RÅDETS DIREKTIV 2011/85/EU
af 8. november 2011
om krav til medlemsstaternes budgetmæssige rammer
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 126, stk. 14, tredje afsnit,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Det er nødvendigt, at der bygges på erfaringerne fra det første årti med Den Økonomiske og Monetære Union. Den seneste økonomiske udvikling har medført nye udfordringer for gennemførelsen af finanspolitikker i hele Unionen og har navnlig understreget, at der er behov for en styrkelse af det nationale ejerskab og for ensartede krav til de regler og procedurer, medlemsstaternes budgetmæssige rammer består af. Især er det nødvendigt at præcisere, hvad de nationale myndigheder skal gøre for at overholde bestemmelserne i protokollen (nr. 12) om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) og til traktaten om Den Europæiske Union (TEU), navnlig artikel 3.
(2)
Medlemsstaternes regeringer og de offentlige delsektorer opretholder regnskabssystemer, som omfatter elementer som bogføring, intern kontrol, regnskabsaflæggelse og revision. Disse systemer bør adskilles fra statistiske data, som vedrører resultaterne af de offentlige finanser og er baseret på statistiske metoder, og fra prognoser eller budgetteringsforanstaltninger, som vedrører de fremtidige offentlige finanser.
(3)
For at opnå statistikker af høj kvalitet, som er sammenlignelige medlemsstaterne imellem, er det nødvendigt, at der eksisterer fuldstændige og pålidelige regnskabsmetoder for alle delsektorer i sektoren offentlig forvaltning og service. Intern kontrol bør sikre, at gældende regler overholdes i alle delsektorer i sektoren offentlig forvaltning og service. Uafhængige revisioner foretaget af offentlige institutioner såsom Revisionsretten eller private revisionsorganer bør tilskynde til bedste internationale praksis.
(4)
Tilstedeværelsen af finanspolitiske data er afgørende for, at Unionens budgetovervågningsrammer kan fungere korrekt. En regelmæssig tilvejebringelse af rettidige og pålidelige finanspolitiske data er nøglen til en korrekt og rettidig overvågning, som på sin side gør det muligt at træffe hurtige foranstaltninger i tilfælde af en uventet budgetudvikling. Et afgørende element i bestræbelserne for at sikre de finanspolitiske datas kvalitet er gennemsigtighed, som forudsætter, at sådanne data regelmæssigt offentliggøres.
(5)
Hvad angår statistikker, er der i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 223/2009 af 11. marts 2009 om europæiske statistikker (3) fastlagt et regelkompleks for udarbejdelsen af europæiske statistikker med henblik på udformningen, anvendelsen, overvågningen og vurderingen af Unionens politikker. I nævnte forordning fastlægges også de principper, der gælder for udviklingen, udarbejdelsen og formidlingen af europæiske statistikker: faglig uafhængighed, upartiskhed, objektivitet, pålidelighed, statistisk fortrolighed og omkostningseffektivitet, idet der gives en præcis definition af hvert enkelt af disse principper. Rådets forordning (EF) nr. 479/2009 af 25. maj 2009 om gennemførelse af den protokol om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (4), styrkede Kommissionens beføjelser til at kontrollere statistiske data, som benyttes til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud.
(6)
Definitionerne af ordene »offentlig«, »underskud« og »investering« er fastlagt i protokollen (nr. 12) om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud med henvisning til det europæiske nationalregnskabssystem (ENS), som er erstattet af det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Fællesskabet, vedtaget ved Rådets forordning (EF) nr. 2223/96 af 25. juni 1996 om det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Det Europæiske Fællesskab (5) (ENS-95).
(7)
Tilstedeværelsen og kvaliteten af ENS-95-data er afgørende for, at Unionens rammer for den finanspolitiske overvågning kan fungere korrekt. ENS-95 afhænger af, at der afgives oplysninger efter optjeningstidspunkt. Disse finanspolitiske statistikker opgjort efter optjeningstidspunkt afhænger imidlertid af, at der først er udarbejdet data efter kasseregnskabsmetoden eller tilsvarende data. De kan spille en relevant rolle for en mere rettidig budgetovervågning, så man undgår, at væsentlige budgetfejl først opdages sent. Tilstedeværelsen af tidsserier af kasseregnskabsdata vedrørende budgetudviklingen kan afsløre mønstre, der berettiger en skærpet overvågning. De finanspolitiske data efter kasseregnskabsmetoden (eller tilsvarende tal fra offentlige regnskaber, hvis data efter kasseregnskabsmetoden ikke findes), der skal offentliggøres, bør mindst omfatte en samlet saldo og samlede indtægter og samlede udgifter. I begrundede tilfælde, f.eks. hvor der findes et stort antal kommunale forvaltnings- og serviceorganer, kunne der til rettidig offentliggørelse af data benyttes passende estimationsteknikker baseret på en stikprøve af organer, efterfulgt af revision under anvendelse af fuldstændige data.
(8)
Ikke-middelrette og urealistiske makroøkonomiske og budgetmæssige prognoser kan skade den finanspolitiske planlægnings effektivitet betydeligt og dermed underminere bestræbelserne på at overholde budgetdisciplinen, hvorimod gennemsigtige prognosemetoder og drøftelser heraf i høj grad kan øge kvaliteten af makroøkonomiske og budgetmæssige prognoser til brug for den finanspolitiske planlægning.
(9)
Et afgørende element for at sikre brugen af realistiske prognoser til gennemførelsen af budgetpolitik er gennemsigtighed, som bør forudsætte offentlig adgang, ikke blot til de officielle makroøkonomiske og budgetmæssige prognoser til brug for finansplanlægningen, men også til de metoder, antagelser og relevante parametre, som sådanne prognoser er baseret på.
(10)
Følsomhedsanalyser og dertil svarende budgetfremskrivninger, som supplerer det mest sandsynlige makroøkonomiske scenario, gør det muligt at analysere, hvordan de vigtigste finanspolitiske variabler udvikler sig under forskellige antagelser om vækst og rentesatser, og mindsker dermed kraftigt risikoen for, at budgetdisciplinen bringes i fare på grund af prognosefejl.
(11)
Kommissionens prognoser og oplysninger vedrørende de modeller, som de er baseret på, kan give medlemsstaterne et nyttigt benchmark til deres mest sandsynlige makroøkonomiske scenario, idet de styrker gyldigheden af de prognoser, der bruges til budgetplanlægning. Der er dog forskel på, i hvor vid udstrækning medlemsstaterne kan forventes at sammenligne de prognoser, der bruges til budgetplanlægning, med Kommissionens prognoser, idet dette afhænger af tidspunktet for prognoseudarbejdelsen og prognosemetodernes og -antagelsernes sammenlignelighed. Prognoser fra andre uafhængige organer kan også fungere som nyttige benchmarks.
(12)
Der bør foreligge begrundede beskrivelser af betydelige forskelle mellem det valgte makroøkonomiske scenario og Kommissionens prognose, især hvis niveauet eller væksten af variabler i de eksterne antagelser afviger betydeligt fra de værdier, der er indeholdt i Kommissionens prognoser.
