RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 917/2011
af 12. september 2011
om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af keramiske fliser med oprindelse i Folkerepublikken Kina
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9,
under henvisning til forslag forelagt af Europa-Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Midlertidige foranstaltninger
(1)
Kommissionen indførte ved forordning (EU) nr. 258/2011 (2) (»forordningen om midlertidig told«) en midlertidig antidumpingtold på importen af keramiske fliser med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«).
(2)
Den 31. maj 2011 blev der offentliggjort en berigtigelse (3) med det formål at korrigere forskellige typografiske fejl, især navnene på visse eksporterende producenter i Kina, der var stavet forkert i bilag I til forordningen om midlertidig told.
(3)
Efter verifikation af visse påstande, som blev modtaget efter offentliggørelsen af berigtigelsen, og som viste sig at være korrekte, blev det opdaget, at andre navne var stavet forkert. De korrekte navne på alle de virksomheder, der er omfattet af den vejede gennemsnitlige told er anført i bilag I til denne forordning.
(4)
Der erindres om, at proceduren blev indledt som følge af en klage, der var indgivet af den europæiske sammenslutning af producenter af keramiske fliser (European Ceramic Tiles Manufacturer's Association (CET)) (»klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for størstedelen, i dette tilfælde over 30 %, af den samlede EU-produktion af keramiske fliser. Som anført i betragtning 24 i forordningen om midlertidig told omfattede undersøgelsen af dumping og skade perioden fra den 1. april 2009 til den 31. marts 2010 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Hvad angår de relevante tendenser for skadesvurderingen, undersøgte Kommissionen oplysninger for perioden fra den 1. januar 2007 til udgangen af UP (»den betragtede periode«).
2. Efterfølgende procedure
(5)
Efter fremlæggelsen af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for beslutningen om at indføre midlertidige foranstaltninger (»foreløbig fremlæggelse af oplysninger«), indgav adskillige interesserede parter skriftlige redegørelser for at tilkendegive deres synspunkter vedrørende de foreløbige konklusioner. Parter, der anmodede om det, fik lejlighed til at blive hørt, og der blev afholdt høringer med høringskonsulenten efter anmodning fra to interesserede parter.
(6)
Kommissionen fortsatte med at indhente alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i sagen.
(7)
Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for, at det påtænktes at anbefale, at der indføres en endelig antidumpingtold på importen af keramiske fliser med oprindelse i Kina, og at der foretages en endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told. De fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til disse oplysninger.
(8)
De interesserede parters mundtlige og skriftlige bemærkninger blev overvejet og, hvor det var relevant, taget i betragtning.
3. Parter, som er berørt af proceduren
3.1. Stikprøveudtagning af eksporterende producenter i Kina
(9)
Ved udtagelsen af stikprøven af eksporterende producenter blev der medtaget en ansøgende »gruppe« af virksomheder, eftersom de to producenter i den angivelige gruppe havde en kombineret eksportmængde, der tilsammen gjorde dem til den mængdemæssigt tredjestørste eksportør til EU-markedet. Disse virksomheder hævdede, at de havde et indbyrdes forhold som beskrevet i artikel 143, stk. 1, litra b), i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (4), ifølge hvilken parter anses for at være forretningsmæssigt forbundne, »hvis de juridisk set anses for interessenter eller kompagnoner«. Undersøgelsen afslørede efterfølgende, at disse virksomheder ikke var forretningsmæssigt forbundne på denne måde, og som nævnt i betragtning 35 i forordningen om midlertidig told blev de to producenter behandlet som separate enheder.
(10)
Adskillige eksporterende producenter havde indgivet redegørelser, hvori de hævdede, at disse to virksomheder skulle have været udelukket fra stikprøven, fordi de havde meddelt urigtige eller vildledende oplysninger. Disse producenter hævdede videre, at den vejede gennemsnitlige dumpingmargen følgelig burde have været beregnet uden hensyntagen til de to virksomheder i stikprøven.
(11)
I den forbindelse skal det bemærkes, at oplysningerne, der blev afgivet af disse parter forud for stikprøveudtagelsen, blev betragtet som tilstrækkelige til, at de kunne anses for at være forretningsmæssigt forbundne, og som følge af deres samlede eksportsalgsmængde til EU-markedet var de blevet inkluderet i stikprøven. I kølvandet på kontrolbesøgene hos de to virksomheder blev deres indbyrdes forhold undersøgt nærmere. De oplysninger, som virksomhederne havde afgivet som belæg for, at de var forretningsmæssigt forbundne, blev kontrolleret og ikke fundet tilstrækkelige til, at de kunne betragtes som forretningsmæssigt forbundne modsat virksomhedernes egen mening om denne sag. Det blev derfor konkluderet, at virksomhederne ikke kunne anses for at være indbyrdes afhængige som omhandlet i artikel 143, stk. 1, litra b), i forordning (EØF) nr. 2454/93. Eftersom virksomhederne samarbejdede ved gennemførelsen af undersøgelsen, bl.a. ved at give oplysninger vedrørende det angivelige forhold mellem dem, blev der ikke fundet nogen grund til at udelukke dem fra stikprøven. Derfor afvises denne påstand.
(12)
Selv hvis det antages, at det ville have ført til en betydelig større eksportmængde til EU-markedet i undersøgelsesperioden, hvis andre virksomheder var blevet taget med i stikprøven, mens undersøgelsen stod på, ville det desuden have været vanskeligt at undersøge nyudvalgte virksomheder inden for den tid, der var til rådighed. Skønt disse virksomheder har vist sig ikke at være forretningsmæssigt forbundne, er stikprøven derfor fortsat i overensstemmelse med kriterierne i grundforordningen. Desuden pointeres det, at der ikke findes beviser for, at virksomhederne bevidst hævdede at være forretningsmæssigt forbundne for at komme med i stikprøven.
(13)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 5 og 6 i forordningen om midlertidig told.
3.2. Stikprøve af EU-producenter
(14)
Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger hævdede en af parterne, at ingen af de EU-producenter, der støttede klagen, havde afleveret stikprøvesvar, og de burde derfor ikke anses for at have samarbejdet i sagen. Dette argument blev fastholdt efter den endelige fremlæggelse af oplysninger.
(15)
Med hensyn til påstanden om, at de manglende stikprøvesvar peger i retning af, at de EU-producenter, der støttede klagen, ikke samarbejdede, erindres der om, at CET optrådte som retlig repræsentant for samtlige klagende virksomheder. Som påkrævet gav CET også på vegne af klagerne de supplerende oplysninger vedrørende UP-dataene. Som nærmere forklaret i indledningsmeddelelsen var der med henblik på stikprøveudtagningen kun behov for oplysninger vedrørende virksomheder, der ikke allerede havde givet alle nødvendige oplysninger. Det følger heraf, at de klagende producenter samarbejdede i fuldt omfang, da de gav alle de fornødne oplysninger på klagetidspunktet, og deres retlige repræsentant havde meddelt de nødvendige opdateringer af UP-dataene på deres vegne i løbet af undersøgelsen.
(16)
En enkelt interesseret part hævdede, at opdelingen af EU-erhvervsgrenen i forskellige segmenter og stikprøvens geografiske dækning betød, at den ikke var statistisk gyldig. Hvad dette angår erindres der om, at EU-erhvervsgrenen for keramiske fliser er meget fragmenteret med over 500 producenter. Det blev også konstateret, at erhvervsgrenen var repræsenteret i alle tre segmenter, dvs. store, mellemstore og små virksomheder. For at sikre, at resultaterne fra store virksomheder ikke skulle dominere skadesanalysen, og at situationen i små virksomheder, som tilsammen tegnede sig for den største del af EU-produktionen, blev korrekt afspejlet, blev det besluttet, at alle segmenter (dvs. små, mellemstore og store virksomheder) skulle være repræsenteret i stikprøven. Inden for hvert af de tre segmenter blev de største virksomheder udvalgt, så længe der var sikkerhed for den geografiske balance.
(17)
En af de interesserede parter hævdede også, at Kommissionen ikke havde påvist, at stikprøven også var repræsentativ, efter at den polske producent ikke længere indgik i stikprøven, og at den under alle omstændigheder ikke var tilstrækkelig repræsentativ med hensyn til salgsmængde på EU-markedet.
(18)
Det er korrekt, at én polsk producent besluttede ikke længere at samarbejde og derfor måtte udelukkes fra stikprøverne. Stikprøver behøver dog ikke nødvendigvis at afspejle den præcise geografiske spredning og de producerende medlemsstaters vægt for at være repræsentativ. Eftersom geografisk spredning kun er en af de faktorer, der skal tages med i betragtning for at sikre, at stikprøver er repræsentative, ville en sådan tilgang ikke have været praktisk mulig administrativt set. Det er snarere tilstrækkeligt, at stikprøven i store træk afspejler, hvor store andele de største producentlande har. På baggrund af dette kriterium blev det konstateret, at tilbagetrækningen af den polske virksomhed ikke påvirkede stikprøvens generelle repræsentativitet. På dette grundlag bekræftes det, at stikprøven af EU-producenter var tilstrækkelig repræsentativ i henhold til artikel 17 i grundforordningen.
(19)
Hvad angår påstanden om stikprøvens generelle repræsentativitet erindres der om, at eftersom EU-erhvervsgrenen er meget fragmenteret, kan det ikke undgås, at virksomhederne i stikprøven kun dækker en forholdsvis lille andel af den samlede EU-produktion. Under alle omstændigheder fastslås det i grundforordningens artikel 17, at undersøgelser kan begrænses til stikprøver, der enten er statistisk gyldige, eller som udgør den største repræsentative producerede, solgte eller eksporterede mængde, der med rimelighed kan undersøges, men der er ikke fastsat nogen specifik kvantitativ tærskel for størrelsen af en sådan repræsentativ mængde. På baggrund af ovenstående bekræftes det, at de udtagne stikprøver var repræsentative i henhold til grundforordningens artikel 17.
(20)
En af de interesserede parter hævdede, at Kommissionen ikke havde medtaget EU-producenter, der tilbyder lavere salgspriser og er hjemmehørende i lande såsom Polen og Tjekkiet, i stikprøven, hvorfor denne stikprøve ikke var repræsentativ for EU-producenternes gennemsnitlige salgspriser.
(21)
Med hensyn til denne påstand fandt Kommissionen frem til, at de gennemsnitlige salgspriser for EU-producenterne i stikprøven var i samme størrelsesorden som de gennemsnitlige salgspriser i de offentligt tilgængelige statistikker. Under alle omstændigheder, og som det er forklaret i betragtning 125, har undersøgelsen vist, at selv når der tages hensyn til de offentligt tilgængelige priser i disse lande, vil slutresultatet ikke ændre sig nævneværdigt.
(22)
En række parter havde bemærkninger til den metode, der var blevet anvendt til stikprøveudtagningen blandt EU-erhvervsgrenens virksomheder, sammenlignet med stikprøveudtagningen blandt kinesiske eksportører, der udelukkede var baseret på eksportmængde.
(23)
Hvad angår de forskellige metoder, der blev anvendt til udtagelse af en stikprøve af EU-producenter på den ene side og kinesiske eksporterende producenter på den anden side, skal det bemærkes, at metoderne blev anvendt i overensstemmelse med formålene med stikprøveudtagningen. Når det gælder EU-erhvervsgrenen skulle Kommissionen vurdere situationen for hele erhvervsgrenen, og derfor valgte den de kriterier, der ville sikre det mest repræsentative billede af hele sektoren. Med hensyn til de kinesiske eksportører ansås det for hensigtsmæssigt at udtage en stikprøve baseret på den største eksportmængde af den pågældende vare, og derfor blev de største eksportører udtaget. Det skal også bemærkes, at grundforordningens artikel 17 ikke indeholder noget krav om, at begge stikprøver skal udtages på basis af samme kriterier. I denne sag forholder det sig endvidere således, at før den endelige sammensætning af stikprøven af kinesiske eksporterende producenter fik de samarbejdsvillige parter i Kina samt de kinesiske myndigheder lejlighed til at fremsætte bemærkninger til den foreslåede stikprøve. Der indkom bemærkninger vedrørende stikprøvens sammensætning, men ikke vedrørende dens repræsentativitet.
(24)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en sammenslutning af importører, at det var underforstået i artikel 17 i grundforordningen, at stikprøver fra EU-producenter og fra eksporterende producenter skulle udtages på basis af samme kriterier. Adskillige kinesiske parter fortsatte efter den endelige fremlæggelse af oplysninger med at hævde, at de kinesiske eksporterende producenter og EU-producenterne ikke blev behandlet ens i forbindelse med udtagningen af de respektive stikprøver.
(25)
Hvad angår den påstand, der blev fremsat efter den endelige fremlæggelse af oplysninger, om at der skal anvendes samme kriterier ved udtagning af stikprøver fra EU-producenter som fra eksporterende producenter, mente Kommissionen under henvisning til de årsager, der er skitseret i betragtning 23, at disse stikprøver kan udtages på basis af forskellige kriterier. Derfor afvises denne påstand.
(26)
Med hensyn til den omstændighed, at der som nævnt i betragtning 23 ikke blev modtaget bemærkninger til stikprøvens repræsentativitet, hævdede disse parter, at på tidspunktet for udtagningen af stikprøverne blev de kinesiske parter ikke informeret om, at der blev anvendt forskellige kriterier ved udtagningen af stikprøverne, hvorfor de ikke kunne kommentere dette forhold.
(27)
Med hensyn til den manglende underretning af de kinesiske parter om, at der blev anvendt forskellige kriterier ved udtagningen af stikprøver, er det i henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 2, normal praksis at tage parterne med på råd om sammensætningen af de påtænkte stikprøver inden for deres respektive kategorier, således at f.eks. eksporterende producenter kun tages med på råd om den påtænkte stikprøve fra eksporterende producenter. Under disse omstændigheder ses der bort fra parternes påstand om, at de på det tidspunkt, hvor stikprøverne blev udtaget, var ude af stand til at kommentere det forhold, at der blev anvendt forskellige kriterier ved udtagningen af de forskellige stikprøver.
(28)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en af de interesserede parter, at ved at tage hensyn til de forskellige segmenter ved udtagningen af stikprøven brød Kommissionen reglerne i grundforordningens artikel 4, stk. 1, der siger, at analysen skal foretages i relation til den samlede erhvervsgren i Unionen og ikke i relation til bestemte grupper eller typer af virksomheder.
(29)
Påstanden om, at opsplitningen af stikprøven i tre segmenter er i strid med grundforordningens artikel 4, stk. 1, kan ikke tages til følge. Som det kan udledes af betragtning 23, repræsenterede den stikprøve, der blev udtaget, den samlede erhvervsgren i Unionen og ikke kun en specifik gruppe af virksomheder som påstået af den pågældende part. Desuden giver grundforordningens artikel 17, stk. 1, specifikt mulighed for at udtage en stikprøve med henblik på at påvise en skade. Denne påstand var derfor grundløs og blev afvist.
(30)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gjorde samme interesserede part indsigelse mod, at der var blevet taget hensyn til den geografiske spredning ved udtagningen af stikprøven, idet vedkommende gjorde gældende, at Unionen udgør et enkelt marked, og at grundforordningens artikel 17, stk. 1, kun giver mulighed for at udtage en stikprøve baseret på den største repræsentative mængde.
(31)
Med hensyn til påstanden om anvendelse af kriteriet om geografisk spredning bemærkes det, at dette er en fragmenteret erhvervsgren, og med henblik på at vurdere de udvalgte virksomheders repræsentativitet tages producenternes geografiske spredning blandt medlemsstaterne med i betragtning for derved at afspejle de forskellige situationer, der kan optræde i Unionen. Stikprøven dækker medlemsstater, hvor ca. 90 % af EU-produktionen finder sted; efter tilbagetrækningen af den polske virksomhed var denne procentdel fortsat høj, nemlig ca. 80 %. Det betyder, at den metode, som Kommissionen benyttede, sikrede, at stikprøven var repræsentativ for EU-produktionen som helhed og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 1. Påstanden blev derfor afvist.
(32)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en af de interesserede parter, at den stikprøve, der var blevet udtaget blandt EU-producenter, kun omfattede mellemstore og små virksomheder, hvis omkostninger og priser angiveligt var højere end de store kinesiske virksomheders.
(33)
Intet understøttede dette argument. Det skal bemærkes, at der i stikprøven indgik virksomheder fra alle segmenter. Desuden er det ikke kun virksomhedens størrelse, der kan have indflydelse på omkostningerne, men også råvarepriser, afskrivninger eller kapacitetsudnyttelse.
4. Parternes rettigheder
4.1. Fortrolig behandling af navnene på klagerne og på virksomheder, der støtter klagen
(34)
En af de interesserede parter hævdede, at de manglende oplysninger om klagerens identitet gjorde det umuligt for interesserede parter at udøve deres ret til at forsvare sig fuldt ud. Det blev også hævdet, at eftersom nogle producenter ikke havde begæret deres navne tilbageholdt, var anmodningen om anonymitet ikke berettiget.
(35)
En af parterne gentog sin påstand om, at der ikke havde været grund til at indrømme fortrolig behandling af navnene på de fleste af de klagende producenter og på de virksomheder, der støttede klagen. Det blev især hævdet, at de sagsakter, som kunne konsulteres af interesserede parter, ikke indeholdt oplysninger, der talte til fordel for fortrolig behandling. Det blev endvidere hævdet, at den manglende viden om navnene på virksomhederne i stikprøven havde betydet, at andre interesserede parter var ude af stand til at udtale sig om, hvorvidt vurderingen af mikroindikatorerne var korrekt.
(36)
Som reaktion på den endelige fremlæggelse af oplysninger forespurgte samme part, om alle forretningsmæssigt forbundne virksomheder blandt producenterne i stikprøven havde besvaret et spørgeskema.
(37)
Der erindres om, at grundforordningens artikel 19 giver mulighed for beskyttelse af fortrolige oplysninger, såfremt fremlæggelsen heraf ville give en konkurrent en væsentlig konkurrencemæssig fordel eller være til betydelig skade for den, der afgiver oplysningerne, eller for den, fra hvem førstnævnte modtog oplysningerne. Langt de fleste af klagerne ønskede at forblive anonyme og kunne føre tilstrækkelige beviser for, at de reelt løb en betydelig risiko for gengældelsesaktioner, bl.a. i form af tab af salg for disse producenter, hvis deres navne blev afsløret. Anmodningen fra disse virksomheder blev derfor accepteret af Kommissionens tjenestegrene.
(38)
Hvad angår påstanden om, at nogle producenter ikke havde anmodet om anonymitet, skal det bemærkes, det ikke betyder, at andre virksomheder ikke har ret til at anmode herom, hvis deres anmodninger er tilstrækkeligt velbegrundede. Vurderingen af sådanne anmodninger fandt sted fra sag til sag, hvorfor påstanden afvises.
(39)
Hvad angår spørgsmålet om, hvorvidt alle forretningsmæssigt forbundne virksomheder blandt EU-producenterne i stikprøven havde besvaret et spørgeskema, skal det bemærkes, at i princippet vil et manglende svar fra en forretningsmæssigt forbundet EU-producent som sådan ikke nødvendigvis forhindre Kommissionen i at nå frem til pålidelige konklusioner om skade, forudsat at de svar, der gives i spørgeskemaet, kan verificeres. Dette vil være tilfældet, når forretningsmæssigt forbundne virksomheder er særskilte retlige enheder med egne regnskaber.
5. Undersøgelsens omfang. Inddragelse af import fra Tyrkiet
(40)
En part, der repræsenterede de eksporterende producenters interesser, hævdede, at importen af den pågældende vare fra Tyrkiet skulle have været medtaget i denne undersøgelse.
(41)
Hvad angår det forhold, at import med oprindelse i Tyrkiet ikke var omfattet af klagen, skal det bemærkes, at der på det indledende trin ikke var tegn på dumping, skade og årsagssammenhæng fra dette land, som kunne berettige, at der blev indledt en antidumpingprocedure vedrørende denne import. Påstanden om, at Tyrkiet skulle have været omfattet af undersøgelsen, afvises derfor.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
(42)
Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger gjorde en af de interesserede parter opmærksom på, at KN-koderne for den pågældende vare i forordningen om midlertidige foranstaltninger var blevet ændret i forhold til koderne i indledningsmeddelelsen, og den pågældende part ønskede at vide hvorfor, og om de medførte en ændring af varedækningen.
(43)
I den forbindelse skal det understreges, at forskellene mellem KN-koderne i henholdsvis forordningen om midlertidige foranstaltninger og indledningsmeddelelsen ikke hænger sammen med en ændring af varedefinitionen eller undersøgelsens omfang. Disse ændringer ændrer ikke noget ved de typer fliser, der er omfattet af proceduren, men har ene og alene relation til de generelle ændringer af den kombinerede nomenklatur i henhold til Kommissionens forordning (EU) nr. 861/2010 (5), som har fundet anvendelse siden den 1. januar 2011.
(44)
En af de interesserede parter ønskede, at visse keramiske mosaikker skulle udelukkes fra varedækningen. Denne part hævdede, at i tilfælde af indførelse af foranstaltninger vil denne kategori af den pågældende vare blive mindre konkurrencedygtig i forhold til andre varer, som den kan erstattes af, og at der under ingen omstændigheder finder dumping sted inden for dette særlige segment.
(45)
For så vidt angår denne påstand, viste undersøgelsen, at da keramiske mosaikker og andre typer af keramiske fliser har de samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber, er der ikke grundlag for en ændring af varedækningen. Påstanden om, at der ikke finder dumping sted inden for dette segment, er der ikke belæg for, og dumping- og skadesanalysen skal afspejle situationen for hele den pågældende vare. Derfor afvises denne påstand.
(46)
Med henvisning til ovenstående og til det forhold, at der ikke er modtaget yderligere bemærkninger vedrørende den pågældende vare og samme vare, bekræftes betragtning 25-32 i forordningen om midlertidige foranstaltninger hermed.
C. DUMPING
1. Markedsøkonomisk behandling
(47)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger eller fremlagt andre resultater vedrørende markedsøkonomisk behandling, bekræftes konklusionerne i betragtning 33-40 i forordningen om midlertidig told hermed.
2. Individuel behandling
(48)
Der er ikke modtaget bemærkninger til afgørelsen om at indrømme eller nægte individuelle virksomheder individuel behandling.
(49)
To importører betvivlede imidlertid validiteten som helhed af Kommissionens vurderinger i forbindelse med spørgsmålet om individuel behandling og hævdede, at Unionen hvert år udbetaler subsidier via strukturfondsordningen.
(50)
I den forbindelse skal det bemærkes, at artikel 9, stk. 5, i grundforordningen indeholder de betingelser, der skal være opfyldt for at kunne opnå individuel behandling. Påstanden om subsidiering i Unionen er irrelevant for denne vurdering. Denne påstand afvises derfor, og konklusionerne i betragtning 41-44 i forordningen om midlertidig told fastholdes.
3. Individuel undersøgelse
(51)
Der indkom anmodninger om individuel undersøgelse fra otte samarbejdsvillige eksporterende producenter i henhold til artikel 17, stk. 3, i grundforordningen. Det blev besluttet at gennemføre en individuel undersøgelse for én eksporterende producent, Kito Group, da dette ikke ville være urimeligt byrdefuldt. Denne gruppe stod for langt den største eksportmængde af de otte producenter, der anmodede om individuel undersøgelse.
(52)
Denne gruppe anmodede om individuel behandling. Efter at have behandlet denne anmodning blev det besluttet at indrømme Kito Group individuel behandling, da der ikke var noget belæg for ikke at give gruppen en individuel behandling.
