RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 541/2010
af 3. juni 2010
om ændring af forordning (EF) nr. 1104/2008 om overgang fra Schengeninformationssystemet (SIS 1+) til anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 74,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II) blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1987/2006 af 20. december 2006 om oprettelse, drift og brug af anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II) (1) og ved Rådets afgørelse 2007/533/RIA af 12. juni 2007 om oprettelse, drift og brug af anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II) (2).
(2)
Vilkårene, procedurerne og ansvarsfordelingen for, hvordan overgangen fra SIS 1+ til SIS II skal finde sted, er fastlagt i Rådets forordning (EF) nr. 1104/2008 (3) og afgørelse 2008/839/RIA af 24. oktober 2008 om overgang fra Schengeninformationssystemet (SIS 1+) til anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II) (4). Disse retsakter udløber imidlertid senest den 30. juni 2010.
(3)
Forudsætningerne for overgangen fra SIS 1+ til SIS II vil ikke være til stede den 30. juni 2010. For at SIS II kan blive operationel som fastsat ved forordning (EF) nr. 1987/2006 og afgørelse 2007/533/RIA, bør forordning (EF) nr. 1104/2008 og afgørelse 2008/839/RIA derfor fortsat være gældende, indtil overgangen er tilendebragt.
(4)
Kommissionen og medlemsstaterne bør fortsat arbejde tæt sammen i samtlige faser af udviklingen og overgangen for at fuldende processen. Med Rådets konklusioner om SIS II af 26.-27. februar 2009 og 4.-5. juni 2009 blev der oprettet et uformelt organ bestående af eksperter fra medlemsstaterne, der betegnes som Det Globale Programstyringsråd, for at forbedre samarbejdet og yde medlemsstaterne direkte støtte til det centrale SIS II-projekt. Det positive resultat af gruppens arbejde og nødvendigheden af yderligere at forbedre samarbejdet og projektets gennemsigtighed berettiger, at gruppen integreres formelt i SIS II's forvaltningsstruktur. En ekspertgruppe, der benævnes Det Globale Programstyringsråd, bør derfor nedsættes formelt for at supplere den nuværende organisatoriske struktur. For at sikre effektivitet og omkostningseffektivitet bør antallet af eksperter begrænses. Denne ekspertgruppe bør ikke berøre Kommissionens og medlemsstaternes ansvarsområder.
(5)
Kommissionen bør forblive ansvarlig for det centrale SIS II og den dertil knyttede kommunikationsinfrastruktur. Det er nødvendigt at vedligeholde og om nødvendigt videreudvikle det centrale SIS II og den dertil knyttede kommunikationsinfrastruktur. Den yderligere udvikling af det centrale SIS II bør til hver en tid omfatte korrektion af fejl. Kommissionen bør forestå koordinering og støttefunktioner for de fælles aktiviteter.
(6)
Forordning (EF) nr. 1987/2006 og afgørelse 2007/533/RIA fastsætter, at den bedste disponible teknologi, med forbehold af en cost-benefit-analyse, bør anvendes til det centrale SIS II. Bilaget til Rådets konklusioner om den videre udvikling af SIS II af 4.-5. juni 2009 fastlægger etapemål, der bør nås for at kunne fortsætte med det nuværende SIS II-projekt. Parallelt hermed er der foretaget en undersøgelse vedrørende udarbejdelsen af et alternativt teknisk scenario for udvikling af SIS II baseret på en videreudvikling af SIS 1+ (SIS 1+ RE) som en nødplan, hvis test viser, at etapekravene ikke er opfyldt. På grundlag af disse parametre kan Rådet beslutte at opfordre Kommissionen til at skifte over til det alternative tekniske scenario.
(7)
Beskrivelsen af de tekniske komponenter i overgangsarkitekturen bør derfor tilpasses, så der kan imødeses en anden teknisk løsning, især SIS 1+ RE, for udviklingen af det centrale SIS II. SIS 1+ RE er en mulig teknisk løsning for udviklingen af det centrale SIS II og for at nå de mål for SIS II, der er fastlagt i forordning (EF) nr. 1987/2006 og afgørelse 2007/533/RIA.
