EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSENr. 661/2010/EU
af 7. juli 2010
om Unionens retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet
(omarbejdning)
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 172, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996 om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet (3) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (4). Da det er nødvendigt at indføre nye ændringer, bør beslutningen af hensyn til klarheden omarbejdes.
(2)
Etablering og udvikling af det transeuropæiske net bidrager til gennemførelsen af vigtige målsætninger for Unionen som f.eks. det indre markeds funktion og styrkelse af den økonomiske og sociale samhørighed.
(3)
Etablering og udvikling af transeuropæiske net inden for transportsektoren på hele Unionens område har desuden som specifikke målsætninger at sikre personer og gods varig mobilitet på de bedst mulige sociale og miljø- og sikkerhedsmæssige vilkår samt at kombinere alle transportmåder under hensyntagen til deres komparative fordele. Det transeuropæiske net vil bl.a. kunne føre til skabelse af nye arbejdspladser.
(4)
En stigende trafik, navnlig på grund af lastbilers voksende andel af vejtrafikken, har medført stigende overbelastning og flaskehalse på de internationale transportkorridorer. For at sikre varers og passagerers internationale mobilitet er det derfor nødvendigt at optimere det transeuropæiske transportnets kapacitet.
(5)
Skibstransport over kortere distancer kan bl.a. bidrage til at aflaste landtransportvejene.
(6)
Udviklingen af et integreret transportnet i Europa kan kun ske gradvis ved en sammenknytning af transportmåderne med henblik på at udnytte deres respektive fordele bedre.
(7)
Sammenkoblingspunkter, der omfatter søhavne, flod- og kanalhavne og intermodale terminaler, er en forudsætning for, at de forskellige transportformer kan integreres i et multimodalt net.
(8)
Målene for den påtænkte handling, navnlig fastlæggelse af hovedlinjer og opstilling af prioriteter på området for de transeuropæiske transportnet, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor, da det er nødvendigt at samordne disse mål, bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne afgørelse ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(9)
Det er nødvendigt at fastlægge projekter af fælles interesse, som bidrager til at gennemføre disse målsætninger, og som svarer til de for indsatsen fastsatte prioriteter. Kun projekter, som er potentielt økonomisk levedygtige, bør komme i betragtning.
(10)
Der er behov for at anerkende prioriterede projekter som værende af europæisk interesse og for at koncentrere EU-finansieringen om sådanne projekter, og der bør indføres mekanismer, som fremmer samordningen mellem medlemsstaterne for at lette virkeliggørelsen af projekterne inden for de ønskede tidsfrister.
(11)
Politikken for det transeuropæiske net skal bidrage til at styrke den økonomiske og sociale samhørighed i Unionen, jf. artikel 170 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. For at virkeliggøre denne målsætning bør der tilstræbes størst mulig sammenhæng mellem Unionens retningslinjer for det transeuropæiske transportnet og programmeringen af de relevante finansielle instrumenter, der er til rådighed på EU-plan.
(12)
En efterfølgende evaluering af de prioriterede projekter bør kunne lette kommende revisioner af retningslinjerne og af listen over prioriterede projekter og bidrage til at forbedre de metoder til forhåndsevaluering af projekter, som medlemsstaterne benytter.
(13)
Tilladelsen til visse offentlige og private projekter, der vil kunne påvirke miljøet i betydelig grad, bør først gives efter en forhåndsvurdering af de betydelige virkninger, som disse projekter vil kunne få for miljøet under iagttagelse af gældende EU-bestemmelser.
(14)
Miljøbeskyttelseskrav bør integreres i udformningen og gennemførelsen af Unionens politikker vedrørende de transeuropæiske net i overensstemmelse med artikel 11 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Dette kræver, at der gives prioritet til fremme af infrastrukturer for transportformer, der er mindre skadelige for miljøet, dvs. jernbanetransport, nærsøfart og indlandsskibsfart.
(15)
I forbindelse med alle planer og programmer, der indeholder projekter af fælles interesse, skal der fremover foretages en miljøvurdering i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/42/EF af 27. juni 2001 om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet (5). Finansieringen af transportinfrastrukturer bør også være betinget af overholdelse af bestemmelserne i Unionens miljølovgivning, navnlig Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (6), Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (7) og Rådets direktiv 2009/147/EF af 30. november 2009 om beskyttelse af vilde fugle (kodificeret udgave) (8).
(16)
Som led i den overordnede målsætning om at sikre personers og varers bæredygtige mobilitet bør der indføres mekanismer til støtte for udvikling af motorveje til søs mellem medlemsstaterne for at mindske den trafikale overbelastning af vejnettet og/eller forbedre adgangen til periferiområder og -stater samt øområder og østater. Disse mekanismer, som bl.a. omfatter udbud, bør være gennemskuelige og svare til behovene, og de bør overholde Unionens konkurrenceregler og regler for offentlige indkøb.
(17)
Det kan være nødvendigt at styrke samordningen mellem de stater, der berøres af projekter på samme trafikrute, for at forbedre investeringernes rentabilitet samt gøre det lettere at samordne investeringerne tidsmæssigt og sammensætte finansieringen.
(18)
Kommissionen bør hvert andet år fremlægge en beretning om gennemførelsen af denne afgørelse og bør senest i 2010 udarbejde en rapport om fremskridtene med de prioriterede projekter og i givet fald foreslå at ændre listen over prioriterede projekter.
(19)
Et udvalg bør have beføjelse til navnlig at bistå Kommissionen ved behandlingen af gennemførelsen og udviklingen af de retningslinjer, der er fastlagt ved denne afgørelse.
(20)
Af hensyn til klarheden bør bilag I til beslutning nr. 1692/96/EF erstattes af et nyt bilag, der indeholder kort for alle medlemsstaterne; dette vil sikre, at de kort, der allerede indgår i beslutningen, som senest ændret ved forordning (EF) nr. 1791/2006 (9), suppleres med de kort, der indgår i tiltrædelsesakten af 2003. Endvidere er 2020 måldato for planen for alle medlemsstaterne -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
AFSNIT 1
GENERELLE PRINCIPPER
Artikel 1
Genstand
1. Formålet med denne afgørelse er at opstille retningslinjer, der omfatter mål og prioriteter samt hovedlinjerne i de aktioner, der påtænkes gennemført for det transeuropæiske transportnet. Med disse retningslinjer fastlægges projekter af fælles interesse, hvis gennemførelse skal bidrage til at udvikle nettet på EU-plan.
2. De retningslinjer, der er omhandlet i stk. 1, udgør en generel referenceramme, der skal tilskynde til aktioner i medlemsstaterne samt eventuelt på EU-plan med henblik på at realisere projekter af fælles interesse, der har til formål at sikre sammenhæng, sammenkobling og interoperabilitet i det transeuropæiske transportnet, samt adgang til dette net. Retningslinjerne har ligeledes til formål i højere grad at inddrage den private sektor.
3. De grundlæggende krav til det transeuropæiske transportnets interoperabilitet transporttelematik og dertil knyttede tjenester er i overensstemmelse med traktaterne fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/57/EF af 17. juni 2008 om interoperabilitet i jernbanesystemet i Fællesskabet (10) og særskilt fra denne afgørelse.
Artikel 2
Mål
1. Det transeuropæiske transportnet etableres gradvis på EU-plan senest i år 2020, ved at de forskellige infrastrukturnet for vej- og banetransport, søtransport og lufttransport integreres på EU-plan i overensstemmelse med de planer, der er beskrevet på kortene i bilag I og/eller specifikationerne i bilag II.
2. Nettet skal:
a)
inden for et område uden indre grænser sikre en varig mobilitet for personer og gods på de bedst mulige samfunds- og sikkerhedsmæssige vilkår, og samtidig medvirke til at opfylde Unionens målsætninger navnlig på miljø- og konkurrenceområdet, og bidrage til en styrkelse af den økonomiske og sociale samhørighed
b)
tilbyde brugerne infrastrukturer af høj kvalitet på acceptable økonomiske vilkår
c)
omfatte alle former for transport under hensyntagen til deres komparative fordele
d)
muliggøre en optimal udnyttelse af den eksisterende kapacitet
e)
så vidt muligt være interoperabelt inden for de enkelte transportformer og fremme omladningsmulighederne mellem de forskellige transportformer
f)
så vidt muligt være økonomisk bæredygtigt
g)
omfatte medlemsstaternes samlede område, således at adgangen hertil forbedres generelt, at øområder eller randområder og indlandsområder forbindes med de centrale områder, samt at de store bysamfund og Unionens regioner forbindes indbyrdes uden flaskehalse
h)
kunne tilkobles nettene i staterne i Den Europæiske Frihandelssammenslutning (EFTA), i de central- og østeuropæiske lande og i Middelhavslandene, samtidig med at interoperabiliteten og adgangen til disse net fremmes, for så vidt det er i Unionens interesse.