(53)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede klageren, at grundforordningens artikel 17, stk. 3, efter alt at dømme ikke gav mulighed for at foretage en individuel undersøgelse af et begrænset antal anmodninger i situationer, hvor der var indkommet mange anmodninger. Klageren hævdede, at dette var bekræftet af adskillige tidligere antidumpingundersøgelser. I den forbindelse skal det bemærkes, at det, der i henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 3, er afgørende for behandlingen af anmodninger om en individuel undersøgelse, om disse undersøgelser vil være urimeligt byrdefulde og hindre en rettidig afslutning af undersøgelsen. Som led i nærværende undersøgelse og som nævnt i betragtning 51 var det ikke urimeligt byrdefuldt at behandle en af de otte anmodninger om en individuel undersøgelse. Med hensyn til tidligere undersøgelser, hvor der er blevet behandlet anmodninger om individuelle undersøgelser, skal det bemærkes, at sådanne anmodningers byrdefulde karakter og behovet for en rettidig afslutning af undersøgelsen må vurderes fra sag til sag. I lyset heraf blev klagerens påstande afvist.
(54)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger indkom der oplysninger om og bevis for, at Kito Group måske ikke havde angivet alle forretningsmæssigt forbundne virksomheder i gruppen, hvorfor konklusionerne for gruppen kunne være ufuldstændige. Gruppen fik lejlighed til at kommentere disse oplysninger og blev informeret om, at artikel 18 i grundforordningen muligvis skulle bringes i anvendelse. De bekræftede i et svar, at de ganske rigtigt ikke havde angivet to forretningsmæssigt forbundne virksomheder i deres besvarelse af antidumpingspørgeskemaet, men hævdede, at dette ikke ville få nogen indflydelse på konklusionerne, da der blot var tale om en forglemmelse, som ingen konsekvenser havde, eftersom de ikke var involveret i produktionen og/eller markedsføringen af den pågældende vare. Men eftersom der ikke var givet oplysninger om disse to virksomheder, havde der ikke kunnet foretages en ordentlig vurdering og verifikation af gruppens aktiviteter i forbindelse med den pågældende vare. Under disse omstændigheder konkluderes det, at gruppen ikke har meddelt de nødvendige oplysninger inden for en passende tidsfrist, og følgelig bliver afgørelserne for virksomheden truffet på grundlag af foreliggende faktiske oplysninger, jf. artikel 18 i grundforordningen.
4. Normal værdi
4.1. Valg af referenceland
(55)
To importører indgav bemærkninger for at tilkendegive deres modstand mod valget af Amerikas Forenede Stater (»USA«) som referenceland, idet de fandt USA uhensigtsmæssigt som referenceland på grund af landets ubetydelige egenproduktion og manglende konkurrenceevne på verdensmarkedet. De hævdede endvidere, at USA var blevet valgt på urimelig vis, fordi manglen på alternative referencelande skyldtes, at producentorganisationerne i Unionen havde sat producenter fra andre potentielle referencelande under et urimeligt hårdt pres for at afskrække dem fra at samarbejde. To importører hævdede, at Kommissionen havde set bort fra oplysninger fra en række potentielt samarbejdsvillige lande, og at offentligt tilgængelige data fra nationale eller tværnationale producentorganisationer i tredjelande ikke var blevet taget med i betragtning.
(56)
Hvad det sidste argument angår, erindres der om, at virksomhedsspecifikke oplysninger er nødvendige for at undersøge dumpingniveauet. Dette argument blev derfor afvist.
(57)
Med hensyn til påstandene om et urimeligt hårdt pres fra EU-producentorganisationernes side med det formål at afskrække andre fra at samarbejde skal det bemærkes, at der ikke var ført bevis herfor. Derfor måtte der ses bort fra disse bemærkninger.
(58)
Disse importører hævdede endvidere, at der årligt blev produceret omkring 60 mio. m2 keramiske fliser i USA og ikke 600 mio. m2 som angivet i betragtning 51 i forordningen om midlertidig told. Dette blev verificeret og viste sig at være korrekt.
(59)
Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt valget af USA som referenceland er passende, når henses til det væsentligt lavere produktionsniveau, skal det understreges, at det amerikanske marked er stærkt konkurrencepræget, idet der findes adskillige lokale produktionsvirksomheder, og importen er stor. Som nævnt i betragtning 52 i forordningen om midlertidig told er der desuden intet, der tyder på, at ikke-toldmæssige handelshindringer vil begrænse konkurrencen på markedet i væsentlig grad. Derfor må det fortsat konkluderes, at USA, trods den lavere produktionsmængde, er et passende referenceland.
(60)
To importører hævdede, at enhedssalgspriserne på amerikansk producerede fliser på det amerikanske hjemmemarked var langt højere end på EU-markedet, og når de blev sammenlignet med eksportpriserne, måtte der opstå mistanke om dumping. Dette argument blev fundet irrelevant for denne procedure, eftersom sådanne påstande, hvis det antages, at der findes umiddelbare beviser for dem, kun vil kunne undersøges til bunds i en særskilt antidumpingprocedure vedrørende USA. Der blev derfor set bort herfra.
(61)
Disse importører hævdede endvidere, at den samarbejdsvillige amerikanske producent var ejet af eller tilknyttet EU-producenter, hvorfor undersøgelsen var mangelfuld, da dataene ikke stammede fra uafhængige kilder.
(62)
Der erindres om, at dataene fra den samarbejdsvillige amerikanske producent blev verificeret på stedet. Derfor blev denne påstand fundet irrelevant, og der blev set bort herfra.
(63)
Disse importører hævdede desuden, at de amerikanske eksportmængder var begrænsede. Dette argument blev betragtet som irrelevant for valget af referenceland, da referencelandets data benyttes til beregne den normale værdi og ikke eksportpriser. Det blev derfor afvist.
(64)
Endelig hævdede de samme importører, at den fortrolige behandling af navnet på den samarbejdsvillige producent i referencelandet og af oplysninger om dennes produktionsmængde, -værdi og -kvalitet ikke var berettiget. Der erindres om, at den samarbejdsvillige producent i referencelandet havde anmodet om fortrolig behandling af frygt for kommercielle gengældelsesaktioner, og anmodningen blev fundet velbegrundet. Det kan heller ikke udelukkes, at udleveringen af de data, som importørerne anmoder om, selv i intervaller, kan føre til afsløring af producenten i referencelandet. Der blev derfor set bort fra importørernes påstand.
(65)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gentog ovennævnte to importører en række af de påstande, som de tidligere havde fremsat, men uden at føre yderligere bevis for påstandene. Derfor afvises deres påstande fortsat.
(66)
Disse to importører hævdede desuden også, at eftersom den samarbejdsvillige amerikanske producent angiveligt kontrolleres af en EU-producent, var det forkert at vælge denne amerikanske virksomhed som en passende producent i referencelandet. De hævdede især, at den amerikanske virksomhed ikke er økonomisk uafhængig og derfor ikke kan tjene som et benchmark for dumping. Importørerne begrunder dette med en henvisning til grundforordningens artikel 2, stk. 1, tredje og fjerde afsnit. Som svar herpå skal der først og fremmest gøres opmærksom på, at som nævnt i betragtning 23 i forordningen om midlertidig told og i betragtning 69 nedenfor har den samarbejdsvillige amerikanske producent anmodet om fortrolig behandling af sin identitet, og at denne anmodning er blevet imødekommet. Under disse omstændigheder kan det hverken be- eller afkræftes, at der eksisterer et forretningsmæssigt forhold mellem den amerikanske virksomhed og en EU-producent. Det skal imidlertid bemærkes, at ovennævnte bestemmelser i grundforordningen vedrører den måde, hvorpå en undersøgt virksomheds salgspriser skal behandles, når den sælger til en forretningsmæssigt forbundet part. De vedrører ikke spørgsmålet om en mulig forretningsmæssig forbindelse mellem en producent i et referenceland og en EU-producent. Derfor afvises påstanden.
(67)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger fremførte en sammenslutning af importører flere påstande. For det første hævdede de, at de amerikanske producenters angiveligt lave salgsmængde på deres hjemmemarked sammenlignet med den kinesiske eksport til Unionen betød, at USA var et uegnet referencelandsmarked. I den forbindelse skal det nævnes, at ved undersøgelsen af mulige referencelande er konkurrenceniveauet i disse lande blandt andet et af de elementer, der bliver undersøgt. Den indenlandske erhvervsgrens indenlandske salg og importen fra det undersøgte land skal ikke nødvendigvis ligge på samme niveau, for at et land kan betragtes som et passende referenceland. Hvad angår disse påstande og med henblik på denne undersøgelse blev det amerikanske marked som nævnt i betragtning 59 anset for at være tilstrækkelig konkurrencepræget til at være et passende valg. Derfor afvises denne påstand.
(68)
Importørsammenslutningen fremførte også, at den ikke anså den kendsgerning, at der var en betydelig import til det amerikanske marked, som værende relevant for valget af USA som referenceland. Hertil skal det bemærkes, at importniveauet rent faktisk er en af de vigtige faktorer, der bliver undersøgt i forbindelse med valget af et passende referenceland. Kombinationen af en indenlandsk produktion og en betydelige importmængder bidrager til at skabe konkurrence på et marked, som nævnt i betragtning 59. Derfor afvises denne påstand.
(69)
Importørsammenslutningen ønskede også at vide, hvordan den samarbejdsvillige producent fra referencelandet havde ført bevis for risikoen for kommercielle gengældelsesaktioner som nævnt i betragtning 64. I den forbindelse pointerede den amerikanske virksomhed, at der findes adskillige kinesiske eksporterende producenter af keramiske fliser på det amerikanske marked, med hvilke den amerikanske virksomhed konkurrerer om de samme kunder. Under disse omstændigheder frygtede den amerikanske virksomhed kommercielle gengældelsesaktioner, hvis dens identitet blev afsløret. Med hensyn til beviserne for denne risiko for gengældelsesaktioner skal det bemærkes, at den potentielle risiko som følge af, at den amerikanske virksomhed og de kinesiske eksporterende producenter, der er aktive på det amerikanske marked, konkurrerer om de samme kunder, blev fundet plausibel. Derfor blev virksomhedens anmodning om anonymitet accepteret.
(70)
Sammenslutningen hævdede også, at eftersom den gennemsnitlige indenlandske salgspris i USA på de indenlandsk producerede keramiske fliser angiveligt var adskillige gange højere end prisen på EU-importen fra Kina, var den amerikanske vare ikke den »samme vare« som den vare, der importeres fra Kina. Selv om der er forskel på de to priser, er der ingen grund til at anse den amerikanske vare for ikke at være identisk med den pågældende vare. Som nævnt i betragtning 32 i forordningen om midlertidig told blev det konkluderet, at den pågældende vare og bl.a. den vare, der fremstilles og sælges på det indenlandske marked i USA, har de samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og samme grundlæggende anvendelsesformål. Derfor betragtes de som identiske varer, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4. Sammenslutningens påstand afvises derfor.
(71)
Sammenslutningen ønskede endelig at vide, hvorfor Unionen ikke blev betragtet som et passende referenceland, når ingen andre tredjelande end USA havde været samarbejdsvillige. I den forbindelse skal det siges, at eftersom USA blev betragtet som et passende referenceland, jf. betragtning 59, var der ikke behov for at undersøge eventuelle andre egnede markeder. Derfor afvises sammenslutningens påstand.
(72)
Der blev ikke fremsat yderligere bemærkninger, og det bekræftes derfor, at valget af USA som referenceland var hensigtsmæssigt og rimeligt i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), og betragtning 45-54 i forordningen om midlertidig told bekræftes hermed.
4.2. Fastsættelse af den normale værdi
(73)
To importører hævdede, at uden oplysninger om den amerikanske producents produktionsmængde kunne de interesserede parter ikke kontrollere, om der på grund af stordriftsfordele kunne være en betydelig forskel mellem den amerikanske producents produktionsomkostninger og produktionsomkostningerne for de kinesiske producenter i stikprøven, der hvert år producerede over 10 mio. m2 keramiske fliser. Disse importører hævdede desuden, at referenceproducentens og de kinesiske producenters produktionsmængder ikke kunne sammenlignes på grund af den lavere produktionsmængde hos referenceproducenten eller i referencelandet. Der erindres om, at oplysningerne om den samarbejdsvillige referenceproducents produktionsmængde er fortrolige og derfor ikke kan videregives. Der erindres også om, at den kinesiske erhvervsgren er særdeles fragmenteret og hovedsagelig består af små og mellemstore virksomheder. Disse argumenter blev derfor anset for at være ubegrundede.
(74)
Disse importører påpegede, at eftersom det i artikel 2, stk. 1, andet afsnit, i grundforordningen er fastsat, at den normale værdi skal fastsættes på grundlag af »andre sælgeres eller producenters« priser, var det ukorrekt at fastsætte den normale værdi på grundlag af en enkelt virksomheds data.
(75)
I den forbindelse erindres der om, at denne procedure vedrører import fra et land uden markedsøkonomi, hvor den normale værdi fastsættes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a). Påstanden blev derfor afvist.
(76)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger fremførte en importørsammenslutning, at den ikke mente, at den normale værdi i et referenceland kunne baseres på data fra en enkelt virksomhed. Af de årsager, der er beskrevet i betragtning 75, blev denne påstand dog afvist.
(77)
Endelig hævdede disse importører, at referenceproducentens vare ikke var repræsentativ, da den udelukkende var rettet mod den dyre ende af markedet. Eftersom referenceproducentens anmodning om fortrolighed er blevet imødekommet, kan denne påstand hverken be- eller afkræftes. Selv om denne påstand var korrekt, blev der som forklaret i betragtning 61 i forordningen om midlertidig told under alle omstændigheder foretaget de nødvendige justeringer af den beregnede normale værdi for at tage hensyn til alle typer fliser, herunder fliser beregnet til videresalg under et andet navn (re-sale branding). Denne påstand blev derfor ikke fundet berettiget og blev derfor afvist.
4.3. Eksportpris
(78)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en af de eksporterende producenter, at salget af bestemte typer keramiske fliser til Unionen i UP var blevet fejlklassificeret af Kommissionens tjenestegrene, og at virksomhedens dumpingmargen derfor burde korrigeres. I den forbindelse blev det under kontrolbesøget hos virksomheden fastslået, at virksomheden havde fejlklassificeret bestemte keramiske fliser, og virksomheden blev underrettet herom. De blev derpå omklassificeret korrekt med det formål at foretage en præcis dumpingberegning. Derfor afvises virksomhedens påstand.
(79)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede den samme eksporterende producent, at der var blevet set bort fra bestemte eksportsalgstransaktioner til Unionen i UP ved beregningen af virksomhedens dumpingmargen. I den forbindelse blev det konstateret, at der var blevet set bort fra disse transaktioner, fordi faktureringsdatoerne lå efter ophøret af UP. Derfor afvises virksomhedens påstand.
(80)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende eksportpriser, bekræftes betragtning 59 i forordningen om midlertidig told.
4.4. Sammenligning
(81)
Der blev fremsat bemærkninger vedrørende sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen.
(82)
En af de eksporterende producenter hævdede, at der ved beregningen af vedkommendes cif-værdi burde tages hensyn til, at eksportsalget foregik via ikke forretningsmæssigt forbundne forhandlere. Den pågældende fik medhold heri, og vedkommendes cif-værdier blev efterfølgende genberegnet. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede klageren, at eksportpriserne ikke burde have været genberegnet, da oplysningerne fra de ikke forretningsmæssigt forbundne forhandlere ikke var pålidelige, fordi det angiveligt kun var nogle af de forhandlere, som den eksporterende producent solgte igennem, der havde afgivet oplysninger. Det blev imidlertid konstateret, at alle de ikke forretningsmæssigt forbundne forhandlere, som den eksporterende producent solgte igennem, havde afgivet prisoplysninger. Derfor afvises påstanden.
(83)
En anden eksporterende producent hævdede, at der ikke var blevet taget korrekt hensyn til forsikringsomkostningerne ved beregningen af vedkommendes cif-værdi. Den pågældende eksportør fik medhold heri, og vedkommendes cif-værdier blev korrigeret i overensstemmelse hermed.
(84)
En gruppe af eksporterende virksomheder hævdede, at de forsikringsomkostninger, der indgik i deres cif-værdier, var blevet fejlberegnet. De fik medhold heri, og cif-værdierne blev derfor genberegnet. Det blev desuden konstateret, at for en af virksomhederne i gruppen var der ikke blevet taget hensyn til håndteringsomkostninger ved beregningen af ab fabrik-værdien. Dette blev også korrigeret.
(85)
To importører hævdede, at der ved beregningen af eksportpriser burde have været taget hensyn til udviklingen i dollarkursen i UP. Der erindres imidlertid om, at der i overensstemmelse med Kommissionens normale praksis er blevet anvendt månedlige vekselkurser i forbindelse med valutaomregninger i UP. Der blev derfor rent faktisk taget hensyn til valutakursudviklingen i UP.
(86)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en af de eksporterende producenter, at eftersom den normale værdi var baseret på data fra en enkelt producent i referencelandet, og der derfor af fortrolighedshensyn ikke kunne oplyses præcise data, var det meget vigtigt at foretage de fornødne justeringer for at sikre varesammenlignelighed med henblik på dumpingberegningerne. Som nævnt i betragtning 61 i forordningen om midlertidig told blev der således foretaget de nødvendige justeringer for at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen.
(87)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede to importører, at den samarbejdsvillige amerikanske producent udelukkende betjener den dyre ende af markedet for keramiske fliser, mens de kinesiske eksporterende producenter betjener den billige ende af markedet. Med hensyn til at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen hævdede disse importører, at de ikke havde modtaget oplysninger om de nødvendige justeringer i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10. I den forbindelse skal det bemærkes, at betragtning 61 i forordningen om midlertidig told giver en forklaring på de justeringer, der blev foretaget for at sikre en rimelig sammenligning.
4.5. Dumpingmargener for samarbejdsvillige eksportører i stikprøven
(88)
Under hensyntagen til alle ovenstående bemærkninger blev de endelige dumpingmargener for samarbejdsvillige producenter i stikprøven, udtrykt som en procentdel af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, fastsat til følgende:
Virksomhed/gruppe
Endelig dumpingmargen
Shandong Yadi Co. Ltd.
36,5 %
Xinruncheng Group
29,3 %
Wonderful Group
26,3 %
Heyuan Becarry Co. Ltd.
67,7 %
4.6. Dumpingmargener for alle andre samarbejdsvillige eksporterende producenter
(89)
Som følge af ændringerne af beregningen af dumpingmargenerne, jf. betragtning 88, udgør den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for stikprøven, som er baseret på dumpingmargenerne for stikprøvens fire samarbejdsvillige eksporterende producenter, 30,6 %. I den forbindelse skal det bemærkes, at for Heyuan Becarry Co. Ltd., som hverken blev indrømmet markedsøkonomisk behandling eller individuel behandling, blev der beregnet en dumpingmargen som beskrevet i betragtning 88 i forordningen om midlertidig told. I overensstemmelse med artikel 9, stk. 6, første punktum, i grundforordningen blev denne dumpingmargen benyttet til at beregne den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for parterne i stikprøven og anvendt på samarbejdsvillige eksportører uden for stikprøven. Da Heyuan Becarry Co. Ltd. desuden ikke blev indrømmet markedsøkonomisk behandling, og det blev konstateret, at virksomhedens beslutninger om eksportsalg var underlagt betydelig statslig indgriben, bør den told, der pålægges import fra Heyuan Becarry Co. Ltd. være den samme som den, der pålægges samarbejdsvillige eksportører, som ikke indgik i stikprøven.
(90)
Med hensyn til metoden til beregning af dumpingmargenen for Heyuan Becarry Co. Ltd, der som tidligere nævnt var en samarbejdsvillig eksporterende producent, der indgik i stikprøven, men ikke blev indrømmet individuel behandling, jf. betragtning 65 i forordningen om midlertidig told, bør henvisningen i nævnte betragtning til betragtning 64 i forordningen om midlertidig told i stedet læses som en henvisning til betragtning 62.
4.7. Dumpingmargen for virksomheder, der har anmodet om individuel undersøgelse
(91)
For den virksomhed, der er nævnt i betragtning 51-54, og som blev undersøgt individuelt, vil den landsdækkende dumpingmargen finde anvendelse, jf. artikel 18 i grundforordningen.
4.8. Dumpingmargener for alle andre ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter
(92)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende beregningen af dumpingmargenen for alle andre eksporterende producenter, bekræftes konklusionerne i betragtning 66 og 67 i forordningen om midlertidig told hermed.
(93)
Når der tages hensyn til bemærkningerne i betragtning 81-85, fastsættes den landsdækkende dumpingmargen til 69,7 %.
4.9. Bemærkninger til listen over samarbejdsvillige eksportører
(94)
En række påstande, der blev modtaget, anførte, at 13 af de eksporterende producenter, der er omfattet af den vejede gennemsnitlige midlertidige toldsats i henhold til forordningen om midlertidig told, jf. bilaget hertil, kun var forhandlere og ikke producenter og derfor ikke burde optræde i bilaget.
(95)
En nærmere undersøgelse af sagen viste, at disse påstande var korrekte for fem virksomheders vedkommende. Disse virksomheder blev underrettet om, at det var hensigten at fjerne dem fra det pågældende bilag, og de fik mulighed for at fremsætte bemærkninger hertil. Tre af disse virksomheder fremsatte ikke yderligere bemærkninger, mens to virksomheder fremførte nye påstande herom. Disse nye påstande indeholdt ikke tilstrækkelige beviser for, at disse virksomheder rent faktisk var eksporterende producenter af den pågældende vare, og de blev derfor afvist. De fem virksomheder blev således fjernet fra listen over virksomheder, der er omfattet af den vejede gennemsnitlige endelige toldsats.
4.10. Hændelser efter UP
(96)
Efter offentliggørelsen af de foreløbige resultater blev forholdet mellem en gruppe af to samarbejdsvillige eksporterende producenter angiveligt afbrudt på grund af ændringer i ejerstrukturen. Som følge heraf anmodede en af disse virksomheder om en individuel toldsats, som var uafhængig af den anden virksomheds toldsats.
(97)
Ud fra de indkomne oplysninger ser det ud til, at forbindelserne mellem disse to virksomheder blev afbrudt efter UP. Det vil være nødvendigt at foretage en nærmere undersøgelse af virkningerne af denne angivelige opsplitning af gruppestrukturen samt af anmodningen fra den ene af virksomhederne om at blive omfattet af en individuel toldsats. Hvis en af virksomhederne eller de begge skulle anmode om at få deres situation efter den angivelige opsplitning taget op til ny vurdering, vil dette kunne ske i god tid i overensstemmelse med grundforordningen. Derfor afvises virksomhedens anmodning om at blive omfattet af en individuel told i denne undersøgelse.
(98)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede klageren, at en af de forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter, jf. betragtning 97, burde være omfattet af en særskilt told, fordi der var beviser på, at producenten praktiserede dumping i større udstrækning end den anden eksporterende producent. I den forbindelse skal det bemærkes, at hvis der for eksporterende producenter, som er forretningsmæssigt forbundne i UP, ikke beregnes en enkelt vejet gennemsnitlig dumpingmargen og told for dem, vil det kunne give anledning til, at den eksporterende producent, der er omfattet af den højere toldsats, omgår tolden. Da det blev konstateret, at de to eksporterende producenter, der var omfattet af denne undersøgelse, var forretningsmæssigt forbundne i UP, er der ingen grund til at operere med særskilt told for hver af dem. Hvis en af virksomhederne eller de begge anmoder om at få deres situation efter den angivelige opsplitning taget op til ny vurdering, kan dette ske i overensstemmelse med grundforordningen, som nævnt i betragtning 97. Derfor afvises klagerens påstand.
D. SKADE
1. EU-produktionen og EU-erhvervsgrenen
(99)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger eller nye konklusioner vedrørende EU-produktionen og EU-erhvervsgrenen, bekræftes konklusionerne i betragtning 68-70 i forordningen om midlertidig told hermed.
1.1. Forbruget i Unionen
(100)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger eller konklusioner vedrørende forbruget i Unionen, bekræftes konklusionerne i betragtning 71 og 72 i forordningen om midlertidig told hermed.
2. Import fra Kina
(101)
En af de interesserede parter betvivlede analysen af importen med en påstand om, at hverken klagen eller forordningen om midlertidig told indeholdt oplysninger om importmængden, idet et mål i m2 er et arealmål og ikke et rummål.
