KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 835/2011
af 19. august 2011
om ændring af forordning (EF) nr. 1881/2006 for så vidt angår grænseværdier for polycykliske aromatiske hydrocarboner i fødevarer
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 315/93 af 8. februar 1993 om fællesskabsprocedurer for forurenende stoffer i levnedsmidler (1), særlig artikel 2, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1881/2006 af 19. december 2006 om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i fødevarer (2) er der fastsat grænseværdier for benzo(a)pyren i en række fødevarer.
(2)
Benzo(a)pyren tilhører gruppen polycykliske aromatiske hydrocarboner (PAH) og anvendes som markør for forekomsten og virkningen af kræftfremkaldende PAH i fødevarer baseret på en videnskabelig udtalelse fra tidligere Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler (3). Komitéen gav i sin udtalelse fra december 2002 udtryk for, at der var behov for yderligere undersøgelser af det relative indhold af disse PAH i fødevarer med henblik på en fremtidig vurdering af benzo(a)pyrens fortsatte egnethed som markør.
(3)
Som led i Kommissionens henstilling 2005/108/EF (4) har medlemsstaterne indsamlet nye data om forekomsten af kræftfremkaldende PAH i fødevarer. Kommissionen har anmodet Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) om tage komitéens udtalelse op til revision under hensyntagen til de nye data om forekomst, andre relevante nye videnskabelige oplysninger og metoden med eksponeringsmargen (MOE). Som led i denne behandling blev EFSA anmodet om igen at vurdere benzo(a)pyrens fortsatte egnethed som markør.
(4)
EFSA's Ekspertpanel for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden (CONTAM) vedtog den 9. juni 2008 en udtalelse om polycykliske aromatiske hydrocarboner i fødevarer (5). EFSA konkluderede i udtalelsen, at benzo(a)pyren ikke er egnet som markør for forekomsten af polycykliske aromatiske hydrocarboner i fødevarer, og at et system med fire specifikke stoffer (PAH4 (6)) eller otte specifikke stoffer (PAH8 (7)) ville udgøre de mest egnede indikatorer for PAH i fødevarer. EFSA konkluderede endvidere, at et system med otte stoffer (PAH8) ikke ville give en særlig stor ekstragevinst sammenlignet med et system med fire stoffer (PAH4).
(5)
CONTAM konkluderede desuden, at der ved anvendelse af metoden med eksponeringsmargen (MOE) kun er ubetydelig grund til betænkeligheder vedrørende forbrugernes sundhed ved de gennemsnitlige skønnede eksponeringer via kosten. For storforbrugere lå MOE dog tæt på eller under 10,000, hvilket indikerer et potentielt problem for forbrugernes sundhed.
(6)
På baggrund af EFSA's konklusioner kan det nuværende system, hvor benzo(a)pyrens anvendelse som eneste markør for gruppen af polycykliske aromatiske hydrocarboner, ikke opretholdes. Det er derfor nødvendigt at ændre forordning (EF) nr. 1881/2006.
(7)
Der bør indføres nye grænseværdier for summen af fire stoffer (PAH4) (benzo(a)pyren, benz(a)anthracen, benzo(b)fluoranthen og chrysen), samtidig med at der opretholdes en særskilt grænseværdi for benzo(a)pyren.
(8)
Et sådant system vil sikre, at PAH-indholdet i fødevarer holdes på niveauer, der ikke giver anledning til sundhedsmæssige betænkeligheder, og at mængden af PAH også kan kontrolleres i prøver, hvor benzo(a)pyren ikke kan påvises, men hvor andre PAH forekommer.
(9)
Den særskilte grænseværdi for benzo(a)pyren opretholdes for at sikre, at gamle og nye data kan sammenlignes. Når denne ændring har været gennemført i et vist tidsrum, og på grundlag af nye data, som tilvejebringes i fremtiden, bør behovet for at opretholde en særskilt grænseværdi for benzo(a)pyren revurderes.
(10)
Hvad angår summen af de fire stoffer (PAH4) bør nedre koncentrationer anvendes som grundlag for afgørelser om, hvorvidt reglerne er overholdt.
(11)
Grænseværdierne for polycykliske aromatiske hydrocarboner skal være sikre og så lave, som det med rimelighed er muligt (ALARA-princippet) på grundlag af god fremstillingspraksis og god landbrugs-/fiskeripraksis. De nye data om PAH-forekomst viser, at PAH-baggrundsniveauerne i visse fødevarer er lavere end tidligere antaget. Grænseværdierne for benzo(a)pyren er derfor blevet tilpasset for at afspejle mere realistiske baggrundsniveauer i ferske og røgede toskallede bløddyr.