(13)
I betragtning af den indbyrdes afhængighed mellem medlemsstaternes budgetter og EU-budgettet bør Kommissionen, med henblik på at støtte medlemsstaterne i udarbejdelsen af deres budgetprognoser, sørge for prognoser over EU-udgifter baseret på det udgiftsniveau, der er programmeret inden for den flerårige finansielle ramme.
(14)
Med henblik på at lette udarbejdelsen af de prognoser, der anvendes til budgetplanlægning, og tydeliggøre forskellene mellem medlemsstaternes prognoser og Kommissionens prognoser, bør hver medlemsstat årligt have mulighed for at drøfte de antagelser, der ligger til grund for udarbejdelsen af de makroøkonomiske og budgetmæssige prognoser, med Kommissionen.
(15)
Kvaliteten af de officielle makroøkonomiske og budgetmæssige prognoser øges væsentligt ved regelmæssig, middelret og omfattende evaluering baseret på objektive kriterier. En grundig evaluering omfatter en nærmere undersøgelse af de økonomiske antagelser, sammenligninger med prognoser, som er udarbejdet af andre institutioner, og evaluering af tidligere prognosers pålidelighed.
(16)
I betragtning af den dokumenterede effektivitet, som regelbaserede budgetmæssige rammer i medlemsstaterne har for forbedringen af det nationale ejerskab til Unionens finanspolitiske regler som fremmer budgetdisciplin, bør strenge landespecifikke numeriske finanspolitiske regler, som er i overensstemmelse med budgetmålene på EU-niveau, være en hjørnesten i styrkelsen af Unionens budgetovervågningsrammer. Strenge numeriske finanspolitiske regler bør være udstyret med veldefinerede måldefinitioner og mekanismer for effektiv og rettidig overvågning. Disse regler bør baseres på pålidelige og uafhængige analyser udført af uafhængige organer eller organer med funktionsmæssig autonomi i forhold til medlemsstaternes finanspolitiske myndigheder. Desuden har policyerfaringer vist, at numeriske finanspolitiske regler kun er effektive, hvis en manglende overholdelse er forbundet med konsekvenser, også selv om disse kun går ud over anseelsen.
(17)
I medfør af protokollen (nr. 15) om visse bestemmelser vedrørende Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, er referenceværdierne i protokollen (nr. 12) om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til de nævnte traktater, ikke direkte bindende for Det Forenede Kongerige. Forpligtelsen til at indføre numeriske finanspolitiske regler, der effektivt fremmer overholdelsen af de specifikke referenceværdier for det uforholdsmæssigt store underskud, og den tilknyttede forpligtelse til, at de flerårige mål i de mellemfristede budgetmæssige rammer er i overensstemmelse med sådanne regler, bør derfor ikke gælde for Det Forenede Kongerige.
(18)
Medlemsstaterne bør undgå procykliske finanspolitikker, og den finanspolitiske konsolidering bør være større i økonomiske opgangstider. Veldefinerede numeriske finanspolitiske regler vil kunne bidrage til at nå disse mål, hvilket bør afspejles i medlemsstaternes årlige budgetlovgivning.
(19)
Den nationale finanspolitiske planlægning kan kun være i overensstemmelse med både den forebyggende og den korrigerende del af stabilitets- og vækstpagten, hvis der anlægges et flerårigt perspektiv, og det tilstræbes at opfylde især de mellemfristede budgetmål. Det er nødvendigt, at der fastlægges mellemfristede budgetmæssige rammer for at sikre, at medlemsstaternes budgetmæssige rammer er i overensstemmelse med Unionens lovgivning. I overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (6) og Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (7) bør den forebyggende og den korrigerende del af stabilitets- og vækstpagten ikke betragtes isoleret.
(20)
Selv om godkendelsen af den årlige budgetlovgivning er det centrale skridt i budgetproceduren, hvor medlemsstaterne vedtager vigtige budgetafgørelser, har de fleste finanspolitiske foranstaltninger budgetmæssige virkninger, som går et godt stykke ud over den årlige budgetcyklus. Derfor udgør et etårigt perspektiv et dårligt grundlag for sunde budgetpolitikker. For at integrere det flerårige budgetperspektiv, der findes i Unionens budgetovervågningsrammer, bør planlægningen af den årlige budgetlovgivning baseres på en flerårig finanspolitisk planlægning, som tager udgangspunkt i de mellemfristede budgetmæssige rammer.
(21)
Denne mellemfristede budgetmæssige ramme bør bl.a. indeholde fremskrivninger for hver enkelt overordnet udgifts- og indtægtspost for indeværende og fremtidige budgetår baseret på uændrede politikker. Hver medlemsstat bør være i stand til på passende vis at definere uændrede politikker, og definitionen bør offentliggøres sammen med de omfattede antagelser, metoder og andre relevante parametre.
(22)
Dette direktiv bør ikke forhindre en medlemsstats nydannede regering at opdatere sine mellemfristede budgetmæssige rammer, så de afspejler dens nye politiske prioriteter. I sådanne tilfælde bør den nydannede regering fremhæve forskellene i forhold til de tidligere mellemfristede budgetmæssige rammer.
(23)
Bestemmelserne om de budgetovervågningsrammer, der er fastlagt i TEUF, og navnlig stabilitets- og vækstpagten, gælder for sektoren offentlig forvaltning og service som helhed, som omfatter delsektorerne statslig forvaltning og service, offentlig forvaltning og service på delstatsniveau, kommunal forvaltning og service og sociale kasser og fonde, som defineret i forordning (EF) nr. 2223/96.
(24)
I mange medlemsstater har der fundet en betydelig finanspolitisk decentralisering sted med overførsel af budgetbeføjelser til subnationale myndigheder. Disse subnationale myndigheders rolle i forbindelse med at sikre overholdelsen af stabilitets og vækstpagten, er dermed vokset betydeligt, og der bør udvises særlig opmærksomhed for at sikre, at alle delsektorer i sektoren offentlig forvaltning og service er behørigt omfattet af anvendelsesområdet for de forpligtelser og procedurer, der er fastlagt i de nationale budgetmæssige rammer, navnlig, men ikke udelukkende, i disse medlemsstater.
(25)
Budgetmæssige rammer bør omfatte de offentlige finanser som helhed, således at de effektivt kan fremme budgetdisciplinen og holdbarheden af de offentlige finanser. Derfor bør opmærksomheden navnlig rettes mod transaktioner foretaget af de offentlige organer og med de offentlige midler, som ikke udgør en del af de almindelige budgetter på delsektorniveau, og som har umiddelbar eller mellemfristet indvirkning på medlemsstaternes budgetstillinger. Deres kombinerede indvirkning på de offentlige saldi og den offentlige gæld bør forelægges inden for rammerne af de årlige budgetprocesser og de mellemfristede budgetplaner.
(26)
Tilsvarende bør der rettes behørig opmærksomhed mod forekomsten af eventualforpligtelser. Mere præcist omfatter eventualforpligtelser mulige forpligtelser, der afhænger af, om visse usikre fremtidige begivenheder indtræffer, eller nuværende forpligtelser, når betalingen ikke er sandsynlig, eller den sandsynlige betalings beløb ikke kan måles pålideligt. De omfatter f.eks. relevante oplysninger om statsgarantier, nødlidende lån og forpligtelser i forbindelse med driften af offentlige selskaber, herunder i givet fald sandsynligheden af udgifter og den potentielle udgiftsdato for så vidt angår eventualforpligtelser. Der bør tages behørigt hensyn til markedernes følsomhed.