(102)
En anden interesseret part hævdede, at udviklingen i pris og mængde for importen fra Kina blot afspejlede normale udsving i handlen og derfor ikke var udtryk for de kinesiske eksportørers adfærd i henseende til dumping.
(103)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger betvivlede en af parterne Eurostat-statistikkernes pålidelighed og hævdede, at de reelle priser i forbindelse med import fra Kina er højere og derfor sammenlignelige med priserne ved import fra andre tredjelande. Det blev desuden hævdet, at dette ville have indflydelse på de fastsatte dumpingmargener.
(104)
En anden af de interesserede parter hævdede, at dens egen analyse af Eurostats statistikker angående markedsandele og importpriser afveg en anelse fra værdierne i forordningen om midlertidig told, og at disse resultater derfor burde ændres.
(105)
En anden af de interesserede parter hævdede, at Kommissionens tjenestegrene havde undladt at tage hensyn til prisstigningen på importen fra Kina efter UP, altså i 2010.
(106)
Med hensyn til påstanden vedrørende den måleenhed, der er benyttet til bestemmelse af importmængder, skal der ved udtrykket »omfang« i grundforordningens artikel 3, stk. 2, forstås »mængde« snarere end »rumfang«. For hver vare bør der benyttes den mest repræsentative måleenhed. Hvad angår den pågældende vare, benytter virksomhederne på verdensmarkedet konsekvent kvadratmeter (m2). Derfor blev denne enhed anset for at være den mest hensigtsmæssige i forbindelse med denne undersøgelse, hvorfor påstanden i den henseende afvises.
(107)
Med hensyn til udviklingen i pris og mængde for importen fra Kina er det sandt, at variationerne er begrænsede, når de anskues i absolutte termer. Importen fra Kina faldt med 3 % i den betragtede periode. Konklusionen vedrørende omfanget af importen fra Kina skal imidlertid ses på baggrund af et samlet fald i forbruget på EU-markedet. Det forhold, at importen fra Kina kun faldt med 3 % i denne periode, hvor det samlede forbrug faldt med 29 %, havde tydeligvis en indvirkning på deres tilstedeværelse på EU-markedet. Ved at opretholde en stabil import kunne importen fra Kina således vinde markedsandele, mens andre aktører mistede markedsandele.
(108)
Hvad angår udviklingen i de kinesiske priser, var de gennemsnitlige importpriser i betragtning 73 i forordningen om midlertidig told baseret på statistikker fra Eurostat. Der er blevet rejst tvivl om nøjagtigheden af de gennemsnitlige importpriser i visse medlemsstater, men de officielle statistikker er ikke blevet ændret. Under alle omstændigheder erindres der om, at tallene fra Eurostat kun blev brugt til at fastslå en generel tendens, og at selv om priserne på importen fra Kina blev opjusteret, ville skadesbilledet som helhed forblive det samme med høje margener for underbud og målprisunderbud. I den forbindelse skal det bemærkes, at der ved beregningen af både skades- og dumpingmargener ikke blev brugt tal fra Eurostat. Der er kun blevet brugt verificerede data fra virksomheder, der er blevet besøgt, til at fastslå størrelsen af margenerne. Så selv om der skulle kunne findes statistiske uoverensstemmelser, vil det ikke få konsekvenser for størrelsen af de oplyste margener.
(109)
For så vidt angår påstanden om, at Kommissionens tjenestegrene har undladt at tage hensyn Eurostats tal fra 2010, kan der ikke gives medhold heri, da tallet for UP inkluderede første kvartal af 2010. Tallene for andet, tredje og fjerde kvartal af 2010 vedrører perioden efter UP og skal derfor ikke tages med i betragtning. Selv om disse tal tages med i betragtning, viser importstatistikkerne også en stigning i priserne på importen fra tredjelande, hvilket tyder på, at dette var en generel tendens og ikke specifikt begrænset til importen fra Kina.
3. Prisunderbud
(110)
Der erindres om, at i den indledende fase blev underbud som nævnt i betragtning 76 i forordningen om midlertidig told defineret som de vejede gennemsnitlige salgspriser for hver varetype, som EU-producenterne solgte til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik, sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser for import fra Kina ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet, fastsat på cif-basis med en passende justering for gældende told og omkostninger efter importen og handelsled.
(111)
En af parterne hævdede, at de eksportprisberegninger, som parterne blev informeret om, ikke stemte overens med forklaringen i betragtning 76 i forordningen om midlertidig told. Efter en nærmere undersøgelse kan det bekræftes, at teksten i nævnte betragtning indeholdt en fejl. I den indledende fase blev handelsleddet rent faktisk justeret til EU-producenternes ab fabrik-priser til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, og beregningen af den gennemsnitlige importpris blev ikke justeret for omkostninger efter importen. I den endelige fase blev cif-prisen, Unionens grænse, for det pågældende lands eksporterende producenter justeret for gældende told og omkostninger efter importen (import-, transport- og lageromkostninger, som importører pådrager sig i EU-havne før videresalg) på basis af oplysningerne fra de samarbejdsvillige ikke forretningsmæssigt forbundne importører.
(112)
En anden part hævdede, at når priserne blev nedjusteret for at tage hensyn til udgifterne til distribution/markedsføring, ville de svare til de kinesiske eksportpriser. I den indledende beregning var disse justeringer dog allerede medtaget. Derfor blev denne påstand fundet uberettiget og afvist.
(113)
I forbindelse med undersøgelsen blev der afsløret underbudsniveauer på mellem 43,2 % og 55,7 %, hvilket afviger en anelse fra den første beregning (se betragtning 77 i forordningen om midlertidig told). Årsagen til denne ændring ligger i beregningen af en ny cif-værdi for den eksporterende producent, der er nævnt i betragtning 83-85, og beregningen af en individuel cif-eksportpris for den eksporterende producent Kito Group, der er nævnt i betragtning 51.
4. Import fra andre tredjelande end Kina
(114)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger eller konklusioner vedrørende importen fra andre tredjelande end Kina, bekræftes konklusionerne i betragtning 78-80 i forordningen om midlertidig told hermed.
5. EU-erhvervsgrenens situation
5.1. Makroøkonomiske indikatorer
5.1.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(115)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger eller konklusioner vedrørende produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse, bekræftes konklusionerne i betragtning 84 og 85 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.1.2. Salgsmængder og markedsandel
(116)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger eller konklusioner vedrørende salgsmængder og markedsandel, bekræftes konklusionerne i betragtning 86 og 87 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.1.3. Beskæftigelse og produktivitet
(117)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger eller konklusioner vedrørende beskæftigelse og produktivitet, bekræftes konklusionerne i betragtning 88 og 89 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.1.4. Dumpingmargenens størrelse
(118)
Betragtning 88-93 indeholder de nærmere detaljer vedrørende dumpingmargenerne. Det bekræftes, at alle de fastslåede margener ligger væsentligt over bagatelgrænsen. I betragtning af omfanget af og priserne på dumpingimporten kan det derfor bekræftes, at virkningerne af den faktiske dumpingmargen ikke kan betragtes som værende ubetydelige.
5.2. Mikroøkonomiske indikatorer
5.2.1. Lagerbeholdninger
(119)
En af parterne nærede tvivl med hensyn til korrektheden af dataene i betragtning 93-95 i forordningen om midlertidig told. Den pågældende part hævdede, at værdien af lagerbeholdninger i procent af produktionen i hele den betragtede periode var betydeligt lavere end angivet i tabel 10 i samme forordning. Disse beregninger blev gennemgået på ny, og det viste sig, at kun procenterne for 2009 og UP var fejlberegnet, og at lagerprocenterne i disse perioder rent faktisk var en anelse højere end først angivet. Der er en korrekt version af denne beregning i denne forordnings tabel 1.
(120)
Samme part hævdede, at hvis EU-erhvervsgrenen blev tvunget til at øge sin lagerbeholdning indtil seks måneders produktion som nævnt i betragtning 94 i forordningen om midlertidig told, ville dette repræsentere en lagerprocent på 50 % i forhold til den samlede produktion og ikke 59 % som angivet i tabel 10 i forordningen om midlertidig told.
(121)
I den forbindelse skal det understreges, at analyserne i betragtning 93 og 94 i forordningen om midlertidig told var komplementære, men ikke identiske. Den første analyse viste lagerprocenten for stikprøvevirksomhederne målt i kvadratmeter sammenlignet med stikprøvevirksomhedernes produktion, ligeledes mål i kvadratmeter (61 % i UP). Den anden analyse, ligeledes for stikprøvevirksomhederne, viste, hvor mange måneders produktion der var på lager i forhold til årets tolv måneder (50 % i UP).
(122)
Andre analyser gjorde det muligt at finjustere vurderingen af udviklingen i antallet af måneders produktion, der var på lager. I 2007 havde producenterne i stikprøven omkring fem måneders produktion på lager (43 %), men presset fra dumpingimporten tvang dem til at øge deres lagre til over syv måneders produktion (svarende til 61 % af den samlede årlige produktion) i UP. Tabel 1 viser også lagermængderne opgjort i antal måneder i forhold til den årlige produktion.
(123)
Tabel 1
Lagerbeholdninger
2007
2008
2009
UP
Lagre (1 000 m2)
48 554
50 871
39 689
41 887
Indeks (2007 = 100)
100
105
82
86
Lagre i % af produktionen
43 %
49 %
56 %
61 %
Indeks (2007 = 100)
100
113
130
142
Antal måneder på lager sammenlignet med årsproduktionen
5,2
5,9
6,7
7,4
Indeks (2007 = 100)
100
113
130
142
Procentdel af måneder på lager (tolvmånedersbasis)
43 %
49 %
56 %
61 %
(124)
Konklusionen, der siger, at lagerudviklingen vidner om en skadelig situation, bekræftes derfor.
5.2.2. Salgspriser
(125)
Som allerede nævnt i betragtning 20 betvivlede en af de interesserede parter konklusionerne i betragtning 96-99 i forordningen om midlertidig told vedrørende EU-erhvervsgrenens salgspriser, idet det blev hævdet, at Kommissionen i forbindelse med beregningen af EU-enhedsprisen ikke havde medtaget producenter i Polen og Tjekkiet, hvorfor konklusionerne ikke var i overensstemmelse med de foreliggende offentlige data.
(126)
Som svar på denne påstand blev der foretaget en simulation, hvori indgik salgspriserne i Polen, der tegner sig for ca. 10 % af den samlede produktion i Unionen. Der foreligger endnu ingen simulation for Tjekkiet, hvis produktion udgør mindre end 3 % af den samlede produktion i Unionen. Simulationen viste, at selv hvis de polske priser tages med i betragtning, ændrer slutresultatet sig ikke nævneværdigt. For at sikre sammenlignelighed med de kinesiske salgspriser beregnede Kommissionen i overensstemmelse med sin sædvanlige metode EU-erhvervsgrenens salgspriser efter at have foretaget de relevante justeringer for at nå frem til priserne for den første uafhængige kunde.
(127)
En af de interesserede parter mente, at ræsonnementet i betragtning 97 i forordningen om midlertidig told, hvori det forklares, at EU-erhvervsgrenen var tvunget til at sælge mindre mængder og tilbyde et større varesortiment, var forkert, fordi EU-erhvervsgrenen i så fald skulle have mistet langt mere end 2 % af sin markedsandel.
(128)
Det skal bemærkes, at der ikke nødvendigvis sker tab af en stor markedsandel, når der fokuseres på salg af mindre partier. For det første har EU-erhvervsgrenen ikke været fuldstændig fortrængt fra markedet for store, ensartede varepartier, uanset den kendsgerning, at presset fra lavprisimport fra Kina er særlig stort i denne sektor. For det andet var EU-erhvervsgrenen i stand til at opretholde sin tilstedeværelse på hele markedet ved at presse sine salgspriser og producere et dyrere varesortiment, hvilket førte til faldende fortjeneste som nævnt i betragtning 100 i forordningen om midlertidig told. At EU-erhvervsgrenen ikke mistede en større andel af markedet, kan forklares ved, at den havde valgt at blive på markedet trods pristrykket fra Kina.
5.2.3. Rentabilitet, likviditet, investeringsafkast og lønninger
(129)
En af parterne mente, at der er store forskelle i rentabiliteten mellem store og små virksomheder. Derfor blev det hævdet, at den gennemsnitlige fortjeneste skulle betragtes som værende ikke repræsentativ, da stikprøven kun indeholdt data fra en enkelt stor virksomhed.
(130)
En anden part hævdede, at de store EU-producenter er finansielt sunde. Samme part hævdede, at der ikke kunne påvises nogen generel skade, eftersom der ikke var noget tab, selv når de små virksomheder blev tilføjet i den gennemsnitlige fortjenstmargen for EU-erhvervsgrenen, sådan som det fremgår af betragtning 101 og tabel 12 i forordningen om midlertidig told.
(131)
Det skal bemærkes, at for at sikre sammenhæng mellem resultaterne og repræsentativiteten af stikprøveudtagningen er alle skadesindikatorerne (inkl. fortjeneste) blevet vægtet i forhold til hver enkelt segments andel af den samlede produktion i Unionen. På den anden side er det bekræftet, at den store virksomhed er repræsentativ for situationen i det øvre segment. Derfor er de samlede indikatorer, sådan som de fremgår af analysen af virksomhederne i stikprøven, repræsentative for situationen i hele EU-erhvervsgrenen, og ovennævnte påstand må derfor afvises.
(132)
Hvad angår påstanden om, at de store virksomheder ikke har lidt skade, skal det bemærkes, at analysen ifølge artikel 4, stk. 1, i grundforordningen bør gennemføres for EU-erhvervsgrenen som helhed og ikke blot for visse grupper eller typer af virksomheder. Som allerede nævnt i betragtning 130 betyder den kendsgerning, at der ikke er lidt noget tab i UP, ikke i sig selv, at der ikke er sket skade.
5.2.4. Produktionsomkostninger
(133)
En af de interesserede parter gjorde indsigelse mod konklusionen om, at EU-erhvervsgrenens produktionsomkostninger var steget med 14 % som følge af en stigning i lagerbeholdningerne og en ændring i varesortimentet. Ifølge denne part holder denne konklusion ikke, da lagerbeholdningsniveauer og varesortiment ikke udgør en del af produktionsomkostningerne.
(134)
Denne påstand må afvises, eftersom høje lagerbeholdningsniveauer udgør en betragtelig finansiel omkostning, som indgår i analysen af produktionsomkostningerne. I øvrigt giver den gentagne ændring i varesortimentet ekstra produktionsomkostninger, da producenten ofte må ændre produktionsprocessen. Det kan være bekosteligt, eftersom det giver anledning til tomgang og en ikke optimal anvendelse af maskinerne.
6. Konklusion vedrørende skade
(135)
En af de interesserede parter anfægtede konklusionen i betragtning 107 i forordningen om midlertidig told, om at faldet i forbruget havde en negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenen. Ifølge denne part kunne der ikke være tale om skade som følge af faldet i forbruget, da den samlede markedsandel var uændret.
(136)
Med hensyn til bemærkningen vedrørende stabiliteten for EU-producenternes markedsandel til trods for det faldende forbrug skal det bemærkes, at markedsandelen ikke er den eneste relevante skadesindikator. Det lykkedes for EU-producenterne at opretholde deres andel på EU-markedet, men det var på bekostning af rentabiliteten, som faldt i den betragtede periode. Det kan derfor ikke konkluderes, at stabiliteten for EU-producenternes markedsandel udelukker, at der er sket skade.
(137)
På baggrund af ovenstående bekræftes konklusionerne om skade i betragtning 107-111 i forordningen om midlertidig told hermed.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(138)
Kommissionen modtog bemærkninger vedrørende de foreløbige konklusioner med hensyn til årsagssammenhæng. Disse bemærkninger var en gentagelse af bemærkninger, der allerede var fremsat i forordningen om midlertidig told i betragtning 128-132 om selvforskyldt skade. Der er ikke indkommet nye beviser, som vil kunne ændre de foreløbige konklusioner. Konklusionerne i betragtning 135 og 136 i forordningen om midlertidig told bekræftes derfor.
1. Virkninger af importen fra Kina
(139)
I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, blev det i den midlertidige fase undersøgt, om dumpingimporten af den pågældende vare med oprindelse i Kina havde forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade.
(140)
Nogle parter hævdede, at nedgangen i EU-erhvervsgrenens produktion og salg skyldtes faldende forbrug. Det blev også hævdet, at virkningerne af importen fra Kina må have været begrænset, eftersom den kinesiske markedsandel kun steg med 1,6 %, og herudaf kan højst 1 % have berørt EU-erhvervsgrenens markedsandel.
(141)
I den forbindelse erindres der om, at undersøgelsen viste et sammenfald i tid mellem den stigende markedsandel for importen fra Kina og faldet i EU-erhvervsgrenens fortjeneste og en stigning i lagerbeholdningerne. I øvrigt er det ikke kun en øget markedsandel, som har lagt pres på EU-erhvervsgrenen, men i højere grad prisadfærden og de høje underbudsniveauer hos de kinesiske eksporterende producenter.
(142)
Som nævnt i betragtning 113 afslørede undersøgelsen betydelige prisunderbudsniveauer. Den viste også, at EU-erhvervsgrenen og EU-importørerne i vidt omfang solgte til de samme kunder, hvilket betød, at EU-erhvervsgrenen var i direkte konkurrence med dumpingimporten i forbindelse med ordrer.
(143)
Alt i alt viser dette, at det var pristrykket og ikke kun importmængden, som var årsag til faldet i EU-erhvervsgrenens rentabilitetstal og forværringen af de fleste skadesindikatorer.
2. Mangel på konkurrence mellem fliser produceret i Unionen og dumpingimporterede fliser fra Kina
(144)
Mange af de interesserede parter hævdede, at importen af keramiske fliser fra Kina ikke har kunnet forvolde EU-erhvervsgrenen skade, da de ikke er sammenlignelige. I den forbindelse blev det fremført, at keramiske fliser fra Kina forsyner markedet med homogene varer, hvorimod EU-erhvervsgrenen producerer efter ordre i mindre partier. Det blev også fremført, at den kinesiske erhvervsgren og EU-erhvervsgrenen ikke er i konkurrence med hinanden, da den kinesiske erhvervsgren er rettet mod lav- til mellemprissegmentet, hvorimod EU-erhvervsgrenen er rettet mod mellem- til højprissegmentet. EU-erhvervsgrenens begrænsede tab af markedsandel blev fremført som bevis herfor.
(145)
Der blev ikke forelagt noget væsentligt bevis til støtte for ovenstående påstande, men det blev dog nøje undersøgt, om importen fra Kina rent faktisk konkurrerede med fliser produceret i Unionen.
(146)
I den forbindelse skal det bemærkes, at Kommissionen har foretaget meget detaljerede sammenligninger, hvor der er skelnet mellem hundredvis af forskellige flisetyper. I den foreliggende sag viste undersøgelsen, at EU-erhvervsgrenen og eksportørerne havde en stor mængde sammenlignelige typer. Det viser klart, at EU-erhvervsgrenen og importen fra Kina er i konkurrence med hinanden hvad angår varetyper. Der erindres også om, at det i undersøgelsen er blevet fastslået, at EU-erhvervsgrenen og de eksporterende producenter er i direkte konkurrence med hinanden, da de har det samme kundegrundlag.
(147)
Med hensyn til påstanden om, at keramiske fliser fra Kina forsyner markedet med homogene varer, hvorimod EU-erhvervsgrenen producerer efter ordre i mindre partier, så erindres der om - se betragtning 95 i forordningen om midlertidig told - at det var presset fra importen fra Kina, som tvang EU-erhvervsgrenen til at gå over til mindre varepartier og tilbyde et større varesortiment med hensyn til farver og størrelse. EU-erhvervsgrenen optræder stadig i alle markedssegmenter, og i modsætning til hvad der er påstået ovenfor, så må det, at EU-erhvervsgrenen har været nødt til at fokusere på specifikke varetyper, tages som et tegn på, at der har været direkte konkurrence.
(148)
På baggrund af ovenstående kan argumentet om, at importen fra Kina ikke har forvoldt EU-erhvervsgren skade, da de var i konkurrence med hinanden, ikke tages til følge.
3. Virkningerne af andre faktorer
3.1. Virkningerne af importen fra andre tredjelande
(149)
Nogle af parterne fastholdt argumentet om, at indvirkningen af den tyrkiske import skulle betragtes som signifikant. Med hensyn til priser anfægtede en af parterne konklusionen om, at stigningen på 19 % i de tyrkiske priser var væsentlig.
(150)
Dette argument er blevet drøftet i betragtning 118 i forordningen om midlertidig told, og der er ikke fundet noget nyt bevis, som vil kunne afkræfte konklusionen fra den foreløbige fase. I den forbindelse bekræftes det, at stigningen på 19 % i de tyrkiske priser må betragtes som væsentlig. Der erindres endvidere om som anført i betragtning 41, at der ikke var beviser på dumpingimport fra dette land, som havde forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, og derfor kan dette argument ikke tages til følge.
3.2. Virkningen af faldet i forbruget
(151)
En af de interesserede parter hævdede, at faldet i forbruget hovedsageligt havde ramt Spanien og Italien, hvor skaden angiveligt var mest iøjnefaldende. Omvendt var hoveddestinationen for den kinesiske eksport de nordlige medlemsstater, hvor der ikke var et fald i forbruget, og hvor EU-producenterne angiveligt havde lidt mindst skade. Den samme part fastholdt også, at den spanske branche, der fremstillede keramiske fliser, var kommet sig i 2010, hvilket viser, at der ikke er nogen forbindelse mellem kinesisk eksport og produktions- og salgstallene for EU-erhvervsgrenen.
(152)
En af parterne hævdede, at den stigning i lagerbeholdningerne, som var konstateret hos EU-erhvervsgrenen, kunne henføres til et fald i forbruget i Unionen og ikke til dumpingimporten fra Kina.
(153)
Påstandene om, at de nordeuropæiske medlemsstater ikke var ramt af et fald i forbruget, og at importen fra Kina kun skulle være gået til det nordlige Europa, var der ikke noget væsentligt belæg for. Tværtimod viser data fra de kinesiske eksporterende producenter i stikprøven, at salget er ligeligt fordelt i hele Unionen. Endvidere tegner Spanien og Italien sig samlet set for 28 % af dette salg, hvilket kun er lidt under salget til Tyskland (32 %). På dette grundlag blev disse påstande afvist.
(154)
Med hensyn til påstanden om, at stigningen i lagerbeholdningerne, som var konstateret hos EU-erhvervsgrenen, kunne henføres til et fald i forbruget i Unionen, henviser Kommissionen til begrundelsen i betragtning 108 i forordningen om midlertidig told, ifølge hvilken presset fra importen fra Kina var meget stort, især hvad angår salget af store partier, og at dette havde en klar indvirkning på EU-producenternes lagerbeholdninger. Væksten i lagerbeholdningerne i den betragtede periode kan ikke kun forklares med, at det var vanskeligt at sælge varerne, men også med, at det var nødvendigt at have et meget stort varesortiment tilgængeligt i lagerbeholdningerne. Konklusionen om skadesvirkningen af importen fra Kina for lagerbeholdningerne bekræftes derfor.
3.3. Virkningen af den økonomiske krise
(155)
Mange interesserede parter fastholdt, at den økonomiske krise var den egentlige årsag til de vanskeligheder, som EU-erhvervsgrenen stod over for. Det blev understøttet af den kendsgerning, at den største forværring fandt sted mellem 2008 og 2009, dvs. det år, hvor krisen slog til, hvorimod tendensen var mindre voldsom i den følgende periode. Det blev også påpeget, at der i den betragtede periode var både højdepunkter og lavpunkter i en cyklus, hvor højdepunktet var karakteriseret ved et boom i byggesektoren og lavpunktet ved den finansielle krise og faldet i eksporten som følge af oprettelsen af nye produktionssteder i lande i den tredje verden.
