RÅDETS AFGØRELSE
af 13. juli 2010
i henhold til traktatens artikel 140, stk. 2, om Estlands indførelse af euroen den 1. januar 2011
(2010/416/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»traktaten«), særlig artikel 140, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til beretning fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til beretning fra Den Europæiske Centralbank,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,
under henvisning til drøftelser i Det Europæiske Råd,
under henvisning til henstilling fra de af Rådets medlemmer, som repræsenterer medlemsstater, der har euroen som valuta, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Tredje fase af Den Økonomiske og Monetære Union (»ØMU«) blev indledt den 1. januar 1999. Ved afgørelse 98/317/EF (1) traf Rådet, på sit møde i Bruxelles, i sin sammensætning af stats- og regeringschefer afgørelse om, at Belgien, Tyskland, Spanien, Frankrig, Irland, Italien, Luxembourg, Nederlandene, Østrig, Portugal og Finland opfyldte de nødvendige betingelser for indførelse af den fælles valuta den 1. januar 1999.
(2)
Rådet besluttede ved beslutning 2000/427/EF (2), at Grækenland opfyldte de nødvendige betingelser for indførelse af den fælles valuta den 1. januar 2001. Rådet besluttede ved beslutning 2006/495/EF (3), at Slovenien opfyldte de nødvendige betingelser for indførelse af den fælles valuta den 1. januar 2007. Rådet besluttede ved beslutning 2007/503/EF (4) og 2007/504/EF (5), at henholdsvis Cypern og Malta opfyldte de nødvendige betingelser for indførelse af den fælles valuta den 1. januar 2008. Rådet besluttede ved beslutning 2008/608/EF (6), at Slovakiet opfyldte de nødvendige betingelser for indførelse af den fælles valuta den 1. januar 2009.
(3)
I overensstemmelse med punkt 1 i protokollen om visse bestemmelser vedrørende Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland, der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, meddelte Det Forenede Kongerige Rådet, at det ikke agtede at gå over til tredje fase af ØMU den 1. januar 1999. Denne meddelelse er ikke blevet ændret siden hen. I overensstemmelse med punkt 1 i protokollen om visse bestemmelser vedrørende Danmark, der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og afgørelsen truffet af stats- og regeringscheferne i Edinburgh i december 1992 meddelte Danmark Rådet, at det ikke vil deltage i tredje fase af ØMU. Danmark har ikke anmodet om, at proceduren i artikel 140, stk. 2, i traktaten indledes.
(4)
I henhold til beslutning 98/317/EF er Sverige en medlemsstat med dispensation som defineret i traktatens artikel 139, stk. 1. I overensstemmelse med artikel 4 i tiltrædelsesakten af 2003 er Den Tjekkiske Republik, Estland, Letland, Litauen, Ungarn og Polen medlemsstater med dispensation som defineret i traktatens artikel 139, stk. 1. I henhold til artikel 5 i tiltrædelsesakten af 2005 er Bulgarien og Rumænien medlemsstater med dispensation som defineret i traktatens artikel 139, stk. 1.
(5)
Den Europæiske Centralbank (»ECB«) blev oprettet den 1. juli 1998. Det Europæiske Monetære System er blevet erstattet af en valutakursmekanisme, som blev indført ved Det Europæiske Råds resolution af 16. juni 1997 om oprettelse af en valutakursmekanisme i tredje fase af Den Økonomiske og Monetære Union (7). Procedurerne for en valutakursmekanisme i tredje fase af Den Økonomiske og Monetære Union (ERM II) blev fastlagt i aftalen af 16. marts 2006 mellem Den Europæiske Centralbank og de nationale centralbanker i medlemsstaterne uden for euroområdet om fastlæggelse af de operationelle procedurer for en valutakursmekanisme i tredje fase af Den Økonomiske og Monetære Union (8).
