
Muligheden for at anvende FN/ECE-regulativer i medfør af EU-lovgivning er indeholdt i forordning (EU) nr. 168/2013, hvori det fastslås, at disse FN/ECE-regulativer bør indarbejdes i EU-typegodkendelseslovgivningen. I henhold til den nævnte forordning bør typegodkendelse i henhold til FN/ECE-regulativer, hvis anvendelse er obligatorisk, betragtes som EU-typegodkendelse i overensstemmelse med nævnte forordning samt de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakterne hertil.
(6)
FN/ECE-regulativ nr. 10 om elektromagnetisk kompatibilitet (EMC) bør gøres obligatorisk og erstatte kapitel 8 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/24/EF af 17. juni 1997 om dele af og kendetegn ved to- og trehjulede motordrevne køretøjer (3), således at køretøjerne kun skal overholde et sæt krav for så vidt angår EMC, der er anerkendt på verdensplan af de kontraherende parter i overenskomsten af 1958. FN/ECE-regulativ nr. 62 om beskyttelse mod uretmæssig brug bør gøres obligatorisk og erstatte Rådets direktiv 93/33/EØF af 14. juni 1993 om tyverisikring på to- og trehjulede motordrevne køretøjer (4) med samme mål om gensidig anerkendelse af de kontraherende parter i overenskomsten af 1958.
(7)
Den obligatoriske anvendelse af FN/ECE-regulativer gør det muligt at undgå overlapning - ikke kun med hensyn til tekniske forskrifter, men også med hensyn til certificering og administrative procedurer. Desuden vil en typegodkendelse, der er direkte baseret på internationalt vedtagne standarder, kunne forbedre markedsadgangen i tredjelande, herunder navnlig de lande, der har undertegnet den reviderede overenskomst af 1958, og dermed øge EU-industriens konkurrenceevne.
(8)
I medfør af forordning (EU) nr. 168/2013 må de køretøjer i klasse L, systemer, komponenter og separate tekniske enheder, som er omfattet af nævnte forordning, ikke bringes i omsætning eller gøres tilgængelige på markedet eller ibrugtages i medlemsstaterne, medmindre de overholder bestemmelserne i nævnte forordning.
(9)
Funktionelle sikkerheds- og miljøkrav gør det nødvendigt at opstille begrænsninger for indgreb på visse typer køretøjer i klasse L. Disse begrænsninger bør udelukkende vedrøre indgreb, der i betydelig grad ændrer køretøjets præstationer og emissioner af forurenende stoffer, støjemissioner og dets funktionelle sikkerhed på en skadelig måde, således at begrænsningerne ikke står i vejen for ejerens vedligeholdelse og reparation af køretøjet. Da skadelige indgreb på køretøjet påvirker både dets miljøpræstationer og funktionelle sikkerhed, bør der fastlægges detaljerede bestemmelser for at modvirke indgreb på drivaggregatet og støjbegrænsningssystemet i denne delegerede retsakt om køretøjskonstruktion.
(10)
Underklasse L6e-A (lette on-road-quads), L7e-A (tunge on-road-quads) og L7e-B (tunge terrængående quads) er køretøjer med et højt tyngdepunkt i forhold til deres bredde og akselafstand. De kan konfigureres på en række forskellige måder til passagertransport eller lastkapacitet, og de kan anvendes til kørsel i vanskeligt terræn. Der bør fastlægges flere kriterier for siderettet statisk stabilitet, som skal integreres i bilag XI om masser og dimensioner, da det er afgørende at sikre køretøjets stabilitet over for væltning i vanskeligt terræn. Både vippeplatformens vinkel og koefficienten for sidestabilitet anvendes som indikatorer for den statiske stabilitet. Koefficienten for sidestabilitet er et tredimensionalt statisk mål, der anvendes som indikator for køretøjets stabilitet i fladt terræn, mens vippeplatformens vinkel simulerer et køretøj, som kører på en skråning, og prøver dets statiske stabilitet i længderetningen. Køretøjets status under disse statiske prøvninger måles på køretøjer i klasse L6e-A, L7e-A og L7e-B i køreklar stand uden belastning samt under både lastede og ubelastede forhold. Desuden bør køretøjet konstrueres ved at udforme dets masse og dimensioner, så det har en tilstrækkelig grad af hældningsstabilitet. Den tilhørende prøvning bør være repræsentativ for et fuldt lastet køretøj, som kører direkte op eller ned ad en stejl skråning.
(11)
Egendiagnosesystemer er afgørende for en effektiv reparation og vedligeholdelse af køretøjer. En præcis diagnose hjælper reparatøren med hurtigt at identificere, hvilken mindste udskiftelige enhed der skal repareres eller udskiftes. Med henblik på at følge med den hurtige tekniske udvikling på området for fremdriftskontrolsystemer bør listen over anordninger, som overvåges for fejl i strømgennemgangen, gennemgås i 2017. Inden den 1. januar 2018 bør det fastslås, om der skal tilføjes yderligere anordninger og fejl til listerne i tillæg 2 til bilag XII, således at medlemsstaterne, køretøjsfabrikanterne, deres leverandører og reparationsindustrien har tilstrækkelig tid til at tilpasse sig inden ikrafttrædelsen af OBD-etape II.
(12)
OBD-etape I, der er obligatorisk fra 2016, bør ikke forpligte fabrikanterne til at udskifte hardware til brændstofpåfyldning og bør ikke foreskrive installation af en elektronisk karburator eller elektronisk brændstofindsprøjtning, hvis køretøjet overholder kravene i forordning (EU) nr. 168/2013 og de delegerede retsakter hertil. Overensstemmelse med kravene i OBD-etape I foreskriver, at såfremt brændstoftilførsel, gnistdannelse eller indsugningsluft kontrolleres elektronisk, skal de pågældende indgangs- og/eller udgangskredsløb overvåges, dog kun for så vidt angår de elementer, der er opført på listerne i tillæg 2 til bilag XII. Hvis en motorcykel f.eks. er udstyret med en mekanisk aktiveret karburator, men samtidig med en elektronisk kontrolleret gnistdannelse, skal de primære tændspolekredsløb overvåges. I tilfælde af en mekanisk karburator udstyret med en gasspjældspositionsføler, der giver et kredsløbssignal som input til PCU/ECU for at bestemme motorbelastningen, som derefter anvendes til elektronisk kontrol af gnistdannelsen, er overvågning af dette kredsløb for gasspjældspositionsføleren påkrævet. Ligeledes skal andre sensor- og/eller aktuatorkredsløb, som er omfattet af punkt 3.3.5 og 3.3.6 i bilag XII, overvåges, selv om de ikke direkte anvendes til at kontrollere brændstoftilførsel, gnistdannelse eller indsugningsluft. Et eksempel på et sådant tilfælde ville være kredsløbet for hjulhastighedssensoren, hvis kørehastigheden beregnes i PCU/ECU'en ud fra hjulrotationshastigheden, som derefter anvendes til kontrol af motorcyklens miljøpræstationer eller til at aktivere en standardindstilling, der begrænser drejningsmomentet.
(13)
Det er nødvendigt, at der er ubegrænset adgang til reparationsinformationer om køretøjer via et standardiseret format, der kan anvendes til at finde tekniske informationer, samt at der er effektiv konkurrence på markedet for informationstjenester vedrørende vedligeholdelse og reparation af køretøjer for at forbedre det indre markeds funktion, navnlig hvad angår den frie bevægelighed for varer, etableringsfriheden og den frie udveksling af tjenesteydelser. En stor del af disse informationer vedrører egendiagnosesystemer (OBD-systemer) og deres interaktion med andre systemer i køretøjet. Der bør fastsættes tekniske specifikationer, som fabrikanternes websteder skal opfylde, sideløbende med målrettede foranstaltninger for at sikre små og mellemstore virksomheder (SMV'er) adgang på rimelige vilkår. Fælles standarder, som er vedtaget under inddragelse af de interesserede parter, kan lette udvekslingen af oplysninger mellem fabrikanter og tjenesteleverandører. Fabrikanterne bør derfor anvende de tekniske specifikationer i OASIS-formatet, og Kommissionen vil til sin tid anmode Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) og Den Internationale Standardiseringsorganisation (ISO) om at udvikle dette format til en standard, som kan erstatte OASIS-formatet.
(14)
For at sikre yderligere fremskridt i den strategi for harmoniseret adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer i alle sektorer af typegodkendelseslovgivningen, som er udstukket i kapitel XV i forordning (EU) nr. 168/2013, og som følger af bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 595/2009 (5) og (EF) nr. 715/2007 (6), bør bestemmelserne om adgang til de reparations- og vedligeholdelsesinformationer, som er fastsat i gennemførelsesforordningen til forordning (EF) nr. 595/2009 og (EF) nr. 715/2007, nemlig Kommissionens forordning (EU) nr. 582/2011 (7), overføres til denne forordning, og de bør tilpasses til de særlige kendetegn ved sektoren for køretøjer i klasse L.
(15)
Det er især vigtigt at tilpasse de specifikke procedurer for adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer i tilfælde af etapevis typegodkendelse. Der bør desuden vedtages specifikke krav og procedurer for adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer i forbindelse med kundetilpasninger og fremstilling af små mængder.
(16)
For at undgå at anvendelsen af bestemmelserne om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer pålægger køretøjsfabrikanterne en for stor byrde på kort sigt for så vidt angår visse systemer, som overføres fra ældre til nye typer køretøjer, bør der indføres en liste over visse begrænsede undtagelser fra de almindelige bestemmelser om adgang til egendiagnosesystemer og reparations- og vedligeholdelsesinformationer, som opstilles på en udtømmende liste i denne forordning.