(156)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger fastholdt en af de interesserede parter, at forværringen af en række skadesindikatorer snarere skyldtes den økonomiske krise end dumpingimporten. Ifølge denne part bevirkede recessionen, at efterspørgslen efter store mængder af lavprisvarer steg. Følgelig måtte EU-erhvervsgrenen fokusere mere på produktion af store ordrer, hvilket var et segment, hvor den kinesiske erhvervsgren allerede var virksom. Og dette gav anledning til en stigning i lagerbeholdningerne. Endvidere forårsagede recessionen angiveligt højere inflation i Unionen end i Kina, hvilket førte til en stigning i produktionsomkostningerne for EU-producenterne og angiveligt til, at EU-erhvervsgrenen måtte sælge til priser, der lå under produktionsomkostningerne.
(157)
En anden part hævdede, at EU-erhvervsgrenens fortjeneste var gået betydeligt op i sidste kvartal i UP, og at dette viste, at EU-erhvervsgrenen var kommet sig efter den økonomiske krise. Denne part anmodede om, at fortjenesten i UP skulle opgøres pr. kvartal, hvilket sandsynligvis ville vise, at rentabiliteten var betydeligt højere hen mod slutningen af UP.
(158)
Den kendsgerning, at den økonomiske afmatning havde en virkning på EU-erhvervsgrenens resultater, blev allerede nævnt i betragtning 120 i forordningen om midlertidige foranstaltninger. I den forbindelse bør det erindres, at for at der kan fastslås en årsagssammenhæng, skal dumpingimporten ifølge den relevante retsnorm have forårsaget væsentlig skade for EU-erhvervsgrenen. Dumpingimporten er dog ikke nødvendigvis den eneste skadesårsag.
(159)
Endvidere viste undersøgelsen, at den kinesiske eksport fortsatte med at stige til trods for den økonomiske krise. Kina var således den eneste aktør på markedet, som var i stand til at opretholde sin markedsandel i den vanskelige økonomiske situation.
(160)
Med hensyn til den strukturelle ændring i efterspørgslen i Unionen som nævnt i betragtning 156 blev der ikke fremsat noget bevis, som kunne understøtte denne påstand. Tværtimod erindres der om, at undersøgelsen, som forklaret i betragtning 106 i forordningen om midlertidig told, viste, at EU-erhvervsgrenen havde været nødt til at ændre sit varesortiment for at kunne tilbyde et større udbud af varer med hensyn til type, farve og størrelse og til at øge sine lagerbeholdninger for at reagere hurtigt på meget specifikke ordrer. Denne påstand blev derfor afvist.
(161)
Hvad angår inflationens indvirkning på produktionsomkostningerne, kan det konstateres, at inflationsraten i Unionen i gennemsnit ikke har været højere end i Kina i den betragtede periode, og at den derfor ikke kan forklare EU-producenternes vanskeligheder med at sælge til bæredygtige priser. I betragtning af underbudsniveauet kan det heller ikke konkluderes, at EU-erhvervsgrenen har lagt et pres i nedadgående retning på importpriserne fra Kina. På det grundlag måtte denne parts påstand afvises.
(162)
For EU-erhvervsgrenens situation erindres der derimod om, at forordningen om midlertidig told (betragtning 126) viste, at den aggressive prisadfærd hos de kinesiske eksportører havde påvirket EU-erhvervsgrenens rentabilitet i den betragtede periode allerede inden afmatningen i verdensøkonomien. Det viser, at selv uden krisen var presset fra lavprisimporten fra Kina i sig selv tilstrækkelig til at kunne forvolde EU-erhvervsgrenen væsentlig skade.
(163)
Hvis dette ses i sammenhæng med dumpingpriserne, understøtter det konklusionen om, at årsagssammenhængen mellem den kinesiske eksport og den forvoldte skade for EU-erhvervsgrenen ikke bliver brudt med den økonomiske afmatning.
(164)
Hvad angår anmodningen om, at fortjenesten i UP bliver opgjort pr. kvartal, blev det ikke anset for at være relevant i den nuværende undersøgelse, for selv om der måske har været en mere udtalt forbedring af fortjenesten, så vil den skulle ses i forhold til målet for fortjenesten på 3,9 %.
3.4. Virkningen af en manglende omstrukturering i EU-erhvervsgrenen
(165)
En af de interesserede parter hævdede, at den skade, der var forvoldt EU-producenterne, kunne føres tilbage til deres mangel på omstrukturering, eftersom tilbagegangen for markedet på 29 % kun var blevet ledsaget af en nedskæring på 7 % i kapaciteten og på 16 % i beskæftigelsen.
(166)
I denne sektor er det vanskeligt at lukke for produktionskapaciteten, da en genoptagelse heraf i tilfælde af et eventuelt genopsving på markedet er yderst bekosteligt for producenterne. Nedskæringen i beskæftigelsen i den pågældende periode var af samme størrelsesorden som nedgangen på markedet. Beskæftigelsesudviklingen behøver ikke at være en fuldstændig afspejling af produktionsudviklingen, da ikke alle jobs har direkte tilknytning til den aktuelle produktion. Altså kan den kendsgerning, at nedskæringen i kapaciteten og i arbejdsstyrken i erhvervsgrenen ikke fuldstændigt afspejlede tilbagegangen på markedet, ikke siges at være forårsaget af manglende omstrukturering. I modsætning til påstandene og i betragtning af strukturen i erhvervsgrenen må en nedskæring på 7 % i kapaciteten og en nedskæring på 16 % i beskæftigelsen derfor betragtes som betydelig.
3.5. Virkningen af EU-erhvervsgrenens resultater på eksportmarkederne
(167)
En af de interesserede parter hævdede, at det var de høje priser og ikke virkningen af den kinesiske eksport, som havde forårsaget en nedgang i EU-erhvervsgrenens eksportsalg.
(168)
Med hensyn til denne påstand erindres der om, at der er blevet rettet op på EU-erhvervsgrenens eksportresultater efter den økonomiske krise. Påstanden om, at eksportresultaterne skulle have haft en betydelig negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenens resultater, er derfor ikke holdbar.
4. Konklusion om årsagssammenhæng
(169)
Ingen af argumenterne fra de interesserede parter viser, at virkningerne af andre faktorer end dumpingimporten fra Kina kan bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den konstaterede skade. Konklusionerne om årsagssammenhæng i forordningen om midlertidig told bekræftes derfor.
F. UNIONENS INTERESSER
(170)
På baggrund af parternes bemærkninger foretog Kommissionen en yderligere analyse af samtlige argumenter, der vedrører Unionens interesser. Alle spørgsmål er blevet gennemgået, og konklusionerne i forordningen om midlertidig told er blevet bekræftet.
1. EU-erhvervsgrenens interesser
(171)
Da der ikke er fremsat bemærkninger vedrørende EU-erhvervsgrenens interesser, bekræftes konklusionerne i betragtning 137-141 i forordningen om midlertidig told herved.
2. Importørernes interesser
(172)
En af parterne hævdede, at indførelsen af foranstaltninger ville true importørernes økonomiske eksistens, da de kun delvis ville kunne lægge de ekstra omkostninger fra tolden over på deres kunder.
(173)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger var der to parter, som ikke var enige i konklusionen om, at importørerne nemt kan gå fra kinesiske leverancer til andre leveringskilder, især fordi kvalitet og pris ikke var sammenlignelige.
(174)
Med hensyn til denne påstand erindres der om, at en stor del af importen ikke bliver påvirket af told, da den ikke er af kinesisk oprindelse. Egenskaberne ved varen, som fremstilles overalt i verden i sammenlignelige kvaliteter, gør, at der kan skiftes fra en vare til en anden, og at der altså er en række alternative muligheder, i modsætning til hvad der hævdes. Selv for importører, som holder sig til import fra Kina, som undersøgelsen viste var dumpingimport og blev solgt til priser, der lå betydeligt under priserne for varer med oprindelse i Unionen, blev det konstateret i undersøgelsen, at importørerne kan pålægge deres salgspriser en avance på over 30 %. Det lader formode - sammen med den kendsgerning, at importørerne har haft en fortjeneste på omkring 5 %, og at de har kunnet lægge i det mindste en del af de potentielle omkostningsstigninger over på deres kunder - at de vil kunne klare virkningerne af foranstaltningerne.
(175)
Endvidere vil indførelsen af foranstaltninger, som det også er konkluderet i betragtning 144 i forordningen om midlertidig told, ikke hindre EU-importørerne i at øge deres importandele med varer uden dumping fra de andre kilder både i Unionen og i andre tredjelande.
(176)
En af importørerne hævdede, at for en bestemt varetype ville de kinesiske priser for øjeblikket være højere end EU-erhvervsgrenens priser, og at foranstaltningerne derfor ville betyde, at eksporten af denne specifikke type ikke ville være mulig fremover.
(177)
Intet understøttede denne påstand. Endvidere havde denne varetype ifølge tilgængelige oplysninger kun en lille del af markedet og ville ikke påvirke leveringen til EU-markedet i væsentlig grad. Påstanden blev derfor afvist.
3. Brugernes interesser
(178)
Nogle af de interesserede parter hævdede, at indvirkningen på brugerne ville være betydelig. Det blev især fremført, at stigningen i mindsteprisen på 32,3 % ville afholde kunderne fra at købe kvalitetsvarer. Det blev også fremført, at selv om det nok var rigtigt, at indvirkningen på de store »Gør det selv«-forretninger kunne være begrænset, så ville de små specialforretninger blive hårdt ramt.
(179)
Hvad angår indvirkningen på de endelige brugere, bekræfter Kommissionen, hvad der foreløbigt blev konkluderet i forordningen om midlertidig told i betragtning 152 og 153, nemlig at priseffekten vil være begrænset.
(180)
Byggesektoren, som er en af de store kunder for producenter af keramiske fliser, havde besluttet ikke at samarbejde i undersøgelsen. Efter at der var blevet indført midlertidige foranstaltninger blev FIEC (den europæiske entreprenørsammenslutning) igen bedt om at give statistiske oplysninger, som kunne vise, i hvor høj grad, om overhovedet, sektoren ville blive påvirket af indførelsen af foranstaltninger. FIEC bekræftede, at selv om der ikke var direkte tilgængelige oplysninger, er omkostningseffekten af foranstaltningerne på deres virksomhed generelt meget lille. De forklarede også, at den manglende interesse hos deres medlemmer skulle opfattes som en støtte til Kommissionens forslag.
(181)
For de små specialforretningers vedkommende kunne Kommissionen ikke få entydige tal, som kunne bekræfte, hvor stor og omfangsrig indvirkningen af antidumpingforanstaltningen var. I lighed med hvad der sker for importørerne, må det ikke glemmes, at keramiske fliser bliver fremstillet i Unionen og i mange tredjelande uden dumping. Derfor kan det udelukkes, at der er alvorlig risiko for mangel på leverancer til detailforretninger.
4. De endelige forbrugeres interesser
(182)
Der blev gjort forsøg på at få en mere detaljeret vurdering af indvirkningen fra forbrugerne. Undersøgelsen viste, at indvirkningen sandsynligvis vil være begrænset.
(183)
Først og fremmest bliver den absolutte værdi af foranstaltningerne beregnet ud fra importprisen, altså på et grundlag, som er meget lavere end den endelige detailpris for den pågældende vare. Denne værdi kan opdeles på forskellige trin (importører, grossister og detailhandlere), inden varen når ud til den endelige kunde. Og selv om importørerne og forhandlerne skulle lægge hele toldbyrden over på kunderne, må det ikke glemmes, at der er et stort udbud af varer på markedet, som ikke er omfattet af foranstaltninger, og som fremstilles af såvel EU-producenter som producenter i tredjelande.
(184)
Kommissionen har beregnet, hvilken indvirkning antidumpingtolden vil få for priserne til forbrugerne, ved at se på, hvor meget told der ville skulle betales for den nuværende import fra Kina, og lægge dette beløb direkte over på forbrugerne, ud fra den antagelse at importører, grossister og detailhandlere vil lægge samtlige ekstra omkostninger over på de endelige forbrugere. Den således beregnede indvirkning på omkostningerne ligger betydeligt under 0,5 EUR pr. m2. Der erindres om, at det i forordningen om midlertidig told blev konkluderet, at det gennemsnitlige årsforbrug pr. person i Unionen er på ca. 2,2 m2. I betragtning af den lille indvirkning, som tolden vil få pr. m2, vil omkostningsstigningen derfor sandsynligvis være begrænset, selv om forbrugeren skulle købe en stor mængde af den pågældende vare til nybyggeri eller renovering.
5. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(185)
Virkningerne af indførelsen af foranstaltninger kan forventes at bistå EU-erhvervsgrenen med deraf følgende gavnlige virkninger for konkurrenceforholdene på EU-markedet og en mindskelse af truslen om lukninger og betydelige tab af arbejdspladser.
(186)
Endvidere kan indførelsen af foranstaltningerne forventes af få en begrænset indvirkning for brugerne/importørerne, som vil kunne erhverve varerne fra en bred vifte af leverandører fra Unionen og andre tredjelande.
(187)
Ud fra ovenstående kan det ikke konkluderes, at indførelsen af foranstaltninger vil være i strid med Unionens interesser.
G. ENDELIGE FORANSTALTNINGER
1. Skadestærskel
1.1. Fremlæggelse af oplysninger
(188)
To af de interesserede parter fremførte, at Kommissionen burde have offentliggjort målprisunderbudsmargenen i forordningen om midlertidig told, og en af dem hævdede, at den manglende offentliggørelse heraf betød, at de interesserede parter ikke kunne vurdere, om reglen om den lavest mulige told var blevet korrekt anvendt.
(189)
Som svar på ovenstående følger her de midlertidige margener:
Virksomhed
Skadesmargen
Group Wonderful
52,6 %
Group Xinruncheng
95,8 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd.
72,1 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd.
73,9 %
Alle andre samarbejdsvillige producenter
66,0 %
Alle andre
95,8 %
1.2. Skadesmargen
(190)
En af parterne hævdede, at Kommissionen ikke havde været konsekvent i sin fremgangsmåde til at fastslå skade, og at konklusionerne burde have været baseret på vejede gennemsnitlige data for hele erhvervsgrenen.
(191)
For så vidt angår denne påstand, skal det bemærkes, at resultaterne vedrørende skadestærskelen er baseret på verificerede virksomhedsspecifikke data, som anses for at være det mest pålidelige grundlag til sammenligning af alle relevante fakta. Denne påstand måtte derfor afvises.
(192)
I betragtning af konklusionerne om dumping, deraf følgende skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres foranstaltninger for at forhindre, at dumpingimporten fra Kina forårsager yderligere skade for EU-erhvervsgrenen.
(193)
Ved fastsættelsen af toldsatsen er der taget hensyn til de fastslåede dumpingmargener og den told, der er nødvendig for at bringe de skadelige virkninger, som EU-erhvervsgrenen har været udsat for, til ophør.
(194)
Det blev derfor fundet passende af beregne målprisunderbudsmargenen ud fra de priser, som fremgik af data, der var indsendt af EU-producenter og kinesiske eksportører.
(195)
Ved fastsættelsen af den antidumpingtold, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af den skadevoldende dumping, blev der taget hensyn til, at tolden skulle beregnes på en sådan måde, at EU-erhvervsgrenen kunne få dækket sine produktionsomkostninger og opnå en rimelig fortjeneste. En rimelig fortjeneste, inden skat, blev anset for at være en fortjeneste, som en erhvervsgren af denne type ville kunne opnå under normale konkurrenceforhold, dvs. uden dumpingimport, ved salg af samme vare i Unionen. Denne fortjeneste er blevet fastsat ud fra den rentabilitet på 3,9 %, som EU-erhvervsgrenen havde opnået i 2007 (se nærmere i tabel 12 i forordningen om midlertidig told).
(196)
De fastlagte skadesmargener er som følger:
Virksomhed
Skadesmargen
Group Wonderful
58,5 %
Group Xinruncheng
82,3 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd.
66,6 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd.
58,6 %
Alle andre samarbejdsvillige producenter
65,0 %
Alle andre
82,3 %
(197)
Det skal bemærkes, at skadesmargenen for »alle andre samarbejdsvillige producenter« er blevet fastsat uden data fra Kito Group, eftersom Kito Group ikke indgik i stikprøven, og for at være konsekvent i den måde, hvorpå dumpingmargenen beregnes for »alle andre samarbejdsvillige producenter«. (Se artikel 9, stk. 6, første punktum, i grundforordningen). I forbindelse med anvendelsen af artikel 18 i grundforordningen som nævnt i betragtning 54 finder restskadesmargenen anvendelse på Kito Group.
(198)
Det skal også bemærkes, at målprisunderbudsmargenerne er højere end dumpingmargenerne i betragtning 88-93 ovenfor og derfor skal dumpingmargenen lægges til grund for fastlæggelsen af toldens niveau i henhold til reglen om den lavest mulige told.
(199)
For at sikre lige behandling af nye eksporterende producenter og de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, og som er nævnt i bilag I til denne forordning, bør der fastsættes bestemmelser om, at den vejede gennemsnitlige told, der indføres for sidstnævnte virksomheder, også skal gælde for nye producenter, som ellers ikke ville være berettiget til en genoptagelse af undersøgelsen i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 4, da artikel 11, stk. 4 ikke finder anvendelse, når der er benyttet stikprøver ved undersøgelsen.
2. Toldangivelse
(200)
De statistiske oplysninger om den pågældende vare er ofte udtrykt i kvadratmeter. Der er dog ikke anført nogen supplerende enhed for den pågældende vare i den kombinerede nomenklatur gengivet i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (6). Det er derfor nødvendigt at fastslå, at ikke kun vægten i kg eller tons, men også antallet af kvadratmeter af den pågældende vare til import anføres i erklæringen om overgang til fri omsætning.
3. Endelig opkrævning af midlertidig told
(201)
På grund af størrelsen af de konstaterede dumpingmargener og den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen, anses det for nødvendigt, at de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af den midlertidige antidumpingtold, som blev indført ved forordningen om midlertidig told, opkræves endeligt.
(202)
Såfremt den endelige told er højere end den midlertidige told, opkræves kun de beløb, der er stillet som sikkerhed svarende til den midlertidige told, endeligt, mens de beløb, der er stillet som sikkerhed ud over den endelige antidumpingtold, bør frigives.
4. Foranstaltningens form
(203)
En af de interesserede parter foreslog, at foranstaltningerne skulle have form af minimumsimportpris (MIP) i stedet for værditoldsatser. MIP er imidlertid ikke egnet til den pågældende vare, da der findes mange forskellige varetyper, og priserne varierer betydeligt, hvilket medfører en væsentlig risiko for krydskompensation. Desuden forventes det, at varetyperne fortsat vil udvikle sig med hensyn til design og efterbehandling, og at MIP således ikke længere vil være et passende grundlag for toldsatsen. Derfor afvises anmodningen om at indføre foranstaltninger i form af MIP.
(204)
En anden part anmodede om, at foranstaltningerne skulle have form af importkontingenter. Men importkontingenter er hverken på linje med grundforordningen eller med internationalt vedtagne regler. Anmodningen måtte derfor afvises -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres hermed en endelig antidumpingtold på importen af glaserede eller uglaserede keramiske sten og fliser til brolægning, gulvbelægning eller beklædning af vægge, kaminer o.l.; samt glaserede og uglaserede keramiske terninger og lignende varer til mosaikarbejder, også på underlag, som for øjeblikket tariferes under KN-kode 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 og 6908 90 99, med oprindelse i Folkerepublikken Kina.
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for den i stk. 1 omhandlede vare fremstillet af følgende virksomheder:
Virksomhed
Told
Taric-tillægskode
Dongguan City Wonderful Ceramics Industrial Park Co., Ltd.; Guangdong Jiamei Ceramics Co. Ltd.; Qingyuan Gani Ceramics Co. Ltd.; Foshan Gani Ceramics Co. Ltd.
26,3 %
B011
Guangdong Xinruncheng Ceramics Co. Ltd.
29,3 %
B009
Shandong Yadi Ceramics Co Ltd
36,5 %
B010
Virksomheder anført i bilag I
30,6 %
Alle andre virksomheder
69,7 %
B999
3. Anvendelsen af de individuelle toldsatser, der er fastsat for de i stk. 2 omhandlede virksomheder, er betinget af, at der over for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilag II. Hvis en sådan faktura ikke fremlægges, anvendes den told, der gælder for alle andre virksomheder.
4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til forordning (EU) nr. 258/2011 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af keramiske fliser for øjeblikket henhørende under KN-kode 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 og 6908 90 99 og med oprindelse i Folkerepublikken Kina opkræves endeligt. De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over den endelige antidumpingtold, frigives.
Artikel 3
Hvis en producent fra Folkerepublikken Kina over for Kommissionen fremlægger tilstrækkelig dokumentation for, at virksomheden ikke eksporterede de pågældende varer, der er beskrevet i artikel 1, stk. 1, med oprindelse i Folkerepublikken Kina i undersøgelsesperioden (1. april 2009 til 31. marts 2010), at den ikke er forretningsmæssigt forbundet med en eksportør eller producent, der er omfattet af de foranstaltninger, der er indført ved denne forordning, og at den enten faktisk har eksporteret de pågældende varer eller har indgået en uigenkaldelig kontraktlig forpligtelse til at eksportere en væsentlig mængde til Unionen efter undersøgelsesperiodens ophør, kan Rådet ved simpelt flertal efter forslag fremsat af Kommissionen og efter høring af det rådgivende udvalg ændre artikel 1, stk. 2, og lade den pågældende producent være omfattet af den told, der finder anvendelse for samarbejdsvillige producenter, der ikke indgik i stikprøven, dvs. 30,6 %.
Artikel 4
Hvis en erklæring om overgang til fri omsætning indgives vedrørende de varer, som er omhandlet i artikel 1, skal antallet af kvadratmeter af de importerede varer angives i det relevante felt i erklæringen.
Artikel 5
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 12. september 2011.
32011R0917
L 238/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 917/2011
od 12. rujna 2011.
o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz keramičkih pločica podrijetlom iz Narodne Republike Kine
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. prosinca 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1) („Osnovna uredba”), a posebno članak 9.,
uzimajući u obzir prijedlog koji je podnijela Europska komisija nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom,
budući da:
A. POSTUPAK
1. Privremene mjere
(1)
Komisija je Uredbom (EU) br. 258/2011 (2) („Privremena uredba”) uvela privremenu antidampinšku pristojbu na uvoz keramičkih pločica podrijetlom iz Narodne Republike Kine („Kina”).
(2)
Ispravak (3) je objavljen 31. svibnja 2011. kako bi se ispravile određene tipografske pogreške, a posebno nazivi određenih kineskih proizvođača izvoznika koji su bili pogrešno napisani u Prilogu I. privremenoj Uredbi.
(3)
Nakon provjere određenih tvrdnji primljenih nakon objave ispravka za koje je utvrđeno da su opravdane, primijećeno je da su određeni ostali nazivi bili pogrešno napisani. Ispravljeni nazivi svih trgovačkih društava koja podliježu ponderiranoj prosječnoj pristojbi navedeni su u Prilogu I. ovoj Uredbi.
(4)
Podsjeća se da je postupak pokrenut na temelju pritužbe koju je podnijelo Udruženje europskih proizvođača keramičkih pločica (CET) („podnositelj pritužbe”) u ime proizvođača koji predstavljaju veći udio, u ovom slučaju više od 30 % ukupne proizvodnje keramičkih pločica u Uniji. Kako je određeno u uvodnoj izjavi 24. privremene Uredbe, ispitni postupak o dampingu i šteti obuhvatio je razdoblje od 1. travnja 2009. do 31. ožujka 2010. („razdoblje ispitnog postupka” ili „RIP”). U vezi s kretanjima koja su važna za ocjenu štete, Komisija je analizirala podatke koji su obuhvaćali razdoblje od 1. siječnja 2007. do kraja RIP-a („razmatrano razdoblje”).
2. Daljnji postupak
(5)
Nakon objave bitnih činjenica i razmatranja na temelju kojih je odlučeno uvesti privremene mjere („privremena objava”), nekoliko zainteresiranih stranaka dalo je pisane podneske u kojima su obznanile svoje stavove o privremenim nalazima. Strankama koje su tako zatražile pružena je mogućnost saslušanja te su rasprave sa službenikom za saslušanje održane na zahtjev dvije zainteresirane stranke.