(6)
I traktatens artikel 140, stk. 2, er procedurerne for ophævelse af de pågældende medlemsstaters dispensation fastsat. Mindst én gang hvert andet år, eller på anmodning fra en medlemsstat med dispensation, aflægger Kommissionen og ECB beretning til Rådet efter fremgangsmåden i traktatens artikel 140, stk. 1. De seneste regelmæssige konvergensberetninger fra Kommissionen og ECB blev vedtaget i maj 2010.
(7)
Medlemsstaternes nationale lovgivninger, herunder de nationale centralbankers statutter, tilpasses om nødvendigt for at gøre dem forenelige med traktatens artikel 130 og 131 samt med statutten for Det Europæiske System af Centralbanker (»statutten for ESCB og ECB«). Kommissionens og ECB's beretninger indeholder en detaljeret vurdering af foreneligheden af Estlands lovgivning med traktatens artikel 130 og 131 samt med statutten for ESCB og ECB.
(8)
I henhold til artikel 1 i protokol nr. 13 om konvergenskriterierne (»protokollen«) betyder kriteriet vedrørende prisstabilitet som omhandlet i traktatens artikel 140, stk. 1, første led, at en medlemsstat har en holdbar prisudvikling og en gennemsnitlig inflationstakt, som betragtet i en periode på et år før undersøgelsen ikke overstiger inflationstakten i de højst tre medlemsstater, der har nået de bedste resultater med hensyn til prisstabilitet, med mere end 1,5 procentpoint. Med henblik på dette kriterium måles inflationen ved harmoniserede forbrugerprisindekser (HICP) som defineret i Rådets forordning (EF) nr. 2494/95 af 23. oktober 1995 om harmoniserede forbrugerprisindekser (9). Med henblik på at vurdere prisstabilitetskriteriet er en medlemsstats inflation blevet målt ved den procentvise ændring i det aritmetiske gennemsnit af de sidste 12 månedlige indekser i forhold til det aritmetiske gennemsnit af de 12 månedlige indekser i den foregående periode. I deres beretninger har Kommissionen og ECB taget udgangspunkt i en referenceværdi beregnet som et simpelt aritmetisk gennemsnit af inflationstakterne i de tre medlemsstater, der har nået de bedste resultater med hensyn til prisstabilitet, plus 1,5 procentpoint.
I den etårige periode, der udløb i marts 2010, blev referenceværdien for inflation beregnet til 1,0 %, hvor Portugal, Estland og Belgien var de tre medlemsstater, der har nået de bedste resultater med hensyn til prisstabilitet, med en inflationstakt på henholdsvis - 0,8 %, - 0,7 % og - 0,1 %. Under de nuværende økonomiske omstændigheder, der er karakteriseret ved en stor samlet nedgang, hvor et væsentligt antal lande står over for forløb med en negativ inflationstakt, virker det berettiget, at de lande, hvis gennemsnitlige inflationstakt adskiller sig væsentligt fra euroområdets gennemsnitlige inflation (0,3 % i marts 2010), i overensstemmelse med præcedens fra 2004-konvergensberetningen udelukkes fra dem, der har nået de bedste resultater, eftersom disse yderligt placerede lande ikke rimeligvis kan anses for prisstabilitetsmæssigt at være blandt dem, der har nået de bedste resultater, og eftersom det ville påvirke referenceværdien og dermed kriteriets retfærdighed alvorligt, såfremt de blev medregnet. I marts 2010 indebærer dette, at Irland udelukkes som det eneste land, hvis 12-måneders inflationstakt (på - 2,3 % i marts 2010) væsentligt adskiller sig fra euroområdets og de øvrige medlemsstaters takt, hvilket hovedsagelig afspejler det alvorlige økonomiske tilbageslag.
(9)
I henhold til artikel 2 i protokollen betyder kriteriet om den offentlige budgetstilling, der henvises til i traktatens artikel 140, stk. 1, andet led, at medlemsstaten på tidspunktet for undersøgelsen ikke er genstand for en rådsafgørelse i henhold til traktatens artikel 126, stk. 6, om, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud.