(17)
I forbindelse med undersøgelsen af de vigtigste politikområder med indflydelse på den europæiske automobilindustris konkurrenceevne blev CARS 21-ekspertgruppen enig om en række anbefalinger med henblik på at fremme industriens globale konkurrenceevne og beskæftigelse og sikre yderligere fremskridt for så vidt angår sikkerhed og miljøpræstationer, som blev offentliggjort i en rapport fra Kommissionen i 2006 med titlen »CARS 21: En konkurrencevenlig lovramme for automobiler i det 21. århundrede«. På området for forenkling foreslog ekspertgruppen bl.a. to lovgivningsmæssige foranstaltninger, som skal gøre det muligt for fabrikanterne selv at udføre godkendelsesprøvningerne, dvs. blive udpeget som en teknisk tjeneste (»prøvning i fabrikantregi«), samt muligheden for at anvende computersimulering i stedet for fysiske prøvninger (»virtuel prøvning«). Der bør i denne forordning derfor fastsættes detaljerede betingelser for virtuel prøvning og prøvning i fabrikantregi som fastsat i artikel 32, 64 og 65 i forordning (EU) nr. 168/2013.
(18)
Computerstøttede teknikker, især computer aided design, anvendes i stor udstrækning i konstruktionsprocessen til bl.a. skitseprojektering og udformning af komponenter og udstyr samt styrkeanalyser og dynamiske analyser af aggregater og til definition af fremstillingsmetoderne. Der findes software, som gør det muligt at anvende virtuelle prøvningsmetoder baseret på disse teknikker, og indførelsen af disse blev af CARS 21-ekspertgruppen identificeret som en metode til at reducere fabrikanternes omkostninger, idet de ikke længere er forpligtet til at fremstille prototyper med henblik på typegodkendelse. Fabrikanter, som ikke ønsker at udnytte muligheden for virtuelle prøvningsmetoder, bør fortsat have mulighed for at anvende de eksisterende fysiske prøvningsmetoder.
(19)
Typegodkendelsesprøvninger udføres af tekniske tjenester behørigt meddelt af medlemsstaternes typegodkendende myndigheder til Kommissionen efter vurdering af deres kunnen og kompetencer i henhold til relevante internationale standarder. Disse standarder omfatter krav, som er nødvendige for, at en fabrikant eller en underkontrahent, der handler på dennes vegne, kan udpeges som en teknisk tjeneste af den godkendende myndighed i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/24/EF (8) (rammedirektivet). Med henblik på at forhindre eventuelle interessekonflikter bør de forpligtelser, som påhviler fabrikanterne, dog fastlægges. Desuden bør det fastslås, under hvilke betingelser fabrikanten må lade prøvningerne udføre af en underkontrahent.
(20)
Et af de vigtigste elementer i EU-typegodkendelsessystemet er det høje tillidsniveau, der bør være mellem den godkendende myndighed og de tekniske tjenester, som den har udpeget. Det er derfor vigtigt at sikre, at de oplysninger, der udveksles mellem tekniske tjenester og den godkendende myndighed, er transparente og klare.
(21)
En virtuel prøvning bør give samme tillidsniveau til resultaterne som en fysisk prøvning. Der bør derfor fastlægges relevante betingelser for at sikre, at en fabrikant, der handler som en intern teknisk tjeneste, en underkontrahent, der handler på dennes vegne, eller den tekniske tjeneste er i stand til at foretage en korrekt validering af de anvendte matematiske modeller.
(22)
Kontrol af køretøjers, komponenters eller separate tekniske enheders overensstemmelse under hele produktionsprocessen er en væsentlig del af EU-typegodkendelsen. Disse overensstemmelseskontroller gennemføres ved udførelse af fysiske prøvninger på køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder, som udtages fra produktionslinjen. Virtuelle metoder bør ikke tillades med henblik på kontrol af produktionens overensstemmelse, selv om der er anvendt virtuelle metoder i forbindelse med typegodkendelsen.
(23)
Denne forordning bør anvendes fra den dato, hvor forordning (EU) nr. 168/2013 finder anvendelse -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
GENSTAND OG DEFINITIONER
Artikel 1
Genstand
1. I denne forordning fastlægges detaljerede tekniske krav til og prøvningsprocedurer for køretøjskonstruktion og generelle krav for godkendelse af køretøjer i klasse L samt systemer, komponenter og separate tekniske enheder beregnet til sådanne køretøjer i henhold til forordning (EU) nr. 168/2013, og der fastlægges en liste over FN/ECE-regulativer og ændringer hertil.
2. Desuden fastlægges præstationsstandarder for tekniske tjenester og proceduren for vurdering af disse tjenester.
Artikel 2
Definitioner
Definitionerne i forordning (EU) nr. 168/2013 finder anvendelse. Derudover finder følgende definitioner anvendelse:
1)
»foranstaltninger mod ulovlige indgreb«: en række tekniske krav og specifikationer, som har til formål i videst muligt omfang at forhindre uautoriserede ændringer af køretøjets drivaggregat, der kan bringe den funktionelle sikkerhed i fare, især ved øgning af køretøjets præstationer, og skade miljøet, og som ikke er tilladt i henhold til bilag II
2)
»indsugningskanal«: indsugningsport og indsugningsmanifold tilsammen
3)
»indsugningsport«: åbning for indsugning af luft i cylinder, topstykke eller krumtaphus
4)
»indsugningsmanifold«: den del, der forbinder karburator eller det system, der styrer lufttilførselen, med cylinder, topstykke eller krumtaphus
5)
»indsugningssystem«: indsugningsport og indsugningslyddæmper tilsammen
6)
»udstødningssystem«: udstødningsrør, ekspansion, lyddæmper og forureningsbegrænsende anordning(er) tilsammen
7)
»specialværktøj«: værktøj, der anvendes til anordninger mod ulovlige indgreb, og som køretøjsfabrikanten udelukkende stiller til rådighed for autoriserede distributører og ikke for offentligheden
8)
»gnistdannelse i tændingssystemet«: alle kendetegn ved den gnist, der dannes i tændingssystemet i en motor med styret tænding for at antænde blandingen af luft og brændstof, f.eks. timing, styrke og position
9)
»brændstoftilførselssystem«: den række af komponenter, som udgør og befinder sig mellem brændstoflagringsenhed(er), anordning(er) til blanding af luft og brændstof eller indsprøjtningsanordning(er)
10)
»produktionens overensstemmelse«: evnen til at sikre, at hver serie af fremstillede produkter er i overensstemmelse med specifikations-, præstations- og mærkningskravene i typegodkendelsen
11)
»kvalitetsstyringssystem«: en række elementer, som er indbyrdes forbundne eller påvirker hinanden gensidigt, og som anvendes af organisationer til at styre og kontrollere, hvordan kvalitetspolitikker gennemføres og kvalitetsmål opnås
12)
»audit«: indsamling af bevismateriale, som anvendes til at evaluere, hvordan kontrolkriterierne anvendes til at opnå objektivitet, upartiskhed og uafhængighed og håndteres i en systematisk og dokumenteret kontrolproces
13)
»afhjælpende foranstaltninger«: problemløsningsproces i kvalitetsstyringsprocessen med efterfølgende skridt, som tages for at fjerne årsagerne til den manglende overensstemmelse eller uønskede situation, og som er udformet med henblik på at forhindre gentagelse heraf
14)
»certificering«: en attestering foretaget af et nationalt akkrediteringsorgan af, at en organisation opfylder de krav, der er fastsat i de harmoniserede standarder, og i givet fald alle andre supplerende krav, herunder dem, der er fastsat i de relevante sektorordninger for at udføre de specifikke overensstemmelsesvurderingsopgaver
15)
»tilkoblingsanordning til køretøjer i klasse L«: alle dele og anordninger, som er fastgjort til køretøjets ramme, samt lastbærende dele af karosseri og chassis, ved hjælp af hvilke motorkøretøjet og påhængskøretøjet sammenkobles, herunder faste eller aftagelige dele til fastgøring, justering eller betjening af tilkoblingsanordningerne
16)
»koblingskugler og trækbeslag«: en tilkoblingsanordning, hvor køretøjet i klasse L er forsynet med koblingskugle og beslag med henblik på tilkobling af påhængskøretøjet ved hjælp af en kuglekobling (et koblingshoved)
17)
»kuglekobling«: mekanisk tilkoblingsanordning på påhængskøretøjets trækstang, beregnet til tilkobling til en koblingskugle på et køretøj i klasse L
18)
»koblingspunktet«: det punkt, hvor den på et påhængskøretøj monterede kobling går i indgreb med den på et trækkende køretøj monterede kobling
19)
»sekundær kobling«: en tilkoblingsanordning, som, i tilfælde af at hovedkoblingen frakobles, sikrer, at påhængskøretøjet stadig er tilkoblet det trækkende køretøj, og som kan opretholde en vis styring af påhængskøretøjet
20)
»pladekant«: omridset af en plade, som, hvis den var flad og rektangulær, ville have fire klart identificerbare kanter og være af en samlet materialetykkelse på ikke over 10 mm
21)
»skaft«: ethvert fremspring eller en del heraf, som synes at have en rund eller nærmest rund form, herunder bolt- og skruehoveder, med en forholdsvis konstant diameter og med en fri ende, som kan berøres
22)
»maskestørrelse«: antal åbninger pr. (lineær) tomme gitteroverflade
23)
»lad«: en platform, som er monteret på et køretøj i klasse L, og som er beregnet til at bære last
24)
»standardudstyr«: den grundlæggende konfiguration af et køretøj, der er udstyret med alle de elementer, der kræves i henhold til de retsakter, der er omhandlet i bilag II til forordning (EU) nr. 168/2013/EF, herunder alle elementer, som er monteret, uden at dette gav anledning til nogen yderligere specifikationer af konfiguration eller udstyr
25)
»ekstraudstyr«: elementer, som ikke er standardudstyr, og som kan monteres på et køretøj på fabrikantens ansvar
26)