(6)
Komisija je nastavila tražiti podatke koje je smatrala potrebnima za svoje konačne nalaze.
(7)
Sve su stranke obaviještene o bitnim činjenicama i razmatranjima na temelju kojih se namjeravalo preporučiti uvođenje konačne antidampinške pristojbe na uvoz keramičkih pločica podrijetlom iz Kine i konačnu naplatu iznosa osiguranih privremenom pristojbom. Nakon te objave također im je dano razdoblje za ulaganje prigovora.
(8)
Usmeni i pisani komentari zainteresiranih stranaka razmatrani su i, prema potrebi, uzeti u obzir.
3. Stranke na koje se odnosi postupak
3.1. Odabir uzoraka kineskih proizvođača izvoznika
(9)
Kod odabira uzoraka proizvođača izvoznika, „skupina” trgovačkih društava podnositelja zahtjeva bila je uključena zbog činjenice da je zajedno s obujmom izvoza dva proizvođača uključena u navodnu skupinu činila trećeg najvećeg izvoznika prema obujmu na tržištu Unije. Ta trgovačka društva su tvrdila da su povezana na temelju članka 143. stavka 1. točke (b) Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993. o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice (4) koji određuje da se stranke smatraju povezanima ako „su pravno priznati partneri u poslu”. Ispitni postupak je naknadno pokazao da ta trgovačka društva nisu bila povezana u tom smislu i, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 35. privremene Uredbe, ta dva proizvođača smatrana su zasebnim subjektima.
(10)
Nekoliko proizvođača izvoznika dostavilo je podneske u kojima su tvrdili da je ta trgovačka društva trebalo isključiti iz uzorka zbog dostavljanja lažnih ili obmanjujućih podataka. Ti proizvođači su, nadalje tvrdili da je, slijedom toga, ponderiranu prosječnu dampinšku maržu trebalo izračunati ne uzimajući u obzir ta dva trgovačka društva u uzorku.
(11)
U tom pogledu se napominje da su se podaci koje su dostavile te stranke prije odabira uzoraka smatrali dostatnima kako bi ih se smatralo povezanima te su, s obzirom na njihov zajednički obujam izvozne prodaje na tržištu Unije, uključene u uzorak. Nakon posjeta radi provjere na licu mjesta u poslovnim prostorijama ta dva trgovačka društva, detaljno je ispitan njihov odnos. Provjereni su podaci koje su dostavila trgovačka društva u potporu svojoj tvrdnji da su povezana, no utvrđeno je da su nedostatni kako bi se društva smatrala povezanima, što je suprotno stavu trgovačkih društava o tom pitanju. Kao rezultat toga, zaključeno je da se ta trgovačka društva ne mogu smatrati povezanima u smislu članka 143. stavka 1. točke (b) Uredbe (EEZ) br. 2454/93. S obzirom da su trgovačka društva surađivala u ispitnom postupku, uključujući dostavljanjem podataka o njihovom navodnom odnosu, smatralo se da nema razloga za njihovo isključivanje iz uzorka. U tim je okolnostima ta tvrdnja odbačena.
(12)
Štoviše, čak i pod pretpostavkom da bi odabir drugih trgovačkih društava u uzorak tijekom ispitnog postupka doveo do značajno većeg obujma izvoza na tržište Unije tijekom RIP-a, bilo bi teško u raspoloživom vremenu ispitati bilo kakva novo odabrana trgovačka društva. Stoga, unatoč tome što se pokazalo da ta trgovačka društva nisu povezana, uzorak je i dalje u skladu s kriterijima predviđenima u osnovnoj Uredbi. Konačno, ukazuje se na činjenicu da nije bilo dokaza da su trgovačka društva namjerno tvrdila da su povezana kako bi bila uključena u uzorak.
(13)
U izostanku ostalih komentara, potvrđuju se uvodne izjave 5. i 6. Privremene uredbe.
3.2. Odabir uzoraka proizvođača iz Unije
(14)
Nakon uvođenja privremenih mjera, jedna stranka je tvrdila da ni jedan proizvođač iz Unije koji je podupro pritužbu nije dostavio odgovore na odabir uzoraka te se, stoga, treba smatrati da ne surađuju u postupku. Taj argument je zadržan nakon konačne objave.
(15)
U pogledu tvrdnje da bi izostanak odgovora na odabir uzoraka ukazivao na to da proizvođači iz Unije koji podupiru pritužbu nisu surađivali, podsjeća se da je CET pravni zastupnik svih trgovačkih društava podnositelja zahtjeva. Prema potrebi, CET je u ime podnositelja pritužbe dostavio i dodatne informacije koje se odnose na podatke za RIP. Kako je detaljno opisano u obavijesti o pokretanju postupka, informacije u pogledu odabira uzoraka zatražene su samo za trgovačka društva koja već nisu dostavila potrebne podatke. Iz toga slijedi da su proizvođači podnositelji pritužbe u potpunosti surađivali s obzirom na to da su dostavili sve potrebne podatke u fazi podnošenje pritužbe, a potrebne izmjene u pogledu podataka za RIP dostavio je u njihovo ime njihov pravni zastupnik tijekom ispitnog postupka.
(16)
Jedna zainteresirana stanka je tvrdila da podjela industrije Unije na različite segmente i zemljopisnu rasprostranjenost znači da nije statistički valjana. U tom pogledu se podsjeća da je industrija keramičkih pločica u Unije jako podijeljena s preko 500 proizvođača. Također je utvrđeno da je industrija zastupljena u sva tri segmenta industrije, tj. velikih, srednjih i malih trgovačkih društava. Kako bi se osiguralo da rezultati velikih trgovačkih društava ne dominiraju u analizi štete, nego da je stanje malih trgovačkih društava, koja zajedno čine najveći udio proizvodnje Unije, ispravno navedeno, smatralo se da svi segmenti, odnosno mala, srednja i velika trgovačka društva, trebaju biti zastupljeni u uzorku. Unutar svakog segmenta odabrana su najveća trgovačka društva, pod uvjetom da se mogla osigurati geografska reprezentativnost.
(17)
Jedna zainteresirana stranka je, također, tvrdila da Komisija nije pokazala da je uzorak ostao reprezentativan nakon povlačenja poljskog proizvođača i da je u svakom slučaju bio nedostatno reprezentativan u pogledu obujma prodaje na tržištu Unije.
(18)
Točno je da je jedan poljski proizvođač odlučio prekinuti suradnju i stoga ga je trebalo isključiti iz uzorka. Međutim, uzorak ne treba odražavati točnu zemljopisnu rasprostranjenost i težinu države članice proizvođača kako bi bio reprezentativan. S obzirom na to da je zemljopisna rasprostranjenost samo jedan od čimbenika koje treba uzeti u obzir kako bi se osigurala reprezentativnost, takav pristup administrativno ne bi bio praktičan. Umjesto toga, dostatno je da uzorak uglavnom odražava omjere najvažnijih uključenih zemalja proizvođača. Nakon procjene u pogledu tog kriterija, utvrđeno je da povlačenje poljskog trgovačkog društva nije utjecalo na ukupnu reprezentativnost uzorka. Na temelju toga, potvrđuje se da je uzorak proizvođača iz Unije bio dostatno reprezentativan u smislu članka 17. osnovne Uredbe.
(19)
U pogledu tvrdnje o ukupnoj reprezentativnosti uzorka, podsjeća se da je, s obzirom na činjenicu da je industrija Unije jako podijeljena, neizbježno da trgovačka društva u uzorku obuhvaćaju relativno mali udio ukupne proizvodnje Unije. U svakom slučaju, članak 17. Osnovne uredbe određuje da ispitni postupak može biti ograničen na uzorke koji su ili statistički valjani ili čine najveći reprezentativni obujam proizvodnje, prodaje ili izvoza koji se razumno može ispitati, međutim bez navođenja bilo kakvog količinskog praga u vezi s razinom takvog reprezentativnog obujma. S obzirom na gore navedeno, potvrđuje se da je odabrani uzorak bio reprezentativan u smislu članka 17. Osnovne uredbe.
(20)
Jedna zainteresirana stranka je tvrdila da Komisija nije uključila u uzorak proizvođače iz Unije koji nude niske prodajne cijene i koji se nalaze u zemljama poput Poljske i Češke. Stoga tako dobiveni uzorak neće biti reprezentativan u pogledu prosječnih prodajnih cijena proizvođača iz Unije.
(21)
Kao odgovor na gornju tvrdnju, Komisija je utvrdila da su prosječne prodajne cijene uzorka industrije Unije bile u istom rasponu kao prosječne prodajne cijene iz javno dostupnih statističkih podataka. U svakom slučaju, i kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 125., ispitni postupak je pokazao da čak i kad se uzmu u obzir javno dostupne cijene za te zemlje, konačni se nalazi ne bi promijenili ni na kakav primjeren način.
(22)
Brojne stranke komentirale su metodologiju korištenu za odabir uzorka industrije Unije u usporedbi s odabirom uzorka kineskih izvoznika, koja se isključivo temeljila na obujmu izvoza.
(23)
U pogledu različitih metodologija korištenih za odabir uzorka proizvođača iz Unije, s jedne strane, i kineskih proizvođača izvoznika, s druge strane, treba napomenuti da su metodologije korištene u skladu s ciljevima odabira uzoraka. S obzirom na industriju Unije, Komisija je trebala procijeniti stanje cijele industrije i stoga su odabrani kriteriji koji će osigurati najreprezentativniju sliku cijelog sektora. U pogledu kineskih izvoznika, smatralo se primjerenim odabrati uzorak temeljen na najvećem obujmu izvoza dotičnog proizvoda i stoga su u uzorak odabrani najveći izvoznici. Također treba napomenuti da članak 17. Osnovne uredbe ne propisuje obvezu odabira uzoraka na temelju istih kriterija. Nadalje, u ovom slučaju, prije konačnog odabira uzoraka kineskih proizvođača izvoznika, strankama koje surađuju u Kini, kao i kineskim tijelima pružena je mogućnost komentiranja predloženog uzorka. Komentari su primljeni u pogledu sastava uzorka, ali ne i u pogledu njegove reprezentativnosti.
(24)
Nakon konačne objave, udruženje uvoznika je tvrdilo da članak 17. Osnovne uredbe predviđa da uzorke proizvođača iz Unije i proizvođača izvoznika treba odabrati na temelju istih kriterija. Nekoliko kineskih stranaka i dalje je nakon konačne objave tvrdilo da je postojala diskriminacija između postupanja s kineskim proizvođačima izvoznicima i proizvođačima iz Unije u odabiru odgovarajućih uzoraka.
(25)
Kao odgovor na tvrdnju nakon konačne objave da iste kriterije treba primijeniti na odabir uzoraka proizvođača iz Unije i proizvođača izvoznika, zbog razloga navedenih u uvodnoj izjavi 23., smatra se da se ti uzorci mogu odabrati na temelju različitih kriterija. U tim je okolnostima ta tvrdnja odbačena.
(26)
U pogledu činjenice da, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 23., nikakvi komentari nisu primljeni o reprezentativnosti uzorka, stranke su tvrdile da, u trenutku odabira uzoraka, kineske stranke nisu bile obaviještene o različitim kriterijima odabira koji su korišteni za odabir uzoraka te tako nisu mogle komentirati tu činjenicu.
(27)
U pogledu činjenice da kineske stranke nisu bile obaviještene o različitim kriterijima korištenima za odabir uzoraka, standardna je praksa, u skladu s člankom 17. stavkom 2. Osnovne uredbe, konzultirati stranke o sastavu predloženih uzoraka za njihovu vlastitu kategoriju, npr. proizvođači izvoznici konzultirat će se samo o predloženom uzorku proizvođačâ izvoznikâ. U tim okolnostima odbačena je tvrdnja tih stranaka o nemogućnosti komentiranja različitih kriterija odabira za različite uzorke u trenutku odabira uzorka.
(28)
Nakon konačne objave, jedna zainteresirana stranka je tvrdila da je, uzimajući u obzir različite segmente za odabir uzorka, Komisija prekršila članak 4. stavak 1. Osnovne uredbe koji određuje da analizu treba napraviti u odnosu na industriju Unije kao cjelinu, a ne na određene skupine ili vrste trgovačkih društava.
(29)
Tvrdnja da je podjela uzorka na tri segmenta u suprotnosti s člankom 4. stavkom 1. Osnovne uredbe ne može se potvrditi. Kao što se može zaključiti iz uvodne izjave 23., odabrani je uzorak predstavljao cijelu industriju Unije, a ne samo specifičnu skupinu trgovačkih društava, kako je tvrdila dotična stranka. Nadalje, članak 17. stavak 1. Osnovne uredbe posebno omogućava odabir uzorka kako bi se utvrdila šteta. Stoga je ova tvrdnja bila neutemeljena te je odbačena.
(30)
Nakon konačne objave, ista zainteresirana stranka osporavala je činjenicu da je zemljopisna rasprostranjenost uzeta u obzir za odabir uzorka, tvrdeći da je Unija jedinstveno tržište i da članak 17. stavak 1. Osnovne uredbe može odobriti samo odabir uzorka koji se temelji na najvećem reprezentativnom obujmu.
(31)
U pogledu tvrdnje o korištenju kriterija zemljopisne rasprostranjenosti, smatra se da je ovo podijeljena industrija te kako bi se ocijenila reprezentativnost odabranih trgovačkih društava, zemljopisna rasprostranjenost proizvođačâ među državama članicama korištena je kao bi odražavala različite situacije koje se mogu susresti u Uniji. Uzorak obuhvaća države članice u kojima se proizvodi otprilike 90 % proizvodnje Unije. Nakon povlačenja poljskog trgovačkog društava, ta je razina ostala visoka na otprilike 80 %. Stoga je metodologija koju je Komisija primijenila osigurala reprezentativnost uzorka u pogledu proizvodnje Unije kao cjeline i bila je u skladu s člankom 17. stavkom 1. Osnovne uredbe. Stoga je tvrdnja odbačena.
(32)
Nakon konačne objave, jedna zainteresirana stranka je tvrdila da su samo mala i srednja trgovačka društava odabrana u uzorak proizvođačâ uz Unije, a koja su navodno imala više troškove i cijene od velikih kineskih trgovačkih društava.
(33)
Taj argument nije potkrijepljen nikakvim dokazima. Napominje se da je uzorak uključivao trgovačka društva iz svih segmenata. Nadalje, ostali čimbenici, osim veličine trgovačkog društva, mogu utjecati na troškove, kao što su sirovine, amortizacija ili iskorištenost kapaciteta.
4. Prava stranaka
4.1. Povjerljivost naziva podnositelja pritužbe i trgovačkih društava koja podupiru pritužbu
(34)
Jedna zainteresirana stranka je tvrdila da nedostatak podataka u pogledu identiteta podnositelja pritužbe nije omogućio zainteresiranim strankama potpuno korištenje svojih prava na obranu. Također se tvrdilo da, s obzirom da neki proizvođači nisu zatražili zadržavanje svojih naziva, zahtjev za anonimnosti nije bio opravdan.
(35)
Jedna stranka je ponovila svoju tvrdnju da nije bilo pravnih razloga koji bi omogućili povjerljivost u pogledu naziva većine proizvođača podnositelja pritužbe, kao i društava koja podupiru pritužbu. Posebno se tvrdilo da nikakvi dokazi u potporu zahtjeva za povjerljivosti nisu bili uključeni u spis otvoren za pregled zainteresiranim strankama. Nadalje se tvrdilo da je nepoznavanje identiteta trgovačkih društava u uzorku značilo da ostale zainteresirane stranke nisu mogle komentirati točnost procjene mikropokazatelja.
(36)
Kao odgovor na konačnu objavu, ista je stranka postavila pitanje jesu li sva povezana trgovačka društava proizvođača u uzorku dostavila odgovor na upitnik.
(37)
Podsjeća se da članak 19. Osnovne uredbe omogućava zaštitu povjerljivih podataka u okolnostima kada bi njihovo objavljivanje davalo znatne komparativne prednosti konkurentu ili bi imalo značajne štetne učinke na osobu koja daje podatke ili na osobu od koje je primila podatke. Velika većina podnositelja pritužbe željela je da njihov identitet ostane povjerljiv i dostavila je dostatne dokaze koji pokazuju da je zaista postojala velika mogućnost protumjere, između ostalog, u obliku gubitka prodaje za te proizvođače u slučaju objavljivanja njihovih naziva. Službe Komisije su stoga prihvatile zahtjev tih trgovačkih društava.
(38)
U pogledu tvrdnje da neki proizvođači nisu zatražili povjerljivost svojeg naziva, treba napomenuti da ta činjenica ne utječe na pravo ostalih trgovačkih društava za zatraže takvo postupanje kada se dostave dostatni razlozi. Ocjena takvih zahtjeva napravljena je za svaki slučaj posebno i stoga je tvrdnja odbačena.
(39)
U pogledu pitanja jesu li sva povezana trgovačka društva proizvođača iz Unije u uzorku dostavila odgovor na upitnik, treba napomenuti da načelno izostanak odgovora od povezanog proizvođača iz Unije kao takav ne bi nužno spriječio Komisiju od donošenja pouzdanih zaključaka o šteti pod uvjetom da se dostavljeni odgovori na upitnik mogu provjeriti. To bi posebno bio slučaj kada su povezana trgovačka društva zasebni pravni subjekti sa zasebnim računovodstvom.
5. Opseg ispitnog postupka. Uključivanje uvoza iz Turske
(40)
Jedna stranka koja zastupa interese proizvođača izvoznika tvrdila je da je uvoz dotičnog proizvoda iz Turske trebalo uključiti u opseg ovog ispitnog postupka.
(41)
Što se tiče neuključivanja uvoza podrijetlom iz Turske u pritužbu, treba napomenuti da u fazi pokretanja postupka nije bilo dokaza o dampingu, šteti i uzročno-posljedičnoj vezi iz te zemlje čime bi se opravdalo pokretanje antidampinškog postupka za taj uvoz. Tvrdnja da je Turska trebala biti uključena u opseg ispitnog postupka je, stoga, odbačena.
B. DOTIČNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD
(42)
Nakon uvođenja privremenih mjera, jedna zainteresirana stranka je navela da je bilo promjena u oznakama KN koje obuhvaćaju dotični proizvod sadržan u Uredbi o uvođenju privremenih mjera u usporedbi s oznakama u obavijesti o pokretanju postupka i raspitivala se o razlozima za te razlike i jesu li uzrokovale promjenu u opsegu proizvoda.
(43)
U tom kontekstu se naglašava da razlike između oznaka KN navedenih u Uredbi o uvođenju privremenih mjera i oznaka navedenih u obavijesti o pokretanju postupka nisu povezane s promjenom definicije proizvoda ili opsega ispitnog postupka. Izmjene ne mijenjaju obuhvaćene vrsta pločica, nego se jednostavno odnose na potrebu da se u obzir uzmu opće promjene kombinirane nomenklature, kako je predviđeno Uredbom Komisije (EU) br. 861/2010 koja se primjenjuje od 1. siječnja 2011. (5).
(44)
Zainteresirana stranka zatražila je da se određeni keramički mozaici isključe iz opsega proizvoda. Stranka je tvrdila da bi u slučaju uvođenja mjera ta kategorija dotičnog proizvoda izgubila na konkurentnosti u odnosu na ostale proizvode s kojima se može zamijeniti i da, u svakom slučaju, nema dampinga u ovom konkretnom segmentu.
(45)
U vezi s ovom tvrdnjom, ispitni postupak je pokazao da, s obzirom da keramički mozaici i ostale vrste keramičkih pločica imaju jednaka osnovna fizička i tehnička svojstva, revizija opsega proizvoda nije opravdana. Što se tiče izostanka dampinga u tom segmentu, što nije potkrijepljeno nikakvim dokazima, analiza dampinga i štete mora odražavati stanje za cjelokupni dotični proizvod. U tim je okolnostima ta tvrdnja odbačena.
(46)
S obzirom na gore navedeno i u nedostatku bilo kakvih daljnjih komentara u pogledu dotičnog proizvoda i istovjetnog proizvoda, potvrđuju se uvodne izjave 25. do 32. Uredbe o uvođenju privremenih mjera.
C. DAMPING
1. Tretman tržišnog gospodarstva (MET)
(47)
U izostanku bilo kakvih daljnjih komentara ili nalaza o tretmanu tržišnog gospodarstva, potvrđuju se zaključci određeni u uvodnim izjavama 33. do 40. Privremene uredbe.
2. Individualni tretman (IT)
(48)
Nikakvi komentari nisu primljeni u pogledu odluke o dodjeljivanju ili odbijanju IT-a pojedinim trgovačkim društvima.
(49)
Međutim, dva uvoznika postavila su pitanje valjanosti Komisijine analize o IT-u u cjelini, tvrdeći da Unija na godišnjoj razini dodjeljuje subvencije putem programa strukturnih fondova.
(50)
U tom pogledu se napominje da članak 9. stavak 5. Osnovne uredbe određuje uvjete koje treba ispuniti za dobivanje statusa IT-a. Navodno postojanje subvencioniranje u Uniji nije važno za potrebe tog ispitivanja. Stoga se ta tvrdnja odbacuje te se zadržavaju zaključci određeni u uvodnim izjavama 41. do 44. Privremene uredbe.
3. Individualno ispitivanje („II”)
(51)
Zahtjevi za II primljeni su od osam proizvođača izvoznika koji surađuju prema članku 17. stavku 3. Osnovne uredbe. Odlučeno je provesti II za jednog proizvođača izvoznika, Kito Group, jer to nije bilo bespotrebno teško. Ta grupacije je predstavljala daleko najveći obujam izvoza osam proizvođača koji su zatražili II.
(52)
Ta grupacija zatražila je IT. Nakon ispitivanja tog zahtjeva, prvotno je predloženo dodijeliti IT grupaciji Kito Group, jer nisu utvrđeni nikakvi razlozi zašto ta grupacija ne bi trebala dobiti IT.
(53)
Nakon konačne objave, podnositelj pritužbe je tvrdio da se ne čini kako članak 17. stavak 3. Osnovne uredbe dopušta ograničeni broj zahtjeva za II u slučajevima kada se prime brojni zahtjevi. Podnositelj pritužbe je tvrdio da je taj stav potkrijepljen brojnim prethodnim antidampinškim ispitnim postupcima. U tom pogledu se napominje da je mjerilo iz članka 17. stavka 3. Osnovne uredbe za ispitivanje zahtjeva za II vidjeti bi li ta ispitivanja bila bespotrebno teška i spriječila pravovremeni dovršetak ispitnog postupka. U ovom ispitnom postupku i kako je navedeno u uvodnoj izjavi 51., ispitivanje jednog od osam zahtjeva za II nije bilo bespotrebno teško. S obzirom na prethodne ispitne postupke kada su se rješavali zahtjevi za II, napominje se da prirodu takvih zahtjeva i potrebu za pravovremenim dovršetkom ispitnog postupka treba ocijeniti za svaki slučaj posebno. S obzirom na gore navedeno odbacuju se tvrdnje podnositelja pritužbe.
(54)
Nakon konačne objave, primljeni su podaci i dokazi da Kito Group možda nije prijavio sva povezana trgovačka društva grupacije tako da nalazi o grupaciji možda nisu potpuni. Grupaciji je pružena mogućnost komentiranja te informacije te je obaviještena da bi se mogao primijeniti članak 18. Osnovne uredbe. U odgovoru na to, grupacija je potvrdila da zaista nije prijavila dva povezana trgovačka društva u svojem odgovoru na antidampinški ispitni postupak, ali je tvrdila da, s obzirom da se radilo samo o previdu bez posljedice, jer nije uključena u proizvodnju i/ili komercijalizaciju dotičnog proizvoda, to ne bi trebalo utjecati na nalaze. Međutim, činjenica da postojanje ta dva trgovačka društva nije prijavljeno, nije omogućila odgovarajuću ocjenu i provjeru aktivnosti grupacije u odnosu na dotični proizvod. U tim okolnostima se zaključuje da grupacija nije dostavila potrebne podatke u odgovarajućim rokovima i stoga se nalazi za trgovačko društvo donose na temelju raspoloživih činjenica u skladu s člankom 18. Osnovne uredbe.