(27)
Kommissionen bør regelmæssigt overvåge gennemførelsen af dette direktiv. Bedste praksis vedrørende bestemmelserne i dette direktiv, der omhandler de forskellige aspekter af de nationale budgetmæssige rammer, bør identificeres og deles.
(28)
Målet for dette direktiv, nemlig at sikre en ensartet overholdelse af budgetdisciplinen, som foreskrevet i TEUF, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(29)
I overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning (8) tilskyndes medlemsstaterne til, både i egen og i Unionens interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
KAPITEL I
GENSTAND OG DEFINITIONER
Artikel 1
Dette direktiv fastlægger detaljerede regler vedrørende de kendetegn ved medlemsstaternes budgetmæssige rammer. Disse regler er nødvendige for at sikre, at medlemsstaterne overholder deres forpligtelser i henhold til TEUF for så vidt angår forebyggelse af uforholdsmæssigt store offentlige underskud.
Artikel 2
I forbindelse med dette direktiv gælder definitionerne af ordene »offentlig«, »underskud« og »investering« i artikel 2 i protokollen (nr. 12) om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF. Definitionen af delsektorerne i sektoren offentlig forvaltning og service, jf. punkt 2.70 i bilag A i forordning (EF) nr. 2223/96, finder tillige anvendelse.
Derudover gælder følgende definition:
»budgetmæssige rammer«: det sæt ordninger, procedurer, regler og institutioner, som ligger til grund for gennemførelsen af budgetpolitikker i sektoren offentlig forvaltning og service, herunder især:
KAPITEL II
REGNSKABSSYSTEMER OG STATISTIKKER
Artikel 3
1. Hvad angår de nationale offentlige regnskabssystemer, skal medlemsstaterne råde over offentlige regnskabssystemer, der på omfattende og kohærent vis dækker alle delsektorer i sektoren offentlig forvaltning og service og indeholder de oplysninger, som er nødvendige for at kunne fremskaffe periodiserede data med henblik på at udarbejde data baseret på ENS-95-standarden. Disse offentlige regnskabssystemer skal underlægges intern kontrol og uafhængig revision.
2. Medlemsstaterne sikrer, at de finanspolitiske data for alle delsektorer i sektoren offentlige forvaltning og service som defineret i forordning (EF) nr. 2223/96 offentliggøres rettidigt og regelmæssigt. Medlemsstaterne offentliggør navnlig
a)
finanspolitiske data efter kasseregnskabsmetoden (eller tilsvarende tal fra offentlige regnskaber, hvis data efter kasseregnskabsmetoden ikke findes) med følgende hyppighed:
-
hver måned for delsektorerne statslig forvaltning og service, offentlig forvaltning og service på delstatsniveau samt sociale kasser og fonde inden udløbet af den følgende måned, og
-
hvert kvartal for delsektoren kommunal forvaltning og service inden udløbet af det følgende kvartal
b)
en detaljeret afstemningstabel, der viser metoderne for overgangen mellem data efter kasseregnskabsmetoden (eller tilsvarende tal fra offentlige regnskaber, hvis data efter kasseregnskabsmetoden ikke findes) og data baseret på ENS-95-standarden.
KAPITEL III
PROGNOSER
Artikel 4
1. Medlemsstaterne sikrer, at den finanspolitiske planlægning baseres på realistiske makroøkonomiske og budgetmæssige prognoser, hvortil der anvendes de mest aktualiserede oplysninger. Budgetplanlægningen baseres på det mest sandsynlige makroøkonomiske scenario eller på et mere forsigtigt scenario. De makroøkonomiske og budgetmæssige prognoser sammenlignes med de senest opdaterede prognoser fra Kommissionen og, hvis det er hensigtsmæssigt, fra andre uafhængige organer. Der skal foreligge begrundede beskrivelser af de betydelige forskelle mellem det valgte makroøkonomiske scenario og Kommissionens prognose, især hvis niveauet for eller væksten af variabler i de eksterne antagelser afviger betydeligt fra de værdier, der er indeholdt i Kommissionens prognoser.
2. Kommissionen offentliggør de metoder, antagelser og relevante parametre, som understøtter dens makroøkonomiske og budgetmæssige prognoser.
3. Med henblik på at støtte medlemsstaterne i udarbejdelsen af deres budgetprognoser fremlægger Kommissionen prognoser for EU-udgifter baseret på det omkostningsniveau, der er programmeret inden for den flerårige finansielle ramme.
4. Inden for rammerne af en følsomhedsanalyse skal de makroøkonomiske og budgetmæssige prognoser undersøge de vigtigste finanspolitiske variablers udvikling under forskellige antagelser om vækst og rentesatser. Omfanget af alternative antagelser, der anvendes i makroøkonomiske og budgetmæssige prognoser, afhænger af de tidligere prognosers pålidelighed og skal i videst muligt omfang tage hensyn til de relevante risikoscenarier.
5. Medlemsstaterne specificerer, hvilken institution der er ansvarlig for udarbejdelsen af makroøkonomiske og budgetmæssige prognoser, og offentliggør de officielle makroøkonomiske og budgetmæssige prognoser, der er udarbejdet til den finanspolitiske planlægning, herunder de metoder, antagelser og relevante parametre, der understøtter disse prognoser. Medlemsstaterne og Kommissionen indgår mindst en gang årligt i en teknisk dialog om de antagelser, der ligger til grund for udarbejdelsen af de makroøkonomiske og budgetmæssige prognoser.
6. De makroøkonomiske og budgetmæssige prognoser til den finanspolitiske planlægning underkastes regelmæssig, middelret og omfattende evaluering baseret på objektive kriterier, herunder ex-post evaluering. Resultatet af evalueringen offentliggøres og inddrages behørigt i fremtidige makroøkonomiske og budgetmæssige prognoser. Hvis evalueringen afdækker en betydelig skævhed, der berører de makroøkonomiske prognoser for mindst fire på hinanden følgende år, træffer den pågældende medlemsstat de nødvendige foranstaltninger og offentliggør dem.
7. Medlemsstaternes kvartalsmæssige gælds- og underskudsniveauer offentliggøres af Kommissionen (Eurostat) hver tredje måned.
KAPITEL IV
NUMERISKE FINANSPOLITISKE REGLER
Artikel 5
Hver medlemsstat skal have numeriske finanspolitiske regler, som er specifikke for den, og som effektivt fremmer overholdelse af dens forpligtelser, der følger af TEUF på det budgetpolitiske område, inden for en flerårig horisont for den samlede sektor offentlig forvaltning og service. Disse regler fremmer navnlig:
a)
overholdelse af de referenceværdier for underskud og gæld, der er fastlagt i TEUF
b)
vedtagelsen af en flerårig tidshorisont for den finanspolitiske planlægning, herunder overholdelsen af medlemsstatens mellemfristede budgetmål.
Artikel 6
1. Med forbehold af bestemmelser i TEUF om Unionens rammer for budgetovervågning skal de landespecifikke numeriske finanspolitiske regler specificere følgende elementer:
a)
reglernes måldefinition og anvendelsesområde
b)
en effektiv og rettidig overvågning af, om reglerne overholdes, baseret på pålidelige og uafhængige analyser udført af uafhængige organer eller organer udstyret med funktionsmæssig autonomi i forhold til medlemsstaternes finanspolitiske myndigheder
c)
konsekvenser i tilfælde af manglende overholdelse.