»ekstraudstyrets masse«: massen af det udstyr, som kan monteres på køretøjet ud over standardudstyr, i henhold til fabrikantens anvisninger
27)
»koblingens masse«: massen af tilkoblingsanordningen og de dele, der er nødvendige for at montere koblingen på køretøjet
28)
»største teknisk tilladte masse på koblingspunktet«: den masse, der svarer til den maksimale tilladte statiske lodrette belastning på et trækkende køretøjs koblingspunkt (værdien »S« eller »U«), baseret på koblingens og det trækkende køretøjs konstruktionselementer
29)
»faktisk masse«: den masse for et køretøj i køreklar stand, der henvises til i artikel 5 i forordning (EU) nr. 168/2013, plus førerens masse (75 kg), plus massen af lagringsenhed for alternativt brændstof, hvis en sådan findes, plus massen af eventuelt ekstraudstyr, som er monteret på et bestemt køretøj
30)
»største teknisk tilladte totalmasse« (M): køretøjets maksimale masse baseret på dets konstruktion og ydeevne
31)
»største teknisk tilladte masse af påhængskøretøj« (TM): den største masse, som et trækkende køretøj kan trække
32)
»aksel«: den fælles omdrejningsakse på to eller flere hjul, uanset om disse er motordrevne eller frit roterende, og uanset om de befinder sig i ét eller flere segmenter i samme plan, der er vinkelret på køretøjets langsgående midterlinje
33)
»største teknisk tilladte akseltryk«: den masse, der svarer til den maksimale tilladte statiske lodrette belastning, der overføres til vejbanen af akslens hjul, baseret på akslens og køretøjets konstruktion og ydeevne
34)
»nyttelastens masse«: forskellen mellem den største teknisk tilladte totalmasse og køretøjets faktiske masse
35)
»langsgående plan«: et lodret plan, der er parallelt med køretøjets kørselsretning ved kørsel ligeud
36)
»emissionsbegrænsningssystem«: den elektroniske motorstyreenhed og alle de emissionsrelaterede komponenter i et udstødnings- og fordampningssystem, som afgiver signal til eller modtager signal fra denne styreenhed
37)
»fejlindikator«: en synlig eller hørlig indikator, der tydeligt informerer køretøjets fører i tilfælde af fejl som omhandlet i artikel 21 i forordning (EU) nr. 168/2013
38)
»fejl«: fejl i en komponent eller et system, som medfører, at emissionerne overstiger de OBD-grænseværdier, der er fastsat i bilag VI (B) til forordning (EU) nr. 168/2013, eller aktiverer en driftsform, der i væsentlig grad reducerer motorens drejningsmoment, eller medfører, at egendiagnosesystemet ikke kan opfylde de grundlæggende overvågningskrav i bilag XII
39)
»sekundærluft«: luft, der tilføres udstødningssystemet ved hjælp af en pumpe eller indsugningsventil eller på anden måde med det formål at fremme oxideringen af HC og CO i udstødningsgassen
40)
»fejltænding«: manglende forbrænding i cylinderen på en motor med styret tænding som følge af manglende gnistdannelse, ukorrekt brændstofdosering, dårlig kompression eller enhver anden årsag
41)
»type I-prøvning«: den relevante kørecyklus, der anvendes til emissionsgodkendelse
42)
»kørecyklus«: prøvningscyklus, der består i start af motoren, efterfulgt af en køremåde, hvor eventuelle tilstedeværende fejl vil blive detekteret, samt standsning af motoren
43)
»opvarmningsperiode«: at køretøjet køres således, at kølemidlets temperatur er steget mindst 22 K efter start af motoren og nået op på mindst 343,2 K (70 °C)
44)
»brændstofafstemning«: tilbagekoblet afstemning af den grundlæggende brændstofdosering
45)
»kortsigtet brændstofafstemning«: dynamisk eller øjeblikkelig afstemning af den grundlæggende brændstofdosering
46)
»langsigtet brændstofafstemning« består af mere gradvise afstemninger til brændstofkalibreringen, som udligner forskelle fra køretøj til køretøj og de gradvise ændringer, som finder sted med tiden
47)
»relativ belastning«: den aktuelle lufttilførsel divideret med den maksimale lufttilførsel, idet den maksimale lufttilførsel korrigeres for højden over havets overflade, hvis den kendes. Denne definition giver et dimensionsløst tal, der ikke er motorspecifikt og giver serviceteknikeren et fingerpeg om, hvor stor en del af motorens kapacitet, der udnyttes (idet 100 % er værdien ved helt åbent gasspjæld)
48)
»fast forprogrammeret standardindstilling«: et program, som motorens styreenhed permanent omstiller sig til, når emissionen fra køretøjet på grund af svigt af en komponent eller et system vil komme til at overstige grænserne i bilag VI (B) til forordning (EU) nr. 168/2013, og som er uafhængigt af indgangssignalet fra den/det pågældende svigtende komponent/system
49)
»kraftudtag«: et af motoren drevet udtag, beregnet til at drive tilbehør monteret på køretøjet
50)
»adgang til egendiagnosesystemet«: tilgængeligheden af alle emissions- og sikkerhedsrelaterede egendiagnoseinformationer, herunder alle fejlkoder, der er nødvendige for eftersyn, diagnose, vedligeholdelse eller reparation af dele af køretøjet med indflydelse på emissionspræstationer eller den funktionelle sikkerhed, via den serielle port på standarddatastikket i overensstemmelse med punkt 3.12 i tillæg 1 til bilag XII
51)
»ubegrænset adgang til egendiagnosesystemet«:
a)
en adgang, som ikke er betinget af en adgangskode, der kun udleveres af fabrikanten, eller af en tilsvarende adgangsbegrænsning eller
b)
en adgang, der muliggør vurdering af de aflæste data, uden at det er nødvendigt med særlige dekrypteringsinformationer, medmindre disse informationer som sådan er standardiseret
52)
»standardiserede data«: at alle datastrømsinformationer, herunder alle anvendte fejlkoder, kun aflæses i overensstemmelse med industristandarder, som gennem en klar definition af deres format og de tilladte muligheder fastsætter størst mulig harmonisering i sektoren for køretøjer i klasse L, og hvis anvendelse udtrykkeligt er tilladt i denne forordning
53)
»ufuldstændighed«: ved et egendiagnosesystem, at driftsegenskaberne ved op til to separate overvågede komponenter eller systemer midlertidigt eller permanent hindrer en ellers effektiv egenovervågning af disse komponenter eller systemer eller ikke opfylder alle de andre detaljerede krav til egendiagnose
54)
»betydelig reduktion af fremdriftsmoment«: et fremdriftsmoment, som er mindre end eller lig med 90 % af drejningsmomentet i normal drift
55)
»overflade bestående af regelmæssigt gitter«: en overflade bestående af et gitter med regelmæssige masker, f.eks. runde, ovale, sekskantede, rektangulære eller kvadratiske huller, jævnt fordelt med højst 15 mm indbyrdes afstand
56)
»tremmeoverflade«: en overflade bestående af parallelle tremmer fordelt med jævne mellemrum med højst 15 mm afstand
57)
»nominel overflade«: den teoretisk geometrisk perfekte overflade uden hensyntagen til uregelmæssigheder i overfladen såsom fremspring eller fordybninger
58)
»hældning«: vinkelafvigelsen i grader i forhold til et lodret plan
59)
»kundetilpasning«: enhver ændring af et køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed, som er foretaget efter specifik anmodning fra en kunde, og som skal godkendes
60)
»overførselssystem«: et system som defineret i artikel 3, nr. 15), i forordning (EU) nr. 168/2013, overført fra en gammel køretøjstype til en ny køretøjstype
61)
»støtteben«: en anordning, der er solidt fastgjort på køretøjet, og som kan holde køretøjet, når det efterlades parkeret uden opsyn
62)
»sidestøtteben«: et støtteben, som, når det klappes ned eller drejes ud til anvendelsespositionen, kun understøtter køretøjet til den ene side, idet begge hjul hviler på vejbanen
63)
»centralstøtteben«: et støtteben, som, når det klappes ned til anvendelsesposition, understøtter køretøjet via en eller flere berøringsflader mellem køretøjet og vejbanen på begge sider af køretøjets midterplan i længderetningen
64)
»hældning i tværgående retning«: den procentvise sidehældning af den faktiske understøtningsflade, når skæringslinjen mellem køretøjets midterplan i længderetningen og understøtningsfladen er vinkelret på den linje, der har størst hældning
65)
»hældning i længderetningen«: den procentvise fremad- og bagudrettede hældning af den faktiske understøtningsflade, når køretøjets midterplan i længderetningen er parallelt med den linje, der har størst hældning
66)
»anvendelsesposition«: for et støtteben, når det er klappet ned eller drejet ud og sat i den korrekte position med henblik på parkering af køretøjet
67)
»opklappet position«: for et støtteben, når det er klappet op eller drejet ind og sat i position med henblik på kørsel.
KAPITEL II
FABRIKANTERNES FORPLIGTELSER FOR SÅ VIDT ANGÅR KØRETØJSKONSTRUKTION
Artikel 3
Monterings- og påvisningskrav i forbindelse med køretøjskonstruktion
1. For at overholde kravene til køretøjskonstruktion som fastsat i artikel 18 i og bilag II til forordning (EU) nr. 168/2013 skal fabrikanterne udstyre køretøjer i klasse L med systemer, komponenter og separate tekniske enheder vedrørende den funktionelle sikkerhed og miljøbeskyttelse, som er udformet, konstrueret og samlet således, at køretøjet under normal drift og vedligeholdt i henhold til fabrikantens anvisninger opfylder de detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer.
2. I henhold til artikel 6 til 20 påviser fabrikanterne ved hjælp af fysisk prøvning over for den godkendende myndighed, at et køretøj i klasse L, som markedsføres, registreres eller ibrugtages i Unionen, opfylder kravene til køretøjskonstruktion i kapitel III i forordning (EU) nr. 168/2013 og opfylder de detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer, der er fastsat i artikel 6 til 20 i denne forordning.