(12)
Data vedrørende røget fisk og røget kød har også vist, at der kan opnås lavere grænseværdier. Det kan imidlertid være nødvendigt at ændre eksisterende røgemetoder. Der bør derfor indføres en totrinsprocedure for røget kød og røget fisk, ifølge hvilken der indrømmes en overgangsperiode på to år fra denne forordnings anvendelsesdato, før de lavere grænseværdier finder anvendelse.
(13)
I røget brisling, også på dåse, er der konstateret højere PAH-indhold end i andre røgede fisk. Der bør fastsættes særskilte grænseværdier for røget brisling, også på dåse, for at afspejle, hvad der kan opnås i de pågældende fødevarer.
(14)
Hidtil har der været fastsat en grænseværdi for benzo(a)pyren i "ikke-røget fiskekød (muskelkød)" som en indikator for potentiel miljøforurening. Det er imidlertid blevet påvist, at PAH hurtigt metaboliseres i fersk fisk og ikke akkumuleres i muskelkødet. Der bør derfor ikke længere være fastsat en grænseværdi for PAH i fersk fisk.
(15)
Der er konstateret høje PAH-niveauer i visse typer varmebehandlet kød og varmebehandlede kødprodukter, der er solgt til den endelige forbruger. Sådanne niveauer kan undgås, hvis der anvendes passende forarbejdningsbetingelser og -udstyr. Der bør derfor fastsættes grænseværdier for PAH i kød og kødprodukter, der er blevet varmebehandlet med en metode, som vides potentielt at kunne resultere i dannelse af PAH, dvs. udelukkende grilning.
(16)
Kakaosmør blev midlertidigt undtaget fra de eksisterende grænseværdier for benzo(a)pyren i olier og fedtstoffer, jf. forordning (EF) nr. 1881/2006, og der var planlagt en revurdering af det hensigtsmæssige i at fastsætte en grænseværdi for PAH i kakaosmør senest den 1. april 2007. Revurderingen blev udskudt, indtil resultaterne af EFSA's på det tidspunkt igangværende videnskabelige revurdering af PAH forelå.
(17)
Kakaosmør har et højere PAH-indhold end andre olier og fedtstoffer. Det skyldes især uhensigtsmæssige metoder til tørring af kakaobønnerne, og at kakaosmør ikke kan raffineres som andre vegetabilske olier og fedtstoffer. Kakaosmør er hovedbestanddelen i kakaoråvarer (f.eks. kakaobønner, kakaomasse, kakaonibs eller kakaomasse) og forekommer i chokolade og andre kakaoprodukter, der ofte indtages af børn. Det bidrager dermed til menneskers eksponering, især børns. Det er derfor nødvendigt at fastsætte grænseværdier for PAH i kakaobønner og heraf afledte produkter, dvs. herunder kakaosmør.
(18)
Grænseværdierne for PAH i kakaobønner bør fastsættes så lavt, som det med rimelighed er muligt, og under hensyntagen til producentlandenes nuværende teknologiske muligheder. De bør fastsættes i forhold til fedtmængden, idet PAH koncentreres i fedtfraktionen, dvs. kakaosmørret. For at give producentlandene mulighed for at foretage teknologiske forbedringer med henblik på at tilpasse sig til grænseværdierne bør anvendelsesdatoen for grænseværdierne for kakaobønner og heraf afledte produkter udskydes. Dertil kommer, at der for disse produkter i begyndelsen bør gælde en højere grænseværdi for summen af de fire stoffer. Efter en overgangsperiode på to år bør der anvendes en lavere grænseværdi. Indholdet af PAH i kakaobønner og heraf afledte produkter bør regelmæssigt overvåges med henblik på at vurdere muligheden for senere yderligere at reducere grænseværdierne.
(19)
Data har vist, at kokosolie kan indeholde større mængder af PAH4 end andre vegetabilske olier og fedtstoffer. Det skyldes det forholdsvis højere indhold af benz(a)anthracen og chrysen, som det ikke er let at fjerne ved raffineringen af kokosolien. Særlige grænseværdier for kokosolie bør derfor fastsættes så lavt, som det med rimelighed er muligt, og under hensyntagen til producentlandenes nuværende teknologiske muligheder. Da der forventes teknologiske forbedringer i producentlandene, bør PAH-indholdet i kokosolie regelmæssigt overvåges med henblik på at vurdere muligheden for senere at fastsætte lavere grænseværdier.