Artikel 3
Nettets udstrækning
1. Det transeuropæiske net består af transportinfrastrukturer samt trafikstyringssystemer og positionsbestemmelses- og navigationssystemer.
2. Transportinfrastrukturerne omfatter vejnet, jernbanenet og net af indre vandveje, motorveje til søs, søhavne, flod- og kanalhavne, lufthavne og andre forbindelsespunkter mellem modale net.
3. Trafikstyringssystemerne samt positionsbestemmelses- og navigationssystemerne består af de tekniske installationer samt de edb- og telekommunikationsinstallationer, der er nødvendige for at sikre, at nettet fungerer harmonisk, samt at trafikken styres effektivt.
Artikel 4
Hovedlinjer for indsatsen
Hovedlinjerne for Unionens indsats omfatter:
a)
udarbejdelse og revision af netplaner
b)
fastlæggelse af projekter af fælles interesse
c)
tilpasning af det bestående net
d)
fremme af nettets interoperabilitet
e)
den bedst mulige kombination af transportformerne, herunder også ved oprettelse af sammenkoblingscentre, der for godstransportens vedkommende så vidt muligt bør placeres uden for bycentrene for at muliggøre en effektiv omladning
f)
bestræbelser på at gøre de finansielle foranstaltninger sammenhængende og komplementære under iagttagelse af de regler, som gælder for hvert finansielt instrument
g)
forsknings- og udviklingsaktioner
h)
samarbejde og indgåelse af relevante aftaler med tredjelande, der er berørt af nettets udvikling
i)
tilskyndelse af medlemsstaterne samt internationale organisationer til at fremme de mål, som Unionen forfølger,
j)
fremme af et løbende samarbejde mellem de berørte partner
k)
enhver anden foranstaltning, der måtte vise sig at være nødvendig for at nå de mål, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2.
Artikel 5
Prioriterede mål
Under hensyn til de i artikel 2, stk. 2, omhandlede mål og de i artikel 4 omhandlede hovedlinjer for indsatsen prioriteres følgende:
a)
etablering og udvikling af de hoved- og tværforbindelser, der er nødvendige for at fjerne flaskehalse, etablere manglende strækninger og færdiggøre hovedfærdselsårer, navnlig deres grænsekrydsende strækninger, krydse naturlige forhindringer og forbedre større trafikkorridorers interoperabilitet
b)
etablering og udvikling af infrastruktur, som fremmer sammenkobling af nationale net med henblik på at lette etablering af forbindelse mellem på den ene side øer, eller områder, der kan sidestilles med øer, samt indlandsområder, periferiområder og fjernområder og på den anden side Unionens centrale områder, navnlig for at mindske disse områders høje transportomkostninger
c)
de nødvendige foranstaltninger til gradvis gennemførelse af et interoperabelt jernbanenet, der, hvor det er muligt, omfatter ruter tilpasset godstransport
d)
de nødvendige foranstaltninger til fremme af fjern- og nærsøfart samt indlandsskibsfart
e)
de nødvendige foranstaltninger til integration af jernbane- og lufttransport, navnlig gennem fremføring af jernbane til lufthavne, når det er relevant, samt de nødvendige infrastrukturer og installationer
f)
optimering af eksisterende og ny infrastrukturs kapacitet og effektivitet, fremme af intermodalitet og forbedring af nettets sikkerhed og driftssikkerhed gennem etablering og forbedring af intermodale terminaler med dertil hørende adgangsinfrastruktur og/eller installering af intelligente systemer
g)
integration af sikkerheds- og miljøhensyn i udformningen og realiseringen af det transeuropæiske transportnet
h)
udvikling af bæredygtig mobilitet for personer og varer i overensstemmelse med Unionens mål for bæredygtig udvikling.
Artikel 6
Tredjelandsnet
Der træffes i det enkelte tilfælde og efter de relevante procedurer i traktaterne afgørelse om, hvorvidt Unionen skal fremme projekter af fælles interesse samt nettenes sammenkobling og interoperabilitet med henblik på at sikre sammenhæng mellem tredjelandsnet og det transeuropæiske transportnet.
Artikel 7
Projekter af fælles interesse
1. Projekterne af fælles interesse udgør et fælles mål, hvis virkeliggørelse afhænger af deres modenhed og de finansielle midler, der er til rådighed, uden at foregribe en medlemsstats eller Unionens tilsagn om finansiering.
2. Under overholdelse af traktaternes regler, især konkurrencereglerne, betragtes som projekt af fælles interesse ethvert projekt, som:
a)
har til formål at virkeliggøre de i artikel 2, stk. 2, beskrevne mål
b)
vedrører det i artikel 3, stk. 1, omhandlede net
c)
henhører under de i artikel 5 omhandlede prioriterede mål, og
d)
er potentielt økonomisk levedygtigt under hensyn til de socioøkonomiske omkostninger og fordele.
3. Ethvert projekt skal vedrøre et af nettets elementer som beskrevet i artikel 9 til 18 og især:
a)
vedrøre de forbindelser, der er angivet på kortene i bilag I og/eller
b)
svare til specifikationerne eller kriterierne i bilag II.
4. Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, som de skønner nødvendige, inden for rammerne af de i artikel 1, stk. 2, fastlagte principper.
Artikel 8
Miljøbeskyttelse
1. I projekternes planlægnings- og gennemførelsesfase tager medlemsstaterne miljøhensyn, idet de i henhold til direktiv 85/337/EØF foretager miljøkonsekvensvurderinger af de projekter af fælles interesse, der skal iværksættes, og idet de anvender direktiv 92/43/EØF og 2009/147/EF.
Fra den 21. juli 2004 gennemfører medlemsstaterne i henhold til direktiv 2001/42/EF en miljøkonsekvensvurdering af de planer og programmer, der fører til sådanne projekter, navnlig når det drejer sig om nye korridorer eller andre vigtige knudepunktsinfrastrukturprojekter.
Medlemsstaterne tager hensyn til resultaterne af denne miljøvurdering ved udarbejdelsen af de pågældende planer og programmer, jf. artikel 8 i direktiv 2001/42/EF.
2. Inden den 21. juli 2004 udvikler Kommissionen i forståelse med medlemsstaterne egnede metoder til iværksættelse af den strategiske miljøvurdering med henblik på bl.a. at sikre en hensigtsmæssig koordinering, undgå overlapning og forenkle og fremskynde planlægningsprocesser for grænsekrydsende projekter og korridorer.
Kommissionen skal, hvor det er relevant, i sin beretning om retningslinjerne og de eventuelle supplerende forslag til lovgivning vedrørende ændring af retningslinjerne, jf. artikel 22 i denne afgørelse, tage hensyn til resultaterne af dette arbejde og af den miljøvurdering af projekterne vedrørende det transeuropæiske net, som medlemsstaterne har gennemført i overensstemmelse med direktiv 2001/42/EF.
AFSNIT 2
VEJE
Artikel 9
Beskrivelse
1. Det transeuropæiske vejnet består af motorveje og landeveje af høj standard, som allerede eksisterer, er nye eller skal udbygges, og som
a)
spiller en vigtig rolle i fjerntrafikken, eller
b)
fungerer som omfartsveje omkring større bycentre på bestemte strækninger i nettet, eller
c)
sørger for sammenkoblingen med de øvrige transportformer, eller
d)
forbinder indlandsområder og randområder med Unionens centrale områder.
2. Nettet sikrer trafikanterne et højt, ensartet og kontinuerligt service-, komfort- og sikkerhedsniveau.
3. Nettet omfatter også infrastruktur til trafikstyring og brugerinformation, håndtering af uheld og nødsituationer samt elektronisk gebyropkrævning, idet sådan infrastruktur er baseret på aktivt samarbejde mellem trafikstyringssystemer på europæisk, nationalt og regionalt plan og rejse- og trafikinformationsleverandører samt tillægstjenesteleverandører, således at der sikres den nødvendige komplementaritet med applikationer, hvis indførelse fremmes under det transeuropæiske telenetprogram.