2. Såfremt de numeriske finanspolitiske regler indeholder undtagelsesklausuler, fastlægger disse et begrænset antal specifikke omstændigheder, som er i overensstemmelse med de forpligtelser, der påhviler medlemsstaterne i henhold til TEUF på det budgetpolitiske område, og konsekvente procedurer, hvor det midlertidigt er tilladt ikke at overholde reglerne.
Artikel 7
Medlemsstaternes årlige budgetlovgivning skal afspejle deres gældende landespecifikke numeriske finanspolitiske regler.
Artikel 8
Artikel 5-7 finder ikke anvendelse på Det Forenede Kongerige.
KAPITEL V
MELLEMFRISTEDE BUDGETMÆSSIGE RAMMER
Artikel 9
1. Medlemsstaterne fastlægger troværdige, effektive mellemfristede budgetmæssige rammer med bestemmelser om vedtagelsen af en finanspolitisk planlægningshorisont på mindst tre år for at sikre, at den nationale finanspolitiske planlægning følger et flerårigt finanspolitisk planlægningsperspektiv.
2. De mellemfristede budgetmæssige rammer skal indeholde procedurer for fastlæggelse af
a)
omfattende og gennemsigtige flerårige budgetmål, hvad angår sektoren offentlig forvaltning og services underskud, gæld og andre sammensatte finanspolitiske indikatorer, såsom udgifter, således at det sikres, at disse er i overensstemmelse med de gældende numeriske finanspolitiske regler, der er fastlagt i kapitel IV
b)
fremskrivninger for hver enkelt overordnet udgifts- og indtægtspost for sektoren offentlig forvaltning og service med nærmere specifikationer for den statslige forvaltning og service samt sociale kasser og fonde, for indeværende og fremtidige budgetår, baseret på uændrede politikker
c)
en beskrivelse af mellemfristede planlagte politikker med en indvirkning på de offentlige finanser, fordelt efter overordnede indtægts- og udgiftsposter, som viser, hvordan tilpasningen hen imod de mellemfristede budgetmål gennemføres i forhold til fremskrivninger baseret på uændrede politikker.
d)
en vurdering af, hvordan de planlagte politikker i lyset af deres langsigtede direkte indvirkning på de offentlige finanser formentlig vil påvirke den langsigtede holdbarhed af de offentlige finanser.
3. Fremskrivninger inden for mellemfristede budgetmæssige rammer skal baseres på realistiske makroøkonomiske og budgetmæssige prognoser i overensstemmelse med kapitel III.
Artikel 10
Den årlige budgetlovgivning skal være i overensstemmelse med bestemmelserne i de mellemfristede budgetmæssige rammer. Især skal de indtægts- og udgiftsfremskrivninger og prioriteter, de mellemfristede budgetmæssige rammer indebærer, jf. artikel 9, stk. 2, danne grundlag for udarbejdelsen af det årlige budget. Der skal gives en behørig forklaring for enhver afvigelse fra disse bestemmelser.
Artikel 11
Dette direktivs bestemmelser forhindrer ikke en medlemsstats nydannede regering i at opdatere sine mellemfristede budgetmæssige rammer, så de afspejler dens nye politiske prioriteter. I sådanne tilfælde skal den nydannede regering anføre forskellene i forhold til de tidligere mellemfristede budgetmæssige rammer.
KAPITEL VI
GENNEMSIGTIGHED VEDRØRENDE OFFENTLIGE FINANSER OG OMFATTENDE ANVENDELSESOMRÅDE FOR BUDGETMÆSSIGE RAMMER
Artikel 12
Medlemsstaterne sikrer, at enhver foranstaltning, der træffes til opfyldelse af bestemmelserne i kapitel II, III og IV, er sammenhængende for og omfatter alle delsektorer i sektoren offentlig forvaltning og service. Der skal navnlig være sammenhæng i regnskabsregler og -procedurer og integritet med hensyn til den underliggende dataindsamling og databehandlingssystemerne.
Artikel 13
1. Medlemsstaterne fastlægger hensigtsmæssige koordinationsmekanismer for alle delsektorer i sektoren offentlig forvaltning og service, således at der sikres en omfattende og sammenhængende dækning af alle delsektorer i sektoren offentlig forvaltning og service med hensyn til finanspolitisk planlægning, landespecifikke numeriske finanspolitiske regler og udarbejdelse af budgetprognoser samt etablering af flerårig planlægning i overensstemmelse med især de flerårige budgetmæssige rammer.
2. For at fremme den finanspolitiske ansvarlighed fastlægges det klart, hvilke budgetmæssige ansvarsområder der påhviler de offentlige myndigheder i de forskellige delsektorer i sektoren offentlig forvaltning og service.
Artikel 14
1. Medlemsstaterne identificerer og forelægger inden for rammerne af de årlige budgetprocesser alle offentlige organer og midler, som ikke udgør en del af de almindelige budgetter på delsektorniveau, sammen med andre relevante oplysninger. Den kombinerede indvirkning på de offentlige saldi og den offentlige gæld af disse offentlige organer og midler skal forelægges inden for rammerne af de årlige budgetprocesser og de mellemfristede budgetplaner.
2. Medlemsstaterne offentliggør detaljerede oplysninger om deres skatteudgifters virkninger for indtægterne.
3. Medlemsstaterne offentliggør for alle delsektorer i sektoren offentlig forvaltning og service relevante oplysninger om eventualforpligtelser med potentielt betydelige virkninger for de offentlige budgetter, herunder statsgarantier, nødlidende lån og forpligtelser i forbindelse med driften af offentlige selskaber, herunder omfanget heraf. Medlemsstaterne offentliggør også oplysninger om indskud fra sektoren offentlig forvaltning og service i private og offentlige virksomheders kapital for så vidt angår økonomisk betydelige beløb.
KAPITEL VII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 15
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 2013. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse bestemmelser. Rådet tilskynder medlemsstaterne til, både i egen og i Unionens interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne sammenligningstabeller, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne.
2. Disse bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
3. Kommissionen udarbejder en foreløbig fremskridtsrapport om gennemførelsen af de vigtigste bestemmelser i dette direktiv på basis af relevante oplysninger fra medlemsstaterne, som forelægges Europa-Parlamentet og Rådet senest den 14. december 2012.
4. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 16
1. Kommissionen offentliggør senest den 14. december 2018 en gennemgang af hensigtsmæssigheden af dette direktiv.
2. Gennemgangen skal bl.a. vurdere hensigtsmæssigheden af:
a)
de statistiske krav gældende for alle offentlige delsektorer
b)
udformningen og effektiviteten af numeriske finanspolitiske regler i medlemsstaterne
c)
medlemsstaternes offentlige finansers generelle gennemsigtighed.
3. Kommissionen foretager senest den 31. december 2012 en vurdering af hensigtsmæssigheden for medlemsstaterne af de internationale regnskabsstandarder for den offentlige sektor.
Artikel 17
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 18
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 8. november 2011.