(20)
Der foreligger kun i begrænset omfang data om PAH-forekomst i cerealier og grøntsager. De foreliggende data tyder på, at cerealier og grøntsager har et ret lavt indhold af PAH. Det lave indhold, der fremgår af de foreliggende data om forekomst, kan ikke begrunde, at der straks fastsættes grænseværdier. EFSA har imidlertid peget på, at cerealier og grøntsager som følge af det store forbrug af dem i høj grad bidrager til menneskers eksponering. PAH-indholdet i disse to produktgrupper bør derfor overvåges yderligere. På grundlag af supplerende data vil behovet for at fastsætte grænseværdier blive vurderet.
(21)
Der er konstateret højt indhold af PAH i visse kosttilskud. Indholdet varierer imidlertid og afhænger af den specifikke type kosttilskud. Der er behov for yderligere data om kosttilskud, og sådanne data bør indsamles. Når sådanne data foreligger, vil behovet for at fastsætte grænseværdier for PAH i kosttilskud blive vurderet.
(22)
Medlemsstaterne og fødevarevirksomhedslederne bør have tid til at tilpasse sig de grænseværdier, der fastsættes ved denne forordning. Forordningen bør derfor have en senere anvendelsesdato. Der bør indrømmes en overgangsperiode for de produkter, der allerede er markedsført inden anvendelsesdatoen for de ændringer, der indføres ved denne forordning.
(23)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har modsat sig foranstaltningerne -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilaget til forordning (EF) nr. 1881/2006 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
1. Fødevarer, som ikke overholder de grænseværdier, der gælder fra den 1. september 2012, jf. del 6 "Polycykliske aromatiske hydrocarboner" i bilaget til forordning (EF) nr. 1881/2006, som ændret ved nærværende forordning, og som er blevet lovligt markedsført inden den 1. september 2012, kan fortsat markedsføres efter nævnte dato indtil datoen for mindste holdbarhed eller sidste anvendelsesdato.
2. Fødevarer, som ikke overholder de grænseværdier, der gælder fra den 1. september 2014, jf. punkt 6.1.4 og 6.1.5 i bilaget til forordning (EF) nr. 1881/2006, som ændret ved nærværende forordning, og som er blevet lovligt markedsført inden den 1. september 2014, kan fortsat markedsføres efter nævnte dato indtil datoen for mindste holdbarhed eller sidste anvendelsesdato.
3. Fødevarer, som ikke overholder de grænseværdier, der gælder fra den 1. april 2013, jf. punkt 6.1.2 i bilaget til forordning (EF) nr. 1881/2006, som ændret ved nærværende forordning, og som er blevet lovligt markedsført inden den 1. april 2013, kan fortsat markedsføres efter nævnte dato indtil datoen for mindste holdbarhed eller sidste anvendelsesdato.
4. Fødevarer, som ikke overholder den grænseværdi, der gælder fra den 1. april 2015, jf. punkt 6.1.2 i bilaget til forordning (EF) nr. 1881/2006, som ændret ved nærværende forordning, og som er blevet lovligt markedsført inden den 1. april 2015, kan fortsat markedsføres efter nævnte dato indtil datoen for mindste holdbarhed eller sidste anvendelsesdato.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. september 2012.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. august 2011.
32011R0835
L 215/4
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 835/2011
od 19. kolovoza 2011.
o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1881/2006 u pogledu najvećih dopuštenih količina za policikličke aromatske ugljikovodike u hrani
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EEZ) br. 315/93 od 8. veljače 1993. o utvrđivanju postupaka Zajednice za kontrolu kontaminanata u hrani (1), a posebno njezin članak 2. stavak 3.,
budući da:
(1)
Uredba Komisije (EZ) br. 1881/2006 od 19. prosinca 2006. o određivanju najvećih dopuštenih količina za određene kontaminante u hrani (2) određuje najveće dopuštene količine za benzo(a)piren u različitim vrstama hrane.