AFSNIT 3
JERNBANER
Artikel 10
Beskrivelse
1. Jernbanenettet består af højhastighedsstrækninger og konventionelle strækninger.
2. Højhastighedsnettet, som anvender eksisterende eller ny teknologi, omfatter:
a)
specialkonstruerede højhastighedsstrækninger, der er udstyret til hastigheder på normalt 250 km/h eller derover
b)
specielt opgraderede højhastighedsstrækninger, der er udstyret til hastigheder på ca. 200 km/h
c)
specielt opgraderede højhastighedsstrækninger eller strækninger, der er specielt konstrueret til høj hastighed, og som er forbundet med højhastighedsnettet, men som på grund af topografiske eller miljømæssige begrænsninger, terrænrelief eller beliggenhed i bymæssig bebyggelse har særlige træk, som hastigheden skal afpasses efter i de enkelte tilfælde.
Højhastighedsnettet består af de strækninger, der er angivet i bilag I, afsnit 3. De væsentlige krav til og de tekniske specifikationer for interoperabilitet, der gælder for højhastighedsstrækninger med nuværende teknologi, fastlægges i henhold til direktiv 96/48/EF af 23. juli 1996 om interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog (11). Medlemsstaterne underretter på forhånd Kommissionen om åbningen af enhver højhastighedsstrækning og om dennes tekniske egenskaber.
3. Det konventionelle jernbanenet består af strækninger til konventionel personbefordring og godstransport, herunder de i artikel 15 omhandlede delstrækninger af det transeuropæiske net for kombineret transport, tilslutninger til sø-, flod- og kanalhavne af fælles interesse og de godsterminaler, som er åbne for alle operatører. De væsentlige krav til og de tekniske specifikationer for interoperabilitet, der gælder for konventionelle jernbanestrækninger, fastlægges i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/16/EF af 19. marts 2001 om interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for konventionelle tog (12).
4. Jernbanenettet omfatter de infrastrukturer og faciliteter, der muliggør integration af jernbane- og vejtransport og, når det er relevant, sø- og lufttransport. Der skal i den forbindelse lægges særlig vægt på regionale lufthavnes sammenkobling med nettet.
5. Jernbanenettet skal opfylde mindst en af følgende funktioner:
a)
spille en vigtig rolle i personbefordring over lange afstande
b)
muliggøre forbindelse til lufthavne, når det er relevant
c)
muliggøre adgang til regionale og lokale jernbanenet
d)
lette godstransporten ved at fastlægge og anlægge hovedstrækninger, der er beregnet til godstransport, eller strækninger, hvor godstog har forrang
e)
spille en vigtig rolle i kombineret transport
f)
gennem havne af fælles interesse muliggøre forbindelse til nærsøfart og indre vandveje.
6. Jernbanenettet skal tilbyde brugerne et højt kvalitets- og sikkerhedsniveau i kraft af sin kontinuitet og gradvis indførelse af interoperabilitet, som navnlig opnås gennem teknisk harmonisering og det harmoniserede togstyrings- og sikringssystem ERTMS, som anbefales til det europæiske jernbanenet. Med henblik herpå opstiller Kommissionen i samråd med medlemsstaterne en plan herfor, der er koordineret med de nationale planer.
AFSNIT 4
INDRE VANDVEJE OG FLOD- OG KANALHAVNE
Artikel 11
Beskrivelse
1. Det transeuropæiske net af indre vandveje omfatter floder og kanaler samt forskellige bifloder, kanalarme og forgreninger, som forbinder disse. Det gør det især muligt at sammenkoble industriområderne og de store byområder og at forbinde dem med havnene.
2. Nettets vandveje skal mindst opfylde de tekniske specifikationer, der gælder for vandveje af klasse IV, som giver passagemulighed for et skib eller et lægtertog på 80-85 meters længde og 9,50 meters bredde. Hvor vandveje, der indgår i nettet, skal anlægges eller moderniseres, skal de tekniske specifikationer mindst svare til klasse IV og desuden give mulighed for senere udbygning til klasse V a/V b samt give tilfredsstillende passagemulighed for skibe, der anvendes til kombineret transport. Vandveje af klasse V a giver passagemulighed for et skib eller et lægtertog på 110 meters længde og 11,40 meters bredde, og klasse V b giver passagemulighed for et lægtertog på 172-185 meters længde og 11,40 meters bredde.
3. Flod- og kanalhavnene indgår i nettet navnlig som sammenkoblingspunkter mellem de i stk. 2 og i artikel 15 nævnte indre vandveje og de øvrige transportformer.
4. I nettet indgår de flod- og kanalhavne, som er:
a)
åbne for kommerciel trafik
b)
placeret på nettet af indre vandveje som vist på oversigtsplanen i bilag I, afsnit 4
c)
forbundet med andre transeuropæiske transportruter som vist i bilag I, og
d)
udstyret med omladningsanlæg til intermodal transport, eller hvis årlige trafikmængde er på mindst 500 000 tons fragt.
De flod- og kanalhavne, som er nævnt i litra d), er anført i bilag I.
5. Nettet indbefatter også trafikstyringsinfrastruktur. Dette indebærer navnlig etablering af et interoperabelt, intelligent trafik- og transportsystem kendt under navnet »River Information Services«, der tager sigte på optimering af det indre vandvejsnets eksisterende kapacitet og sikkerhed samt forbedring af interoperabiliteten med andre transportformer.
AFSNIT 5
SØHAVNE
Artikel 12
Beskrivelse
1. Søhavnene gør det muligt at udvikle søtransporten og udgør øernes maritime trafikbetjeningspunkter og sammenkoblingspunkterne mellem søtransporten og de øvrige transportformer. Her stilles udstyr og tjenesteydelser til rådighed for operatører inden for transport. Deres infrastruktur tilvejebringer en række tjenesteydelser for passagerbefordring og godstransport inden for Unionen og til og fra tredjelande, herunder færgeoverfarter og søtransport over kortere og længere afstande, inklusive kystsejlads.
2. De søhavne, der indgår i det transeuropæiske transportnet, svarer til en af kategorierne A, B og C, som defineres således:
A
:
Søhavne af international betydning: havne med en samlet årlig trafikmængde på mindst 1,5 mio. tons fragt eller 200 000 passagerer, som, medmindre det er umuligt, er forbundet med dele af det transeuropæiske transportnet på landjorden, og som derfor spiller en vigtig rolle for den internationale søtransport.
B
:
Søhavne af betydning for Unionen, som ikke falder ind under kategori A: disse havne har en samlet årlig trafikmængde på mindst 0,5 mio. tons fragt eller mellem 100 000 og 199 999 passagerer, som, medmindre det er umuligt, er forbundet med dele af det transeuropæiske transportnet på landjorden, og som er udstyret med de nødvendige omladningsanlæg for søtransport over korte afstande.
C
:
Regionale havne: disse havne opfylder ikke betingelserne for kategori A og B, men er beliggende i øområder eller i områder i den ydre eller yderste periferi og varetager søforbindelsen mellem disse regioner indbyrdes og/eller med Unionens centrale regioner.
Søhavne i kategori A er angivet på de vejledende kort i skitseplanerne i bilag I, afsnit 5, der bygger på de seneste havneoplysninger.
3. Ud over de i artikel 7 fastsatte kriterier skal havneprojekter af fælles interesse og relateret til havne, der indgår i det transeuropæiske net af søhavne, opfylde kriterierne og specifikationerne i bilag II.
Artikel 13
Motorveje til søs
1. Det transeuropæiske net af motorveje til søs har til formål at samle godstransportstrømme på logistiske søtransportruter på en sådan måde, at det vil forbedre eksisterende søtransportforbindelser eller etablere nye rentable, regelmæssige og hyppige søtransportforbindelser til godstransport mellem medlemsstaterne med henblik på at mindske den trafikale overbelastning af vejnettet og/eller forbedre forbindelserne til periferiområder og -stater samt øområder og østater. Motorveje til søs bør ikke udelukke kombineret transport af personer og varer, når der overvejende er tale om godstransport.