4. Uobičajena vrijednost
4.1. Izbor analogne zemlje
(55)
Dva uvoznika su dostavila komentare protiv izbora Sjedinjenih Američkih Država („SAD”) kao analogne zemlje, tvrdeći da SAD nije prihvatljiva analogna zemlja zbog neznatne vlastite proizvodnje i nekonkurentnosti na svjetskom tržištu. Nadalje su tvrdili da je SAD odabran na neobjektivan način te da je nedostatak alternativnih analognih zemalja stvorio neprimjereni pritisak udruženja proizvođača iz Unije na proizvođače iz ostalih mogućih analognih zemalja kako bi obeshrabrili njihovu moguću suradnju. Dva uvoznika su tvrdila da je Komisija zanemarila podatke iz brojnih mogućih zemalja koje bi surađivale i da nisu razmotreni javno dostupni podaci nacionalnih i međunarodnih udruženja proizvođača u trećim zemljama.
(56)
Uzimajući u obzir najprije zadnji argument, podsjeća se da su za provedbu ispitnog postupka o razini dampinga potrebni podaci koji se odnose na pojedino trgovačko društvo. Stoga je ovaj argument odbačen.
(57)
U pogledu navoda o neprimjerenom pritisku udruženja proizvođača iz Unije kako bi obeshrabrili suradnju, napominje se da nisu dostavljeni nikakvi dokazi. Stoga je te komentare trebalo zanemariti.
(58)
Nadalje, ti uvoznici su tvrdili da godišnji obujam proizvodnje keramičkih pločica u SAD-u otprilike iznosi 60 milijuna m2, a ne 600 milijuna m2, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 51. Privremene uredbe. To je provjereno i utvrđeno je da je točno.
(59)
U pogledu primjerenosti SAD-a kao analogne zemlje s obzirom na značajno nižu razinu proizvodnje, treba napomenuti da je američko tržište vrlo konkurentno. Postoji nekoliko lokalnih trgovačkih društava za proizvodnju, a količine uvoza su značajne. Nadalje, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 52. Privremene uredbe, nema dokaza ni o kakvim netarifnim preprekama koje bi bitno ometale tržišno natjecanje na tržištu. U tim okolnostima, unatoč manjem obujmu proizvodnje, ukupni zaključak o primjerenosti SAD-a kao analogne zemlje ostaje nepromijenjen.
(60)
Dva uvoznika su tvrdila da su jedinične prodajne cijene pločica proizvedenih u SAD-u na domaćem tržištu bile puno veće nego na tržištu Unije i, u usporedbi s izvoznim cijenama, omogućuju postojanje dampinških praksa. Utvrđeno je da je taj argument nevažan za potrebe ovog postupka, jer svi takvi navodi, pod pretpostavkom da za njih ima dokaza prima facie, mogu se detaljno ispitati samo u zasebnom antidampinškom postupku koji se odnosi na SAD. Stoga je zanemaren.
(61)
Ti uvoznici su, nadalje, tvrdili da je američki proizvođač koji surađuje u vlasništvu proizvođača iz Unije ili je povezan s njima, te je tako ispitni postupak bio pogrešan jer dobiveni podaci nisu bili nezavisni.
(62)
Podsjeća se da su podaci koje je dostavio američki proizvođač koji surađuje provjereni na licu mjesta. Stoga je utvrđeno da je ta tvrdnja bila nevažna i zanemarena je.
(63)
Nadalje, ti uvoznici su tvrdili da je obujam američkog izvoza ograničen. Smatralo se da je taj argument nevažan za odabir analogne zemlje, jer se podaci analogne zemlje koriste za utvrđivanje uobičajene vrijednosti, a ne izvoznih cijena. Stoga je tvrdnja odbačena.
(64)
Konačno su isti uvoznici tvrdili da zadržavanje povjerljivosti u pogledu identiteta, obujma, vrijednosti i količine proizvodnje analognog proizvođača koji surađuje nije opravdano. Podsjeća se da je analogni proizvođač koji surađuje zatražio povjerljivost zbog straha od protumjera u trgovini te je utvrđeno da je zahtjev opravdan. Štoviše, ne može se isključiti da bi navođenje bilo kojih podataka koji uvoznici traže, čak i u rasponima, moglo dovesti do utvrđivanja proizvođača iz analogne zemlje. Stoga je tvrdnja uvoznikâ zanemarena.
(65)
Nakon konačne objave, dva gore navedena uvoznika ponovila su određeni broj svojih gore navedenih tvrdnji, no nisu dostavili nikakve daljnje potkrijepljene dokaze. U tim su okolnostima njihove tvrdnje odbačene.
(66)
Nadalje, ta dva uvoznika su tvrdila i da je, s obzirom na to da američkog proizvođača koji surađuje navodno kontrolira proizvođač iz Unije, izbor američkog trgovačkog društva kao odgovarajućeg proizvođača iz analogne zemlje pogrešan. Posebno su tvrdili da američko trgovačko društvo nije ekonomski nezavisno i stoga ne može služiti kao mjerilo za damping. Uvoznici citiraju članak 2. stavak 1. treći i četvrti podstavak Osnovne uredbe kao opravdanje za svoju tvrdnju. U odgovoru na tu tvrdnju, najprije se mora reći da je, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 23. Privremene uredbe i donjoj uvodnoj izjavi 69., američki proizvođač koji surađuje zatražio anonimnost i taj je zahtjev odobren. U tim okolnostima ne može se potvrditi ili odbaciti postojanje odnosa između američkog trgovačkog društva i proizvođača iz Unije. Međutim, napominje se da se gore navedene odredbe osnovne Uredbe odnose na to kako treba postupati s prodajnim cijenama trgovačkog društva iz ispitnog postupka kada prodaje robu povezanoj stranci. Te odredbe ne odnose se na pitanje mogućeg odnosa između proizvođača iz analogne zemlje i proizvođača iz Unije. U tim je okolnostima tvrdnja odbačena.
(67)
Nakon konačne objave udruženje uvoznika dostavilo je brojne tvrdnje. Prvo, tvrdilo je da je zbog navodno malog obujma prodaje američkih proizvođača na domaćem tržištu u usporedbi s kineskim izvozom u Uniju SAD odabran kao neodgovarajuća analogna zemlja. U tom pogledu, prilikom ispitivanja mogućih analognih zemalja, jedan od ispitanih elemenata je, između ostalog, razina tržišnog natjecanja u tim zemljama. Kako bi se postigle slične razine domaće prodaje domaće industrije i uvoza iz zemlje iz ispitnog postupka, nije nužno smatrati neku zemlju odgovarajućom analognom zemljom. U pogledu tih tvrdnja, za ovaj ispitni postupak i kako je navedeno u uvodnoj izjavi 59., utvrđeno je da je američko tržište dostatno konkurentno da bude odgovarajući izbor. U tim je okolnostima ta tvrdnja odbačena.
(68)
Udruženje uvoznika je, također, tvrdilo da ne smatra kako je činjenica, da je uvoz na američko tržište značajan, važna za odabir SAD-a kao analogne zemlje. U pogledu te tvrdnje, treba napomenuti da je razina uvoza doista jedan od važnih čimbenika koji se ispituju kod odabira odgovarajuću analogne zemlje. Kombinacija domaće proizvodnje i velikog obujma uvoza doprinose konkurentnom tržištu kako je navedeno u uvodnoj izjavi 59. U tim je okolnostima ta tvrdnja odbačena.
(69)
Udruženje uvoznika je, također, pitalo koje je dokaze dostavio proizvođač koji surađuje iz analogne zemlje kako bi dokazao rizik od trgovinskih protumjera kako je navedeno u uvodnoj izjavi 64. U tom pogledu je američko trgovačko društvo ukazalo na to da na američkom tržištu postoje brojni kineski proizvođači izvoznici s kojima se američko trgovačko društvo natječe za iste kupce. U tim okolnostima je američko trgovačko društvo navelo da se boji trgovinskih protumjera u slučaju otkrivanja njegova identiteta. U pogledu dokaza dostavljenih kako bi se pokazao rizik od protumjera, treba napomenuti kako se smatra da je mogući rizik, koji proizlazi iz činjenice da se američko trgovačko društvo i kineski proizvođači izvoznici koji posluju na američkom tržištu natječu za iste kupce, vjerodostojan. U tim okolnostima je prihvaćen zahtjev trgovačkog društva za anonimnosti.
(70)
Udruženje je, također, tvrdilo da, s obzirom na to da je prosječna domaća prodajna cijena u SAD-u keramičkih pločica proizvedenih na domaćem tržištu navodno nekoliko puta veća od cijene uvoza u Uniju iz Kine, američki proizvod nije „istovjetni proizvod” u odnosu na uvezeni proizvod iz Kine. U tom pogledu, ne može se zbog činjenice da se te dvije cijene razlikuju smatrati da američki proizvod nije istovjetan dotičnom proizvodu. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 32. Privremene uredbe, utvrđeno je da dotični proizvod i, između ostalog, proizvod koji se proizvodi i prodaje na domaćem tržištu SAD-a imaju ista osnovna fizička i tehnička svojstva, kao i istu osnovnu upotrebu. U tim okolnostima smatraju se istovjetnima u smislu članka 1. stavka 4. Osnovne uredbe. Tvrdnja udruženja se stoga odbacuje.
(71)
Konačno, udruženje je pitalo zašto se Unije nije razmatrala kao odgovarajuća analogna zemlja zbog izostanka suradnje iz trećih zemalja, osim SAD-a. U tom pogledu, s obzirom da je utvrđeno kako je SAD odgovarajuća analogna zemlja, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 59., nije se javila potreba za ispitivanjem mogućih ostalih odgovarajućih tržišta. Tvrdnja udruženja se stoga odbacuje.
(72)
U izostanku daljnjih komentara, potvrđuje se da je izbor SAD-a kao analogne zemlje primjeren i razuman u skladu s člankom 2. stavkom 7. točkom (a) Osnovne uredbe i potvrđuju se uvodne izjave 45. do 54. Privremene uredbe.
4.2. Utvrđivanje uobičajene vrijednosti
(73)
Dva uvoznika su tvrdila da bez podataka o proizvodnji američkog proizvođača u pogledu obujma, zainteresirane stranke ne mogu provjeriti mogu li zbog ekonomije razmjera postojati značajne razlike u troškovima proizvodnje američkog proizvođača u usporedbi s kineskim proizvođačima u uzorku koji godišnje proizvode više od 10 milijuna m2 keramičkih pločica. Nadalje, ti uvoznici su tvrdili da se obujam proizvodnje analognog proizvođača i kineskih proizvođača ne može usporediti s obzirom na mali obujam proizvodnje analognog proizvođača ili u analognoj zemlji. Podsjeća se da je obujam proizvodnje analognog proizvođača koji surađuje povjerljiv te se, stoga, ne može objaviti. Također se podsjeća da je kineska industrija jako podijeljena i uglavnom je čine mala i srednja poduzeća. Stoga je utvrđeno da argumenti nisu potkrijepljeni.
(74)
Ti uvoznici ukazali su na to da je, s obzirom na to da prema drugom podstavku članka 2. stavka 1. Osnovne uredbe uobičajenu vrijednost treba temeljiti na cijenama „drugih prodavatelja ili proizvođača”, utvrđivanje uobičajene vrijednosti na temelju podataka jednog trgovačkog društva bilo pogrešno.
(75)
U tom pogledu se podsjeća da se ovaj postupak odnosi na uvoz iz zemlje bez tržišnog gospodarstva kada uobičajenu vrijednost treba utvrditi u skladu s člankom 2. stavkom 7. točkom (a) Osnovne uredbe. Stoga je ova tvrdnja odbačena.
(76)
Nakon konačne objave, udruženje uvoznika je navelo da smatra kako se uobičajena vrijednost u analognoj zemlji nije mogla temeljiti na podacima koje je dostavilo jedno trgovačko društvo. Međutim, zbog razloga određenih u uvodnoj izjavi 75, ova je tvrdnja odbačena.
(77)
Konačno, ti uvoznici su tvrdili da proizvod analognog proizvođača nije bio reprezentativan s obzirom na to da se odnosio isključivo na segment s višim cijenama. Budući da je analognom proizvođaču odobren zahtjev za povjerljivost, taj navod nije niti potvrđen niti odbačen. U svakom slučaju, čak i da je tvrdnja točna, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 61. Privremene uredbe, prilagodbe su, prema potrebi, napravljene radi izračuna uobičajene vrijednosti kako bi se u obzir uzele sve vrste pločica, uključujući proizvode koji se ponovno prodaju pod drugom markom (resale branding). Stoga je utvrđeno da ova tvrdnja nije opravdana te je odbačena.
4.3. Izvozna cijena
(78)
Nakon konačne objave, jedan proizvođač izvoznik je tvrdio da su službe Komisije pogrešno razvrstale prodaju određenih vrsta keramičkih pločica u Uniji tijekom RIP-a i da na odgovarajući način treba ispraviti dampinšku maržu trgovačkog društva. U tom pogledu je tijekom posjeta radi provjere u poslovnim prostorijama trgovačkog društva utvrđeno da je trgovačko društvo pogrešno razvrstalo određene keramičke pločice te je trgovačko društvo o tome obaviješteno. One su zatim ispravno ponovno razvrstane radi izrade točnog izračuna dampinga. U tim okolnostima je tvrdnja trgovačkog društva odbačena.
(79)
Nakon konačne objave je isti proizvođač izvoznik tvrdio da su određeni poslovi izvozne prodaje u Uniji tijekom RIP-a zanemareni prilikom izračuna dampinške marže trgovačkog društva. U tom pogledu je utvrđeno da su ti poslovi zanemareni, jer su datumi računa padali nakon isteka RIP-a. U tim okolnostima je tvrdnja trgovačkog društva odbačena.
(80)
U izostanku bilo kakvih komentara u pogledu izvoznih cijena, potvrđuje se uvodna izjava 59. Privremene uredbe.
4.4. Usporedba
(81)
Dostavljeni su komentari o usporedbi između uobičajene vrijednosti i izvozne cijene.
(82)
Jedan proizvođač izvoznik je tvrdio da za izračun njegove vrijednosti CIF u obzir treba uzeti činjenicu da je izvozna prodaje ostvarena preko nepovezanih trgovaca. Utvrđeno je da je ova tvrdnja bila opravdana te su naknadno ponovno izračunate vrijednosti CIF za tog izvoznika. Nakon konačne objave, podnositelj pritužbe je tvrdio da nije trebalo ponovno izračunavati te cijene, jer podaci koje su dostavili nepovezani trgovci nisu bili pouzdani s obzirom na to da su navodno samo neki trgovci preko kojih je proizvođač izvoznik izvršio prodaju dostavili podatke. U tom pogledu je utvrđeno da su svi nepovezani trgovci putem kojih je proizvođač izvoznik izvršio prodaju dostavili podatke o cijenama. U tim je okolnostima tvrdnja odbačena.
(83)
Drugi proizvođač izvoznik je tvrdio da troškovi osiguranja nisu ispravno uzeti u obzir kod izračuna njegove vrijednosti CIF. Utvrđeno je da je ova tvrdnja bila opravdana te su na odgovarajući način ispravljene vrijednosti CIF za tog izvoznika.
(84)
Jedna skupina trgovačkih društava izvoznika je tvrdila da su troškovi osiguranja uključeni u njihove vrijednosti CIF bili pogrešno izračunati. Utvrđeno je da je ova tvrdnja bila opravdana te su ponovno izračunate vrijednosti CIF. Osim toga, utvrđeno je da za jedno trgovačko društvo iz te skupine manipulativni troškovi nisu uzeti u obzir kod izračuna vrijednosti na razini franko tvornica. To je, također, ispravljeno.
(85)
Dva uvoznika su tvrdila da je kod izračuna izvoznih cijena u obzir trebalo uzeti kretanja deviznog tečaja američkog dolara tijekom RIP-a. Međutim, podsjeća se da su, u skladu sa standardnom praksom Komisije, mjesečni devizni tečajevi korišteni za konverzije valuta tijekom RIP-a. Stoga su kretanja deviznog tečaja tijekom RIP-a, zapravo, uzeta u obzir.
(86)
Nakon konačne objave, jedan proizvođač izvoznik je tvrdio da je, s obzirom na to da se uobičajena vrijednost temeljila na podacima jednog proizvođača iz analogne zemlje i stoga se konkretni podaci nisu mogli objaviti zbog povjerljivosti podataka, važno osigurati provedbu prilagodba, prema potrebi, kako bi se osigurala usporedivost proizvoda za potrebe izračuna dampinga. U tom pogledu, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 61. Privremene uredbe, prilagodbe su, prema potrebi, napravljene kako bi se osigurala primjerena usporedba između uobičajene vrijednosti i izvozne cijene.
(87)
Nakon konačne objave, dva uvoznika su tvrdila da američki proizvođač koji surađuje opskrbljuje isključivo sektor skupih keramičkih pločica, dok kineski proizvođači izvoznici pokrivaju segment niskih cijena. U pogledu osiguranja primjerene usporedbe između uobičajene vrijednosti i izvozne cijene, ti su uvoznici tvrdili da nisu obaviješteni o potrebnim prilagodbama prema članku 2. stavku 10. osnovne Uredbe. U tom pogledu se napominje da su u uvodnoj izjavi 61. privremene Uredbe objašnjene prilagodbe koje su napravljene kako bi se osigurala primjerena usporedba.
4.5. Dampinška marža za izvoznike u uzorku koji surađuju
(88)
Uzimajući u obzir sve gore navedene komentare, konačne dampinške marže za proizvođače u uzorku koji surađuju, izražene kao postotak cijene CIF na granici Unije, neocarinjeno, iznose kako slijedi:
Naziv trgovačkog društva/grupacije
Konačna dampinška marža
Shandong Yadi Co. Ltd
36,5 %
Xinruncheng Group
29,3 %
Wonderful Group
26,3 %
Heyuan Becarry Co. Ltd
67,7 %
4.6. Dampinške marže za sve ostale proizvođače izvoznike koji surađuju
(89)
Kao rezultat promjena u izračunu dampinških marža kako je navedeno u uvodnoj izjavi 88., ponderirana prosječna dampinška marža uzorka, koja se temelji na dampinškim maržama četiri proizvođača izvoznika u uzorku koji surađuju, iznosi 30,6 %. U tom kontekstu, napominje se da je za Heyuan Becarry Co. Ltd, kojemu nije odobren niti MET niti IT, dampinška marža izračunata na način opisan u uvodnoj izjavi 88. privremene Uredbe. U skladu s prvom rečenicom članka 9. stavka 6. osnovne Uredbe, ta je dampinška marža korištena za izračun ponderirane prosječne dampinške marže stranaka u uzorku, koja se primjenjuje na proizvođače izvoznike koji nisu odabrani u uzorak. Nadalje, s obzirom da društvu Heyuan Becarry Co. Ltd nije odobren MET te je utvrđeno da su njegove odluke o izvoznoj prodaji podlijegale znatnom uplitanju države, pristojba koja se primjenjuje na uvoz od društva Heyuan Becarry Co. Ltd treba biti jednaka pristojbi koja se primjenjuje na uvoz od ostalih izvoznika koji surađuju, a nisu odabrani u uzorak.
(90)
U pogledu metode izračuna dampinške marže za društvo Heyuan Becarry Co. Ltd, koje je, kako je prethodno navedeno, bilo proizvođač izvoznik koji surađuje i koji je uključen u uzorak, ali mu nije odobren IT, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 65.Privremene uredbe, upućivanje u toj uvodnoj izjavi na uvodnu izjavu 64. Privremene uredbe trebalo bi se, zapravo, odnositi na uvodnu izjavu 62.
4.7. Dampinška marža za trgovačko društvo koje traži individualno ispitivanje
(91)
Za trgovačko društvo navedeno u uvodnim izjavama 51. do 54. koje je individualno ispitano, s obzirom na primjenu članka 18. Osnovne uredbe, primijenit će se dampinška marža na području cijele zemlje.
4.8. Dampinške marže za sve ostale proizvođače izvoznike koji ne surađuju
(92)
U izostanku bilo kakvih komentara u pogledu izračuna dampinške marže za sve ostale proizvođače izvoznike, potvrđuju se uvodne izjave 66. do 67. Privremene uredbe.
(93)
Uzimajući u obzir komentare izražene u uvodnim izjavama 81. do 85., marža dampinga na području cijele zemlje utvrđena je na 69,7 %.
4.9. Podnesci u vezi s popisom izvoznika koji surađuju
(94)
Primljeni su brojni navodi u kojima se tvrdilo da su 13 proizvođača izvoznika koji su imali koristi od ponderirane prosječne privremene pristojbe na temelju privremene Uredbe, iz Priloga ovoj Uredbi, bili samo trgovci, a ne proizvođači te ih, stoga, nije trebalo uključiti u Prilog.
(95)
Nakon daljnjeg ispitivanja je utvrđeno da su ti navodi bili točni u slučaju pet trgovačkih društava. Ta trgovačka društva obaviještena su o namjeri da ih se ukloni iz odgovarajućeg Priloga i pružena im je mogućnost komentiranja. Tri od tih trgovačkih društava nisu dostavila dodatne komentare, dok su dva trgovačka društava iznijela daljnje tvrdnje o tom pitanju. Te daljnje tvrdnje nisu sadržavale dokaze prima facie koji pokazuju da su ta trgovačka društva bila de facto proizvođači izvoznici dotičnog proizvoda i stoga su odbačene. Tih pet trgovačkih društava na odgovarajući je način uklonjeno s popisa trgovačkih društava koja imaju koristi od ponderirane prosječne konačne pristojbe.
4.10. Događaji nakon RIP-a
(96)
Nakon objave privremenih nalaza, odnos između skupine dva proizvođača izvoznika koji surađuju navodno je prekinuta zbog promjena u vlasničkoj strukturi. Kao rezultat toga, jedno od tih trgovačkih društava zatražilo je individualnu pristojbu nezavisno od pristojbe drugog trgovačkog društva.
(97)
Iz dostavljenih podataka se čini da su poveznice između ta dva trgovačka društva prekinute nakon RIP-a. Učinak ove navodne podjele u strukturi grupacije, kao i zahtjev jednog od trgovačkih društava za odobravanje utvrđene individualne stope pristojbe trebalo bi detaljno revidirati. U tom pogledu, ako jedno ili oba trgovačka društva zatraže reviziju stanja nakon te navodne podjele, to se može razmotriti pravovremeno u skladu s Osnovnom uredbom. U tim okolnostima, odbačen je zahtjev trgovačkog društva za dobivanje individualne pristojbe utvrđene u ovom ispitnom postupku.
(98)
Nakon konačne objave, podnositelj pritužbe je tvrdio da za jednog od povezanih proizvođača izvoznika iz uvodne izjave 97. treba izračunati zasebnu pristojbu, jer nije bilo dokaza da je primjenjivao damping na višoj razini od drugog proizvođača izvoznika. U tom pogledu, treba napomenuti da bi proizvođačima izvoznicima koji su povezani tijekom RIP-a ispitnog postupka neizračunavanje njihove ponderirane prosječne dampinške marže i pristojbe ostavilo prostora za izbjegavanje pristojba od strane proizvođača izvoznika koji podliježe većoj pristojbi. S obzirom na to da je utvrđeno da su proizvođači izvoznici u ovom ispitnom postupku bili povezani tijekom RIP-a, nema razloga za utvrđivanje zasebnih pristojba za svakog od njih. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 97., ako jedno ili oba trgovačka društva zatraže reviziju stanja nakon njihove navodne podjele, to se može razmotriti u skladu s Osnovnom uredbom. U tim okolnostima odbačen je zahtjev podnositelja pritužbe.