(8)
SIS 1+ RE er karakteriseret ved ensartethed mellem SIS II-udvikling og SIS 1+. Henvisningerne i denne forordning til SIS II's tekniske arkitektur og til overgangsprocessen bør derfor, hvis der gennemføres et alternativt teknisk scenario, læses som henvisninger til SIS II baseret på en anden teknisk løsning, som anvendes tilsvarende på denne løsnings tekniske karakteristika i tråd med målsætningen om at udvikle det centrale SIS II.
(9)
Med hensyn til finansieringen af udviklingen af det centrale SIS II baseret på en alternativ teknisk løsning bør den være omfattet af Unionens almindelige budget, idet princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning respekteres. I overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5) kan Kommissionen overlade opgaver i forbindelse med gennemførelsen af budgettet til nationale offentlige organer. I overensstemmelse med den politiske kurs og med forbehold af betingelserne i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 vil Kommissionen, hvis der skiftes over til den alternative løsning, blive opfordret til at overlade opgaver i forbindelse med gennemførelsen af budgettet vedrørende udviklingen af SIS II baseret på SIS 1+ RE til Frankrig.
(10)
Uanset det tekniske scenario bør resultatet af overgangen på centralt plan blive, at SIS 1+ -databasen og de nye SIS II-funktioner, herunder supplerende datakategorier, bliver tilgængelige i det centrale SIS II.
(11)
Medlemsstaterne bør forblive ansvarlige for deres nationale systemer (N.SIS II). Det er fortsat nødvendigt at vedligeholde og om nødvendigt videreudvikle N.SIS II.
(12)
Frankrig bør forblive ansvarlig for den tekniske støttefunktion (C.SIS).
(13)
Målene for denne forordning, nemlig at oprette den midlertidige overgangsarkitektur og overførslen af data fra SIS 1+ til SIS II, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af handlingens omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(14)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokol (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om denne forordning til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne forordning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 4 i protokollen.
(15)
Denne forordning udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (6). Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.
(16)
Denne forordning udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (7). Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.
(17)
Denne forordning berører ikke arrangementerne vedrørende Det Forenede Kongeriges og Irlands delvise deltagelse i Schengenreglerne som fastsat i henholdsvis Rådets afgørelse 2000/365/EF og afgørelse 2002/192/EF.
(18)
For så vidt angår Island og Norge udgør denne forordning en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (8), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra G, i Rådets afgørelse 1999/437/EF af 17. maj 1999 om visse gennemførelsesbestemmelser til nævnte aftale (9).
(19)
For så vidt angår Schweiz udgør denne forordning en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (10), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra G, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (11).
(20)
For så vidt angår Liechtenstein udgør denne forordning en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen undertegnet mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra G, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/261/EF (12) -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 1104/2008 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 1 tilføjes følgende stk.:
»3. Udviklingen af SIS II kan ske ved gennemførelse af et alternativt teknisk scenario, der er karakteriseret ved sine egne tekniske specifikationer.«
2)
I artikel 4 affattes den indledende sætning således:
»For at sikre overgangen fra SIS 1+ til SIS II skal følgende komponenter i nødvendigt omfang gøres tilgængelige:«
3)
Artikel 10, stk. 3, affattes således:
»3. Konverteren konverterer i nødvendigt omfang data i to retninger mellem C.SIS og det centrale SIS II og holder C.SIS og det centrale SIS II synkroniseret.«
4)
Artikel 11, stk. 2, affattes således:
»2. De medlemsstater, der deltager i SIS 1+, overgår fra N.SIS til N.SIS II ved hjælp af den midlertidige overgangsarkitektur med støtte fra Frankrig og fra Kommissionen.«
5)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 17a
Det Globale Programstyringsråd
1. Uden at det berører de respektive ansvarsområder og aktiviteter for Kommissionen, det i artikel 17 omhandlede udvalg, Frankrig og de medlemsstater, der deltager i SIS 1+, nedsættes der hermed en gruppe bestående af tekniske eksperter, der benævnes Det Globale Programstyringsråd (i det følgende benævnt »Programstyringsrådet«). Programstyringsrådet skal være et rådgivende organ for bistand til det centrale SIS II-projekt og lette sammenhængen mellem det centrale og de nationale SIS II-projekter. Programstyringsrådet har hverken kompetence til at træffe afgørelse eller mandat til at repræsentere Kommissionen eller medlemsstaterne.