2. Det transeuropæiske net af motorveje til søs består af faciliteter og infrastrukturer, der berører mindst to havne beliggende i to forskellige medlemsstater. Disse faciliteter og infrastrukturer omfatter i mindst én medlemsstat elementer som f.eks. havnefaciliteter, elektroniske logistikstyringssystemer, sikkerhed og sikring, administrative procedurer og toldprocedurer samt infrastruktur til direkte adgang fra land- og søsiden, herunder midler til sikring af sejlbarhed året rundt, navnlig adgang til opmudringsfaciliteter samt isbryderassistance i vinterperioden.
3. Vandveje eller kanaler, som defineret i bilag I, afsnit 4, som forbinder to europæiske motorveje til søs eller to strækninger heraf, og som bidrager væsentligt til at forkorte søruter, øge effektiviteten og spare sejltid, indgår i det transeuropæiske net af motorveje til søs.
4. Projekter af fælles interesse i forbindelse med det transeuropæiske net af motorveje til søs skal foreslås af mindst to medlemsstater og skal opfylde konkrete behov. De foreslåede projekter skal generelt involvere både den offentlige og den private sektor efter procedurer, som, inden støtte fra de nationale budgetter om nødvendigt kan suppleres med EU-støtte, foreskriver en udbudsrunde efter en af følgende fremgangsmåder:
a)
ved offentligt udbud afholdt af de berørte medlemsstater i fællesskab med henblik på at oprette nye forbindelser med udgangspunkt i en havn af kategori A som omhandlet i artikel 12, stk. 2, som medlemsstaterne på forhånd har udvalgt i hvert havområde som omhandlet i projekt nr. 21 i bilag III
b)
i det omfang havnenes geografiske beliggenhed er sammenlignelig, ved offentligt udbud afholdt af de berørte medlemsstater i fællesskab og henvendt til konsortier, der som minimum sammenbringer søtransportvirksomheder og havne i et af havområderne som omhandlet i projekt nr. 21 i bilag III.
5. Projekterne af fælles interesse i forbindelse med det transeuropæiske net af motorveje til søs
a)
skal fokusere på de faciliteter og infrastrukturer, som nettet af motorveje til søs består af
b)
kan med forbehold af artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde omfatte igangsætningsstøtte, hvis det som følge af den i stk. 4 omhandlede udbudsrunde skønnes nødvendigt at yde offentlig støtte for at gøre projektet finansielt levedygtigt. Igangsætningsstøtten begrænses til to år og ydes kun til behørigt begrundede anlægsomkostninger. Støtten må ikke overstige det minimumsbeløb, som skønnes nødvendigt til igangsætning af de pågældende ruter. Støtte må ikke lede til konkurrenceforvridning på de relevante markeder, som er i modstrid med, hvad der er i fælles interesse
c)
kan også omfatte aktiviteter af bredere interesse, der ikke er knyttet til bestemte havne som f.eks. at skabe adgang til isbrydnings- og opmudringsfaciliteter samt informationssystemer, herunder trafikstyrings- og elektroniske indberetningssystemer.
6. Projekterne af fælles interesse i forbindelse med det transeuropæiske net af motorveje til søs forelægges Kommissionen til godkendelse.
7. Kommissionen forelægger inden tre år det i artikel 21, stk. 1, nævnte udvalg en første liste over specifikke projekter af fælles interesse. Den giver dermed konceptet motorveje til søs konkret form.
Listen forelægges desuden for Europa-Parlamentet.
AFSNIT 6
LUFTHAVNE
Artikel 14
Beskrivelse
1. Det transeuropæiske lufthavnsnet består af de lufthavne, som er beliggende på Unionens område, betjener den erhvervsmæssige lufttrafik og svarer til specifikationerne i bilag II, afsnit 6. Disse lufthavne klassificeres forskelligt alt efter størrelsen og typen af den trafik, de varetager, og alt efter hvilken rolle de spiller i nettet. De gør det muligt at udvikle luftfartsforbindelserne samt at sammenkoble luftfarten med de øvrige transportformer.
2. De internationale lufthavne og EU-lufthavnene udgør de centrale dele i det transeuropæiske lufthavnsnet. De fleste forbindelser mellem Unionen og resten af verden varetages af de internationale lufthavne. EU-lufthavnene varetager hovedsagelig ruter inden for Unionen, idet forbindelser uden for Unionen endnu udgør en mindre del af deres virksomhed. Regionallufthavnene og tilbringerlufthavnene letter adgangen til nettets centrale dele eller bidrager til at gøre randområder og isolerede egne mere tilgængelige.
3. Internationale lufthavne og EU-lufthavne forbindes efterhånden med jernbanenettets højhastighedsstrækninger, hvor dette er hensigtsmæssigt. Nettet omfatter de infrastrukturer og faciliteter, der tillader integration af luft- og jernbanetransport og, hvor det er relevant, søtransport.
AFSNIT 7
KOMBINERET TRANSPORT
Artikel 15
Beskrivelse
Det transeuropæiske net for kombineret transport omfatter:
a)
jernbaner og indre vandveje, som er egnet til kombineret transport, og søveje som i forbindelse med vejstrækninger til eventuel for- og eftertransport, der er så korte som muligt, tillader fjerntransport af gods
b)
intermodale terminaler, der har anlæg til omladning mellem jernbaner, vandveje, søveje og veje
c)
midlertidigt rullende materiel, når endnu ikke tilpassede infrastrukturer kræver det.
AFSNIT 8
STYRINGS- OG INFORMATIONSSYSTEM FOR SØTRANSPORT
Artikel 16
Beskrivelse
Det transeuropæiske styrings- og informationsnet for søtransport omfatter:
a)
kyst- og havnetrafikstyringssystemer
b)
systemer til positionsbestemmelse for skibe
c)
indberetningssystemer for skibe, der transporterer farligt eller forurenende gods
d)
kommunikationssystemer for skibe i havsnød og for sikkerhed til søs.
AFSNIT 9
FLYTRAFIKSTYRING
Artikel 17
Beskrivelse
Det transeuropæiske net for flytrafikstyring omfatter luftrummet til almindelig flytrafik, luftruterne, hjælpemidler til flynavigation, planlægnings- og styringssystemer for trafikstrømmene og flyvekontrolsystemet (kontrolcentre, overvågnings- og kommunikationsudstyr), der behøves til sikker og effektiv afvikling af lufttrafikken i det europæiske luftrum.
AFSNIT 10
POSITIONSBESTEMMELSES- OG NAVIGATIONSSYSTEM
Artikel 18
Beskrivelse
Det transeuropæiske net af positionsbestemmelses- og navigationssystemer omfatter systemer for satellitbaseret positionsbestemmelse og navigation og de systemer, som er defineret i den fremtidige europæiske radionavigationsplan. Disse systemer udgør en positionsbestemmelses- og navigationstjeneste, som kan bruges sikkert og effektivt af alle transportformer.
AFSNIT 11
KOORDINERING MELLEM MEDLEMSSTATERNE
Artikel 19
Den europæiske koordinator
1. For at lette en koordineret gennemførelse af visse projekter, navnlig grænsekrydsende projekter eller strækninger inden for grænsekrydsende projekter, blandt de projekter, der er anerkendt som værende af europæisk interesse i henhold til artikel 25, kan Kommissionen med de berørte medlemsstaters samtykke og efter høring af Europa-Parlamentet udpege en person med betegnelsen »europæisk koordinator«.
2. Den europæiske koordinator udvælges bl.a. ud fra sin erfaring med de europæiske institutioner og viden om finansiering og socioøkonomisk og miljømæssig vurdering af større projekter.
3. I Kommissionens afgørelse om udpegning af den europæiske koordinator fastsættes det, hvordan vedkommende skal løse de i stk. 5 nævnte opgaver.
4. Den europæiske koordinator handler i Kommissionens navn og for dennes regning. Den europæiske koordinators mandat vedrører normalt ét projekt, navnlig i tilfælde af grænsekrydsende projekter, men kan om nødvendigt udstrækkes til at omfatte en større trafikkorridor som helhed. Den europæiske koordinator udarbejder sammen med de berørte medlemsstater en arbejdsplan for sin virksomhed.