D. ŠTETA
1. Proizvodnja Unije i industrija Unije
(99)
U izostanku komentara ili novih nalaza u pogledu proizvodnje Unije i industrije Unije, potvrđuju se zaključci u uvodnim izjavama 68. do 70. Privremene uredbe.
1.1. Potrošnja Unije
(100)
U izostanku komentara ili nalaza u pogledu potrošnje Unije, potvrđuju se zaključci u uvodnim izjavama 71. i 72. Privremene uredbe.
2. Uvoz iz Kine
(101)
Jedna zainteresirana stranka postavila je pitanje analize uvoza tvrdeći da su i u pritužbi i u Privremenoj uredbi nedostajali podaci o obujmu uvoza i da je mjera u m2 mjera područja, a ne obujma.
(102)
Druga zainteresirana stranka je tvrdila da razvoj cijene i obujma uvoza iz Kine prikazuje samo uobičajene fluktuacije trgovine i stoga ne mogu biti pokazatelj ponašanja kineskih izvoznika u pogledu dampinga.
(103)
Nakon konačne objave, jedna stanka je postavila pitanja pouzdanosti statističkih podataka Eurostata tvrdeći da su stvarne kineske uvozne cijene više te se, stoga, mogu usporediti s uvoznim cijenama iz ostalih trećih zemalja. Osim toga, tvrdila je da bi to utjecalo na utvrđene dampinške marže.
(104)
Druga zainteresirana stranka je tvrdila da je njezina vlastita analiza statističkih podataka Eurostata u pogledu tržišnog obujma i uvozne cijene bila nešto drukčija od analize u Privremenoj uredbi i da te nalaze treba izmijeniti na odgovarajući način.
(105)
Druga zainteresirana stranka je tvrdila da službe Komisije nisu uzele u obzir povećanje cijena kineskog uvoza koje se dogodilo nakon RIP-a, odnosno 2010.
(106)
U pogledu tvrdnje o jedinici mjere korištenoj za utvrđivanje obujma uvoza, pojam „obujam” iz članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe odnosi se na količinu, a ne na „kubični obujam”. Za svaki proizvod treba koristiti najreprezentativniju jedinicu mjere. Što se tiče dotičnog proizvoda, subjekti na svjetskom tržištu stalno koriste kvadratne metre (m2). Stoga se ta jedinica smatra najprimjerenijom za potrebe ovog ispitnog postupka i tvrdnja je u tom pogledu odbačena.
(107)
U pogledu razvoja cijena i obujma uvoza iz Kine, istina je da su razlike ograničene kad se razmatraju u apsolutnom smislu. Kineski uvoz smanjio se za 3 % tijekom razmatranog razdoblja. Međutim, zaključke o obujmu kineskog uvoza trebalo je staviti u kontekst ukupnog smanjenja potrošnje na tržištu Unije. Činjenica da se kineski uvoz smanjio samo za 3 % tijekom tog razdoblja kada je ukupna potrošnja pala za 29 % jasno je utjecala na njegovu prisutnost na tržištu Unije. Održavanje stabilnosti uvoza stoga je omogućilo kineskom uvozu povećanje tržišnog udjela u razdoblju kad se kod ostalih subjekata smanjio.
(108)
U pogledu kretanja kineskih cijena, prosječne uvozne cijene navedene u uvodnoj izjavi 73. Privremene uredbe temeljile su se na statističkim podacima Eurostata. Postavljena su pitanja o točnosti prosječnih uvoznih cijena prema određenim državama članicama, ali nisu potvrđene nikakve promjene u službenim statističkim podacima. U svakom slučaju, podsjeća se da su podaci Eurostata korišteni samo za utvrđivanje općih kretanja i da, čak i ako su kineske uvozne cijene bile prilagođene prema gore, stanje štete u cjelini još uvijek bi ostalo isto s visokim maržama za sniženje prodajnih i ciljnih cijena. U tom kontekstu treba napomenuti da za izračun marža štete i dampinga nisu korišteni podaci Eurostata. Korišteni su samo provjereni podaci posjećenih trgovačkih društava kako bi se utvrdila razina marža. Stoga, čak i ako bi se utvrdile razlike u statističkim podacima, to ne bi utjecalo na objavljenu razinu marža.
(109)
Što se tiče tvrdnje da službe Komisije nisu uzele u obzir podatke Eurostata iz 2010., taj se argument ne može potvrditi s obzirom na to da su brojke za RIP uključivale prvo tromjesečje 2010. U pogledu drugog do četvrtog tromjesečja 2010., treba napomenuti da se te brojke odnose na razdoblje nakon RIP-a koje ne treba uzeti u razmatranje. Nadalje, čak i da su se one trebale uzeti u obzir, statistički podaci o uvozu pokazuju da su se povećale i uvozne cijene iz trećih zemalja, što pokazuje da je to bio opći trend i da se nije odnosio samo na kineski uvoz.
3. Sniženje cijena
(110)
Podsjeća se da je u privremenoj fazi, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 76. Privremene uredbe, sniženje cijena definirano kao ponderirane prosječne prodajne cijene proizvođača iz Unije za nepovezane kupce na tržištu Unije, prilagođene razini franko tvornica, uspoređene prema vrsti proizvoda s odgovarajućim ponderiranim prosječnim cijenama uvoza iz Kine za prvog nezavisnog kupca na tržištu Unije, utvrđenima na osnovi CIF s odgovarajućim prilagodbama za postojeće carine, troškove nakon uvoza i razinu trgovine.
(111)
Jedna stranka je tvrdila da izračuni dostavljeni strankama u pogledu izračuna izvozne cijene nisu odgovarali objašnjenju danom u uvodnoj izjavi 76. Privremene uredbe. Nakon provjere je potvrđeno da u toj uvodnoj izjavi postoji pogreška u tekstu. Naime, u privremenoj fazi je prilagodba na razini trgovine napravljena za prodajne cijene proizvođačâ iz Unije na razini franko tvornica nepovezanim kupcima na tržištu Unije te nikakva prilagodba za troškove nakon uvoza nije napravljena u izračunu prosječne izvozne cijene. U konačnoj fazi, cijene CIF na granici Unije proizvođačâ izvoznikâ iz dotične zemlje prilagođene su za postojeće carinske pristojbe i troškove nakon uvoza (troškovi nastali u luci Unije za uvoz, prijevoz i troškove skladištenja koji su nastali prije ponovne prodaje od strane uvoznikâ), na temelju podataka koje su dostavili nepovezani uvoznici koji surađuju.
(112)
Druga stranka je tvrdila da bi, kada se prilagode prema dolje kako bi se u obzir uzeo trošak distribucije/marketinga, cijene bile slične cijenama kineskog izvoza. Međutim, te prilagodbe već su bile uključene u privremeni izračun. Stoga je ova tvrdnja bila neutemeljena te je odbačena.
(113)
Ispitni postupak je pokazao razine sniženja cijena između 43,2 % i 55,7 % koje se malo razlikuju od privremeno utvrđenih razina (vidjeti uvodnu izjavu 77. Privremene uredbe). Razlog te promjene je izračun nove vrijednosti CIF za proizvođača izvoznika navedenog u uvodnom izjavama 83. do 85. i izračun individualne izvozne cijene CIF za proizvođača izvoznika, Kito Group, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 51.
4. Uvoz iz trećih zemalja, osim Kine
(114)
U izostanku komentara ili nalaza u pogledu uvoza iz trećih zemalja, osim Kine, potvrđuju se zaključci u uvodnim izjavama 78. do 80. Privremene uredbe.
5. Stanje industrije Unije
5.1. Makroekonomski pokazatelji
5.1.1. Proizvodnja, kapacitet i iskorištenost kapaciteta
(115)
U izostanku komentara ili nalaza u pogledu proizvodnje, kapaciteta i iskorištenosti kapaciteta, potvrđuju se zaključci u uvodnim izjavama 84. do 85. Privremene uredbe.
5.1.2. Obujam prodaje i tržišni udio
(116)
U izostanku komentara ili nalaza u pogledu obujma prodaje i tržišnog udjela, potvrđuju se zaključci u uvodnim izjavama 86. do 87. privremene Uredbe.
5.1.3. Zaposlenost i produktivnost
(117)
U izostanku komentara ili nalaza u pogledu zaposlenosti i produktivnosti, potvrđuju se zaključci u uvodnim izjavama 88. do 89. Privremene uredbe.
5.1.4. Visina dampinške marže
(118)
Dampinške marže određene su u uvodnim izjavama 88. do 93. Potvrđuje se da su sve utvrđene marže značajno su više od razine de minimis. S obzirom na obujam i cijene dampinškog uvoza, potvrđuje se da se učinak stvarnih marža dampinga ne može smatrati zanemarivim.
5.2. Mikroekonomski pokazatelji
5.2.1. Zalihe
(119)
Jedna stranka je osporavala ispravnost podataka dostavljenih u uvodnim izjavama 93. do 95. Privremene uredbe. Stranka je tvrdila da je vrijednost zaliha kao postotak proizvodnje tijekom cijelog razmatranog razdoblja bila značajno niža od vrijednosti navedene u tablici 10. iste Uredbe. Ti su izračuni revidirani te je utvrđeno da su samo podaci vezani uz postotak za 2009. i RIP bili pogrešno izračunati i da je u tom razdoblju postotak zaliha zaista bio nešto viši od onoga što je prethodno navedeno. Ispravna verzija ovog izračuna nalazi se u tablici 1. ove Uredbe.
(120)
Ista stranka je tvrdila da bi, ako je industrija Unije bila prisiljena povećati svoju razinu zaliha na razinu 6-mjesečne proizvodnje, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 94. Privremene uredbe, to predstavljalo postotak zaliha od 50 % u odnosu na cijelu proizvodnju, a ne 59 % kako je prikazano u tablici 10. Privremene uredbe.
(121)
U tom pogledu treba naglasiti da su se analize dane u uvodnim izjavama 93. i 94. Privremene uredbe dopunjavale, ali nisu bile istovjetne. Prva analiza je pokazala postotak zaliha trgovačkih društava u uzorku izmjeren u kvadratnim metrima u usporedbi s proizvodnjom trgovačkih društava u uzorku, također izraženom u kvadratnim metrima (61 % za RIP). Druga analiza, također za trgovačka društva u uzorku, pokazala je broj mjeseci proizvodnje u zalihama u odnosi na 12 mjeseci godine (50 % za RIP).
(122)
Daljnja analiza je omogućila poboljšanje ocjene kretanja broja mjeseci proizvodnje u zalihama. U tom pogledu su 2007. proizvođači u uzorku držali oko 5 mjeseci proizvodnje (43 %), ali su zbog pritiska dampinškog uvoza bili prisiljeni povećati zalihe na više od 7 mjeseci proizvodnje (što odgovora 61 % ukupne godišnje proizvodnje) tijekom RIP-a. Tablica 1. sadrži obujam zaliha, također, u obliku broja mjeseci u odnosu na godišnju proizvodnju.
(123)
Tablica 1.
Zalihe
2007.
2008.
2009.
RIP
Zalihe (u tisućama m2)
48 554
50 871
39 689
41 887
Indeks (2007. = 100)
100
105
82
86
Zalihe kao postotak proizvodnje
43 %
49 %
56 %
61 %
Indeks (2007. = 100)
100
113
130
142
Broj mjeseci u zalihama u usporedbi s godišnjom proizvodnjom
5,2
5,9
6,7
7,4
Indeks (2007. = 100)
100
113
130
142
Postotak mjeseci u zalihama (na temelju 12 mjeseci)
43 %
49 %
56 %
61 %
(124)
Stoga se potvrđuje zaključak da kretanje zaliha pokazuje štetno stanje.
5.2.2. Prodajne cijene
(125)
Jedna zainteresirana stranka, kako je već navedeno u uvodnoj izjavi 20., osporavala je nalaze u uvodnim izjavama 96. do 99. Privremene uredbe u pogledu prodajnih cijena industrije Unije tvrdeći da Komisija nije uključila u svoj izračun jedinične cijene Unije proizvođače iz Poljske i Češke i da nalazi nisu u skladu sa stvarnim javnim podacima.
(126)
U pogledu te tvrdnje, napravljena je simulacije u kojoj su uključene prodajne cijene zabilježene u Poljskoj koja čini oko 10 % ukupne proizvodnje Unije. Nije napravljena simulacija za Češku čija proizvodnja čini manje od 3 % ukupne proizvodnje Unije. Simulacija je pokazala da, čak i kad se u obzir uzmu poljske cijene, konačni nalazi ne mijenjaju se bitno. Konačno, u skladu sa svojom metodologijom, Komisija je izračunala prodajne cijene industrije Unije nakon izvršenja odgovarajuće prilagodne kako bi dobila cijena prema prvom nezavisnom kupcu s ciljem osiguranja usporedivosti s kineskim prodajnim cijenama.
(127)
Jedna zainteresirana stranka je smatrala da je objašnjenje iz uvodne izjave 97. Privremene uredbe, u kojem se kaže da je industrija Unije bila prisiljena prodati manje količine veće raznovrsnosti, pogrešno jer je industrija Unije u takvom slučaju navodno trebala izgubiti puno više od 2 % tržišnog udjela.
(128)
Treba napomenuti da usredotočenost na prodaju manjih serija ne dovodi nužno do gubitka većeg tržišnog udjela. Prvo, industrija Unije nije u potpunosti izbačena s tržišta zbog većih jedinstvenih serija proizvoda, neovisno o činjenici da je pritisak jeftinog kineskog uvoza u tom sektoru posebno jak. Drugo, industrija Unije je uspjela zadržati svoju prisutnost na cijelom tržištu smanjenjem svojih prodajnih cijena i proizvodnjom skuplje ponude proizvoda što je dovelo do pada profitabilnosti, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 100. Privremene uredbe. Stoga se činjenica da industrija Unije nije izgubila veći udio na tržištu objašnjava izborom da zadrži prisutnost na tržištu unatoč cjenovnom pritisku iz Kine.
5.2.3. Profitabilnost, novčani tok, povrat ulaganja i plaće
(129)
Jedna stranka je smatrala da postoje velike razlike u profitabilnosti između velikih i malih trgovačkih društava. Zbog toga je tvrdila da se prosječna dobit trebala smatrati nereprezentativnom, jer je uzorak sadržavao samo podatke od jednog velikog trgovačkog društva.
(130)
Druga stranka je tvrdila da su veliki proizvođači iz Unije u dobrom financijskom položaju. Ista stranka je tvrdila da se, s obzirom na to da nije bilo gubitaka čak i kada se dodaju mala trgovačka društva u prosječnu profitnu maržu industrije Unije, kako je prikazano u uvodnoj izjavi 101. i tablici 12. Privremene uredbe, ne može pokazati nikakva ukupna šteta.
(131)
Treba napomenuti da su, s ciljem osiguranja usklađenosti nalaza s reprezentativnošću uzoraka, svi pokazatelji štete (uključujući dobit) ponderirani u odnosu na udio svakog segmenta u ukupnoj proizvodnji Unije. S druge strane, potvrđuje se reprezentativnost velikog trgovačkog društva u položaju većeg segmenta. Stoga su ukupni pokazatelji dobiveni iz analize trgovačkih društava u uzorku reprezentativni za stanje cijele industrije Unije te je gore navedenu tvrdnju trebalo odbaciti.
(132)
U odnosu na tvrdnju da velika trgovačka društva nisu pretrpjela nikakvu štetu, treba napomenuti da, u skladu s člankom 4. stavkom 1. Osnovne uredbe, analizu treba napraviti u odnosu na industriju Unije kao cjelinu, a ne na određene skupine ili vrste trgovačkih društava. Kako je već navedeno u uvodnoj izjavi 130., činjenica da tijekom RIP-a nije bilo gubitaka ne znači sama po sebi da nije bilo štete.
5.2.4. Trošak proizvodnje
(133)
Jedna stranka je osporavala zaključak da se trošak proizvodnje industrije Unije povećao za 14 % kao posljedica povećanja zaliha i promjene ponude proizvoda. Prema toj stranci taj zaključak nije točan jer razine zaliha i ponuda proizvoda nisu dio troška proizvodnje.
(134)
Tu je tvrdnju trebalo odbaciti jer visoke razine zaliha predstavljaju značajan financijski trošak koji je uključen u analizu troška proizvodnje. S druge strane, ponovljena promjena ponude proizvoda dovodi do dodatnih troškova proizvodnje s obzirom na to da proizvođač mora često revidirati proizvodni proces: ova aktivnost može biti skupa jer dovodi do razdoblja mirovanja i nedostatne iskorištenosti strojeva.
6. Zaključak o šteti
(135)
Jedna stranka dovela je u pitanje zaključak u uvodnoj izjavi 107. Privremene uredbe prema kojem je smanjenje potrošnje imalo negativan učinak na industriju Unije. Prema toj stranci, nije moglo doći do štete kao posljedice smanjenja potrošnje, jer je ukupan tržišni udio ostao isti.
(136)
Što se tiče komentara o stabilnosti tržišnog udjela proizvođačâ iz Unije unatoč smanjenoj potrošnji, treba napomenuti da tržišni udio nije jedini važni pokazatelj štete. Proizvođači iz Unije uspjeli su zadržati svoj udio na tržištu Unije samo na račun profitabilnosti koja se smanjila tijekom razmatranog razdoblja. Stoga se ne može zaključiti da stabilnost tržišnog udjela proizvođačâ iz Unije isključuje štetu.
(137)
S obzirom na gore navedeno, potvrđuju se zaključci o šteti određeni u uvodnim izjavama 107. do 111. Privremene uredbe.
E. UZROČNOST
(138)
Komisija je primila komentare o privremenim nalazima vezanim uz uzročnost. Neki od tih komentara bili su ponavljani komentari već navedeni u privremenoj Uredbi u uvodnim izjavama 128. do 132. vezanim uz samoprouzročenu štetu. Nisu podneseni dodatni dokazi koji bi promijenili privremene zaključke. Stoga se potvrđuju zaključci iz uvodnih izjava 135. i 136. Privremene uredbe.
1. Utjecaj uvoza iz Kine
(139)
U skladu s člankom 3. stavkom 6. i stavkom 7. Osnovne uredbe, u privremenoj je fazi ispitano je li dampinški uvoz dotičnog proizvoda podrijetlom iz Kine nanio materijalnu štetu industriji Unije.
(140)
Neke su stranke tvrdile da je pad u proizvodnji i prodaji industrije Unije rezultat smanjene potrošnje. Također se tvrdilo da su učinci kineskog uvoza zasigurno bili ograničeni s obzirom na to da se kineski tržišni udio povećao za 1,6 %, od čega se ne više od 1 % moglo povezati s tržišnim udjelom industrije Unije.
(141)
U tom se smislu podsjeća da je ispitni postupak ukazao na podudarnost u vremenu između povećanog tržišnog udjela kineskog uvoza i smanjenja dobiti industrije Unije i povećanja razina zaliha. Nadalje, nije samo povećani tržišni udio stvorio pritisak na industriju Unije nego je to u još većoj mjeri izvršilo ponašanje cijena i visoke razine sniženja cijena kineskih proizvođača izvoznika.
(142)
Kako se podsjeća u uvodnoj izjavi 113., ispitni je postupak otkrio značajne razine sniženja cijena. Također je pokazao da su industrija Unije i uvoznici u velikoj mjeri prodavali istim kupcima što je značilo da industrija Unije izravno konkurira dampinškom uvozu za narudžbe.
(143)
Sve to ukazuje na to da je pritisak cijena, a ne samo obujam uvoza, uzrokovao pad profitabilnosti industrije Unije i pogoršanje većina pokazatelja štete.
2. Manjak konkurencije između pločica proizvedenih u Uniji i dampinških pločica uvezenih iz Kine
(144)
Nekoliko zainteresiranih stranaka tvrdilo je da uvoz keramičkih pločica iz Kine nije mogao uzrokovati štetu industriji Unije jer nije usporediv. U tom se smislu tvrdilo da su keramičke pločice iz Kine namijenjene tržištu homogenih proizvoda dok industrija Unije proizvodi prema narudžbi, u manjim količinama. Također se smatralo da kineska i industrija Unije ne konkuriraju zbog toga što kineska industrija posluje unutar segmenta niske do srednje klase, dok industrija Unije posluje u segmentu od srednje do visoke klase. Ograničen gubitak tržišnog udjela industrije Unije iznesen je kao dokaz tome.
(145)
Iako prethodno navedene tvrdnje nisu poduprte dokazima, svejedno je pažljivo razmotreno konkurira li kineski uvoz pločicama proizvedenima u Uniji.
(146)
U tom smislu valja napomenuti da je Komisija provela jako detaljne usporedbe, razlikujući stotine različitih vrsta pločica. U ovom je slučaju ispitni postupak pokazao znatnu razinu podudarnosti između vrsta industrije Unije i izvoznika. To jasno pokazuje da industrija Unije i kineski uvoz konkuriraju u smislu vrsta proizvoda. Također se podsjeća da je tijekom ispitnog postupka utvrđeno da industrija Unije i proizvođači izvoznici izravno konkuriraju jer dijele istu bazu klijenata.
(147)
Vezano uz tvrdnju da su keramičke pločice iz Kine namijenjene tržištu homogenih proizvoda dok industrija Unije proizvodi manje količine prema narudžbi, podsjeća se, vidjeti uvodnu izjavu 95. Privremene uredbe, da je upravo pritisak kineskog uvoza naveo industriju Unije da se preusmjeri prema manjim narudžbama proizvoda veće raznolikosti u smislu boje i veličine. Industrija Unije i dalje je prisutna u svim segmentima tržišta i za razliku od gore navedenih tvrdnji, uzorak koji ukazuje na to da se industrija Unije morala usmjeriti na posebne vrste proizvoda mora se smatrati pokazateljem prisutnosti izravne konkurencije.
(148)
U pogledu gore navedenog ne može se podržati argument da kineski uvoz nije nanio štetu industriji Unije jer nisu međusobno konkurirali.
3. Učinci ostalih čimbenika
3.1. Utjecaj uvoza iz ostalih trećih zemalja
(149)
Neke su stranke i dalje tvrdile da se učinak turskog uvoza trebao smatrati značajnim. Jedna je stranka vezano uz cijene osporavala zaključak da je povećanje turskih cijena od 19 % bilo značajno.
(150)
Navedeni je argument razmotren u uvodnoj izjavi 118. Privremene uredbe i nisu pronađen novi dokazi koji bi poništili zaključak donesen u privremenoj fazi. U tom se smislu potvrđuje da se povećanje turskih cijena od 19 % mora smatrati značajnim. Nadalje se podsjeća, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 41., da nisu postojali dokazi o dampinškom uvozu iz ove zemlje koji je nanio štetu industriji Unije i stoga se ovaj argument ne može podržati.
3.2. Učinak smanjenja potrošnje
(151)
Jedna je zainteresirana stranka tvrdila da je smanjenje potrošnje utjecalo uglavnom na Španjolsku i Italiju gdje je šteta navodno bila najznačajnija. S druge strane, glavno odredište kineskog izvoza bile su sjeverne države članice kod kojih nije zabilježeno smanjenje potrošnje i gdje su proizvođači iz Unije navodno pretrpjeli manju štetu. Ista je stranka također tvrdila da se španjolska industrija keramičkih pločica oporavila 2010. što ukazuje na to da nema povezanosti između kineskog izvoza i proizvodnje i prodaje industrije Unije.
(152)
Jedna je stranka tvrdila da bi povećanje zaliha koje je zabilježila industrija Unije trebalo pripisati padu potrošnje Unije, a ne dampinškom uvozu iz Kine.
(153)
Tvrdnje da smanjenje potrošnje nije utjecalo na sjeverne europske države članice i da je uvoz iz Kine bio usmjeren samo prema sjevernoj Europi nisu potkrijepljene dostatnim dokazima. Podaci dobiveni od kineskih proizvođača izvoznika u uzorku pokazuju suprotno, da je prodaja bila jednoliko raspoređena diljem Unije. Štoviše, Španjolska i Italija zajedno obuhvaćaju oko 28 % prodaje, tek nešto manje od prodaje Njemačkoj (32 %). Na temelju toga, te su tvrdnje odbačene.