2. Programstyringsrådet består af højst 10 medlemmer, der mødes regelmæssigt. Højst otte eksperter og et tilsvarende antal suppleanter udpeges af medlemsstaterne forsamlet i Rådet. Højst to eksperter og to suppleanter udpeges af generaldirektøren for Kommissionens ansvarlige generaldirektorat blandt Kommissionens tjenestemænd. Andre eksperter fra medlemsstaterne og tjenestemænd i Kommissionen, som er direkte involveret i udviklingen af SIS II-projekterne, kan deltage i Programstyringsrådets møder for deres respektive forvaltningers eller institutioners regning.
Programstyringsrådet kan som defineret i det i stk. 5 omhandlede arbejdsgrundlag invitere andre eksperter til at deltage i Programstyringsrådets møder for de respektive forvaltningers, institutioners eller virksomheders regning.
3. Eksperter udpeget af de medlemsstater, der varetager det aktuelle og det kommende formandskab, indbydes altid til at deltage i Programstyringsrådets møder.
4. Programstyringsrådets sekretariat forestås af Kommissionen.
5. Programstyringsrådet fastsætter selv sit arbejdsgrundlag, som især skal omfatte procedurer for:
-
skiftende formandskab mellem Kommissionen og formandskabet
-
mødesteder
-
forberedelse af møder
-
deltagelse af andre eksperter
-
en kommunikationsplan, der sikrer fuld information af ikke-deltagende medlemsstater.
Arbejdsgrundlaget får virkning efter en positiv udtalelse udstedt af generaldirektøren for Kommissionens ansvarlige generaldirektorat og af medlemsstaterne, forsamlet inden for rammerne af det i artikel 17 omhandlede udvalg.
6. Programstyringsrådet aflægger regelmæssigt skriftlig rapport om fremskridtene med projektet, herunder den ydede rådgivning og begrundelserne herfor til det i artikel 17 omhandlede udvalg eller eventuelt til Rådets relevante forberedende organer.
7. Administrative udgifter og rejseudgifter i tilknytning til Programstyringsrådets aktiviteter afholdes over Unionens almindelige budget, i det omfang de ikke godtgøres fra anden side, jf. dog artikel 15, stk. 2. For så vidt angår rejseudgifter i tilknytning til Programstyringsrådets arbejde for de af Programstyringsrådets medlemmer, der er udpeget af medlemsstaterne forsamlet i Rådet, og for de eksperter, der er indbudt i medfør af denne artikels stk. 3, gælder Kommissionens »Ordning om godtgørelse af eksterne personer, der af Kommissionen indkaldes som eksperter«.«
6)
Artikel 19, sidste punktum, affattes således:
»Den udløber på en dato, der fastsættes af Rådet i medfør af artikel 55, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1987/2006, og under alle omstændigheder senest den 31. marts 2013 eller den 31. december 2013, hvis der skiftes over til et alternativt teknisk scenario som omhandlet i artikel 1, stk. 3.«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
Udfærdiget i Luxembourg, den 3. juni 2010.
32010R0541
L 155/19
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA VIJEĆA (EU) br. 541/2010
od 3. lipnja 2010.
o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1104/2008 o migraciji iz Schengenskog informacijskog sustava (SIS 1+) u drugu generaciju Schengenskog informacijskog sustava (SIS II)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 74.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta,
budući da:
(1)
Druga generacija Schengenskog informacijskog sustava (SIS II) uspostavljena je Uredbom (EZ) br. 1987/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o osnivanju, radu i korištenju druge generacije Schengenskog informacijskog sustava (SIS II) (1) i Odlukom Vijeća 2007/533/PUP od 12. lipnja 2007. o osnivanju, radu i korištenju druge generacije Schengenskog informacijskog sustava (SIS II) (2).
(2)
Uvjeti, postupci i odgovornosti koji se primjenjuju na migraciju iz sustava SIS 1+ u SIS II utvrđeni su Uredbom (EZ) br. 1104/2008 (3) i Odlukom 2008/839/PUP od 24. listopada 2008. o migraciji iz Schengenskog informacijskog sustava (SIS 1+) u drugu generaciju Schengenskog informacijskog sustava (SIS II) (4). Međutim, ti će instrumenti prestati važiti najkasnije 30. lipnja 2010.