(10)
I henhold til artikel 3 i protokollen betyder kriteriet i traktatens artikel 140, stk. 1, tredje led, om deltagelse i det europæiske monetære systems valutakursmekanisme, at en medlemsstat har overholdt de normale udsvingsmargener i det europæiske monetære systems valutakursmekanisme i mindst to år forud for undersøgelsen uden alvorlige spændinger. Medlemsstaterne må navnlig ikke have devalueret deres valutas bilaterale centralkurs i forhold til euroen på eget initiativ i denne periode. Siden den 1. januar 1999 har ERM II udgjort rammerne for vurderingen af opfyldelsen af valutakurskriteriet. Ved vurderingen af opfyldelsen af dette kriterium i deres beretninger har Kommissionen og ECB undersøgt den toårige periode, der udløb den 23. april 2010.
(11)
I henhold til artikel 4 i protokollen betyder kriteriet vedrørende konvergens i rentesatserne som nævnt i traktatens artikel 140, stk. 1, fjerde led, at en medlemsstat over en periode på et år før undersøgelsen har haft en gennemsnitlig langfristet nominel rentesats, som ikke overstiger den tilsvarende rentesats i de højst tre medlemsstater, der har nået de bedste resultater med hensyn til prisstabilitet, med mere end to procentpoint. Med henblik på vurderingen af rentekonvergenskriteriet er der blevet anvendt sammenlignelige rentesatser på tiårige toneangivende statsobligationer. Estland, som var en af de medlemsstater, der har nået de bedste resultater med hensyn til prisstabilitet i marts 2010, har ikke harmoniserede toneangivende statsobligationer eller en lignende garanti, der kan anvendes til beregningen af referenceværdien. I overensstemmelse med protokollen (hvori der henvises til »de højst tre medlemsstater, der har nået de bedste resultater«) er der med henblik på at vurdere opfyldelsen af rentesatskriteriet i Kommissionens og ECB's beretninger taget udgangspunkt i en referenceværdi beregnet som et simpelt aritmetisk gennemsnit af den langfristede nominelle rentesats i de to andre medlemsstater, der har nået de bedste resultater med hensyn til prisstabilitet, plus to procentpoint. På dette grundlag var referenceværdien i den etårsperiode, der udløb i marts 2010, på 6,0 %, dvs. den gennemsnitlige rentesats i Portugal (4,2 %) og Belgien (3,8 %) plus to procentpoint.
(12)
I overensstemmelse med artikel 5 i protokollen skal Kommissionen tilvejebringe de statistiske data, der bruges til den aktuelle vurdering af, om konvergenskriterierne er opfyldt. Kommissionen har tilvejebragt data med henblik på udarbejdelsen af denne afgørelse. Budgetdataene har Kommissionen tilvejebragt efter indberetning fra medlemsstaterne pr. 1. april 2010 i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 479/2009 af 25. maj 2009 om gennemførelse af den protokol om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (10).
(13)
På grundlag af beretningerne fra Kommissionen og ECB om de fremskridt, Estland har gjort med opfyldelsen af sine forpligtelser med hensyn til virkeliggørelsen af ØMU, har Kommissionen konkluderet følgende:
a)
Estlands lovgivning, herunder den nationale centralbanks statut, er forenelig med traktatens artikel 130 og 131 samt med statutten for ESCB og ECB.