(2)
Benzo(a)piren spada u skupinu policikličkih aromatskih ugljikovodika (PAH, polycyclic aromatic hydrocarbons) i koristi se kao marker za prisutnost i učinak kancerogenih PAH-ova u hrani na temelju znanstvenog mišljenja bivšeg Znanstvenog odbora za prehranu (SCF, Scientific Committee on Food) (3). U svojem mišljenju iz prosinca 2002. SCF je preporučio da su potrebne daljnje analize relativnih omjera ovih PAH-ova u hrani kako bi se u budućnosti moglo odrediti treba li zadržati benzo(a)piren kao marker ili ne.
(3)
Države članice su prikupile nove podatke o prisutnosti kancerogenih PAH-ova u hrani u okviru Preporuke Komisije 2005/108/EZ (4). Komisija je zatražila od Europske agencije za sigurnost hrane (EFSA, European Food Safety Authority) reviziju mišljenja SFC-a uzimajući u obzir nove podatke o prisutnosti, druge relevantne nove znanstvene informacije kao i pristup granice izloženosti (MOE, Margin of Exposure). U okviru ove revizije od EFSA-e je zatražena ponovna procjena prikladnosti zadržavanja benzo(a)pirena kao markera.
(4)
Znanstveni panel za kontaminante u prehrambenom lancu (CONTAM Panel) EFSA-e donio je mišljenje o policikličkim aromatskim ugljikovodicima u hrani 9. lipnja 2008. (5). u svojem mišljenju EFSA je zaključila da benzo(a)piren nije odgovarajući marker za prisutnost policikličkih aromatskih ugljikovodika u hrani i da bi sustav od četiri specifične tvari (PAH4 (6)) ili osam specifičnih tvari (PAH8 (7)) bio najprikladniji pokazatelj za (PAH) u hrani. EFSA je također zaključila da sustav od osam tvari (PAH8) ne bi osigurao puno veću dodanu vrijednost u odnosu na sustav s četiri tvari (PAH4).
(5)
Nadalje, CONTAM Panel je zaključio koristeći pristup granice izloženosti (MOE) da je ugroženost zdravlja potrošača pri prosječnoj procijenjenoj prehrambenoj izloženosti niska. Međutim, kod potrošača s povećanom potrošnjom granice izloženosti odgovaraju približno ili niže od 10 000, što ukazuje na mogući rizik za zdravlje potrošača.
(6)
Na temelju zaključaka EFSA-e, sadašnji sustav koji koristi benzo(a)piren kao jedini marker za skupinu policikličkih aromatskih ugljikovodika ne može se zadržati. Stoga je potrebna izmjena Uredbe (EZ) br. 1881/2006.
(7)
Potrebno je uvesti nove najveće dopuštene količine za zbroj četiri tvari (PAH4) (benzo(a)piren, benz(a)antracen, benzo(b)fluoranten i krizen), a zadržati odvojene najveće dopuštene količine za benzo(a)piren.
(8)
Takav sustav će osigurati da vrijednosti PAH-ova u hrani budu unutar razina koje ne uzrokuju zabrinutost za zdravlje i da se količina PAH-ova može također kontrolirati u onim uzorcima u kojima benzo(a)piren nije moguće otkriti, ali u kojima su drugi PAH-ovi prisutni.
(9)
Odvojena najveća dopuštena količina za benzo(a)piren se zadržava kako bi se osigurala usporedba s prethodnim i budućim podacima. Nakon nekog vremena, provedbe ove izmjene i na temelju novih podataka koji će nastati u budućnosti, potrebu zadržavanja odvojenih najvećih dopuštenih količina za benzo(a)piren trebat će ponovo procijeniti.
(10)
U pogledu zbroja četiri tvari (PAH4), koncentracije na donjoj granici potrebno je koristiti kao temelj za odluke o sukladnosti.
(11)
Najveće dopuštene količine za policikličke aromatske ugljikovodike moraju biti sigurne i onoliko niske koliko je razumno moguće postići (ALARA) na temelju dobre proizvođačke i poljoprivredne/ribarske prakse. Novi podaci o prisutnosti PAH-ova pokazuju da su prirodne (osnovne) koncentracije PAH-ova niže nego se ranije pretpostavljalo u nekim vrstama hrane. Najveće dopuštene količine za benzo(a)piren su stoga bile prilagođene kako bi se uzele u obzir niže realnije prirodne koncentracije u svježim i dimljenim školjkašima.