32011L0085
L 306/41
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
DIREKTIVA VIJEĆA 2011/85/EU
od 8. studenoga 2011.
o zahtjevima za proračunske okvire država članica
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 126. stavak 14. treći podstavak,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke (2),
budući da:
(1)
Treba graditi na iskustvu stečenom tijekom prvog desetljeća gospodarske i monetarne unije. Nedavna gospodarska kretanja postavila su nove izazove za vođenje fiskalne politike u cijeloj Uniji, a posebno su naglasila potrebu za jačanjem nacionalnog vlasništva i jedinstvenim zahtjevima u vezi s pravilima i postupcima koji čine proračunske okvire država članica. Ponajprije je potrebno navesti što nacionalna tijela moraju činiti kako bi se uskladila s odredbama Protokola (br. 12) o postupku u slučaju prekomjernog deficita priloženog Ugovoru o Europskoj uniji (UEU) i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije (UFEU), a posebno člankom 3.
(2)
Vlade država članica i njihovi podsektori vode javne računovodstvene sustave koji uključuju elemente kao što su knjigovodstvo, interna kontrola, financijsko izvještavanje i reviziju. Te bi sustave trebalo razlikovati od statističkih podataka koji se odnose na rezultate državnih financija temeljene na statističkim metodologijama, kao i od prognoza i proračunskih radnji koja se odnose na buduće državne financije.
(3)
Potpune i pouzdane prakse javnog računovodstva za sve podsektore opće države preduvjet su za proizvodnju visoko kvalitetne statistike koja je usporediva između država članica. Unutarnja kontrola bi trebala osigurati provedbu postojećih pravila kroz podsektore opće države. Neovisne revizije koje provode javne institucije kao što su revizorski sudovi ili privatna revizorska tijela bi trebale podupirati najbolje međunarodne prakse.
(4)
Raspoloživost fiskalnih podataka ključna je za pravilno funkcioniranje okvira proračunskog nadzora Unije. Redovna raspoloživost pravovremenih i pouzdanih fiskalnih podataka ključ je za pravilan i dobro tempiran nadzor, koji zauzvrat omogućava trenutačno djelovanje u slučaju neočekivanih proračunskih događanja. Ključni element u osiguravanju kvalitete fiskalnih podataka je transparentnost, koja mora uključivati redovnu javnu dostupnost takvih podataka.
(5)
Što se tiče statistike, Uredba (EZ) br. 223/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2009. o europskoj statistici (3) utvrdila je zakonodavni okvir za proizvodnju europske statistike s ciljem oblikovanja, primjene, nadzora i ocjene politika Unije. Ta je Uredba također odredila načela po kojima se ravna razvoj, proizvodnja i objavljivanje europske statistike: profesionalna neovisnost, nepristranost, objektivnost, pouzdanost, statistička povjerljivost i ekonomičnost, navodeći precizne definicije svakog od tih načela. Uredba Vijeća (EZ) br. 479/2009 od 25. svibnja 2009. o primjeni Protokola o postupku u slučaju prekomjernog deficita priloženog Ugovoru o osnivanju Europske zajednice (4) ojačala je ovlasti Komisije da potvrdi statističke podatke korištene za postupak u vezi s prekomjernim deficitom.
(6)
Definicije „vlada”, „deficit” i „investicije” utvrđene su u Protokolu (br. 12) o postupku u slučaju prekomjernog deficita upućivanjem na Europski sustav integriranih ekonomskih računa (ESA), zamijenjen Europskim sustavom nacionalnih i regionalnih računa u Zajednici, usvojenim Uredbom Vijeća (EZ) br. 2223/96 od 25. lipnja 1996. o Europskom sustavu nacionalnih i regionalnih računa u Zajednici (5) (ESA 95).
(7)
Raspoloživost i kvaliteta ESA 95 podataka ključna je za osiguranje pravilnog funkcioniranja okvira proračunskog nadzora Unije. ESA 95 oslanja se na informacije pružene na obračunskoj osnovi. Međutim, ta obračunska fiskalna statistika oslanja se na prethodno sakupljanje podataka o novčanom tijeku, ili jednakovrijednih podataka. Oni mogu igrati važnu ulogu u poboljšanju pravovremenog proračunskog nadzora da bi se izbjeglo kasno otkrivanje značajnih proračunskih grešaka. Raspoloživost vremenskih nizova novčanog tijeka o proračunskim kretanjima može otkriti uzorke koji opravdavaju pobliži nadzor. Fiskalni podaci o novčanom tijeku (ili jednakovrijedne brojke iz javnog računovodstva ako podaci o novčanom tijeku nisu dostupni) koje je potrebno objaviti trebali bi uključivati barem sveukupno stanje, ukupne prihode i ukupne rashode. Gdje je to opravdano, kao na primjer tamo gdje postoji velik broj tijela lokalne uprave, pravovremena objava podataka može se oslanjati na odgovarajuće tehnike procjene temeljene na uzorku tijela, uz naknadnu reviziju uz korištenje potpunih podataka.
(8)
Pristrane i nerealne makroekonomske i proračunske prognoze mogu značajno omesti učinkovitost fiskalnog planiranja i posljedično narušiti obvezivanje na proračunsku disciplinu, dok transparentnost i rasprava o metodologijama prognoziranja mogu značajno povećati kvalitetu makroekonomskih i proračunskih prognoza za fiskalno planiranje.
(9)
Jedan od ključnih elementa kod osiguravanja uporabe realnih prognoza za provođenje proračunske politike je transparentnost koja bi trebala podrazumijevati javnu raspoloživost ne samo službene makroekonomske i proračunske prognoze pripremljene za fiskalno planiranje, nego također i metodologija, pretpostavki i relevantnih parametara na kojima se prognoze temelje.
(10)
Analiza osjetljivosti i odgovarajuće proračunske projekcije koje nadopunjuju najizgledniji makrofiskalni scenarij omogućavaju analizu kako bi se glavne fiskalne varijable razvile uz različite pretpostavke rasta i kamatne stope, te tako uvelike umanjuju rizik da se proračunska disciplina ugrozi greškama u prognozi.
(11)
Prognoze Komisije i informacije u vezi s modelima na kojima se temelje mogu državama članicama osigurati korisne pokazatelje za njihov najizgledniji makrofiskalni scenarij, povećavajući valjanost prognoza koje se koriste za proračunsko planiranje. Međutim, do koje se mjere od država članica može očekivati da uspoređuju prognoze korištene za proračunsko planiranje s prognozama Komisije, ovisi o tempiranju pripreme prognoze i usporedivosti metodologija i pretpostavki prognoza. Prognoze ostalih neovisnih tijela također mogu osigurati korisne pokazatelje.
(12)
Značajne razlike između odabranog makrofiskalnog scenarija i prognoze Komisije trebale bi biti opisane, te navedeni njihovi razlozi, posebno ako razina rasta varijabli u eksternim pretpostavkama značajno odstupa od vrijednosti sadržanih u prognozama Komisije.
(13)
S obzirom na međuovisnost između proračuna država članica i proračuna Unije, radi potpore državama članicama u pripremi njihovih proračunskih prognoza, Komisija bi trebala osigurati prognoze za rashode Unije temeljene na razini rashoda planiranih unutar višegodišnjeg financijskog okvira.