b)
Estland opfylder de konvergenskriterier, der er nævnt i de fire led i traktatens artikel 140, stk. 1, idet:
-
den gennemsnitlige inflationstakt i Estland i det år, der udløb i marts 2010, var på - 0,7 %, hvilket er et godt stykke under referenceværdien, og det er sandsynligt, at den vil holde sig under referenceværdien i månederne fremover
-
Estland er med et offentligt underskud på 1,7 % af BNP i 2009 ikke genstand for en afgørelse fra Rådet om et uforholdsmæssigt stort underskud
-
Estland har været medlem af ERM II siden den 28. juni 2004. I den toårige periode, der udløb den 23. april 2010, har den estiske kroon (EEK) ikke været udsat for alvorlige spændinger, og der har ikke været nogen afvigelser fra ERM II's centralkurs fra tidspunktet for EEK's deltagelse
-
som følge af Estlands meget lave offentlige bruttogæld findes der ingen langfristede benchmark-statsobligationer eller andre passende garantier, som kan anvendes til at vurdere holdbarheden af konvergensen, der afspejles i de langfristede rentesatser. Mens finansmarkedets opfattelse af Estlands risikoprofil blev forværret under krisens højdepunkt, understøtter udviklingen af risikoprofilen under referenceperioden samt en bredere vurdering af den varige karakter af konvergensen, herunder Estlands finanspolitiske resultater og forholdsvis fleksible økonomi, en positiv vurdering af Estlands opfyldelse af kriteriet vedrørende de langfristede rentesatser.
c)
På baggrund af vurderingen af den lovgivningsmæssige forenelighed og opfyldelsen af konvergenskriterierne samt de øvrige forhold opfylder Estland de nødvendige betingelser for indførelse af euroen -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Estland opfylder de nødvendige betingelser for indførelse af euroen. Dispensationen til fordel for Estland, jf. artikel 4 i tiltrædelsesakten af 2003, ophæves med virkning fra den 1. januar 2011.
Artikel 2
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Artikel 3
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juli 2010.
32010D0416
L 196/24
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
01.01.2011.
ODLUKA VIJEĆA
od 13. srpnja 2010.
u skladu s člankom 140. stavkom 2. Ugovora o usvajanju eura u Estoniji 1. siječnja 2011.
(2010/416/EU)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije (Ugovor), a posebno njegov članak 140. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir izvješće Europske komisije,
uzimajući u obzir izvješće Europske središnje banke,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta,
uzimajući u obzir raspravu Europskog vijeća,
uzimajući u obzir preporuku članova Vijeća država članica čija je valuta euro,
budući da:
(1)
Treća faza ekonomske i monetarne unije (EMU) započela je 1. siječnja 1999. Odlukom 98/317/EZ (1) Vijeće je na sastanku 3. svibnja 1998. u Bruxellesu u sastavu šefova država i vlada odlučilo da su Belgija, Njemačka, Španjolska, Francuska, Irska, Italija, Luksemburg, Nizozemska, Austrija, Portugal i Finska ispunile potrebne uvjete za usvajanje jedinstvene valute 1. siječnja 1999.
(2)
Odlukom 2000/427/EZ (2) Vijeće je odlučilo da je Grčka ispunila potrebne uvjete za usvajanje jedinstvene valute 1. siječnja 2001. Odlukom 2006/495/EZ (3) Vijeće je odlučilo da je Slovenija ispunila potrebne uvjete za usvajanje jedinstvene valute 1. siječnja 2007. Odlukama 2007/503/EZ (4) i 2007/504/EZ (5) Vijeće je odlučilo da su Cipar i Malta ispunili potrebne uvjete za usvajanje jedinstvene valute 1. siječnja 2008. Odlukom 2008/608/EZ (6) Vijeće je odlučilo da je Slovačka ispunila potrebne uvjete za usvajanje jedinstvene valute 1. siječnja 2009.