3. Fabrikanterne sikrer, at reservedele og udstyr, som markedsføres eller ibrugtages i Unionen, opfylder de relevante krav i forordning (EU) nr. 168/2013 som fastsat i de detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer, som der henvises til i denne forordning. Et godkendt køretøj i klasse L, som er udstyret med sådan en reservedel eller sådant udstyr, skal opfylde de samme prøvningskrav og grænseværdier for ydeevne som et køretøj med en original del eller originalt udstyr, og sådanne reservedele eller sådant udstyr skal mindst opfylde kravene til holdbarhed i artikel 22, stk. 2, og artikel 23 og 24 i forordning (EU) nr. 168/2013.
4. Fabrikanterne sikrer desuden, at typegodkendelsesprocedurer for kontrol af produktionens overensstemmelse følges for så vidt angår de detaljerede krav til køretøjskonstruktion, som er fastlagt i artikel 33 i forordning (EU) nr. 168/2013, og de detaljerede tekniske krav i denne forordning.
5. Hvis det er relevant, forelægger fabrikanterne godkendelsesmyndigheden en beskrivelse af, hvilke foranstaltninger der er truffet for at forhindre ulovlige indgreb på styringssystemet for drivaggregatet, herunder computere til kontrol af emissioner og den funktionelle sikkerhed.
Artikel 4
Anvendelse af FN/ECE-regulativer
1. De FN/ECE-regulativer og ændringer hertil, der er fastsat i bilag I til denne forordning, gælder for typegodkendelse.
2. Køretøjer med en konstruktivt bestemt maksimalhastighed, som er lavere end eller lig med 25 km/h, skal opfylde alle de relevante krav i FN/ECE-regulativer, som gælder for køretøjer med en konstruktivt bestemt maksimalhastighed, som er højere end 25 km/h.
3. Henvisninger til køretøjer i klasse L1, L2, L3, L4, L5, L6 og L7 i FN/ECE-regulativerne skal forstås som henvisninger til køretøjer i klasse L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e og L7e i denne forordning, herunder eventuelle underklasser.
Artikel 5
Tekniske specifikationer vedrørende krav til køretøjskonstruktion og prøvningsprocedurer
1. Prøvning af køretøjskonstruktionen foretages i overensstemmelse med de prøvningskrav, der er fastlagt i denne forordning.
2. Prøvningsprocedurerne gennemføres eller bevidnes af godkendelsesmyndigheden eller af den tekniske tjeneste, hvis sidstnævnte er godkendt af godkendelsesmyndigheden.
3. Målemetoderne og prøvningsresultaterne indberettes til godkendelsesmyndigheden i det format for prøvningsrapporten, der er fastlagt i henhold til artikel 32, stk. 1, i forordning (EU) nr. 168/2013.
Artikel 6
Krav til foranstaltninger mod ulovlige indgreb på drivaggregatet
De prøvningsprocedurer og krav til foranstaltninger mod ulovlige indgreb på drivaggregatet, der er omhandlet i bilag II (C1) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag II til denne forordning.
Artikel 7
Krav til ordninger for typegodkendelsesprocedurerne
De prøvningsprocedurer og krav til ordninger for typegodkendelsesprocedurer, der er omhandlet i bilag II (C2) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag III til denne forordning.
Artikel 8
Krav til produktionens overensstemmelse
De prøvningsprocedurer og krav til produktionens overensstemmelse, der er omhandlet i bilag II (C3) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag IV til denne forordning.
Artikel 9
Krav til tilkoblings- og fastspændingsanordninger
De prøvningsprocedurer og krav til tilkoblings- og fastspændingsanordninger, der er omhandlet i bilag II (C4) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag V til denne forordning.
Artikel 10
Krav til tyverisikringsanordninger
De prøvningsprocedurer og krav til tyverisikringsanordninger, der er omhandlet i bilag II (C5) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag VI til denne forordning.
Artikel 11
Krav til elektromagnetisk kompatibilitet (EMC)
De prøvningsprocedurer og krav til elektromagnetisk kompatibilitet (EMC), der er omhandlet i bilag II (C6) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag VII til denne forordning.
Artikel 12
Krav til udragende dele
De prøvningsprocedurer og krav til udragende dele, der er omhandlet i bilag II (C7) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag VIII til denne forordning.
Artikel 13
Krav til lagring af brændstof
De prøvningsprocedurer og krav til lagring af brændstof, der er omhandlet i bilag II (C8) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag IX til denne forordning.
Artikel 14
Krav til lad
De prøvningsprocedurer og krav til lad, der er omhandlet i bilag II (C9) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag X til denne forordning.
Artikel 15
Krav til masser og dimensioner
De prøvningsprocedurer og krav til masser og dimensioner, der er omhandlet i bilag II (C10) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag XI til denne forordning.
Artikel 16
Krav til funktionelle aspekter ved egendiagnosesystemer
De prøvningsprocedurer og krav til de funktionselle aspekter ved egendiagnosesystemer, der er omhandlet i bilag II (C11) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag XII til denne forordning.
Artikel 17
Krav til håndgreb og fodstøtter til passagerer
De prøvningsprocedurer og krav til håndgreb og fodstøtter til passagerer, der er omhandlet i bilag II (C12) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag XIII til denne forordning.
Artikel 18
Krav til plads til montering af nummerplade
De prøvningsprocedurer og krav til plads til montering af nummerplade, der er omhandlet i bilag II (C13) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag XIV til denne forordning.
Artikel 19
Krav til adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer
De prøvningsprocedurer og krav til adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer, der er omhandlet i bilag II (C14) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag XV til denne forordning.
Artikel 20
Krav til støtteben
De prøvningsprocedurer og krav til støtteben, der er omhandlet i bilag II (C15) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag XVI til denne forordning.
KAPITEL III
FORPLIGTELSER FOR OG KRAV TIL TEKNISKE TJENESTER
Artikel 21
Præstationsstandarder og vurdering af tekniske tjenester
Tekniske tjenester skal opfylde de præstationsstandarder og den procedure for vurdering, der er omhandlet i bilag II (C16) til forordning (EU) nr. 168/2013, som skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag XVII til denne forordning.
Artikel 22
Tilladelse til prøvning i fabrikantregi
Prøvning i fabrikantregi af en intern teknisk tjeneste som omhandlet i artikel 64, stk. 1, i forordning (EU) nr. 168/2013 må kun udføres, hvis der er givet tilladelse hertil i henhold til bilag III til denne forordning.
KAPITEL IV
MEDLEMSSTATERNES FORPLIGTELSER
Artikel 23
Typegodkendelse af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder
I overensstemmelse med artikel 18, 25 og 33 i forordning (EU) nr. 168/2013 og med virkning fra de datoer, der er fastlagt i bilag IV til forordning (EU) nr. 168/2013 skal de nationale myndigheder, hvis der er tale om nye køretøjer, som ikke opfylder bestemmelserne i forordning (EU) nr. 168/2013 og denne forordning, anse typeattester for ikke længere at være gyldige for så vidt angår artikel 43, stk. 1, i forordning (EU) nr. 168/2013 og skal med begrundelse i emissioner, brændstof- eller energiforbrug eller de gældende krav til den funktionelle sikkerhed eller køretøjskonstruktion forbyde markedsføring, registrering eller ibrugtagning af sådanne køretøjer.
KAPITEL V
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 24
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2016.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. november 2013.
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 44/2014
оd 21. studenoga 2013.
o dopuni Uredbe (EU) br. 168/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu konstrukcije vozila i općih zahtjeva za homologaciju vozila na dva ili tri kotača i četverocikala
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 168/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. siječnja 2013. o homologaciji i nadzoru tržišta vozila na dva ili tri kotača i četverocikala (1), a posebno njezin članak 18. stavak 3., članak 20. stavak 2., članak 21. stavak 5., članak 25. stavak 8., članak 33. stavak 6., članak 57. stavak 12. i članak 65.,
budući da:
(1)
Unutarnje tržište obuhvaća područje bez unutarnjih granica u kojem se osigurava slobodni protok robe, osoba, usluga i kapitala. U tom se cilju primjenjuje sveobuhvatan sustav EU homologacije tipa i pojačanog nadzora tržišta za vozila kategorije L i njihove sustave, sastavne dijelove i zasebne tehničke jedinice u skladu s Uredbom (EU) br. 168/2013.
(2)
Pojmom „vozila kategorije L” obuhvaćene su različite vrste vozila s dva, tri ili četiri kotača poput električnih bicikala, mopeda na dva i tri kotača, motocikala na dva i tri kotača, motocikala s bočnom prikolicom i vozila na četiri kotača (četverocikli) poput cestovnih četverocikala, terenskih vozila i poluzatvorenih četverocikala.
(3)
Unija je Odlukom Vijeća 97/836/EZ (2) pristupila Sporazumu Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu o prihvaćanju jednakih tehničkih propisa za vozila na kotačima, opremu i dijelove koji mogu biti ugrađeni i/ili upotrijebljeni u vozilima na kotačima i uvjetima za uzajamno priznavanje homologacija dodijeljenih na temelju tih propisa („revidirani Sporazum iz 1958.”).
(4)
Proizvođači podnose zahtjev za homologaciju tipa za vozila kategorije L, njihovih sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica u skladu s Uredbom (EU) br. 168/2013. U zakonodavstvu Unije većina zahtjeva u pogledu dijelova vozila preuzeta je iz odgovarajućih pravilnika UNECE-a. Pravilnici UNECE-a neprestano se izmjenjuju u skladu s tehnološkim napretkom i odgovarajuće uredbe Unije trebaju se odgovarajuće ažurirati. Kako bi se izbjeglo ovo udvostručavanje, skupina visoke razine CARS 21 predložila je zamjenu nekoliko direktiva Unije uključivanjem i obveznom primjenom odgovarajućih pravilnika UNECE-a u pravo Unije iz Priloga I.