5. Den europæiske koordinator:
a)
tilskynder i samarbejde med de berørte medlemsstater til anvendelse af fælles projektvurderingsmetoder og rådgiver, når det er relevant, projektinitiativtagerne om projektfinansieringen
b)
udarbejder en årlig rapport til Europa-Parlamentet og Kommissionen samt de berørte medlemsstater om, hvordan de projekter, som vedkommende er ansvarlig for, skrider frem, om ny lovgivning eller andet, som kunne påvirke projekternes udformning, samt om eventuelle vanskeligheder og hindringer, der kan medføre forsinkelser af betydning i forhold til de i bilag III omhandlede frister
c)
holder sammen med de berørte medlemsstater kontakt med regionale og lokale myndigheder, operatører, transportbrugere og repræsentanter for civilsamfundet med henblik på at få et bedre kendskab til transportefterspørgslen, mulighederne for investeringsfinansiering og arten af de tjenesteydelser, der skal leveres, for at lette adgangen til sådan finansiering.
6. De berørte medlemsstater samarbejder med den europæiske koordinator og giver vedkommende de oplysninger, der er nødvendige til varetagelse af de i stk. 5 nævnte opgaver.
7. Uden at det berører de procedurer, der anvendes i henhold til EU-retten og national ret, kan Kommissionen anmode den europæiske koordinator om en udtalelse, når den behandler ansøgninger om EU-finansiering af projekter eller grupper af projekter, som den europæiske koordinator har ansvaret for.
AFSNIT 12
FÆLLES BESTEMMELSER
Artikel 20
Nationale planer og programmer
Medlemsstaterne tilsender Kommissionen udkast til de nationale planer og programmer, som er under udarbejdelse med henblik på udvikling af det transeuropæiske transportnet, navnlig for så vidt angår projekter, der er anerkendt som værende af europæisk interesse i henhold til artikel 24-27. Efter vedtagelsen sender medlemsstaterne Kommissionen de nationale planer og programmer til orientering.
Artikel 21
Udvalg for overvågning af retningslinjer og informationsudveksling
1. Kommissionen bistås af udvalget for overvågning af retningslinjer og informationsudveksling, herefter benævnt »udvalget«, der består af repræsentanter for medlemsstaterne og har en repræsentant for Kommissionen som formand.
2. Udvalget varetager udvekslingen af oplysninger om de planer og programmer, der er meddelt af medlemsstaterne, og det kan behandle alle spørgsmål vedrørende udviklingen af det transeuropæiske transportnet.
Artikel 22
Beretning
Kommissionen forelægger hvert andet år Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en beretning om gennemførelsen af de retningslinjer, der er beskrevet i denne afgørelse.
Udvalget bistår Kommissionen med udarbejdelsen af beretningen.
Beretningen suppleres om nødvendigt med forslag til lovgivning vedrørende ændring af retningslinjerne; disse forslag kan om nødvendigt omfatte ændringer til eller tilføjelser af projekter, der er i overensstemmelse med artikel 23, stk. 1, på listen over prioriterede projekter i bilag III. Der skal ved ændringen tages særligt hensyn til projekter, der bidrager til Unionens territoriale samhørighed i overensstemmelse med artikel 23, stk. 1, litra e).
Artikel 23
Prioriterede projekter
1. De prioriterede projekter er projekter af fælles interesse, jf. artikel 7, hvor en nærmere undersøgelse bekræfter, at de:
a)
har til formål at fjerne flaskehalse eller etablere en manglende forbindelse i en større trafikkorridor i det transeuropæiske net, navnlig projekter, der er grænsekrydsende, krydser naturlige forhindringer eller har en grænsekrydsende strækning
b)
er af et omfang, hvor langsigtet planlægning på europæisk plan skaber en betydelig ekstra nytteværdi
c)
som helhed har potentiel socioøkonomisk nettonytteværdi og rummer andre socioøkonomiske fordele
d)
i væsentlig grad forbedrer varers og personers mobilitet mellem medlemsstaterne og herigennem også bidrager til de nationale nets interoperabilitet
e)
bidrager til Unionens territoriale samhørighed ved at integrere de nye medlemsstaters net og forbedre forbindelserne med periferiområder og øområder
f)
bidrager til bæredygtig udvikling af transportsektoren ved at forbedre sikkerheden og mindske transportens miljøbelastning, bl.a. ved at fremme et modalt skift til jernbanetransport, intermodal transport, transport ad indre vandveje og søtransport
g)
viser, at de berørte medlemsstater er indstillet på at gennemføre undersøgelser og vurderinger i rette tid til, at anlægsarbejdet kan færdiggøres inden for en forud fastsat frist baseret på nationale planer eller enhver anden relevant dokumentation i forbindelse med det pågældende projekt.
2. De prioriterede projekter, hvor arbejdet efter planen skulle påbegyndes inden 2010, disses delstrækninger samt de i stk. 1, litra g), omtalte frister for arbejdets færdiggørelse er anført i bilag III.
3. Senest i 2010 udarbejder Kommissionen en statusrapport og foreslår om nødvendigt ændringer til listen over prioriterede projekter i bilag III i overensstemmelse med stk. 1.
Artikel 24
Anerkendelse af europæisk interesse
De i bilag III opstillede prioriterede projekter anerkendes som værende af europæisk interesse. Anerkendelsen kan kun gives efter den procedure, der er fastsat i traktaterne og i de retsakter, der er baseret herpå.
Artikel 25
Projekter der er anerkendt som værende af europæisk interesse
1. Uden at dette berører retsgrundlaget for de pågældende finansielle EU-instrumenter, gælder følgende:
a)
når medlemsstaterne forelægger deres projekter i forbindelse med Samhørighedsfonden i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 1084/2006 af 11. juli 2006 om oprettelse af Samhørighedsfonden (13), giver de passende prioritet til projekter, der er anerkendt som værende af europæisk interesse
b)
når medlemsstaterne forelægger deres projekter i forbindelse med budgettet til de transeuropæiske net i overensstemmelse med artikel 5 og 9 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 680/2007 af 20. juni 2007 om generelle regler for Fællesskabets finansielle støtte inden for de transeuropæiske transport- og energinet (14), giver de passende prioritet til projekter, der er anerkendt som værende af europæisk interesse.
2. Uden at dette berører retsgrundlaget for de pågældende finansielle EU-instrumenter, gælder følgende:
a)
Kommissionen tilskynder medlemsstaterne til at tage hensyn til projekter, der er anerkendt som værende af europæisk interesse, når de forbereder programmeringen af strukturfondene, navnlig i de regioner, der hører under »konvergens«-målet, under hensyn til nationale transportplaner, der falder ind under eksisterende EF-støtterammer
b)
Kommissionen drager omsorg for, at de lande, der kan komme i betragtning til instrumentet for førtiltrædelsesstøtte (IPA), ved forelæggelsen af deres projekter i forbindelse med dette instrument i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 1085/2006 af 17. juli 2006 om oprettelse af et instrument til førtiltrædelsesbistand (Ipa) (15), giver passende prioritet til projekter, der er anerkendt som værende af europæisk interesse.
3. Ved fastlæggelsen af sine finansielle behov giver Kommissionen passende prioritet til projekter, der er anerkendt som værende af europæisk interesse.
Artikel 26
Forsinkelse i afslutningen af projekter, der er anerkendt som værende af europæisk interesse
1. Hvis påbegyndelsen af anlægsarbejdet for et af de prioriterede projekter, der er anerkendt som værende af europæisk interesse, forsinkes væsentligt i forhold til 2010-fristen, opfordrer Kommissionen de berørte medlemsstater til at angive grundene til denne forsinkelse inden tre måneder. Kommissionen konsulterer ud fra det svar, der gives, alle de berørte medlemsstater for at løse det problem, der har ført til forsinkelsen.
Kommissionen kan i samråd med udvalget og som led i sin overvågning af gennemførelsen af det projekt, der er anerkendt som værende af europæisk interesse, og under overholdelse af proportionalitetsprincippet beslutte at vedtage passende foranstaltninger. De berørte medlemsstater skal have lejlighed til at fremsætte bemærkninger til sådanne foranstaltninger, inden de vedtages.
Europa-Parlamentet underrettes straks om enhver foranstaltning, der træffes.
Kommissionen skal i forbindelse med vedtagelsen af disse foranstaltninger tage behørigt hensyn til den enkelte berørte medlemsstats andel i ansvaret for forsinkelsen og undlade at træffe foranstaltninger, der vil kunne få konsekvenser for gennemførelsen af projektet i medlemsstater, der ikke er ansvarlige for den pågældende forsinkelse.