(3)
Preduvjeti za migraciju iz sustava SIS 1+ u SIS II neće se ispuniti do 30. lipnja 2010. Da bi SIS II započeo s radom kako se zahtijeva Uredbom (EZ) br. 1987/2006 i Odlukom 2007/533/PUP, Uredbu (EZ) br. 1104/2008 i Odluku 2008/839/PUP bi trebalo, stoga, nastaviti primjenjivati do okončanja migracije.
(4)
Komisija i države članice bi trebale nastaviti usko surađivati tijekom svih faza razvoja i migracije da bi se okončao proces. U zaključcima Vijeća o sustavu SIS II od 26. i 27. veljače 2009. te od 4. i 5. lipnja 2009. osnovano je neformalno tijelo sastavljeno od stručnjaka država članica, nazvano Odbor za upravljanje globalnim programom, za jačanje suradnje i uspostavu neposredne potpore država članica središnjem projektu SIS II. Pozitivni rezultat rada skupine i nužnost daljnjeg jačanja suradnje i transparentnosti projekta opravdava formalno uključivanje skupine u strukturu upravljanja projektom SIS II. Skupina stručnjaka, nazvana Odbor za upravljanje globalnim programom, stoga bi se trebala formalno osnovati da bi se dopunila sadašnja organizacijska struktura. S ciljem osiguranja učinkovitosti i isplativosti, trebalo bi ograničiti broj stručnjaka. Ova skupina stručnjaka ne smije dovoditi u pitanje odgovornosti Komisije i država članica.
(5)
Komisija bi trebala ostati odgovorna za Središnji SIS II i njegovu komunikacijsku infrastrukturu. Potrebno je održavati i, prema potrebi, dalje razvijati Središnji SIS II i njegovu komunikacijsku infrastrukturu. Dodatni bi razvoj Središnjeg SIS-a II trebao u svako doba uključivati uklanjanje pogrešaka. Komisija bi trebala osiguravati koordinaciju i podršku zajedničkim aktivnostima.
(6)
Uredbom (EZ) br. 1987/2006 i Odlukom 2007/533/PUP predviđa se da bi se za Središnji SIS II trebala koristiti najbolja dostupna tehnologija, podložno analizi troškova i koristi. U Prilogu Zaključcima Vijeća o daljnjem razvoju sustava SIS II od 4. i 5. lipnja 2009. utvrđene su ključne točke koje bi se trebale poštovati da bi se nastavio sadašnji projekt SIS II. Istovremeno, provedena je studija o pripremi alternativnog tehničkog scenarija za razvoj sustava SIS II na temelju razvoja SIS 1+ (SIS 1+ RE) kao krizni plan, u slučaju da se prilikom testiranja pokaže neusklađenost sa zahtjevima ključnih točaka. Na temelju tih parametara Vijeće može odlučiti pozvati Komisiju da prijeđe na alternativni tehnički scenarij.
(7)
Opis tehničkih komponenata strukture migracije stoga bi se trebao prilagoditi da bi se dozvolilo drugo tehničko rješenje, a posebno SIS 1+ RE u vezi s razvojem Središnjeg SIS-a II. SIS 1+ RE moguće je tehničko rješenje za razvoj Središnjeg SIS-a II i za postizanje ciljeva sustava SIS II utvrđenih u Uredbi (EZ) br. 1987/2006 i Odluci 2007/533/PUP.
(8)
SIS 1+ RE ima karakteristike jedinstvene poveznice između razvoja sustava SIS II i SIS 1+. Upućivanje u ovoj Uredbi na tehničku strukturu sustava SIS II i na postupak migracije bi se trebalo, stoga, u slučaju provedbe alternativnog tehničkog scenarija tumačiti kao upućivanje na SIS II koji se temelji na drugom tehničkom rješenju, kako se mutatis mutandis primjenjuje na tehničke specifikacije tih rješenja, u skladu s ciljevima razvoja Središnjeg SIS-a II.