(3)
U skladu sa stavkom 1. Protokola o određenim odredbama koje se odnose na Ujedinjenu Kraljevinu Velike Britanije i Sjeverne Irske priloženog Ugovoru o osnivanju Europske zajednice, Ujedinjena Kraljevina obavijestila je Vijeće da 1. siječnja 1999. ne namjerava preći u treću fazu EMU. Ova obavijest nije mijenjana. U skladu s stavkom 1. Protokola o određenim odredbama koje se odnose na Dansku priloženog Ugovoru o osnivanju Europske zajednice i odlukom šefova država ili vlada donesenom u Edinburgu u prosincu 1992., Danska je obavijestila Vijeća da neće sudjelovati u trećoj fazi EMU-a. Danska nije zatražila pokretanje postupka iz članka 140. stavka 2. Ugovora.
(4)
Na temelju Odluke 98/317/EZ, za Švedsku vrijedi odstupanje kako je određeno u članku 139. stavku 1. Ugovora. U skladu s člankom 4. Akta o pristupanju iz 2003. za Češku, Estoniju, Latviju, Litvu, Mađarsku i Poljsku vrijedi odstupanje kako je utvrđeno člankom 139. stavkom 1. Ugovora. U skladu s člankom 5. Akta o pristupanju iz 2005. za Bugarsku i Rumunjsku vrijedi odstupanje kako je utvrđeno člankom 139. stavkom 1. Ugovora.
(5)
Europska središnja banka (ESB) osnovana je 1. srpnja 1998. Europski monetarni sustav zamijenjen je europskim tečajnim mehanizmom čija je uspostava usuglašena rezolucijom Europskog vijeća o uspostavi europskog tečajnog mehanizma u trećoj fazi ekonomske i monetarne unije od 16. lipnja 1997. (7) Postupci predviđeni za tečajni mehanizam u trećoj fazi ekonomske i monetarne unije (ERM II) utvrđeni su Sporazumom od 16. ožujka 2006. između Europske središnje banke i nacionalnih središnjih banaka država članica izvan europodručja o utvrđivanju operativnih postupaka za europski tečajni mehanizam u trećoj fazi ekonomske i monetarne unije (8).
(6)
Člankom 140. stavkom 2. Ugovora određeni su postupci za stavljanje odstupanja izvan snage za dotične države članice. Komisija i ESB najmanje jednom u dvije godine ili na zahtjev države članice s odstupanjem izvješćuju Vijeće u skladu s postupkom utvrđenim u članku 140. stavku 1. Ugovora. Posljednja redovita konvergencijska izvješća Komisije i ESB-a donesena su u svibnju 2010.
(7)
Nacionalno zakonodavstvo država članica, uključujući statute nacionalnih središnjih banaka, trebalo bi prema potrebi prilagoditi kako bi se osigurala usklađenost s člancima 130. i 131. Ugovora i Statutom Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke (Statut ESSB-a i ESB-a). Izvješća Komisije i ESB-a osiguravaju detaljnu procjenu usklađenosti zakonodavstva Estonije s člancima 130. i 131. Ugovora i Statuta ESSB-a i ESB-a.
(8)
Prema članku 1. Protokola br. 13 o konvergencijskim kriterijima (Protokol), kriterij stabilnosti cijena iz članka 140. stavka 1. prve alineje Ugovora znači da država članica ima održivu razinu cijena i prosječnu stopu inflacije, promatrano tijekom jedne godine uoči provjere, koja ne prelazi za više od 1,5 postotnih bodova stopu inflacije u najviše trima državama članicama koje su ostvarile najbolje rezultate s obzirom na stabilnost cijena. Za potrebe kriterija stabilnosti cijena, inflacija se mjeri harmoniziranim indeksima potrošačkih cijena (HICP) određenim u Uredbi Vijeća (EZ) br. 2494/95 od 23. listopada 1995. o harmoniziranim indeksima potrošačkih cijena (9). Kako bi se ocijenilo ispunjavanje kriterija stabilnosti cijena, inflacija države članice mjeri se postotnom promjenom aritmetičke sredine 12 mjesečnih indeksa u odnosu na aritmetičku sredinu 12 mjesečnih indeksa prethodnog razdoblja. Izvješća Komisije i ESB-a uzimaju u obzir referentnu vrijednost izračunanu kao jednostavnu aritmetičku sredinu stopa inflacije triju država članica koje su ostvarile najbolje rezultate s obzirom na stabilnost cijena uvećanu za 1,5 postotni bod.