(5)
Mogućnost primjene pravilnika UNECE-a u skladu sa zakonodavstvom Unije koje predviđa uključivanje navedenih pravilnika UNECE-a za potrebe EU homologacije tipa vozila predviđena je Uredbom (EU) br. 168/2013. Na temelju te Uredbe, homologacija tipa u skladu s pravilnicima UNECE-a čija je primjena obvezna smatra se EU homologacijom tipa u skladu s tom Uredbom i njezinim delegiranim i provedbenim aktima.
(6)
Pravilnik UNECE-a br. 10 o elektromagnetnoj sukladnosti (EMC) trebao bi postati obvezan i zamijeniti poglavlje 8. Direktive 97/24/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 1997. o pojedinim sastavnim dijelovima i značajkama motornih vozila na dva ili tri kotača (3) kako bi vozila bila u sukladnosti samo s jednim skupom zahtjeva za EMC koje su na svjetskoj razini prihvatile ugovorne strane Sporazuma iz 1958. Pravilnik UNECE-a br. 62 o zaštiti od neovlaštene uporabe trebao bi postati obvezan i zamijeniti Direktivu Vijeća 93/33/EEZ od 14. lipnja 1993. o zaštitnim napravama namijenjenim za sprečavanje neovlaštene uporabe motornih vozila na dva ili tri kotača (4) s istim ciljem uzajamnog priznavanja među ugovornim strankama Sporazuma iz 1958.
(7)
Obvezna primjena UNECE-ovih pravilnika pridonosi izbjegavanju udvostručavanja ne samo tehničkih zahtjeva nego i certifikacijskih i upravnih postupaka. Usto, homologacijom tipa koja se izravno temelji na međunarodno usuglašenim normama mogao bi se poboljšati pristup tržištu u trećim zemljama, naročito u onima koje su ugovorne stranke revidiranog Sporazuma iz 1958., čime bi se poboljšala konkurentnost industrije Unije.
(8)
U skladu s odredbama Uredbe (EU) br. 168/2013, vozila kategorije L, sustavi, sastavni dijelovi i zasebne tehničke jedinice obuhvaćeni tom Uredbom ne smiju se stavljati na tržište ili učiniti dostupnima na tržištu ili pustiti u promet u državama članicama ako nisu u skladu s odredbama te Uredbe.
(9)
Funkcionalna sigurnost ili zahtjevi za zaštitu okoliša zahtijevaju ograničenja u smislu neovlaštenih zahvata na pojedinim tipovima vozila kategorije L. Ako se ne pokažu preprekom vlasniku za popravak i održavanje, takva ograničenja trebalo bi ograničiti isključivo na neovlaštene zahvate kojima se značajno mijenjaju radni učinak vozila i emisije onečišćujućih tvari, emisije buke i funkcionalna sigurnost vozila na štetan način. Budući da štetni neovlašteni zahvati utječu na oba aspekta, ovim delegiranim aktom o konstrukciji vozila treba utvrditi detaljne zahtjeve u pogledu pogonskog sklopa i zahtjeve za sprečavanje neovlaštenih zahvata za ublažavanje buke.
(10)
Potkategorije L6e-A (laki cestovni četverocikli), L7e-A (teški cestovni četverocikli) i L7e-B (teški terenski četverocikli) vozila su s visokim središtem gravitacije u usporedbi s njihovom širinom i osovinskim razmakom. Ona dolaze u širokom rasponu putničkih/teretnih konfiguracija te se mogu koristiti u terenskim uvjetima. Kriterije višestruke bočne statičke stabilnosti potrebno je utvrditi i navesti u Prilogu XI. o masama i dimenzijama s obzirom na važnost stabilnosti vozila pri prevrtanju u terenskoj vožnji. Kut nagibnog stola (TTA) i koeficijent bočne stabilnosti (Kst) koriste se kao pokazatelji statičke stabilnosti. Kst je trodimenzionalna statička mjera i služi kao pokazatelj stabilnosti vozila na ravnoj podlozi, dok se prilikom ispitivanja TTA simulira vožnja po uzbrdici te ispituje statička uzdužna stabilnost. Stanje vozila u navedenim statičkim ispitivanjima kreće se od vozila u pogonu kategorija L6e-A, L7e-A i L7e-B bez tereta do uvjeta s teretom i bez njega. Usto, mase i dimenzije vozila trebalo bi projektirati tako da se poštuje najmanja uzdužna stabilnost. Povezano ispitivanje trebalo bi obavljati na potpuno opterećenom vozilu koje se izravno uspinje po strmoj padini ili spušta niz nju.
(11)
Sustav ugrađene dijagnostike („OBD”) nužan je za djelotvoran i učinkovit popravak i održavanje vozila. Pomoću precizne dijagnostike mehaničar može utvrditi koji najmanji zamjenjivi dio treba popraviti ili zamijeniti. Kako bi se uzeo u obzir brzi tehnički napredak u području sustava kontrole pogona, potrebno je 2017. revidirati popis uređaja koji se prate zbog kvarova strujnog kruga. Do 1. siječnja 2018. treba utvrditi je li potrebno dodati dodatne uređaje i kvarove na popis utvrđen Dodatkom 2. Prilogu XII. kako bi države članice, proizvođači vozila, njihovi dobavljači i industrija servisnih usluga imali dovoljno vremena za prilagodbu prije stupanja na snagu faze II. OBD-a.
(12)
Faza I. OBD-a koja je obvezna od 2016. ne treba obvezivati proizvođače na promjenu opreme za gorivo i ugradnju elektroničkog rasplinjača ili elektroničkog ubrizgavanja goriva pod uvjetom da vozilo ispunjava zahtjeve utvrđene Uredbom (EU) br. 168/2013 i njezinim delegiranim aktima. Sukladnost sa zahtjevima faze I. OBD-a podrazumijeva da ako su dovod goriva, dovod iskre ili usis zraka elektronički kontrolirani, primjenjivi krugovi ulaza i/ili izlaza moraju biti pod nadzorom, ograničeno na stavke navedene u Dodatku 2. Prilogu XII. Ako, na primjer, motocikl ima mehanički pokretani rasplinjač, ali istovremeno i elektronički nadzirani dovod iskre, potrebno je nadzirati primarni krug paljenja zavojnice. U slučaju mehaničkog rasplinjača sa senzorom položaja ventila koji upravljačkoj jedinici pogonskog sklopa / elektroničkoj upravljačkoj jedinici daje kružni signal za određivanje opterećenja motora koji bi se koristio za elektroničku kontrolu dovoda iskre, potreban je nadzor tog kruga senzora položaja ventila. Isto će tako biti potrebno nadzirati i sve ostale senzore i/ili krugove pogona obuhvaćene Prilogom XII. točkama 3.3.5. i 3.3.6. iako se oni ne koriste izravno za kontrolu dovoda goriva, dovoda iskre ili usisa zraka. Primjer bi takvog slučaja bili krugovi senzora brzine kotača u slučaju da se brzina vozila računa u upravljačkoj jedinici pogonskog sklopa / elektroničkoj upravljačkoj jedinici na temelju brzine okretanja kotača i koji bi se potom koristili za kontrolu učinka na okoliš motocikla ili za pokretanje zadanog načina ograničavanja okretnog momenta.
(13)
Neograničen pristup informacijama za popravak vozila preko normiranog formata koji se može upotrijebiti za pronalaženje tehničkih informacija i učinkovito natjecanje na tržištu usluga informiranja o popravku i održavanju vozila potrebni su za poboljšanje djelovanja unutarnjeg tržišta, posebno u pogledu slobodnog protoka robe, slobode poslovnog nastana i slobode davanja usluga. Veliki dio takvih informacija odnosi se na sustave ugrađene dijagnostike (OBD) i njihove interakcije s drugim sustavima vozila. Prikladno je utvrditi tehničke specifikacije koje bi internetske stranice proizvođača morale zadovoljavati, zajedno s ciljanim mjerama za osiguravanje primjerenog pristupa za mala i srednja poduzeća (SME). Zajedničkim normama usuglašenima uz sudjelovanje dionika može se olakšati razmjena informacija između proizvođača i pružatelja usluge. Stoga je prikladno da proizvođači koriste tehničke specifikacije u formatu OASIS, a Komisija će u dogledno vrijeme zatražiti od Europskog odbora za normizaciju („CEN”) i Međunarodne organizacije za normizaciju („ISO”) da taj format preraste u normu s ciljem zamjene formata OASIS.
(14)
Kako bi se i dalje primjenjivao normizirani pristup informacijama o popravku i održavanju vozila u svim sektorima zakonodavstva u području homologacije tipa utvrđen poglavljem XV. Uredbe (EU) br. 168/2013 čije su odredbe u skladu s uredbama Europskog parlamenta i Vijeća (EZ) br. 595/2009 (5) i (EZ) br. 715/2007 (6) Europskog parlamenta i Vijeća, prikladno je u ovu Uredbu prenijeti odredbe o dostupnosti podataka za popravke i održavanje utvrđenih Provedbenom uredbom za uredbe (EZ) br. 595/2009 i (EZ) br. 715/2007, odnosno Uredbu Komisije (EU) br. 582/2011 (7), te ih prilagoditi posebnostima sektora vozila kategorije L.
(15)
Točnije, prikladno je donijeti posebne postupke za dostupnost podataka za popravke i održavanje u slučaju homologacije tipa u više faza. Isto je tako prikladno donijeti posebne zahtjeve i postupke za dostupnost podataka za popravke i održavanje vozila u slučaju prilagodbi koje učine korisnici i proizvodnje u malim serijama.