2. Når et projekt, der er anerkendt som værende af europæisk interesse, ikke i alt væsentligt er afsluttet inden for en rimelig tid efter den forventede dato for dets afslutning som anført i bilag III, og alle de berørte medlemsstater er ansvarlige for forsinkelsen, tager Kommissionen projektet op til fornyet overvejelse efter proceduren i stk. 1 med henblik på at tilbagekalde dets klassificering som et projekt, der er anerkendt som værende af europæisk interesse, efter den ændringsprocedure, der er omhandlet i artikel 22, stk. 3.
Kommissionen tager under alle omstændigheder projektet op til fornyet overvejelse 15 år efter, at projektet er blevet anerkendt som værende af europæisk interesse i henhold til denne afgørelse.
Artikel 27
Socioøkonomiske og miljømæssige evalueringer
1. Fem år efter afslutningen af et projekt, der er anerkendt som værende af europæisk interesse, eller en delstrækning heraf, evaluerer de berørte medlemsstater projektets socioøkonomiske virkninger og miljøpåvirkninger, herunder virkningerne for samhandlen og den frie bevægelighed for personer og varer mellem medlemsstaterne samt virkningerne på territorial samhørighed og bæredygtig udvikling. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om resultatet af denne evaluering.
2. Hvis et projekt af europæisk interesse omfatter en grænsekrydsende strækning, der ikke kan opdeles teknisk og økonomisk, skal de berørte medlemsstater koordinere deres procedurer for vurdering af projektets socioøkonomiske virkninger og bestræbe sig på at gennemføre en tværnational undersøgelse, inden der gives byggetilladelse, og inden for de eksisterende rammer.
3. Andre strækninger af projekter af europæisk interesse koordineres af medlemsstaterne bilateralt eller multilateralt fra sag til sag.
4. De koordinerede foranstaltninger eller tværnationale undersøgelser, der er omhandlet i stk. 2, finder anvendelse med forbehold af de forpligtelser, som følger af EU-lovgivningen om miljøbeskyttelse, herunder navnlig forpligtelser med hensyn til miljøkonsekvensvurdering. De berørte medlemsstater underretter Kommissionen om indledning og resultater af disse koordinerede foranstaltninger eller tværnationale undersøgelser. Kommissionen medtager sådanne oplysninger i den beretning, der er omhandlet i artikel 22.
Artikel 28
Grænsekrydsende strækninger
I forbindelse med visse prioriterede projekter skal grænsekrydsende strækninger mellem to medlemsstater, herunder motorveje til søs, fastlægges af medlemsstaterne på grundlag af kriterier, der fastlægges af udvalget og meddeles Kommissionen.
Det vil navnlig være strækninger, der ikke kan opdeles teknisk og økonomisk, eller som de berørte medlemsstater indgår et forpligtende samarbejde om, og med henblik på hvilke de opretter en fælles struktur.
Artikel 29
Ophævelse
Beslutning nr. 1692/96/EF ophæves.
Henvisninger til den ophævede beslutning gælder som henvisninger til nærværende afgørelse og læses efter sammenligningstabellen i bilag V.
Artikel 30
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 31
Adressater
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 7. juli 2010.
32010D0661
L 204/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
07.07.2010.
ODLUKA br. 661/2010/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 7. srpnja 2010.
o smjernicama Unije za razvoj transeuropske prometne mreže
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, posebno prvi stavak njegovog članka 172.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
nakon savjetovanja s Odborom regija,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Odluka br. 1692/96/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. srpnja 1996. o smjernicama Zajednice za razvoj transeuropske prometne mreže (3) nekoliko je puta bitno izmijenjena (4). S obzirom na to da je potrebno donijeti daljnje izmjene, treba se preinačiti kako bi se postigla jasnoća.
(2)
Uspostava i razvoj transeuropskih mreža doprinosi ostvarivanju glavnih ciljeva Europske unije, poput neometanog djelovanja unutarnjeg tržišta i jačanja gospodarske i socijalne kohezije.
(3)
Uspostava i razvoj transeuropskih prometnih mreža na cijelom državnom području Unije također ima posebni cilj osigurati održivu mobilnost osoba i robe pod najboljim mogućim društvenim, okolišnim i sigurnosnim uvjetima te uključiti sve vrste prijevoza, uzimajući u obzir njihove pojedinačne prednosti. Stvaranje novih radnih mjesta jedan je od mogućih učinaka transeuropske mreže.
(4)
Rast prometa, posebno zbog porasta udjela teških teretnih vozila, uzrokovao je zagušenost i uska grla na međunarodnim prometnim koridorima. Stoga je radi osiguranja međunarodne mobilnosti robe i putnika nužno poboljšati kapacitet transeuropske prometne mreže.
(5)
Brodski prijevoz na kratkim udaljenostima može, između ostalog, pomoći ublažiti zagušenost na unutarnjim prometnim putovima.
(6)
Povezivanje mreža na europskoj razini može se razvijati samo postupno međusobnim povezivanjem različitih vrsta prijevoza s ciljem boljeg iskorištavanja danih prednosti svake od njih.
(7)
Točke međusobnog povezivanja, uključujući morske luke, riječne luke i intermodalne terminale preduvjet su za povezivanje različitih vrsta prijevoza u multimodalnu mrežu.
(8)
Budući da ciljeve poduzetih mjera ne mogu dostatno ostvariti države članice, pogotovo određivanje opće osnove i prava prvenstva u području transeuropskih prometnih mreža, nego se mogu zbog potrebe za međusobnim usklađivanjem na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može usvojiti mjere, u skladu s načelom supsidijarnosti kako je određeno u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti određenim u tom članku, postojeća odluka ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.
(9)
Nužno je odrediti projekte od zajedničkog interesa koji doprinose ostvarivanju tih ciljeva i koji su u skladu s prioritetima tako određenih mjera. Uzimaju se u obzir samo projekti koji bi mogli biti ekonomski održivi.
(10)
Postoji potreba za određivanjem prioritetnih projekata od europskog interesa radi usmjeravanja sredstava Unije na takve projekte i uvođenje mehanizama za poticanje međusobnog usklađivanja između država članica kako bi se osiguralo dovršavanje projekata unutar željenog vremenskog rasporeda.
(11)
U skladu s člankom 170. Ugovora o funkcioniranju Europske unije politika transeuropske prometne mreže trebala bi pomoći jačanju gospodarske i socijalne kohezije unutar Unije. Kako bi se ostvario taj cilj, potrebno je poduzeti napore vezane uz povećavanje dosljednosti između smjernica Unije vezano uz transeuropsku prometnu mrežu i programiranje odgovarajućih financijskih instrumenata dostupnih na razini Unije.
(12)
Naknadna ocjena prioritetnih projekata trebala bi omogućiti buduće revizije smjernica i popisa prioritetnih projekata te bi trebala poboljšati metode prethodne ocjene koje prakticiraju države članice.
(13)
Odobrenje za određene javne i privatne projekte koji bi mogli imati znatan utjecaj na okoliš trebalo bi dodjeljivati tek nakon prethodnog ocjenjivanja njihovog mogućeg učinka, u skladu s postojećim pravilima Unije.
(14)
Zahtjevi vezani uz zaštitu okoliša trebali bi se uključiti u određivanje i provedbu politike Unije u području transeuropskih mreža u skladu s člankom 11. Ugovora o funkcioniranju Europske unije. To zahtijeva davanje prednosti onim vrstama prijevoza koje uzrokuju manje štete za okoliš, posebno željezničkom prijevozu, pomorskom prijevozu na kratkim udaljenostima i prijevozu unutarnjim vodama.
(15)
Ocjenjivanje vezano uz okoliš u skladu s Direktivom 2001/42/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 27. lipnja 2001. o procjeni učinaka određenih planova i programa na okoliš (5) u budućnosti će se provoditi za sve planove i programe koji vode do zajedničkog interesa. Financiranje prometne infrastrukture također bi trebalo biti uvjetovano usklađenošću s ekološkim zakonodavstvom Unije, posebno Direktivom Vijeća 85/337/EEZ od 27. lipnja 1985. o procjeni učinaka određenih javnih i privatnih projekata na okoliš (6), Direktivom Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore (7) i Direktivom 2009/147/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o očuvanju divljih ptica (kodificirana verzija) (8).