(12)
Podaci za dimljenu ribu i dimljeno meso također su pokazali da je moguće postići niže granične vrijednosti. Ipak je u nekim slučajevima potrebna prilagodba tehnologije dimljenja koja se sada koristi. Stoga je potrebno, prije početka primjene nižih najvećih dopuštenih količina, uvesti postupak u dvije faze za dimljeno meso i dimljenu ribu koji omogućava prijelazno razdoblje od dvije godine od datuma početka primjene ove Uredbe.
(13)
Ustanovljeno je da dimljene papaline i konzervirane dimljene papaline sadrže više količine PAH-ova nego druga dimljena riba. Potrebno je odrediti posebne najveće dopuštene količine za dimljene papaline i konzervirane dimljene papaline tako da odražavaju vrijednosti koje je moguće postići za ove prehrambene proizvode.
(14)
Prethodne najveće dopuštene količine za benzo(a)piren u „mišićnom mesu ribe osim dimljene ribe” određene su kao pokazatelj mogućeg zagađenja okoliša. Usprkos tome je ustanovljeno da se PAH-ovi brzo metaboliziraju u svježoj ribi i da se ne akumuliraju u mišićnom mesu. Stoga zadržavanje najveće dopuštene količine za PAH-ove u svježoj ribi nije više primjereno.
(15)
Visoke razine PAH-ova su ustanovljene u nekim vrstama toplinski obrađenog mesa i toplinski obrađenih mesnih proizvoda koji se prodaju kao gotov proizvod. Te se razine mogu izbjeći u odgovarajućim uvjetima prerade i ako se koristi odgovarajuća oprema. Stoga je primjereno odrediti najveće dopuštene količine za PAH-ove u mesu i mesnim proizvodima koji su bili podvrgnuti toplinskom postupku obrade za kojeg je poznato da može rezultirati stvaranjem PAH-ova, tj. samo pečenje i priprema na žaru.
(16)
Kakao maslac je bio privremeno izuzet iz postojećih najvećih dopuštenih količina za benzo(a)piren u uljima i mastima u skladu s Uredbom (EZ) br. 1881/2006, a mogućnost primjerenosti ponovnog određivanja najvećih dopuštenih količina za PAH-ove u kakao maslacu bila je predviđena do prvog travnja 2007. Ponovno određivanje je tada bilo odgođeno u očekivanju rezultata znanstvene procjene PAH-ova koju je tada provodila EFSA.
(17)
Kakao maslac sadrži više razine PAH-ova od drugih ulja i masti. To se prvenstveno događa zbog neodgovarajućih načina sušenja kakao zrna i činjenice da se kakao maslac ne može rafinirati kao druga biljna ulja i masti. Kakao maslac je glavni sastojak sirovih kakao proizvoda (npr. kakao zrna, kakao masa, komadići zrna kakaa ili liker od kakaa) i prisutan je u čokoladi i drugim proizvodima od kakaa koje često konzumiraju djeca. Pridonosi tako izloženosti ljudi, a posebno izloženosti djece. Stoga je potrebno odrediti najveće dopuštene količine za PAH-ove u kakao zrnu i proizvodima dobivenim od njih, što također uključuje kakao maslac.
(18)
Najveće dopuštene količine za PAH-ove u kakao zrnima trebaju se odrediti na razinama koje su niske onoliko koliko je moguće razumno postići i uzimajući u obzir sadašnje tehnološke mogućnosti država proizvođača. One moraju biti određene na temelju masti, jer su PAH-ovi koncentrirani u masnim frakcijama kakao maslaca. Kako bi se omogućilo državama proizvođačima da naprave tehnološka poboljšanja zbog prilagodbe ovim najvećim dopuštenim količinama, potrebno je odgoditi datum početka primjene najvećih dopuštenih količina za kakao zrna i proizvode dobivene od njih. Pored toga, u početku je potrebno primjenjivati na ove proizvode višu najveću dopuštenu količinu za zbroj ove četiri tvari. Nakon prijelaznog razdoblja od dvije godine potrebno je primjenjivati nižu najveću dopuštenu količinu. Potrebno je redovito pratiti razine PAH-ova u kakao zrnu i proizvodima dobivenim od njih kako bi se mogla procijeniti mogućnost daljnjeg smanjenja najvećih dopuštenih količina u budućnosti.