(16)
Kako bi se osiguralo da primjena odredbi o dostupnosti podataka za popravke i održavanje vozila ne predstavlja kratkoročno preveliko opterećenje proizvođačima vozila u pogledu pojedinih sustava koji se prenose sa starih na nove tipove vozila, prikladno je uvesti detaljan popis pojedinih ograničenih odstupanja od općih odredbi o dostupnosti podataka o sustavu ugrađene dijagnostike (ODB) vozila i podataka za popravke i održavanje vozila kako je detaljno navedeno u ovoj Uredbi.
(17)
Pri ispitivanju glavnih područja politike koja utječu na konkurentnost europske automobilske industrije, „skupina visoke razine CARS 21” usuglasila se o brojnim preporukama čiji je cilj unapređenje konkurentnosti industrije na svjetskoj razini i otvaranje novih radnih mjesta uz zadržavanje daljnjeg napretka u području učinka na sigurnost i okoliš, što je objavljeno u izvješću Komisije iz 2006. pod naslovom „CARS 21: Konkurentan regulatorni sustav automobilske industrije za 21. stoljeće”. Kada je riječ o pojednostavnjenju, skupina visoke razine predložila je, između ostalog, dvije zakonodavne mjere, uvođenje mogućnosti da proizvođači sami provode homologacijska ispitivanja, odnosno da se smatraju tehničkom službom („samoispitivanje”) te mogućnost korištenja računalnih simulacija umjesto fizičkog testiranja („virtualno ispitivanje”). Ovom bi se Uredbom stoga trebali utvrditi detaljni uvjeti u pogledu virtualnog ispitivanja i samoispitivanja kako je utvrđeno člancima 32., 64. i 65. Uredbe (EU) br. 168/2013.
(18)
Računalno potpomognute tehnike, posebno konstruiranje pomoću računala (CAD - Computer-Aided-Design), široko se upotrebljavaju u cjelokupnom tehničkom postupku od konceptualnog rješenja i rasporeda sastavnih dijelova i opreme, preko analize čvrstoće i dinamike sklopova do definicije proizvodnih postupaka. Raspoloživim programskim rješenjem omogućava se uporaba virtualnih ispitnih metoda koje se temelje na onim tehnikama čije je uvođenje skupina visoke razine CARS 21 prepoznala kao način za sniženje troškova proizvođačima uklanjanjem obveze izrade prototipova za potrebe homologacije. Proizvođačima koji ne žele iskoristiti prednosti virtualnih ispitnih metoda treba i dalje biti dozvoljeno korištenje postojećih metoda fizičkog ispitivanja.
(19)
Homologacijska ispitivanja provode tehničke službe o kojima su Komisiju valjano obavijestila tijela za homologaciju tipa država članica nakon ocjene njihovih vještina i sposobnosti na temelju odgovarajućih međunarodnih normi. Navedenim su normama obuhvaćeni potrebni zahtjevi koji omogućavanju proizvođaču ili njegovom ovlaštenom podizvođaču da ga tijelo za homologaciju smatra tehničkom službom u smislu Direktive 2002/24/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (8) (Okvirna direktiva). Međutim, kako bi se spriječili mogući sukobi interesa, treba odrediti odgovornosti proizvođača. Nadalje, treba pojasniti uvjete pod kojima podizvođači mogu provoditi ispitivanja.
(20)
Jedna je od glavnih značajki sustava EU homologacije tipa visoki stupanj povjerenja koje mora postojati između tijela za homologaciju i tehničkih službi koje je ono imenovalo. Zato je važno osigurati transparentnost i jasnoću razmjene informacija između tehničkih službi i tijela za homologaciju.
(21)
Virtualnom ispitnom metodom treba se osigurati ista razina povjerenja u rezultate kao i fizičko ispitivanje. Stoga je prikladno utvrditi odgovarajuće uvjete kako bi se osiguralo da proizvođač koji djeluje u svojstvu unutrašnje tehničke službe, podizvođač kojeg je ovlastio proizvođač ili tehnička služba mogu valjano validirati korištene matematičke modele.
(22)
Provjere sukladnosti vozila, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica tijekom postupka proizvodnje ključan su dio postupka EU homologacije tipa. Navedene provjere sukladnosti provode se putem fizičkih ispitivanja vozila, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica izuzetih s proizvodne linije. Virtualne metode ne trebaju biti dopuštene za potrebe ispitivanja sukladnosti proizvodnje, čak i ako se koriste za potrebe homologacije tipa.
(23)
Ova se Uredba treba primjenjivati od dana primjene Uredbe (EU) br. 168/2013,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
PREDMET I DEFINICIJE
Članak 1.
Predmet
1. Ovom se Uredbom utvrđuju detaljni tehnički zahtjevi i ispitni postupci u pogledu konstrukcije vozila i opći zahtjevi za homologaciju vozila kategorije L i njihovih sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica u skladu s Uredbom (EU) br. 168/2013 te utvrđuje popis pravilnika UNECE-a i njihovih izmjena.
2. Isto se tako utvrđuju i norme učinkovitosti za tehničke službe i postupak za njihovu procjenu.
Članak 2.
Definicije
Primjenjuju se definicije Uredbe (EU) br. 168/2013. Osim toga, primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
„mjere protiv neovlaštenog zahvata” znači niz tehničkih zahtjeva i specifikacija čiji je cilj što učinkovitije spriječiti neovlaštene preinake pogonskog sklopa vozila koje mogu ugroziti funkcionalnu sigurnost, posebno povećanjem radnih značajki vozila, i štetno djelovati na okoliš i koje nisu dopuštene Prilogom II.;
2.
„usisni vod” znači sklop koji se sastoji od usisnog kanala i usisne cijevi;
3.
„usisni kanal” znači kanal za usis zraka u cilindar, glavu cilindra ili kućište koljenastog vratila;
4.
„usisna cijev” znači dio koji povezuje rasplinjač ili sustav za reguliranje dovoda zraka i cilindar, glavu cilindra ili kućište koljenastog vratila;
5.
„usisni sustav” znači sklop koji se sastoji od usisnog voda i prigušivača usisa;
6.
„ispušni sustav” znači sklop ispušne cijevi, ispušne kutije, prigušivača ispuha i uređaja za kontrolu zagađenja;
7.
„posebni alati” znači alati zajedno s uređajima protiv neovlaštenog zahvata koji su dostupni samo distributerima koje je ovlastio proizvođač vozila, a koji nisu dostupni javnosti;
8.
„dovod iskre sustava paljenja” znači sva obilježja iskre nastale u sustavu paljenja motora s pozitivnim paljenjem ,(PI)’ koja se koristi za paljenje smjese zraka i goriva, uključujući vrijeme, razinu i smještaj;
9.
„sustav dovoda goriva” znači sklop sastavnih dijelova uključujući i između spremnika goriva i uređaja za miješanje ili ubrizgavanje smjese zraka i goriva;
10.
„sukladnost proizvodnje” (CoP) znači mogućnost osiguranja da je svaka serija proizvoda proizvedena sukladno specifikaciji, učinku i zahtjevima za označavanje u homologaciji;
11.
„sustav upravljanja kvalitetom” znači sklop povezanih i uzajamno djelujućih elemenata koje organizacije koriste radi usmjeravanja i kontrole načina na koji se provode politike u području kvalitete i ostvaruju ciljevi u pogledu kvalitete;
12.
„revizija” znači postupak prikupljanja dokaza koji se koriste za ocjenu uspješnosti primjene kriterija revizije, čiji je cilj objektivnost, nepristranost i neovisnost i koji se provodi u sustavnom i dokumentiranom postupku revizije;
13.
„korektivno djelovanje” znači postupak rješavanja problema u postupku upravljanja kvalitetom s daljnjim koracima poduzetima radi uklanjanja uzroka nesukladnosti ili nepoželjnog stanja i namijenjenima sprečavanju njihovog ponavljanja;
14.
„certifikacija” znači potvrđivanje od strane nacionalnoga akreditacijskog tijela da organizacija zadovoljava zahtjeve utvrđene usklađenim normama i, kad je to primjenjivo, neke druge dodatne zahtjeve, uključujući one utvrđene u odgovarajućim sektorskim programima, za provedbu posebnih radnji za ocjenjivanje sukladnosti;
15.
„naprava za spajanje za vozila kategorije L” znači svi dijelovi i oprema ugrađeni na okvire, dijelovi za nošenje tereta na limu i šasiji vozila kojima su spojena vučna vozila i vučena vozila, uključujući ugrađene ili odvojive dijelove za spajanje, prilagođavanje ili rad naprava za spajanje;
16.
„spojna kugla i nosač” znači naprava za spajanje koja upotrebljava kuglastu napravu i nosač na vozilu kategorije L za povezivanje priključnog vozila pomoću spojne čašice;
17.
„spojna čašica” znači mehanička naprava za spajanje na rudu prikolice za povezivanje sa spojnom kuglom na vozilu kategorije L;
18.
„spojna točka” znači središte djelovanja spojnice namještene na vučeno vozilo na spojnici namještenoj na vučno vozilo;
19.
„sekundarna naprava za spajanje” znači naprava za spajanje kojom se, u slučaju odvajanja glavne naprave za spajanje, osigurava da je priključno vozilo i dalje spojeno s vučnim vozilom te da postoji određena mogućnost upravljanja;
20.
„rub pločice” znači vanjski rub pločice koja bi imala četiri jasno prepoznatljiva ruba kada bi njezin oblik bio ravan i pravokutan i kada bi bila izrađena od materijala čija ukupna debljina ne prelazi 10 mm;
21.
„svornjak” znači sve izbočine ili dijelovi zaobljenog ili gotovo zaobljenog oblika, uključujući vijke i glave vijaka s razmjerno stalnim ukupnim promjerom sa slobodnim krajem kojem je moguće pristupiti;
22.
„veličina mreže” znači broj otvora po (linearnom) inču mreže;
23.
„platforma za teret” znači platforma pričvršćena na strukturu vozila kategorije L za prijenos tereta;
24.