(154)
Što se tiče tvrdnje da je povećanje zaliha zabilježeno od industrije Unije trebalo pripisati padu potrošnje Unije, Komisija podsjeća na uvodnu izjavu 108. Privremene uredbe, odnosno na to da je pritisak kineskog uvoza bio izuzetno jak posebno u sektoru prodaje velikih količina i da je to očito utjecalo na zalihe proizvođača iz Unije. Rast zaliha tijekom razmatranog razdoblja ne može se objasniti samo poteškoćama vezanima uz prodaju proizvoda već i potrebom da se održe zalihe izuzetno širokog raspona proizvoda. Stoga se potvrđuje zaključak o štetnom učinku kineskog uvoza na zalihe.
3.3. Utjecaj gospodarske krize
(155)
Nekoliko zainteresiranih stranaka tvrdilo je da je gospodarska kriza bila stvarni uzrok poteškoća industrije Unije. Kao dokaz su iznijele činjenicu da je do najvećeg pogoršanja došlo između 2008. i 2009., odnosno u godini kad se kriza pojavila, dok u narednom razdoblju trend nije bio toliko izrazit. Također su navele da je razmatrano razdoblje obuhvaćalo rast i pad ciklusa pri čemu je najvišu točku obilježio nagli razvoj građevinskog sektora, a najnižu financijska kriza i smanjenje izvoza zbog osnivanja novih proizvodnih postrojenja u zemljama trećeg svijeta.
(156)
Nakon konačne objave, jedna je zainteresirana stranka tvrdila da je do pogoršanja mnogih pokazatelja štete došlo zbog gospodarske krize, a ne dampinškog uvoza. Prema navedenoj stranci, učinak recesije bio je povećanje potražnje velike količine proizvoda po niskim cijenama. Zbog toga se industrija Unije morala više usmjeriti prema proizvodnji narudžbi u velikim količinama, segmentu u kojem je kineska industrija već bila prisutna, uz povećanje zaliha kao posljedicu toga. Nadalje, recesija je navodno uzrokovala inflaciju u Uniji, veću nego u Kini, što je dovelo do povećanja troškova proizvodnje proizvođača iz Unije zbog čega je industrija Unije navodno prodavala po cijenama nižim od troškova proizvodnje.
(157)
Druga je stranka tvrdila da se dobit industrije Unije znatno povećala tijekom posljednje četvrtine RIP-a i da je to pokazalo da se industrija Unije oporavila nakon gospodarske krize. Navedena je stranka tražila da se dobit za RIP iskazuje prema četvrtini što bi vjerojatno ukazalo na znatno veću profitabilnost prema kraju RIP-a.
(158)
Činjenica da gospodarski pad nije utjecao na realizaciju industrije Unije već je priznata u uvodnoj izjavi 120. Uredbe o uvođenju privremenih mjera. U tom pogledu valja podsjetiti da, da bi se utvrdila uzročnost, odgovarajući pravni standard propisuje da je dampinški uvoz uzrokovao materijalnu štetu industriji Unije. Međutim, dampinški uvoz nije nužno bio jedini uzrok štete.
(159)
Ispitni je postupak dalje pokazao da bi se kineski trend povećanog izvoza mogao nastaviti usprkos gospodarskoj krizi. Kina je bila jedini sudionik na tržištu koji je mogao zadržati svoj tržišni udio u teškoj gospodarskoj situaciji.
(160)
Što se tiče strukturalne promjene u potražnji Unije navedene u uvodnoj izjavi 156., nisu izneseni dokazi koji podupiru navedenu tvrdnju. Podsjeća se da je, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 106. Privremene uredbe, ispitni postupak pokazao upravo suprotno, odnosno da je industrija Unije morala promijeniti svoju kombinaciju proizvoda opskrbljujući čitav niz različitih proizvoda u smislu vrste, boje i veličine te da je povećala zalihe da bi u kratkom roku mogla odgovoriti na posebne narudžbe. Ovu tvrdnju, stoga, treba odbaciti.
(161)
U vezi s učinkom inflacije na troškove proizvodnje, utvrđeno je da stopa inflacije u Uniji u prosjeku nije bila viša od stope u Kini tijekom razmatranog razdoblja i da, stoga, ne može objasniti poteškoće proizvođača iz Unije pri prodaji po održivim cijenama. S obzirom na razinu sniženja cijena ne može se zaključiti da je sniženje kineskih uvoznih cijena uzrokovala industrija Unije. Na temelju toga tvrdnje koje je iznijela navedena stranka treba odbaciti.
(162)
S druge strane, vezano uz situaciju industrije Unije treba podsjetiti da je Privremena uredba (uvodna izjava 126.) pokazala da je agresivno ponašanje kineskih izvoznika vezano uz cijene utjecalo na profitabilnost industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja i prije svjetske gospodarske krize. To pokazuje da je, čak i u slučaju odsutnosti krize, pritisak uvoza iz Kine po niskim cijenama sam po sebi bio dovoljan za nanošenje materijalne štete industriji Unije.
(163)
Navedenu činjenicu, ako se razmatra zajedno s dampinškim cijenama, dodano podupire zaključak da gospodarska kriza nije prekinula uzročno-posljedičnu vezu između kineskog uvoza i štete industrije Unije.
(164)
Što se tiče zahtjeva da se dobit za RIP navede po četvrtini, navedeno se nije smatralo bitnim tijekom sadašnjeg ispitnog postupka jer čak i da dođe do značajnijeg rasta, dobit bi valjalo usporediti s ciljanom dobiti od 3,9 %.
3.4. Učinak nestrukturiranja industrije Unije
(165)
Jedna je zainteresirana stranka tvrdila da bi štetu nanesenu proizvođačima iz Unije trebalo pripisati njihovom neuspjehu da se restrukturiraju jer su se smanjenju tržišta od 29 % odazvali samo sa smanjenjem kapaciteta od 7 % i smanjenjem zaposlenosti od 16 %.
(166)
U navedenom je sektoru smanjenje proizvodnog kapaciteta zahtjevan proces, jer je povećanje kapaciteta u slučaju mogućeg oporavka tržišta izuzetno skupo za proizvođače. Smanjenje zaposlenosti zabilježeno tijekom razmatranog razdoblja bilo je jednakog reda veličine kao smanjenje tržišta. Kretanje zaposlenosti ne mora u potpunosti odražavati kretanje proizvodnje s obzirom na to da nisu svi poslovi izravno povezani sa stvarnom proizvodnjom. Zaključno tome, činjenica da smanjenje kapaciteta i radne snage u industriji nije u potpunosti odgovaralo smanjenju tržišta ne ukazuje na neuspjeh restrukturiranja. Suprotno tvrdnjama i uzimajući u obzir strukturu industrije, smanjenje kapaciteta od 7 % i zaposlenosti od 16 % mora se smatrati značajnim.
3.5. Učinak realizacije industrije Unije na izvozna tržišta
(167)
Jedna je zainteresirana stranka tvrdila da su pad izvozne prodaje industrije Unije uzrokovale visoke cijene, a ne učinak kineskog izvoza.
(168)
U tom se pogledu podsjeća da se realizacija izvoza industrije Unije oporavila nakon gospodarske krize. Stoga se ne može prihvatiti tvrdnja da bi realizacija izvoza imala izuzetno nepovoljan učinak na rezultate industrije Unije.
4. Zaključak o uzročnosti
(169)
Ni jedan od argumenata koji su predale zainteresirane stranke nije pokazao da je utjecaj drugih čimbenika osim dampinškog uvoza iz Kine bio takav da bi prekinuo uzročno-posljedičnu vezu između dampinškog uvoza i utvrđene štete. Potvrđuju se zaključci o uzročnosti iz Privremene uredbe.
F. INTERES UNIJE
(170)
U pogledu komentara stranaka, Komisija je provela dodatnu analizu svih argumenata koji se odnose na interes Unije. Sva su pitanja ispitana i zaključci Privremene uredbe potvrđeni.
1. Interes industrije Unije
(171)
U nedostatku komentara vezanih uz interes industrije Unije, potvrđuju se zaključci u uvodnim izjavama 137. do 141. Privremene uredbe.
2. Interes uvoznika
(172)
Jedna je stranka tvrdila da je uvođenje mjera ugrozilo gospodarsko postojanje uvoznika jer bi u tom slučaju oni svojim kupcima mogli prenijeli samo dio dodatnih troškova pristojba.
(173)
Nakon konačne objave dvije su stranke osporavale zaključak da se uvoznici mogu lako prebaciti s kineske opskrbe na ostale izvore opskrbe, posebno zbog toga što kvaliteta i cijene nisu usporedive.
(174)
U vezi navedene tvrdnje podsjeća se da pristojbe ne utječu na velik dio uvoza jer se ne radi o uvozu kineskog podrijetla. Značajke proizvoda, koji se proizvodi diljem svijeta te je usporedive kvalitete, ukazuju na to da su ti proizvodi zamjenjivi i da je zbog toga dostupan čitav niz drugih izvora opskrbe, usprkos navedenim tvrdnjama. Ispitni je postupak pokazao, čak i za uvoznike koji se oslanjaju na kineski uvoz, za koji je ispitnim postupkom utvrđeno da je dampinški i da se prodaje po cijenama znatno sniženim u odnosu na cijene proizvoda podrijetlom iz Unije, da uvoznici u slučaju svojih prodajnih cijena mogu primijeniti uvećane iznose veće od 30 %. Navedeno, zajedno s činjenicom da je utvrđeno da su uvoznici ostvarili dobit od oko 5 % i njihovom mogućnosti da prenesu barem dio mogućeg povećanja troška na svoje kupce, ukazuje na to da se nalaze u položaju u kojem se mogu nositi s učinkom mjera.
(175)
Štoviše, kako je zaključeno u uvodnoj izjavi 144. Privremene uredbe, uvođenje mjera ne bi spriječilo uvoznike iz Unije da povećaju udio uvoza proizvoda iz ostalih nedampinških izvora koji su im dostupni i u Uniji i u ostalim trećim zemljama.
(176)
Jedan je uvoznik tvrdio da bi za određenu vrstu proizvoda kineske cijene trenutačno bile više od cijena industrije Unije i da, stoga, u budućnosti mjere ne bi dozvoljavale izvoz te posebne vrste.
(177)
Ova tvrdnja nije poduprta nikakvim dokazima. Štoviše, prema dostupnim podacima, navedena je vrsta proizvoda predstavljala samo manji dio tržišta i ne bi znatno utjecala na stanje opskrbe na tržištu Unije. Tvrdnja je stoga odbačena.
3. Interes korisnikâ
(178)
Neke su zainteresirane stranke tvrdile da bi učinak na korisnike bio značajan. Posebno su tvrdile da će čak i minimalno povećanje cijena od 32,3 % spriječiti kvalitetnu kupovinu kupaca. Također su tvrdile da, iako bi učinak na velike raznolike trgovine tipa „uradi sam” mogao biti ograničen, učinak na male specijalizirane trgovine bi bio značajan.
(179)
Što se tiče učinka na krajnje korisnike, Komisija potvrđuje što je privremeno zaključeno u Uredbi Komisije o uvođenju privremene pristojbe, u uvodnim izjavama 152. i 153., odnosno da će učinak cijena biti ograničen.
(180)
Građevinski sektor, jedan od većih kupaca proizvođača keramičkih pločica, odlučio je ne sudjelovati u ispitnom postupku. Nakon uvođenja privremenih mjera, Europsko udruženje građevinske industrije (FIEC) ponovno je pozvano da iznese statistike koje pokazuju u kojoj bi mjeri, ako uopće, uvođenje mjera utjecalo na njega. FIEC je potvrdio da je, iako nema izravno dostupnih podataka, troškovni učinak mjera na njegovo cjelokupno poslovanja vrlo nizak. Udruženje je također objasnilo da bi slab interes njegovih članova trebalo gledati kao znak potpore prijedloga Komisije.
(181)
Naposljetku, vezano uz male specijalizirane trgovine, Komisija nije sakupila dostatne podatke koji bi potvrdili veličinu i opseg učinka antidampinške mjere. Usporedno s onime što se događa uvoznicima valja zapamtiti da se keramičke pločice proizvode u Uniji i mnogim nedampinškim trećim zemljama i stoga se ozbiljan rizik od manjka opskrbe za maloprodajne trgovine može isključiti.
4. Interes krajnjih kupaca
(182)
Napori su bili usmjereni prema stjecanju detaljnije ocjene učinaka od kupaca. Ispitni je postupak pokazao da će učinak vjerojatno biti ograničen.
(183)
Apsolutna vrijednost mjera izračunata je u odnosu na uvoznu cijenu, odnosno na osnovi koja je puno niža od konačne maloprodajne cijene dotičnog proizvoda. Navedena vrijednost može se smanjiti kroz razne korake (uvoznici, trgovci na veliko i malo) prije nego što dođe do krajnjeg kupca. Čak kad bi uvoznici i distributeri prenijeli cijeli teret pristojbe na kupce, podsjeća se da postoji velika ponuda proizvoda na tržištu koji ne podliježu mjerama, a koje proizvode i proizvođači iz Unije i trećih zemalja.
(184)
Komisija je izračunala učinak antidampinških pristojba na cijene zaračunate kupcima tako da je ocijenila iznos pristojba koje valja platiti, u skladu sa stvarnim uvozom iz Kine, i prenijela taj iznos izravno na kupce, pretpostavljajući da će uvoznici, trgovci na veliko i malo prenijeti sve dodatne troškove na krajnje kupce. Troškovni učinak izračunan na taj način znatno je manji od 0,5 eura po m2. Podsjeća se da je privremenom Uredbom zaključeno da prosječna godišnja potrošnja prosječnog kupca iznosi oko 2,2 m2 po osobi u Uniji. S obzirom na slab učinak pristojbe po kvadratnom metru, povećanje troška vjerojatno će biti ograničeno ako kupac kupi znatnu količinu dotičnog proizvoda radi građevinski radova ili radova obnove.
5. Zaključak o interesu Unije
(185)
Može se očekivati da će učinci uvođenja mjera pomoći industriji Unije, uz posljedične pozitivne učinke na uvjete konkurencije na tržištu Unije i smanjenje opasnosti od zatvaranja i smanjenja broja zaposlenih.
(186)
Štoviše, za očekivati je da će uvođenje mjera imati ograničen učinak na korisnike/uvoznike koji bi se mogli opskrbljivati od čitavog niza dobavljača na tržištu Unije i u ostalim trećim zemljama.
(187)
U smislu prethodno navedenog, ne može se zaključiti da bi uvođenje mjera bilo protiv interesa Unije.
G. KONAČNE MJERE
1. Razina uklanjanja štete
1.1. Objava
(188)
Dvije zainteresirane stranke su tvrdile da je Komisija trebala objaviti maržu sniženja ciljnih cijena u privremenoj Uredbi, a jedna od njih je tvrdila da je neobjavljivanje tih podataka značilo da zainteresirane stranke nisu mogle ocijeniti je li pravilo niže pristojbe primijenjeno na ispravan način.
(189)
Kao odgovor na gore navedeno, privremene marže iznose kako slijedi:
Trgovačko društvo
Marža štete
Group Wonderful
52,6 %
Group Xinruncheng
95,8 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
72,1 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd
73,9 %
Svi ostali proizvođači koji surađuju
66,0 %
Preostala marža
95,8 %
1.2. Marža štete
(190)
Jedna stranka je tvrdila da je Komisija koristila nedosljedan pristup za utvrđivanje štete i da je trebala temeljiti svoje zaključke na podacima u vezi s ponderiranim prosjekom za cijelu industriju.
(191)
U pogledu te tvrdnje, napominje se da se nalazi o razini uklanjanja štete temelje na provjerenim podacima za pojedino trgovačko društvo koji se smatraju najpouzdanijim temeljom kako bi se u obzir uzeli svi odgovarajući podaci za usporedbu. Ovu je tvrdnju, stoga, trebalo odbaciti.
(192)
S obzirom na donesene zaključke u pogledu dampinga, nastale štete, uzročnosti i interesa Unije, potrebno je uvesti privremene mjere kako bi se spriječila daljnja šteta koju industriji Unije uzrokuje dampinški uvoz iz Kine.
(193)
Za potrebe utvrđivanja razine tih pristojba u obzir su uzete utvrđene dampinške marže i iznos pristojbe koji je potreban za uklanjanje štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(194)
Stoga se smatralo primjereni, izračunati maržu sniženja cijena na temelju cijena utvrđenih iz podataka koje su dostavili proizvođači iz Unije i kineski izvoznici.
(195)
Prilikom izračuna iznosa antidampinške pristojbe potrebne za uklanjanje učinaka štetnog dampinga, smatralo se da bi pristojbu trebalo izračunati tako da se omogućiti industriji Unije pokrivanje svojih troškova proizvodnje i ostvarenje razumne dobiti. Smatralo se da se je razumna dobit prije oporezivanja, dobit koju bi objektivno mogla ostvariti industrija te vrste u uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja, tj. u izostanku dampinškog uvoza, od prodaje istovjetnog proizvoda u Uniji. Ta je dobit procijenjena u odnosu na profitabilnost od 3,9 % koju je industrija Unije ostvarila 2007., kako je detaljno prikazano u privremenoj Uredbi.
(196)
Utvrđene su marže štete kako slijedi:
Trgovačko društvo
Marža štete
Group Wonderful
58,5 %
Group Xinruncheng
82,3 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
66,6 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd
58,6 %
Svi ostali proizvođači koji surađuju
65,0 %
Preostala marža
82,3 %
(197)
Napominje se da je marža štete za „sve ostale proizvođače koji surađuju” utvrđena bez korištenja podataka grupacije Kito Group, jer Kito Group nije bila dio uzorka i s ciljem osiguranja usklađenosti s načinom izračuna dampinške marže za „sve ostale proizvođače koji surađuju” (vidjeti članak 9. stavak 6. prvu rečenicu Osnovne uredbe). S obzirom na primjenu članka 18. Osnovne uredbe kako je navedeno u uvodnoj izjavi 54., za Kito Group će se primjenjivati preostala marža štete.
(198)
Također se napominje da su marže sniženja ciljnih cijena više od marža dampinga utvrđenih gore u uvodnim izjavama 88. do 93. i stoga dampinška marža treba služiti kao osnova za utvrđivanje razine pristojbe u skladu s pravilom niže pristojbe.
(199)
Kako bi se osigurao jednaki tretman svih novih proizvođača izvoznika i trgovačkih društava koja su surađivala, a nisu uključena u uzorak, i koja su navedena u Prilogu I. ovoj Uredbi, trebalo bi propisati ponderiranu prosječnu pristojbu uvedenu za potonja trgovačka društva, koju treba primijeniti na sve nove proizvođače koji u suprotnom ne bi imali pravo na reviziju prema članku 11. stavku 4. Osnovne uredbe, s obzirom da se članak 11. stavak 4. ne primjenjuje ako je korišten odabir uzoraka.
2. Carinska deklaracija
(200)
Statistički podaci vezani uz dotični proizvod često se izražavaju u kvadratnim metrima. Međutim, ne postoji posebna mjerna jedinica za dotični proizvod određena u kombiniranoj nomenklaturi utvrđenoj u Prilogu I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 od 23. srpnja 1987. o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi (6). Zato treba propisati da se ne samo težina u kilogramima ili tonama, već i broj kvaratnih metara dotičnog proizvoda za uvoz unese u izjavu za puštanje u slobodni promet.
3. Konačna naplata privremene pristojbe
(201)
U pogledu visine utvrđenih dampinških marža i s obzirom na razinu štete koja je prouzročena industriji Unije, smatra se potrebnim konačno naplatiti iznose osigurane privremenom antidampinškom pristojbom koja je uvedena privremenom Uredbom.
(202)
Kada su konačne pristojbe više od privremenih pristojba, treba konačno naplatiti samo iznose osigurane na razini privremenih pristojba, dok se oslobađaju iznosi osigurani više od konačne stope antidampinških pristojba
4. Oblik mjera
(203)
Jedna zainteresirana stranka je predložila da mjere budu u obliku najniže uvozne cijene (NUC), a ne u obliku pristojba ad valorem. Međutim, NUC nije prikladan za dotični proizvod jer on postoji u obliku mnogobrojnih vrsta proizvoda za koje se cijene značajno razlikuju zbog čega postoji visok rizik od unakrsne naknade. Osim toga, očekuje se da će se vrste proizvoda dodatno razvijati u pogledu dizajna i završne obrade te NUC više ne bi činio odgovarajući temelj za određivanje razine pristojbe. Stoga se odbacuje zahtjev za uvođenje mjera u obliku NUC-a.
(204)
Druga stranka je zatražila da mjere trebaju biti u obliku uvoznih kvota. Međutim, uvozne kvote nisu niti u skladu s osnovnom Uredbom niti s međunarodnim propisima. Stoga je zahtjev trebalo odbaciti,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Uvodi se konačna antidampinška pristojba na uvoz glaziranih i neglaziranih keramičkih pločica za popločavanje i oblaganje, neglazirane keramičke pločice za mozaik i slično, neovisno o tome jesu li na podlozi ili ne, trenutačno obuhvaćenih oznakama 6907 10 00, 6907 90 20, 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 i 6908 90 99 KN i podrijetlom iz Narodne Republike Kine.
2. Stopa konačne antidampinške pristojbe koja se primjenjuje na neto cijenu franko granica Unije, neocarinjeno, za proizvod opisan u stavku 1. koji proizvode dolje navedena trgovačka društva, jest sljedeća:
Trgovačko društvo
Pristojba
Dodatna oznaka TARIC
Dongguan City Wonderful Ceramics Industrial Park Co., Ltd; Guangdong Jiamei Ceramics Co. Ltd; Qingyuan Gani Ceramics Co. Ltd; Foshan Gani Ceramics Co. Ltd
26,3 %
B011
Guangdong Xinruncheng Ceramics Co. Ltd
29,3 %
B009
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
36,5 %
B010
Trgovačka društva navedena u Prilogu I.
30,6 %
Sva ostala trgovačka društva
69,7 %
B999
3. Primjena pojedinačnih stopa pristojba navedenih za trgovačka društva navedena u stavku 2. uvjetuje se dostavljanjem carinskim tijelima država članica valjanog računa koji mora biti u skladu sa zahtjevima određenima u Prilogu II. U slučaju da račun nije dostavljen, primjenjuje se pristojba koja se primjenjuje na sva ostala trgovačka društva.
4. Osim ako je drukčije određeno, primjenjuju se važeće odredbe o carinskim pristojbama.
Članak 2.
Konačno se naplaćuju iznosi osigurani privremenom antidampinškom pristojbom prema Uredbi Komisije (EZ) br. 258/2011 o uvođenju antidampinške pristojbe na uvoz keramičkih pločica trenutačno obuhvaćenih oznakama KN 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 i 6908 90 99 i podrijetlom iz Kine. Oslobađaju se iznosi osigurani iznad iznosa konačnih antidampinških pristojba.
Članak 3.
Ako bilo koja proizvođač iz Narodne Republike Kine Komisiji dostavi dostatne dokaze da nije izvozio robu opisanu u članku 1. stavku 1. podrijetlom iz Narodne Republike Kine tijekom razdoblja ispitnog postupka (1. travnja 2009.-31. ožujka 2010.), da nije povezana s izvoznikom ili proizvođačem koji podliježe mjerama uvedenima ovom Uredbom i da je ili stvarno izvezao dotičnu robu ili je preuzeo neopozivu ugovornu obvezu da izveze značajnu količinu u Uniju nakon kraja razdoblja ispitnog postupka, Vijeće, djelujući običnom većinom na prijedlog Komisije, nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom, može izmijeniti članak 1. stavak 2. kako bi tom proizvođaču odredilo pristojbu koja se primjenjuje na proizvođače koji su surađivali, ali nisu uvršteni u uzorak, tj. 30,6 %.
Članak 4.
Ako se izjava za puštanje u slobodni promet predstavi u pogledu proizvodâ navedenih u članku 1., broj četvornih metara uvezenog proizvoda unosi se u odgovarajuće polje u toj izjavi.
Članak 5.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 12. rujna 2011.