Tijekom jednogodišnjeg razdoblja sa završetkom u ožujku 2010. izračunana referentna vrijednost inflacije bila je 1 posto, pri čemu su Portugal, Estonija i Belgija bile tri države članice koje su ostvarile najbolje rezultate s obzirom na stabilnost cijena te stopama inflacije od 0,8 %, 0,7 % odnosno 0,1 %. U trenutačnim gospodarskim okolnostima koje karakterizira veliki sveopći negativni šok i u kojima se brojne države suočavaju s razdobljima negativnih stopa inflacije, čini se opravdanim iz kategorije država članica koje su ostvarile najbolje rezultate s obzirom na stabilnost cijena isključiti države čija se prosječna stopa inflacije znatno razlikuje od prosječne inflacije europodručja (0,3 % u ožujku 2010.) - u skladu s presedanom iz konvergencijskog izvješća za 2004. - budući da države s takvim odstupanjima nije moguće opravdano procijeniti kao države koje su ostvarile najbolje rezultate s obzirom na stabilnost cijena te bi njihovo uključivanje značajno utjecalo na referentnu vrijednost, a time i na pravednost kriterija. U ožujku 2010. to je dovelo do isključivanja Irske, jedine države čija je prosječna stopa inflacije u razdoblju od 12 mjeseci (u ožujku 2010. iznosila je - 2,3 %) značajno odstupala od prosjeka u europodručju i drugim državama članicama, prije svega kao odraz značajnoga gospodarskog pada.
(9)
U skladu s člankom 2. Protokola, kriterij proračunskog stanja iz članka 140. stavka 1. druge alineje Ugovora znači da u trenutku provjere država članica nije predmetom Odluke Vijeća na temelju članka 126. stavka 6. Ugovora o postojanju prekomjernog deficita.
(10)
U sladu s člankom 3. Protokola, kriterij sudjelovanja u europskom tečajnom mehanizmu Europskog monetarnog sustava iz članka 140. stavka 1. treće alineje Ugovora znači da je država članica poštovala normalan raspon fluktuacija tečajnog mehanizma europskog monetarnog sustava bez ozbiljnih napetosti najmanje dvije godine prije provjere. Osobito, država članica tijekom tog razdoblja nije na vlastitu inicijativu devalvirala bilateralni središnji paritet svoje valute u odnosu na euro. Od 1. siječnja 1999. ERM II osigurava okvir za ocjenjivanje ispunjavanja tečajnog kriterija. Pri ocjenjivanju ispunjavanja tog kriterija Komisija i ESB su u svojim izvješćima provjerili dvogodišnje razdoblje sa završetkom 23. travnja 2010.
(11)
U skladu s člankom 4. Protokola, kriterij konvergencije kamatnih stopa iz članka 140. stavka 1. četvrte alineje Ugovora znači da je država članica tijekom jedne promatrane godine prije provjere imala prosječnu nominalnu dugoročnu kamatnu stopu koja ne prelazi za više od dva postotna boda kamatnu stopu najviše triju država članica koje su ostvarile najbolje rezultate s obzirom na stabilnost cijena. Za potrebe kriterija konvergencije kamatnih stopa korištene su usporedive kamatne stope desetogodišnjih referentnih vrijednosti državnih obveznica. Estonija koja je bila jedna od država članica koje su ostvarile najbolje rezultate s obzirom na stabilnost cijena u ožujku 2010. nema jedinstvene referentne dugoročne državne obveznice ili usporedivog vrijednosnog papira koji bi se mogao upotrijebiti za izračun referentne vrijednosti. Stoga, u skladu s tekstom Protokola (koji se odnosi na „najviše trima državama članicama koje su ostvarile najbolje rezultate s obzirom na stabilnost cijena”), Komisija i ESB pri ocjeni ispunjavanja kriterija kamatne stope u svojim izvješćima uzimaju u obzir referentnu vrijednost izračunanu kao jednostavnu aritmetičku sredinu nominalne dugoročne kamatne stope preostalih dviju najuspješnijih država članica po stabilnosti cijena uvećanu za dva postotna boda. Na temelju toga, referentna vrijednost tijekom jednogodišnjeg razdoblja sa završetkom u ožujku 2010. iznosila je 6,0 posto, što predstavlja prosjek kamatnih stopa u Portugalu (4,2 %) i Belgiji (3,8 %) uvećano za dva postotna boda.