„standardna oprema” znači osnovna konfiguracija vozila koje je opremljeno svim sastavnim dijelovima koji se zahtijevaju na temelju regulatornih akata iz Priloga II. Uredbi (EU) br. 168/2013, uključujući sve sastavne dijelove koji su ugrađeni bez potrebe za daljnjim specifikacijama u pogledu konfiguracije ili razine opreme;
25.
„dodatna oprema” znači sastavni dijelovi koji nisu uključeni u standardnu opremu i koji se mogu ugraditi na vozilo na odgovornost proizvođača;
26.
„masa dodatne opreme” znači masa opreme koju se može ugraditi na vozilo osim standardne opreme u skladu sa zahtjevima proizvođača;
27.
„masa na spojnici” znači masa naprave za spajanje i dijelova potrebnih za pričvršćivanje spojnice na vozilo;
28.
„najveća tehnički dopuštena masa na spojnoj točki” znači masa koja odgovara najvećem dopuštenom statičkom okomitom opterećenju u spojnoj točki (vrijednost „S” ili „U”) vučnog vozila na temelju konstrukcijskih značajki spojnice i vučnog vozila;
29.
„stvarna masa” u odnosu na vozilo znači masa voznom stanju kako je navedeno u članku 5. Uredbe (EU) br. 168/2013 uvećana za masu vozača (75 kg) uvećana za masu alternativnog spremnika goriva ako postoji i uvećana za masu dodatne opreme ugrađenu na pojedinačno vozilo;
30.
„najveća tehnički dopuštena masa opterećenog vozila” (M) znači najveća masa tereta na vozilu na temelju njegovih konstrukcijskih značajki i svojstava;
31.
„najveća tehnički dopuštena masa vučenja” (TM) znači najveća masa koju vučno vozilo može vući;
32.
„osovina” znači zajednička os rotacije dva ili više kotača uz pogon motora ili u slobodnoj rotaciji te u jednom segmentu ili više njih u istoj ravnini koja je poprečna na uzdužnu središnju liniju vozila;
33.
„najveća tehnički dopuštena masa na osovini” znači masa koja odgovara najvećem dopuštenom statičkom okomitom opterećenju koje se prenosi na tlo putem kotača osovine na temelju konstrukcijskih značajki osovine i vozila te njihovih konstrukcijskih svojstava;
34.
„korisna nosivost” znači razlika između najveće tehnički dopuštene mase opterećenog vozila i stvarne mase vozila;
35.
„uzdužna ravnina” znači okomita ravnina usporedna s pravocrtnim smjerom vožnje vozila prema naprijed;
36.
„sustav kontrole emisija” znači elektronički regulator upravljanja motorom i svi sastavni dijelovi povezani s kontrolom emisija u ispušnom sustavu ili sustavu isparavanja koji daje signal tom regulatoru ili prima signal od njega;
37.
„pokazatelj neispravnosti” („MI, Malfunction Indicator”) znači vidljivi ili čujni pokazatelj koji jasno obavješćuje vozača vozila u slučaju neispravnosti kako je navedeno u članku 21. Uredbe (EU) br. 168/2013;
38.
„neispravnost” znači kvar sastavnog dijela ili sustava čije bi posljedice bile emisije koje premašuju granične vrijednosti ODB-a utvrđene Prilogom VI. odjeljkom B Uredbi (EU) br. 168/2013, ili pokretanje bilo kojeg načina rada koji značajno smanjuje okretni moment motora ili nemogućnost sustava OBD-a da ispuni osnovne zahtjeve Priloga XII.;
39.
„sekundarni zrak” znači zrak koji se uvodi u ispušni sustav pomoću pumpe, usisnog ventila ili nekim drugim sredstvom i namijenjen je da pospješi oksidaciju HC i CO u protoku ispušnih plinova;
40.
„zagušenje motora” znači izostanak izgaranja u cilindru motora s vanjskim izvorom paljenja zbog nedostatka iskre, neispravnog doziranja goriva, nedovoljne kompresije ili nekog drugog uzroka;
41.
„ispitivanje tipa I” znači primjenjivi vozni ciklus koji se koristi za homologacije emisije;
42.
„vozni ciklus” znači ciklus ispitivanja koji se sastoji od pokretanja motora, načina vožnje u kojem bi se mogla otkriti neispravnost, ako postoji, i gašenja motora;
43.
„ciklus zagrijavanja” znači rad vozila pri kojem temperatura rashladne tekućine raste za najmanje 22 K od pokretanja motora do najmanje 343,2 K (70 °C);
44.
„dotjerivanje goriva” odnosi se na podešavanja osnovnog rasporeda goriva na temelju povratnih informacija;
45.
„kratkoročno dotjerivanje goriva” odnosi se na dinamička ili trenutna podešavanja osnovnog rasporeda goriva;
46.
„dugoročno dotjerivanje goriva” odnosi se na postupnija prilagođavanja rasporeda kalibracije goriva koja nadoknađuju razlike u vozilima i postupne promjene do kojih s vremenom dolazi;
47.
„izračunana vrijednost opterećenja” znači upućivanje na pokazatelj trenutnog protoka zraka podijeljen s vršnim protokom zraka, pri čemu je vršni protok zraka korigiran za visinu, ako je dostupna. Ova definicija daje bezdimenzionalan broj koji nije posebnost motora i pokazuje serviseru koliki se dio kapaciteta motora koristi (kod široko otvorenog leptira rasplinjača taj dio iznosi 100 %);
48.
„zadani način stalne emisije” odnosi se na slučaj kada se regulator upravljanja motorom stalno vraća na postavku koja ne zahtijeva signal od neispravnog sastavnog dijela ili sustava kada bi posljedica takvog neispravnog sastavnog dijela ili sustava bila porast emisija iz vozila koje premašuju granične vrijednosti određene Prilogom VI. odjeljkom (B) Uredbi (EU) br. 168/2013;
49.
„pomoćni pogon” znači uređaj za izlaz snage na motoru, kojeg motor pokreće u svrhu napajanja pomoćne opreme ugrađene u vozilu;
50.
„pristup OBD-u” znači dostupnost svih podataka povezanih s ugrađenim sustavom dijagnostike u pogledu svih emisija i kritične sigurnosti, uključujući sve šifre grešaka potrebne za inspekciju, dijagnozu, servisiranje ili popravak dijelova vozila koji se odnose na učinak na okoliš ili funkcionalnu sigurnost putem serijskog sučelja za standardni dijagnostički priključak u skladu s točkom 3.12. Dodatka 1. Prilogu XII.;
51.
„neograničeni pristup sustavu OBD-a” znači:
(a)
pristup koji ne ovisi o pristupnoj šifri koja se može dobiti isključivo od proizvođača, ili sličnom uređaju; ili
(b)
pristup koji omogućuje evaluaciju podataka proizvedenih bez potrebe za posebnim dešifriranjem informacije, osim ako je to informacija standardizirana;
52.
„standardizirani podaci” znači da svi podaci, uključujući šifre grešaka, moraju biti dani u skladu s industrijskim standardima koji, zbog činjenice, da su njihov format i njihove dozvoljene opcije jasno definirane, pružaju maksimalnu razinu usklađenosti u industriji vozila kategorije L, i čija je upotreba izričito dozvoljena ovom Uredbom;
53.
„nedostatak” u pogledu sustava OBD-a vozila znači stanje u kojem najviše dva zasebna sastavna dijela ili sustava koji se nadziru sadrže privremene ili stalne značajke rada koje narušavaju inače učinkovit nadzor OBD-a ili koji ne ispunjavaju sve ostale detaljne zahtjeve za OBD;
54.
„znatno smanjenje pogonskog okretnog momenta” znači pogonski okretni moment manji od ili jednak 90 % okretnog momenta u uobičajenom načinu rada;
55.
„površina od ozubljene mreže” znači površina koja se sastoji od uzorka oblika kao što su okrugle, ovalne, pravokutne, četvrtaste rupe ili rupe u obliku romba ravnomjerno raspoređene u razmacima od najviše 15 mm;
56.
„površina rešetke” znači površina koja se sastoji od usporednih šipki ravnomjerno raspoređenih i udaljenih najviše 15 mm;
57.
„nominalna površina” znači teoretski geometrijski savršena površina ne uzimajući u obzir nepravilnosti površine kao što su izbočenja ili udubljenja;
58.
„nagib” znači stupanj kutnog odstupanja u odnosu na okomitu ravninu;
59.
„prilagodba zahtjevima kupaca” znači svaka promjena na vozilu, sustavu, sastavnom dijelu ili zasebnoj tehničkoj jedinici koja je napravljena na zahtjev kupca i koja je podložna homologaciji;
60.
„sustav prijenosa” znači sustav prema definiciji iz članka 3. stavka 15. Uredbe (EU) br. 168/2013 koji se prenosi sa starog tipa vozila na novi tip vozila;
61.
„oslonac” znači naprava koja je čvrsto pričvršćena na vozilo i može držati vozilo ostavljeno bez nadzora u određenom parkirnom položaju;
62.
„bočni oslonac” znači oslonac koji, kada se izvuče ili zaokrene u otvoreni položaj, podupire vozilo samo s jedne strane, pri čemu oba kotača dodiruju tlo;
63.
„središnji oslonac” znači oslonac koji, kada se zaokrene u otvoreni položaj, podupire vozilo tako da osigurava jednu ili više dodirnih površina između vozila i tla s obje strane središnje uzdužne ravnine vozila;
64.
„poprečni nagib” znači nagib stvarne površine oslanjanja izražen u postocima, pri čemu je crta koju tvori presjek uzdužne središnje ravnine vozila i površine oslanjanja okomita na crtu najvećeg nagiba;
65.
„uzdužni nagib” znači uzdužni nagib stvarne površine oslanjanja izražen u postocima, pri čemu je središnja uzdužna ravnina vozila usporedna s, i stoga u skladu s, crtom najvećeg nagiba;
66.