(14)
Kako bi olakšala izradu prognoza koje se koriste za proračunsko planiranje i objasnila razlike između prognoza država članica i prognoza Komisije, svaka država članica trebala bi na godišnjoj osnovi imati mogućnost raspraviti s Komisijom pretpostavke koje podupiru pripremu makroekonomskih i proračunskih prognoza.
(15)
Kvaliteta službenih makroekonomskih i proračunskih prognoza bitno je poboljšana redovnim, nepristranim i sveobuhvatnim vrednovanjem temeljenim na objektivnim kriterijima. Temeljito vrednovanje uključuje kontrolu gospodarskih pretpostavki, usporedbu s prognozama koje pripremaju druge institucije, i vrednovanje učinka prošle prognoze.
(16)
Uzimajući u obzir dokumentiranu učinkovitost proračunskih okvira država članica temeljenih na pravilima kod jačanja nacionalnog vlasništva nad fiskalnim pravilima Unije koja promiču proračunsku disciplinu, jaka numerička fiskalna pravila koja se odnose na pojedine zemlje i usklađena s proračunskim ciljevima na razini Unije trebala bi biti temelj ojačanog okvira proračunskog nadzora Unije. Jaka numerička fiskalna pravila trebala bi uključivati dobro određene definicije cilja zajedno s mehanizmima za učinkovito i pravovremeno praćenje. Ta bi se pravila trebala temeljiti na pouzdanoj i neovisnoj analizi koju obavljaju neovisna tijela ili tijela kojima je dana funkcionalna autonomija u pogledu fiskalnih vlasti država članica. Uz to, iskustvo s politikom je pokazalo da je za učinkovito djelovanje numeričkih fiskalnih pravila potrebno predvidjeti posljedice za njihovo nepoštivanje, gdje bi uključeni troškovi mogli biti tek reputacijski.
(17)
Temeljem Protokola (br. 15) o određenim odredbama koje se odnose na Ujedinjenu Kraljevinu Velike Britanije i Sjeverne Irske priložene UEU-u i UFEU-u, referentne vrijednosti spomenute u Protokolu (br. 12) o postupku u slučaju prekomjernog deficita priloženog tim Ugovorima ne obvezuju izravno Ujedinjenu Kraljevinu. Stoga se na Ujedinjenu Kraljevinu ne bi trebala primjenjivati obveza uvođenja numeričkih fiskalnih pravila koja učinkovito promiču usklađenost s posebnim referentnim vrijednostima za prekomjerni deficit i povezana obveza da višegodišnji ciljevi u srednjoročnim proračunskim okvirima budu u skladu s takvim pravilima.
(18)
Države članice trebale bi izbjegavati procikličke fiskalne politike, i napori prema fiskalnoj konsolidaciji bi trebali biti veći u gospodarski boljim vremenima. Dobro određena numerička fiskalna pravila vode do tih ciljeva i trebala bi se odražavati u zakonodavstvu država članica o godišnjem proračunu.
(19)
Nacionalno fiskalno planiranje može biti u skladu i s preventivnim i s korektivnim dijelovima Pakta o stabilnosti i rastu (PSR) jedino ako usvoji višegodišnju perspektivu i teži ostvarivanju ponajprije srednjoročnih proračunskih ciljeva. Srednjoročni proračunski okviri nužno pridonose osiguranju da proračunski okviri država članica budu u skladu sa zakonodavstvom Unije. U duhu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (6) i Uredbe Vijeća (EZ) br. 1467/97 od 7. srpnja 1997. o ubrzanju i pojašnjenju provedbe postupka u slučaju prekomjernog deficita (7), preventivni i korektivni dijelovi PSR-a ne bi se trebali razmatrati zasebno.
(20)
Iako je odobrenje godišnjeg proračunskog zakonodavstva ključni korak u procesu donošenja proračuna u kojem države članice donose važne odluke o proračunu, većina fiskalnih mjera ima proračunske implikacije koje nadilaze godišnji proračunski ciklus. Jednogodišnja perspektiva stoga pruža loš temelj za dobre proračunske politike. Kako bi višegodišnju proračunsku perspektivu unijeli u okvir za nadzor proračuna Unije, planiranje godišnjeg proračunskog zakonodavstva trebalo bi se temeljiti na višegodišnjem fiskalnom planiranju koje proizlazi iz srednjoročnog proračunskog okvira.
(21)
Srednjoročni proračunski okvir trebao bi sadržavati, inter alia, projekcije svake važnije stavke rashoda i prihoda za proračunsku godinu i dalje, na temelju nepromijenjenih politika. Svaka država članica trebala bi biti sposobna primjereno definirati nepromijenjene politike i te definicije trebale bi biti objavljene zajedno s uključenim pretpostavkama, metodologijama i ostalim relevantnim parametrima.
(22)
Ova Direktiva ne bi trebala spriječiti novu vladu neke države članice u ažuriranju svog srednjoročnog proračunskog okvira kako bi odražavao prioritete njezine nove politike. U tom slučaju, nova bi vlada trebala naglasiti razlike u odnosu na prethodni srednjoročni proračunski okvir.
(23)
Odredbe okvira za proračunski nadzor uspostavljene UFEU-om i ponajprije PSR-om primjenjuju se na opću državu u cjelini, što sadržava podsektore središnje države, državne uprave, lokalne uprave i fondove socijalne sigurnosti, kako je definirano Uredbom (EZ) br. 2223/96.
(24)
Značajan je broj država članica prijenosom proračunskih ovlasti na niže upravne razine iskusio osjetnu fiskalnu decentralizaciju. Stoga je značajno porasla uloga takvih nižih upravnih razina u osiguranju usklađenosti s PSR-om, a posebnu bi pažnju trebalo posvetiti osiguranju da svi podsektori opće države budu valjano pokriveni područjem primjene obveza i procedura utvrđenih domaćim proračunskim okvirima, posebno, ali ne isključivo, u tim državama članicama.
(25)
Kako bi bili učinkoviti u promicanju proračunske discipline i održivosti javnih financija, proračunski okviri bi trebali sveobuhvatno pokrivati javne financije. Iz ovog razloga, posebno treba uzeti u obzir rad onih tijela opće države i fondova koji ne čine dio redovnih proračuna na razini podsektora a koja imaju trenutačan ili srednjoročni učinak na stanje proračuna država članica. Njihov kombinirani učinak na bilancu i dug opće države trebalo bi predstaviti u okviru godišnjih proračunskih procesa i srednjoročnih proračunskih planova.
(26)
Isto tako, dužnu pažnju bi trebalo posvetiti postojanju potencijalnih obveza. Točnije rečeno, potencijalne obveze obuhvaćaju moguće obveze ovisno o tome da li će doći do nekog neizvjesnog budućeg događaja, ili postojeće obveze čije plaćanje nije vjerojatno ili iznos vjerojatnog plaćanja nije moguće pouzdano izmjeriti. One primjerice sadržavaju relevantne informacije o državnim jamstvima, lošim kreditima i obvezama koje proizlaze iz poslovanja javnih korporacija, uključujući gdje je to prikladno i vjerojatnost i mogući datum dospijeća rashoda za potencijalne obveze. Trebalo bi propisno voditi računa o osjetljivosti tržišta.
(27)
Komisija bi trebala redovito pratiti provedbu ove Direktive. Trebalo bi prepoznati i dijeliti najbolje prakse u vezi s odredbama ove Direktive koje uređuju različite vidove nacionalnih proračunskih okvira.