(9)
U pogledu financiranja razvoja Središnjeg SIS-a II koji se temelji na alternativnom tehničkom rješenju, on bi se trebao financirati iz općeg proračuna Unije uz poštovanje načela dobrog financijskog upravljanja. U skladu s Uredbom Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 od 25. lipnja 2002. o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (5), Komisija može zadatke za provedbu proračuna delegirati nacionalnim tijelima javnog sektora. U skladu s političkim usmjerenjem i podložno uvjetima utvrđenim u Uredbi (EZ, Euratom) br. 1605/2002, Komisija bi, u slučaju prelaska na alternativno rješenje, bila pozvana delegirati Francuskoj zadatke za provedbu proračuna povezane s razvojem sustava SIS II na temelju SIS-a 1+ RE.
(10)
U svim tehničkim scenarijima rezultat migracije na središnjoj razini trebao bi biti dostupnost baze podataka sustava SIS 1+ i novih funkcija sustava SIS II, uključujući dodatne kategorije podataka, u Središnjem SIS-u II.
(11)
Države bi članice trebale ostati odgovorne za svoje nacionalne sustave (N.SIS II). Još je uvijek potrebno održavati i, prema potrebi, dalje razvijati N.SIS II.
(12)
Francuska bi trebala ostati odgovorna za funkciju tehničke podrške (C.SIS).
(13)
Budući da ciljeve ove Uredbe, odnosno uspostavu prijelazne strukture migracije i migraciju podataka iz sustava SIS 1+ u SIS II, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego ih se, zbog opsega i učinaka mjera, može na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može usvojiti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti određenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti određenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.
(14)
U skladu s člancima 1. i 2. Protokola (br. 22) o stajalištu Danske priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Uredbe, nije njome vezana niti se ona na nju primjenjuje. Budući da se ova Uredba temelji na schengenskoj pravnoj stečevini, Danska, u skladu s člankom 4. navedenog Protokola, u roku od šest mjeseci nakon odlučivanja Vijeća o ovoj Uredbi odlučuje hoće li je provesti u svoje nacionalno pravo.
(15)
Ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojoj Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje, u skladu s Odlukom Vijeća 2000/365/EZ od 29. svibnja 2000. o zahtjevu Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske za sudjelovanjem u nekim odredbama schengenske pravne stečevine (6); Ujedinjena Kraljevina stoga ne sudjeluje u njenom donošenju, nije njome vezana niti se ona na nju primjenjuje.
(16)
Ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojoj Irska ne sudjeluje, u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanjem u nekim odredbama schengenske pravne stečevine (7); Irska stoga ne sudjeluje u njenom donošenju, nije njome vezana niti se ona na nju primjenjuje.
(17)
Ova Uredba ne dovodi u pitanje aranžmane za djelomično sudjelovanje Ujedinjene Kraljevine i Irske u schengenskoj pravnoj stečevini, kako je određeno Odlukom 2000/365/EZ i Odlukom 2002/192/EZ.
(18)
U pogledu Islanda i Norveške, ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma sklopljenog između Vijeća Europske unije i Republike Islanda i Kraljevine Norveške u vezi s pristupanjem tih dviju država provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (8), što spada u područje iz članka 1. točke G Odluke Vijeća 1999/437/EZ od 17. svibnja 1999. o određenim aranžmanima za primjenu tog Sporazuma (9).
(19)
U pogledu Švicarske, ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma sklopljenog između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pristupanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (10), što spada u područje iz članka 1. točke G Odluke 1999/437/EZ čitane u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2008/146/EZ (11).
(20)
U pogledu Lihtenštajna, ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Protokola potpisanog između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pristupanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, što spada u područje iz članka 1. točke G Odluke 1999/437/EZ čitane u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2008/261/EZ (12),
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Uredba (EZ) br. 1104/2008 mijenja se kako slijedi:
1.
sljedeći stavak dodaje se članku 1.:
„3. Razvoj sustava SIS II može se postići provedbom alternativnog tehničkog scenarija koji ima vlastite tehničke specifikacije.”;
2.
u članku 4. uvodna rečenica zamjenjuje se sljedećim:
„S ciljem osiguranja migracije iz sustava SIS 1+ u SIS II, na raspolaganje se stavljaju sljedeće komponente u mjeri u kojoj je potrebno:”;
3.