(16)
Unutar općih ciljeva osiguranja mobilnosti osoba i robe, potrebno je uspostaviti mehanizme za pružanje potpore razvoju autoceste između država članica kako bi se smanjilo zagušenje i/ili povećanje pristupa rubnim i otočnim područjima i državama. Uspostava takvih mehanizama, poduprta, između ostalog, postupcima javnog natječaja, mora biti transparentna i prilagođena potrebama te ni na jedan način ne smije dovesti u pitanje propise Unije o tržišnom natjecanju i javnoj nabavi.
(17)
Za povećanje povrata ulaganja i zaradi njihovog lakšeg usklađivanja te sastavljanja financijskog paketa može biti nužna tješnja međusobna suradnja između država članica uključenih u projekte na istom pravcu.
(18)
Komisija bi svake dvije godine trebala predstaviti izvještaj o primjeni ove Odluke do 2010., kao i izraditi nacrt izvještaja o napretku prioritetnih projekata te, ako je nužno, predložiti izmjene popisa prioritetnih projekata.
(19)
Odbor bi trebao biti ovlašten, prije svega, za pružanje pomoći Komisiji pri ispitivanju provedbe i razvoja smjernica utvrđenih ovom Odlukom.
(20)
Radi jasnoće, potrebno je Prilog I. Odluci br. 1692/96/EZ zamijeniti novim prilogom koji sadržava zemljovide svih država članica; time bi se osiguralo da su zemljovidi sadržani u navedenoj Odluci kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1791/2006 (9), dopunjeni zemljovidima iz Akta o pristupanju iz 2003. Osim toga, ciljni je datum za sve države članice vezano uz plan 2020. godina,
DONIJELI SU OVU ODLUKU:
ODJELJAK 1.
OPĆA NAČELA
Članak 1.
Predmet
1. Svrha je ove Odluke uspostavljanje smjernica koje obuhvaćaju ciljeve, prioritete i opći nacrt mjera predviđenih za područje transeuropske prometne mreže. Te smjernice određuju projekte od zajedničkog interesa, čija bi provedba trebala doprinijeti razvoju mreže u cijeloj Uniji.
2. Smjernice iz stavka 1. predstavljaju opći okvir uputa namijenjenih državama članicama te, kada je primjereno, Uniji za provedbu projekata od zajedničkog interesa, čija je svrha osiguranje kohezije, međusobno povezivanje i interoperabilnost transeuropske prometne mreže, kao i pristup mreži. Te su smjernice također namijenjene olakšanju uključivanja privatnog sektora.
3. Osnovni zahtjevi vezani uz interoperabilnost transeuropske prometne mreže, prometni telematski sustavi i povezane usluge određeni su u skladu s ugovorima iz Direktive 2008/57/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 2008. o interoperabilnosti željezničkog sustava u Zajednici (10) i zasebno od ove Odluke.
Članak 2.
Ciljevi
1. Transeuropska prometna mreža uspostavlja se postupno do 2020. godine, povezivanjem infrastrukturnih mreža kopnenog, pomorskog i zračnog prometa u cijeloj Uniji u skladu s okvirnim planovima označenima na zemljovidima u Prilogu I. i/ili specifikacijama u Prilogu II.
2. Prometna mreža mora:
(a)
osigurati dostatnu mobilnost osoba i robe unutar područja bez unutarnjih granica pod najboljim mogućim socijalnim i sigurnosnim uvjetima, pritom doprinoseći ostvarivanju ciljeva Unije, posebno u pogledu okoliša i tržišnog natjecanja, te doprinijeti jačanju gospodarske i socijalne kohezije;
(b)
pružati svojim korisnicima visoko kvalitetnu infrastrukturu pod ekonomski prihvatljivim uvjetima;
(c)
uključiti sve vrste prijevoza, vodeći računa o usporednim prednostima;
(d)
omogućiti najbolju moguću iskoristivost postojećih kapaciteta;
(e)
biti, koliko je god to moguće, interoperabilna s drugim vrstama prijevoza i poticati intermodalnost između različitih vrsta prijevoza;
(f)
biti, koliko je god to moguće, ekonomski održiva;
(g)
obuhvatiti cijelo državno područje države članice kako bi se omogućio opći pristup, povezivanje otoka, neobalnih i rubnih regija sa središnjim regijama i međusobno povezivanje glavnih konurbacija i regija Unije bez uskih grla;
(h)
biti sposobna za povezivanje s mrežama država članica Europskog udruženja slobodne trgovine (EFTA-e), zemljama srednje i istočne Europe i mediteranskim zemljama, dok istodobno potiče interoperabilnost i pristup tim mrežama, sve dok je to u interesu Unije.
Članak 3.
Područje primjene mreže
1. Transeuropska mreža sastoji se od prometne infrastrukture, sustava za upravljanje prometom i određivanje položaja i navigaciju.
2. Prometna infrastruktura sastoji se od cestovnih, željezničkih i unutarnjih vodnih putova te morskih autocesta, morskih i riječnih luka, zračnih luka i drugih točaka međusobnog dodira između modalnih mreža.
3. Sustavi za upravljanje prometom, određivanje položaja i navigaciju uključuju svu nužnu tehničku opremu te informacijske i telekomunikacijske sustave kako bi osigurali usklađeni rad mreža i učinkovito upravljanje prometom.
Članak 4.
Opće crte mjera
Opće crte mjera Unije uključuju:
(a)
sastavljanje i reviziju okvirnih planova mreže;
(b)
prepoznavanje projekata od zajedničkog interesa;
(c)
prilagodbu postojeće mreže;
(d)
promidžbu interoperabilnosti mreže;
(e)
optimalnu kombinaciju različitih vrsta prijevoza, između ostalog, stvaranjem centara za međusobno povezivanje koji bi u slučaju prijevoza robe trebali biti smješteni, koliko je to moguće, dalje od urbanih centara s ciljem omogućavanja učinkovitog djelovanja intermodalnosti;
(f)
insistiranje na dosljednosti i komplementarnosti financijske pomoći u skladu s propisima primjenjivima na svaki financijski instrument;
(g)
istraživanje i razvoj;
(h)
suradnju s trećim zemljama vezano uz razvoj mreže i zaključivanje povoljnih sporazuma s njima;
(i)
poticaje za države članice i međunarodne organizacije za podržavanje ciljeva koje slijedi Europska unija;
(j)
poticanje trajne međusobne suradnje između zainteresiranih stranaka;
(k)
sve druge mjere koje dokazuju nužnost ostvarivanja ciljeva iz članka 2. stavka 2.
Članak 5.
Prioriteti
Uzimajući u obzir ciljeve iz članka 2. stavka 2. i značajke mjera utvrđenih u članku 4., prioriteti su:
(a)
uspostava i razvoj ključnih međusobnih veza za uklanjanje uskih grla, popunjavanje odsjeka koji nedostaju te dovršavanje glavnih pravaca, posebno njihovih prekograničnih odsjeka, premošćivanje prirodnih prepreka i poboljšanje interoperabilnosti na glavnim pravcima;
(b)
uspostava i razvoj infrastrukture koja potiče međusobno povezivanje nacionalnih mreža s ciljem omogućavanja povezivanja otoka, ili područja sličnih otocima, zabačenih, rubnih ili najudaljenijih regija s jedne strane i središnjih regija Unije s druge, posebno kako bi se smanjio visoki trošak prometa u tim područjima;
(c)
mjere nužne za postupno ostvarivanje interoperabilne željezničke mreže, uključujući, gdje je to izvedivo, pravce prilagođene prijevozu tereta;
(d)
mjere nužne za promicanje brodskog prijevoza na duge udaljenosti, pomorskog prijevoza na kratke udaljenosti i unutarnjeg brodskog prijevoza;
(e)
mjere nužne za povezivanje željezničkog i zračnog prijevoza, posebno preko željezničkog pristupa zračnim lukama, kada je to moguće, te potrebna infrastruktura i postrojenja;
(f)
najbolja moguća iskoristivost i učinkovitost nove infrastrukture, poticanje i poboljšanje sigurnosti i pouzdanosti mreže uspostavljanjem i poboljšanjem intermodalnih terminala te njihove pristupne infrastrukture i/ili razvoj inteligentnih sustava;
(g)
povezivanje sigurnosnih i okolišnih interesa u izradu i provedbu transeuropske prometne mreže;
(h)
razvoj održive mobilnosti osoba i robe u skladu s ciljevima Unije o održivom razvoju.
Članak 6.