(28)
S obzirom da cilj ove Direktive, a to je usklađenost s proračunskom disciplinom kakvu zahtijeva UFEU, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se može na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti određenom u članku 5. UEU-a. U skladu s načelom proporcionalnosti, određenom u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.
(29)
U skladu s točkom 34. Međuinstitucionalnog sporazuma o boljem zakonodavstvu (8), potiču se države članice da za sebe, a u interesu Unije, sastave vlastite tablice koje odražavaju, koliko je to moguće, korelaciju između ove Direktive i mjera prijenosa, te da ih objave,
DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
POGLAVLJE I.
PREDMET I DEFINICIJE
Članak 1.
Ova Direktiva utvrđuje detaljna pravila u vezi s obilježjima proračunskih okvira država članica. Ta pravila su potrebna kako bi se osigurala usklađenost država članica s obvezama na temelju UFEU-a u vezi s izbjegavanjem prekomjernih državnih deficita.
Članak 2.
U smislu ove Direktive, primjenjuju se definicije „države”, „deficita” i „investicija” navedene u članku 2. Protokola (br. 12) o postupku u slučaju prekomjernog deficita priloženom UEU-u i UFEU-u. Također se primjenjuju definicije podsektora opće države navedene u točki 2.70. Priloga A Uredbi (EZ) br. 2223/96.
Osim toga, primjenjuju se sljedeće definicije:
„proračunski okvir” znači skup rješenja, postupaka, pravila i institucija na kojima se temelji vođenje proračunskih politika opće države, a ponajprije:
(a)
sustavi proračunskog računovodstva i statističkog izvješćivanja;
(b)
pravila i postupci koji uređuju pripremu prognoza za proračunsko planiranje;
(c)
numerička fiskalna pravila koja se odnose na pojedinu zemlju koja doprinose da vođenje fiskalne politike država članica bude u skladu sa njihovim obvezama na temelju UFEU-a, izraženo s obzirom na skraćeni pokazatelj provedbe proračuna, kao što je deficit državnog proračuna, zaduživanje, dug, ili njihov glavni dio;
(d)
proračunski postupci koji obuhvaćaju pravila postupanja koja podupiru proračunski proces u svim fazama;
(e)
srednjoročni proračunski okviri kao poseban skup nacionalnih proračunskih postupaka koji proširuju raspon za oblikovanje fiskalne politike dalje od vidokruga godišnjeg proračunskog kalendara, uključujući i utvrđivanje prioriteta politike i srednjoročne proračunske ciljeve;
(f)
rješenja za neovisno praćenje i analizu radi povećanja transparentnosti elemenata proračunskog procesa;
(g)
mehanizmi i pravila koja uređuju fiskalne odnose između državnih tijela u podsektorima opće države.
POGLAVLJE II.
RAČUNOVODSTVO I STATISTIKA
Članak 3.
1. U pogledu nacionalnih sustava javnog računovodstva, države članice uspostavljaju javne računovodstvene sustave koji sveobuhvatno i dosljedno pokrivaju sve podsektore opće države i sadržavaju informacije potrebne za generiranje obračunskih podataka radi pripreme podataka na temelju standarda ESA 95. Ti sustavi javnog računovodstva podliježu unutarnjoj kontroli i neovisnim revizijama.
2. Države članice osiguravaju pravovremeno i redovno javno objavljivanje fiskalnih podataka za sve podsektore opće države kako je definirano Uredbom (EZ) br. 2223/96. Države članice ponajprije objavljuju:
(a)
fiskalne podatke o novčanom toku (ili jednakovrijednom iznosu iz javnog računovodstva ako podaci o novčanom toku nisu dostupni) sljedećom dinamikom:
-
mjesečno za središnju državu, državnu upravu i podsektore socijalne sigurnosti, prije kraja sljedećeg mjeseca, i
-
tromjesečno za podsektor lokane uprave, prije kraja sljedećeg tromjesečja;
(b)
detaljna tablica usklađivanja koja prikazuje metodologiju pretvorbe podataka između podataka o novčanim tokovima (ili jednakovrijednim iznosima iz javnog računovodstva ako podaci o novčanom toku nisu dostupni) i podataka koji se temelje na standardu ESA 95.
POGLAVLJE III.
PROGNOZE
Članak 4.
1. Države članice osiguravaju da se fiskalno planiranje zasniva na realnim makroekonomskim i proračunskim prognozama koristeći najnovije informacije. Proračunsko se planiranje temelji na najizglednijem makrofiskalnom scenariju ili na primjerenijem scenariju. Makroekonomske i proračunske prognoze uspoređuju se s najnovijim prognozama Komisije i, prema potrebi, onima drugih neovisnih tijela. Značajne razlike između odabranog makrofiskalnog scenarija i prognoze Komisije opisuju se uz obrazloženje, posebno ako razina ili rast varijabli u vanjskim pretpostavkama značajno odstupa od vrijednosti sadržanih u prognozama Komisije.
2. Komisija objavljuje metodologije, pretpostavke i relevantne parametre koji podupiru makroekonomske i proračunske prognoze.
3. U svrhu pružanja potpore državama članicama u pripremanju njihovih proračunskih prognoza, Komisija osigurava prognoze za rashode Unije na temelju razine rashoda planiranih višegodišnjim financijskim okvirom.
4. Unutar okvira analize osjetljivosti, makroekonomske i proračunske prognoze razmatraju smjerove glavnih fiskalnih varijabli na temelju različitih pretpostavki što se tiče rasta i kamatnih stopa. Raspon alternativnih pretpostavki korištenih u makroekonomskim i proračunskim prognozama rukovodi se uspješnošću prošlih prognoza i nastoji uzeti u obzir relevantne scenarije rizika.
5. Države članice određuju instituciju odgovornu za davanje makroekonomskih i proračunskih prognoza i objavljuju službene makroekonomske i proračunske prognoze pripremljene za fiskalno planiranje, uključujući metodologije, pretpostavke i relevantne parametre koji podupiru prognoze. Najmanje jednom godišnje države članice i Komisija sudjeluju u tehničkom dijalogu u vezi s pretpostavkama koje podupiru pripremu makroekonomskih i proračunskih prognoza.
6. Makroekonomske i proračunske prognoze za fiskalno planiranje podliježu redovnoj, nepristranoj i sveobuhvatnoj procjeni na temelju objektivnih kriterija, uključujući ex post procjenu. Rezultat te procjene objavljuje se i primjereno uzima u obzir kod budućih makroekonomskih i proračunskih prognoza. Ako procjena otkrije značajnu pristranost koja utječe na makroekonomske prognoze tijekom razdoblja od najmanje 4 uzastopne godine, predmetne države članice poduzimaju potrebne radnje i to objavljuju.
7. Komisija (Eurostat) objavljuje kvartalni dug i razine deficita država članica svaka 3 mjeseca.
POGLAVLJE IV.
NUMERIČKA FISKALNA PRAVILA
Članak 5.