članak 10. stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
„3. U mjeri u kojoj je potrebno, pretvarač dvosmjerno pretvara podatke između funkcije C.SIS i Središnjeg SIS-a II te usklađuje C.SIS i Središnji SIS II.”;
4.
članak 11. stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. Države članice koje sudjeluju u sustavu SIS 1+ migriraju iz sustava N.SIS u N.SIS II koristeći privremenu strukturu migracije uz pomoć Francuske i Komisije.”;
5.
umeće se sljedeći članak:
„Članak 17.a
Odbor za upravljanje globalnim programom
1. Ne dovodeći u pitanje odgovornosti i aktivnosti Komisije, Odbora iz članka 17., Francuske i država članica koje sudjeluju u sustavu SIS 1+, osniva se skupina tehničkih stručnjaka nazvana Odbor za upravljanje globalnim programom (dalje u tekstu Odbor). Odbor je savjetodavno tijelo za pomoć središnjem projektu SIS II i olakšava usklađenost između središnjeg i nacionalnih projekata SIS II. Odbor nema ovlasti za donošenje odluka, niti ovlast za zastupanje Komisije ili država članica.
2. Odbor se sastoji od najviše 10 članova koji se redovito sastaju. Države članice, djelujući u okviru Vijeća, imenuju najviše 8 stručnjaka i jednaki broj zamjenika. Ravnatelj Glavne uprave Komisije između dužnosnika Komisije imenuje najviše dva stručnjaka i dva zamjenika.
Sastancima Odbora mogu prisustvovati drugi stručnjaci država članica i dužnosnici Komisije koji su izravno uključeni u razvoj projekata SIS II, na trošak svojih uprava ili institucija.
Odbor može pozvati i druge stručnjake da sudjeluju u sastancima Odbora, kako je definirano u nadležnostima iz stavka 5., na trošak svojih uprava, institucija ili trgovačkih društava.
3. Stručnjaci koje imenuju države članice koje predsjedavaju ili im predstoji predsjedavanje uvijek se pozivaju na sudjelovanje u sastancima Odbora.
4. Tajništvo Odbora osigurava Komisija.
5. Odbor utvrđuje vlastite nadležnosti koje posebno uključuju postupke o:
-
predsjedavanju koje se izmjenjuje između Komisije i Predsjedništva,
-
mjestima sastanaka,
-
pripremi sastanaka,
-
primanju drugih stručnjaka,
-
komunikacijskom planu kojim se osigurava puno informiranje država članica koje nisu sudionice.
Nadležnosti proizvode učinke nakon pozitivnog mišljenja ravnatelja odgovorne Glavne uprave Komisije i država članica koje se sastaju u okviru Odbora iz članka 17.
6. Odbor redovito dostavlja pisana izvješća o napretku projekata, uključujući savjete i obrazloženja dana Odboru iz članka 17. ili, prema potrebi, odgovarajućim pripremnim tijelima Vijeća.
7. Ne dovodeći u pitanje članak 15. stavak 2., upravni i putni troškovi koji nastaju iz aktivnosti Odbora naknađuju se iz općeg proračuna Unije, u mjeri u kojoj se ne naknađuju iz drugih izvora. U pogledu putnih troškova članova Odbora imenovanih od strane država članica koje djeluju u okviru Vijeća i stručnjaka pozvanih u skladu sa stavkom 3. ovog članka, koji nastaju u vezi s radom Odbora, primjenjuje se sljedeći propis Komisije: ‚Pravila o naknadi troškova osobama izvan Komisije, pozvanima na sudjelovanje u sastancima u svojstvu stručnjaka’.”;
6.
u članku 19. zadnja rečenica zamjenjuje se sljedećim:
„Prestaje važiti na datum koji utvrdi Vijeće u skladu s člankom 55. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1987/2006, a u svakom slučaju najkasnije 31. ožujka 2013. ili 31. prosinca 2013. u slučaju prelaska na alternativni tehnički scenarij iz članka 1. stavka 3.”
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama u skladu s Ugovorom o funkcioniranju Europske unije.
Sastavljeno u Luxembourgu 3. lipnja 2010.