„otvoreni položaj” oslonca odnosi se na oslonac koji je izvučen ili otvoren i postavljen u određeni parkirni položaj;
67.
„zatvoreni položaj” oslonca odnosi se na oslonac koji je uvučen ili zatvoren i postavljen u položaj za vožnju.
POGLAVLJE II.
OBVEZE PROIZVOĐAČA U POGLEDU KONSTRUKCIJE VOZILA
Članak 3.
Zahtjevi u pogledu ugradnje i demonstracije povezani s konstrukcijom vozila
1. Kako bi postupali u skladu sa zahtjevima u pogledu konstrukcije vozila utvrđenima člankom 18. Uredbe (EU) br. 168/2013 i njezinim Prilogom II., proizvođači u vozila kategorije L ugrađuju sustave, sastavne dijelove i zasebne tehničke jedinice koji utječu na funkcionalnu sigurnost i zaštitu okoliša koji su projektirani, konstruirani i sastavljeni tako da omoguće da je vozilo pri uobičajenoj upotrebi i održavanju prema propisima proizvođača u sukladnosti s detaljnim tehničkim zahtjevima i postupcima ispitivanja.
2. U skladu s člancima 6. do 20. proizvođači fizičkim demonstracijskim ispitivanjem tijelu za homologaciju dokazuju da su vozila kategorije L koja su stavljena na tržište, registrirana ili puštena u promet u Uniji u sukladnosti sa zahtjevima za konstrukciju vozila iz poglavlja III. Uredbe (EU) br. 168/2013 te s detaljnim tehničkim zahtjevima i postupcima ispitivanja utvrđenima člancima 6. do 20. ove Uredbe.
3. Proizvođači osiguravaju da su rezervni dijelovi i oprema koji se stavljaju na tržište ili koji se puštaju u promet u Uniji u sukladnosti s odgovarajućim zahtjevima Uredbe (EU) br. 168/2013 kako je određeno detaljnim tehničkim zahtjevima i postupcima ispitivanja iz ove Uredbe. Homologirano vozilo kategorije L s ugrađenim takvim rezervnim dijelom ili takvom opremom ispunjava iste ispitne zahtjeve i granične vrijednosti učinka kao i vozilo s ugrađenim originalnim dijelom ili originalnom opremom koja ispunjava zahtjeve u pogledu izdržljivosti do graničnih vrijednosti i uključujući iste utvrđene člankom 22. stavkom 2, člankom 23. i člankom 24. Uredbe (EU) br. 168/2013.
4. Proizvođači isto tako osiguravaju primjenu postupaka homologacije tipa za provjeru sukladnosti proizvodnje uzimajući u obzir detaljne zahtjeve u pogledu konstrukcije vozila utvrđene člankom 33. Uredbe (EU) br. 168/2013 i detaljne tehničke zahtjeve iz ove Uredbe.
5. Proizvođači po mogućnosti dostavljaju tijelu za homologaciju opis mjera poduzetih protiv neovlaštenih zahvata na sustavu upravljanja pogonskim sklopom, uključujući računala za nadzor emisije i funkcionalne sigurnosti.
Članak 4.
Primjena pravilnika UNECE-a
1. Na homologaciju tipa primjenjuju se pravilnici UNECE-a i njihove izmjene utvrđeni Prilogom I. ovoj Uredbi.
2. Vozila s najvećom konstrukcijskom brzinom vozila manjom od ili jednakom 25 km/h ispunjavaju sve odgovarajuće zahtjeve pravilnika UNECE-a koji se primjenjuju na vozila s najvećom konstrukcijskom brzinom vozila većom od 25 km/h.
3. Upućivanja na vozila kategorija L1, L2, L3, L4, L5, L6 i L7 u pravilnicima UNECE-a smatraju se upućivanjima na vozila kategorija L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e, odnosno L7e na temelju ove Uredbe, uključujući sve potkategorije.
Članak 5.
Tehničke specifikacije u pogledu zahtjeva za konstrukciju vozila i ispitnih postupaka
1. Ispitni postupci konstrukcije vozila provode se u skladu s ispitnim zahtjevima utvrđenima ovom Uredbom.
2. Ispitne postupke provodi ili njima svjedoči tijelo za homologaciju ili tehnička služba ako ju je ovlastilo tijelo za homologaciju.
3. Tijelu za homologaciju podnosi se izvješće o metodama mjerenja i rezultatima ispitivanja u obrascu izvješća o ispitivanju utvrđenom u skladu s člankom 32. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 168/2013.
Članak 6.
Zahtjevi koji se primjenjuju na mjere za sprečavanje neovlaštenog zahvata na pogonskom sklopu (mjere protiv neovlaštenog zahvata)
Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na mjere za sprečavanje neovlaštenog zahvata na pogonskom sklopu (mjere protiv neovlaštenog zahvata) iz Priloga II. (C1) Uredbi (EU) br. 168/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom II. ovoj Uredbi.
Članak 7.
Zahtjevi koji se primjenjuju na pripreme za postupke homologacije tipa
Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na pripreme za homologaciju tipa iz Priloga II. (C2) Uredbi (EU) br. 168/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom III. ovoj Uredbi.
Članak 8.
Zahtjevi koji se primjenjuju na sukladnost proizvodnje (CoP)
Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na sukladnost proizvodnje (CoP) iz Priloga II. (C3) Uredbi (EU) br. 168/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom IV. ovoj Uredbi.
Članak 9.
Zahtjevi koji se primjenjuju na naprave za spajanje i pričvršćenja
Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na naprave za spajanje i pričvršćenja iz Priloga II. (C4) Uredbi (EU) br. 168/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom V. ovoj Uredbi.
Članak 10.
Zahtjevi koji se primjenjuju na naprave za sprečavanje neovlaštene uporabe
Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na naprave za sprečavanje neovlaštene uporabe iz Priloga II. (C5) Uredbi (EU) br. 168/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom VI. ovoj Uredbi.
Članak 11.
Zahtjevi koji se primjenjuju na elektromagnetsku sukladnost (EMC)
Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na elektromagnetsku sukladnost (EMC) iz Priloga II. (C6) Uredbi (EU) br. 168/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom VII. ovoj Uredbi.
Članak 12.
Zahtjevi koji se primjenjuju na vanjske izbočine
Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na vanjske izbočine iz Priloga II. (C7) Uredbi (EU) br. 168/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom VIII. ovoj Uredbi.
Članak 13.
Zahtjevi koji se primjenjuju na spremnik goriva
Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na spremnik goriva iz Priloga II. (C8) Uredbi (EU) br. 168/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom IX. ovoj Uredbi.
Članak 14.
Zahtjevi koji se primjenjuju na platforme za teret
Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na platforme za teret iz Priloga II. (C9) Uredbi (EU) br. 168/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom X. ovoj Uredbi.
Članak 15.
Zahtjevi koji se primjenjuju na mase i dimenzije
Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na mase i dimenzije iz Priloga II. (C10) Uredbi (EU) br. 168/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom XI. ovoj Uredbi.
Članak 16.
Zahtjevi koji se primjenjuju na funkcionalne ugrađene sustave dijagnostike
Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na funkcionalne ugrađene sustave dijagnostike iz Priloga II. (C11) Uredbi (EU) br. 168/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom XII. ovoj Uredbi.
Članak 17.
Zahtjevi koji se primjenjuju na rukohvate i oslonce za stopala za putnike
Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na rukohvate i oslonce za stopala za putnike iz Priloga II. (C12) Uredbi (EU) br. 168/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom XIII. ovoj Uredbi.
Članak 18.
Zahtjevi koji se primjenjuju na mjesto za postavljanje registarske pločice
Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na mjesto za postavljanje registarske pločice iz Priloga II. (C13) Uredbi (EU) br. 168/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom XIV. ovoj Uredbi.
Članak 19.
Zahtjevi koji se primjenjuju na dostupnost podataka za popravke i održavanje
Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na dostupnost podataka za popravke i održavanje iz Priloga II. (C14) Uredbi (EU) br. 168/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom XV. ovoj Uredbi.
Članak 20.
Zahtjevi koji se primjenjuju na oslonce
Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na oslonce iz Priloga II. (C15) Uredbi (EU) br. 168/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom XVI. ovoj Uredbi.
POGLAVLJE III.
OBVEZE I ZAHTJEVI U POGLEDU TEHNIČKIH SLUŽBI
Članak 21.
Standardi radnog učinka i ocjenjivanje tehničkih službi
Tehničke službe moraju postupati u skladu sa standardima radnog učinka i postupkom za njihovo ocjenjivanje iz Priloga II. (C16) Uredbi (EU) br. 168/2013 koji se provjeravaju u skladu s Prilogom XVII. ovoj Uredbi.
Članak 22.
Dozvola za samoispitivanje
Kada je riječ o samoispitivanju koje provode unutarnje tehničke službe iz članka 64. stavka 1. Uredbe (EU) br. 168/2013, ona se provode isključivo u slučajevima kada je to dopušteno Prilogom III. ovoj Uredbi.
POGLAVLJE IV.
OBVEZE DRŽAVA ČLANICA
Članak 23.
Homologacija vozila, sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica
U skladu s člancima 18., 25. i 33. Uredbe (EU) br. 168/2013 i s pravnim učinkom od dana utvrđenih Prilogom IV. Uredbi (EU) br. 168/2013, nacionalna tijela smatraju da, u pogledu novih vozila koja nisu sukladna s Uredbom (EU) br. 168/2013 i ovom Uredbom, potvrde o sukladnosti više nisu valjane za potrebe članka 43. stavka 1. Uredbe (EU) br. 168/2013 te zabranjuju iz razloga koji se odnose na emisije, potrošnju goriva ili energije ili primjenjive zahtjeve u pogledu funkcionalne stabilnosti ili konstrukcije vozila, stavljanje na tržište, registraciju ili puštanje u promet takvih vozila.
POGLAVLJE V.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 24.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. siječnja 2016.
Ova Uredba je u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 21. studenoga 2013.