(12)
U skladu s člankom 5. Protokola, Komisija osigurava podatke koji se koriste u trenutačnoj ocjeni ispunjavanja konvergencijskih kriterija. Za pripremu ove Odluke podatke je osigurala Komisija. Proračunske podatke osigurala je Komisija na temelju izvješća koje su države članice dostavile do 1. travnja 2010. u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 479/2009 od 25. svibnja 2009. o primjeni Protokola o postupku u slučaju prekomjernog deficita priloženog Ugovoru o osnivanju Europske zajednice (10).
(13)
Na temelju izvješća koje su predstavile Komisija i ESB o napretku Estonije u ispunjavanju obveza u pogledu ostvarenja EMU, Komisija je zaključila:
(a)
u Estoniji je nacionalno zakonodavstvo, uključujući Statut nacionalne središnje banke, usklađeno s člancima 130. i 131. Ugovora te Statutom ESSB-a i ESB-a;
(b)
u pogledu ispunjavanja konvergencijskih kriterija navedenih u četiri alineje članka 140. stavka 1. Ugovora od strane Estonije:
-
prosječna stopa inflacije u Estoniji tijekom jednogodišnjeg razdoblja sa završetkom u ožujku 2010. iznosila je - 0,7 posto, što je značajno ispod referentne vrijednosti te je izgledno da će ostati ispod referentne vrijednosti tijekom predstojećih mjeseci,
-
Estonija nije predmet odluke Vijeća o postojanju prekomjernog deficita, njezin proračunski manjak u 2009. iznosi 1,7 % BDP-a,
-
Estonija je članica ERM II od 28. lipnja 2004.; tijekom dvogodišnjeg razdoblja sa završetkom 23. travnja 2010. estonska kruna nije bila izložena ozbiljnijim napetostima te nije bilo odstupanja od srednjeg tečaja ERM II od početka njezinog sudjelovanja,
-
zbog veoma niske stope estonskog bruto javnog duga, nema raspoloživih referentnih državnih obveznica ni drugih odgovarajućih vrijednosnih papira kako bi se procijenila trajnost ostvarene konvergencije koja se očituje u razini dugoročnih kamatnih stopa. Iako je percepcija rizika Estonije na financijskom tržištu porasla na vrhuncu krize, njezin razvoj tijekom referentnog razdoblja te šira ocjena trajnosti ostvarene konvergencije, uključujući ostvarene rezultate fiskalne politike i relativno fleksibilno gospodarstvo idu u prilog pozitivnoj ocjeni ispunjavanja kriterija o dugoročnim kamatnim stopama od strane Estonije;
(c)
u svjetlu ocjene pravne usklađenosti i ispunjavanja konvergencijskih kriterija te dodatne čimbenike, Estonija ispunjava potrebne uvjete za usvajanje eura,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Estonija ispunjava potrebne uvjete za usvajanje eura. Odstupanje u korist Estonije iz članka 4. Akta o pristupanju iz 2003. stavlja se izvan snage od 1. siječnja 2011.
Članak 2.
Ova je Odluka upućena državama članicama.
Članak 3.
Ova Odluka stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu 13. srpnja 2010.