(19)
Podaci su pokazali da kokosovo ulje može sadržavati veće količine PAH4 nego ostala biljna ulja i masti. Razlog za to je proporcionalno veća prisutnost benz(a)antracena i krizena koja se ne može lako ukloniti tijekom rafinacije kokosovog ulja. Potrebno je stoga odrediti posebne najveće dopuštene količine za kokosovo ulje na razinama koje su onoliko niske koliko je razumno moguće postići i uzimajući u obzir sadašnje tehnološke mogućnosti država proizvođača. S obzirom da se očekuju tehnološka poboljšanja u državama proizvođačima, razine PAH-ova u kokosovom ulju moraju se redovito pratiti zbog procjene mogućnosti daljnjeg smanjenja najvećih dopuštenih količina u budućnosti.
(20)
Trenutni podaci o prisutnosti PAH-ova u žitaricama i povrću su ograničeni. Dostupni podaci ukazuju da žitarice i povrće sadrže prilično niske količine PAH-ova. Niske količine koje pokazuju trenutačno dostupni podaci ne opravdavaju neposredno određivanje najvećih dopuštenih količina. Unatoč tome, prema EFSA-i žitarice i povrće značajno doprinose izloženosti ljudi zbog njihove visoke potrošnje. Stoga je potrebno i dalje pratiti razine PAH-ova u ove dvije skupine proizvoda. Na temelju daljnjih podataka, procijenit će se potreba za određivanje najvećih dopuštenih količina.
(21)
Visoke razine PAH-ova ustanovljene su u nekim dodacima prehrani. Unatoč tome, podaci su različiti i ovise o specifičnoj vrsti dodataka prehrani. Potrebni su daljnji podaci o dodacima prehrani i potrebno ih je prikupiti. U trenutku kada podaci budu dostupni, procijenit će se potreba za određivanje najvećih dopuštenih količina za PAH-ove u dodacima prehrani.
(22)
Državama članicama i subjektima u poslovanju s hranom potrebno je omogućiti dovoljno vremena za prilagodbu najvećim dopuštenim količinama koje određuje ova Uredba. Stoga je potrebno odgoditi datum početka primjene ove Uredbe. Potrebno je predvidjeti prijelazno razdoblje za proizvode koji su već stavljeni na tržište prije datuma početka primjene izmjena koje uvodi ova Uredba.
(23)
Mjere predviđene ovom Uredbom su u skladu s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja i nisu im se usprotivili ni Europski parlament ni Vijeće,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Prilog Uredbi (EZ) br. 1881/2006 mijenja se u skladu s Prilogom ovoj Uredbi.
Članak 2.
1. Hrana koja nije u skladu s najvećim dopuštenim količinama koje se primjenjuju od 1. rujna 2012. u skladu s odjeljkom 6. „Policiklički aromatski ugljikovodici” Priloga Uredbi (EZ) br. 1881/2006, kako je izmijenjena ovom Uredbom, koja je zakonito stavljena na tržište prije 1. rujna 2012., može se i dalje stavljati na tržište nakon tog datuma do datuma njezine najmanje trajnosti ili datuma uporabe.
2. Hrana koja nije u skladu s najvećim dopuštenim količinama koje se primjenjuju od 1. rujna 2014. u skladu s točkama 6.1.4. i 6.1.5. Priloga Uredbi (EZ) br. 1881/2006, kako je izmijenjena ovom Uredbom, koja je zakonito stavljena na tržište prije 1. rujna 2014., može se i dalje stavljati na tržište nakon tog datuma do datuma njezine najmanje trajnosti ili datuma uporabe.
3. Hrana koji nije u skladu s najvećim dopuštenim količinama koje se primjenjuju od 1. travnja 2013. u skladu s točkom 6.1.2. Priloga Uredbi (EZ) br. 1881/2006, kako je izmijenjena ovom Uredbom, koja je zakonito stavljena na tržište prije 1. travnja 2013. može se i dalje stavljati na tržište nakon tog datuma do datuma njezine najmanje trajnosti ili datuma uporabe.
4. Hrana koja nije u skladu s najvećim dopuštenim količinama koje se primjenjuju od 1. travnja 2015. u skladu s točkom 6.1.2. Priloga Uredbi (EZ) br. 1881/2006, kako je izmijenjena ovom Uredbom, koja je zakonito stavljena na tržište prije 1. travnja 2015. može se i dalje stavljati na tržište nakon tog datuma do datuma njezine najmanje trajnosti ili datuma uporabe.
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. rujna 2012.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 19. kolovoza 2011.