Svaka država članica ima uspostavljena specifična numerička fiskalna pravila koja učinkovito promiču usklađenost s njezinim obvezama koje proizlaze iz UFEU-a u području proračunske politike tijekom višegodišnjeg razdoblja za opću državu u cjelini. Takva pravila posebno promiču:
(a)
usklađenost s referentnim vrijednostima za deficit i dug navedenim u skladu s UFEU-om;
(b)
usvajanje višegodišnjeg razdoblja fiskalnog planiranja, uključujući pridržavanje srednjoročnog proračunskog cilja države članice.
Članak 6.
1. Ne dovodeći u pitanje odredbe UFEU-a u vezi s okvirom za proračunski nadzor Unije, numerička fiskalna pravila koja se odnose na pojedinu zemlju sadržavaju specifikacije u pogledu sljedećih elemenata:
(a)
definicije cilja i područja primjene pravila;
(b)
učinkovitog i pravovremenog nadzora usklađenosti s pravilima, na temelju pouzdane i neovisne analize provedene od strane neovisnih tijela ili tijela funkcionalno neovisnih o fiskalnim vlastima države članice;
(c)
posljedica u slučaju neusklađenosti.
2. Ako numerička fiskalna pravila sadržavaju zaštitne klauzule, takve klauzule navode ograničen broj posebnih okolnosti u skladu s obvezama država članica koje proistječu iz UFEU-a u području proračunske politike i stroge postupke u kojima se dopušta privremena neusklađenost s pravilom.
Članak 7.
Zakonodavstvo o godišnjem proračunu država članica odražava važeća numerička fiskalna pravila koja se odnose na pojedinu zemlju.
Članak 8.
Članci od 5. do 7. ne primjenjuju se na Ujedinjenu Kraljevinu.
POGLAVLJE V.
SREDNJOROČNI PRORAČUNSKI OKVIRI
Članak 9.
1. Države članice uspostavljaju vjerodostojan, učinkovit srednjoročni proračunski okvir koji omogućava usvajanje razdoblja za fiskalno planiranje od najmanje 3 godine kako bi osigurali da nacionalno fiskalno planiranje slijedi višegodišnju perspektivu fiskalnog planiranja.
2. Srednjoročni proračunski okvir uključuje postupke za uspostavljanje sljedećih točaka:
(a)
sveobuhvatni i transparentni višegodišnji proračunski ciljevi u smislu deficita opće države, duga i bilo kojeg drugog zbirnog fiskalnog indikatora kao što je rashod, osiguravajući njihovu usklađenosti sa svim fiskalnim pravilima kako su predviđena važećim poglavljem IV.;
(b)
projekcije svake važnije stavke rashoda i prihoda opće države s više specifikacija za razine središnje države i socijalne sigurnosti, za proračunsku godinu i dalje, na osnovu nepromijenjenih politika;
(c)
opis predviđenih srednjoročnih politika s učinkom na financije opće države, raščlanjene po glavnim stavkama prihoda i rashoda, pokazujući kako se postiže prilagodba srednjoročnim proračunskim ciljevima u usporedbi s projekcijama na temelju nepromijenjenih politika;
(d)
procjena najvjerojatnijeg utjecaja predviđenih politika, u svjetlu njihova izravnog dugoročnog učinka na financije opće države, na dugoročnu održivost javnih financija.
3. Projekcije usvojene unutar srednjoročnih proračunskih okvira temelje se na realnim makroekonomskim i proračunskim prognozama u skladu s poglavljem III.
Članak 10.
Zakonodavstvo o godišnjem proračunu usklađeno je s odredbama srednjoročnog proračunskog okvira. Konkretno, projekcije prihoda i rashoda i prioriteti koji proizlaze ih srednjoročnog proračunskog okvira kako su navedeni u članku 9. stavku 2. čine osnovu za pripremu godišnjeg proračuna. Svako odstupanje od tih odredbi propisno se objašnjava.
Članak 11.
Nijedna odredba ove Direktive ne priječi novu vladu neke države članice u ažuriranju svog srednjoročnog proračunskog okvira kako bi odražavao prioritete njezine nove politike. U tom slučaju, nova vlada treba naglasiti razlike u odnosu na prethodni srednjoročni proračunski okvir.
POGLAVLJE VI.
TRANSPARENTNOST FINANCIJA OPĆE DRŽAVE I SVEOBUHVATNO PODRUČJE PRIMJENE PRORAČUNSKIH OKVIRA
Članak 12.
Države članice osiguravaju da sve mjere poduzete radi usklađenja s poglavljima II., III. i IV. budu dosljedno provedene i sveobuhvatno pokrivaju sve podsektore opće države. To ponajprije zahtijeva dosljednost računovodstvenih pravila i postupaka, i integritet osnovnih sustava za prikupljanje i obradu podataka.
Članak 13.
1. Države članice uspostavljaju primjerene mehanizme koordinacije u podsektorima opće države kako bi osigurale sveobuhvatnu i dosljednu pokrivenost svih podsektora opće države u fiskalnom planiranju, numeričkim fiskalnim pravilima koja se odnose na tu zemlju, kao i u pripremi proračunskih prognoza i uspostavljanju višegodišnjeg planiranja kako je posebno utvrđeno u višegodišnjem proračunskom okviru.
2. Radi promicanja fiskalne odgovornosti, jasno se utvrđuje proračunska odgovornost državnih tijela u raznim podsektorima opće države.
Članak 14.
1. Unutar okvira godišnjih proračunskih procesa, države članice identificiraju i predstavljaju sva tijela opće države i fondove koji ne čine dio redovnih proračuna na razini podsektora, zajedno s ostalim relevantnim informacijama. Kombinirani učinak na bilancu i dug tih tijela opće države i fondova prezentira se u okviru godišnjih proračunskih procesa i srednjoročnih proračunskih planova.
2. Države članice objavljuju detaljne informacije o učinku poreznih rashoda na prihode.
3. Za sve podsektore opće države, države članice objavljuju relevantne informacije o potencijalnim obvezama s potencijalno velikim učinkom na javne proračune, uključujući državna jamstva, loše kredite i obveze koje proizlaze iz poslovanja javnih poduzeća, uključujući i njihov opseg. Države članice također objavljuju informacije o sudjelovanju opće države u kapitalu privatnih i javnih poduzeća u vezi s ekonomski značajnim iznosima.
POGLAVLJE VII.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 15.
1. Države članice donose odredbe potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 31. prosinca 2013. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba. Vijeće potiče države članice da za sebe i u interesu Unije, sastave vlastite korelacijske tablice koje će, u što je većoj mogućoj mjeri, prikazati korelaciju između ove Direktive i mjera prenošenja, te da ih objave.
2. Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
3. Komisija priprema privremeno izvješće o napretku u provedbi glavnih odredbi ove Direktive na temelju relevantnih informacija država članica koje se dostavljaju Europskom parlamentu i Vijeću do 14. prosinca 2012.
4. Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
Članak 16.
1. Komisija objavljuje pregled prikladnosti ove Direktive do 14. prosinca 2018.
2. Pregled, inter alia, ocjenjuje prikladnost:
(a)
statističkih zahtjeva za sve državne podsektore;
(b)
oblika i učinkovitosti numeričkih fiskalnih pravila u državama članicama;
(c)
opće razine transparentnosti javnih financija u državama članicama.
3. Komisija ocjenjuje prikladnost Međunarodnih računovodstvenih standarda za javni sektor za države članice do 31. prosinca 2012.
Članak 17.
Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 18.
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 8. studenoga 2011.