Mreže trećih zemalja
Poticanje od strane Unije projekata od zajedničkog interesa i međusobnog povezivanja mreža i interoperabilnosti s ciljem osiguranja sukladnosti mreža trećih zemalja s transeuropskom prometnom mrežom utvrđuje se za svaki slučaj zasebno u skladu s odgovarajućim postupcima iz Ugovora.
Članak 7.
Projekti od zajedničkog interesa
1. Projekti od zajedničkog interesa su oni koji imaju zajednički cilj, a čija provedba ovisi o njihovom stupnju zrelosti i dostupnosti financijskih sredstava, ne isključujući pritom preuzimanje financijskih obaveza pojedine države članice ili Unije.
2. U skladu s propisima iz Ugovora, posebno onima vezanima uz tržišno natjecanje, svaki projekt smatra se projektom od zajedničkog interesa ako:
(a)
slijedi ciljeve iz članka 2. stavka 2.;
(b)
se odnosi na mrežu opisanu u članku 3. stavku 1.;
(c)
se odnosi na jedan ili više prioriteta utvrđenih u članku 5.; te
(d)
je potencijalno ekonomski održiv na temelju analize društvenih i gospodarskih troškova i koristi.
3. Projekti su povezani s dijelom mreže opisanom u člancima od 9. do 18. te posebno:
(a)
povezivati pravce utvrđene na zemljovidima u Prilogu I.; i/ili
(b)
odgovarati specifikacijama ili mjerilima iz Priloga II.
4. Države članice poduzimaju sve mjere koje smatraju nužnima unutar okvira načela utvrđenih u članku 1. stavku 2.
Članak 8.
Zaštita okoliša
1. Pri planiranju i izvršavanju projekata države članice moraju voditi računa o zaštiti okoliša provodeći, u skladu s Direktivom 85/337/EEZ, procjenu učinaka na okoliš projekata od zajedničkog interesa koji se provode te primjenom direktiva 92/43/EEZ and 2009/147/EZ.
Od 21. srpnja 2004. ocjenjivanje učinka na okoliš planova i programa koji vode do takvih projekata, posebno kada se oni odnose na nove pravce ili razvoj druge važne infrastrukture, provode države članice u skladu s Direktivom 2001/42/EZ.
Države članice uzimaju u obzir rezultate tih ocjenjivanja učinaka na okoliš pri izradi predmetnih planova i programa, u skladu s člankom 8. Direktive 2001/42/EZ.
2. Do 21. srpnja 2004. Komisija, u dogovoru s državama članicama, razvija prihvatljive metode za provedbu strateškog ocjenjivanja utjecaja na okoliš s ciljem osiguranja, između ostalog, odgovarajućeg usklađivanja, izbjegavanja dvostrukih napora te ostvarivanja pojednostavnjenja i ubrzavanja postupka planiranja za prekogranične projekte i koridore.
Rezultate tog djelovanja i ocjenjivanja učinaka na okoliš projekata vezanih uz transeuropske mreže koje provode države članice u skladu s Direktivom 2001/42/EZ, Komisija uzima u obzir u izvješću o smjernicama i mogućim pratećim zakonodavnim prijedlozima predviđenim u članku 22. ove Odluke.
ODJELJAK 2.
CESTOVNA MREŽA
Članak 9.
Značajke
1. Transeuropska cestovna mreža sastoji se od autocesta i visoko kvalitetnih cesta, bilo postojećih, novih ili onih koje treba prilagoditi, koje:
(a)
igraju važnu ulogu u prometu na velike udaljenosti; ili
(b)
zaobilaze glavne gradske centre na pravcima određenima na mreži;
(c)
omogućuju povezivanje s drugim vrstama prijevoza; ili
(d)
povezuju zabačene i rubne regije s centralnim regijama Unije.
2. Mreža jamči korisnicima visoku, ujednačenu i stalnu razinu usluge, udobnost i sigurnost.
3. Mreža također uključuje infrastrukturu za upravljanje prometom, obavješćivanje korisnika o događajima, način za rješavanje poremećaja i hitnih slučajeva te elektroničku naplatu cestarine, koja se temelji na aktivnoj suradnji između sustava za upravljanje prometom na europskoj, nacionalnoj i regionalnoj razini, koji nude putničke i prometne obavijesti te usluge dodane vrijednosti kako bi se osigurala nužna sukladnost s aplikacijama čije je uvođenje omogućeno na temelju programa transeuropske telekomunikacijske mreže.
ODJELJAK 3.
ŽELJEZNIČKA MREŽA
Članak 10.
Značajke
1. Željeznička mreža sastoji se od mreže željezničkih pruga za velike brzine i mrže konvencionalnih željezničkih pruga.
2. Mreža željezničkih pruga za velike brzine, koja koristi postojeću ili novu tehnologiju, sastoji se od:
(a)
posebno izgrađenih pruga za velike brzine, opremljenih za brzine općenito jednake ili veće od 250 km/h;
(b)
posebno nadograđene pruge za velike brzine opremljene za brzine od 200 km/h;
(c)
posebno nadograđene pruge za velike brzine ili pruge posebno izgrađene za velike brzine i povezane s mrežom za velike brzine koje imaju posebna obilježja kao posljedicu topografskih ili okolišnih, reljefnih ili urbanističkih ograničenja na kojima se brzine moraju prilagođavati pojedinačnom slučaju.
Mreža željezničkih pruga za velike brzine sastoji se od pruga označenih u odjeljku 3. Priloga I. Osnovni zahtjevi i tehničke specifikacije za interoperabilnost koje se primjenjuju na prugama velikih brzina koristeći postojeću tehnologiju određuju se u skladu s Direktivom Vijeća 96/48/EZ od 23. srpnja 1996. o interoperabilnosti transeuropskog željezničkog sustava velikih brzina (11). Države članice prije toga obavješćuju Komisiju o otvaranju pruge velike brzine i tehničkim značajkama pruge.
3. Mreža konvencionalnih željezničkih pruga sastoji se od konvencionalnog željezničkog prijevoza putnika i tereta, uključujući željezničke dijelove transeuropske kombinirane prometne mreže iz članka 15., poveznica s morskim i riječnim lukama od zajedničkog interesa te onih robnih terminala koji su otvoreni za sve operatore. Osnovni zahtjevi i tehničke specifikacije za interoperabilnost koje se primjenjuju na konvencionalne pruge određuju se u skladu s Direktivom 2001/16//EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. ožujka 2001. o interoperabilnosti transeuropskog konvencionalnog željezničkog sustava (12).
4. Željeznička mreža uključuje infrastrukturu i sadržaje koji omogućuju povezivanje cestovnih i željezničkih te, kad je to moguće, pomorskih i zračnih usluga prijevoza. U tom smislu posebna se pozornost mora pridati povezivanju regionalnih zračnih luka s mrežom.
5. Željeznička mreža ispunjava najmanje jednu od sljedećih funkcija:
(a)
igrati važnu ulogu u putničkom prometu na velike udaljenosti;
(b)
omogućavati povezivanje sa zračnim lukama kada je to moguće;
(c)
dopustiti pristup regionalnim i lokalnim željezničkim mrežama;
(d)
olakšavati prijevoz tereta pomoću utvrđivanja i razvoja glavnih pravaca namijenjenih prijevozu tereta ili pravaca na kojima teretni vlakovi imaju prednost;
(e)
igrati važnu ulogu u kombiniranom prijevozu;
(f)
dopustiti međusobno povezivanje putem luka od zajedničkog interesa s pomorskim prijevozom na kratkim udaljenostima i unutarnjim vodnim putovima.
6. Željeznička mreža nudi putnicima visoku razinu kvalitete i sigurnosti zbog svojeg kontinuiteta i postupnog uvođenja njezine interoperabilnosti koja se ostvaraje posebno tehničkim usklađivanjem i usklađenim prometno-upravljačkim i signalno-sigurnosnim sustavom ERTMS koji je preporučen za europsku željezničku mrežu. S tim ciljem Komisija, u dogovoru s državama članicama, utvrđuje provedbeni plan koji je međusobno usklađen s nacionalnim planovima.
ODJELJAK 4.
MREŽA UNUTARNJIH VODNIH PUTOVA I LUKE UNUTARNJIH VODA
Članak 11.
Značajke
1. Mreža transeuropskih unutarnjih vodnih putova sastoji se od rijeka, kanala i različitih ogranaka i veza koje ih povezuju. Ona posebno omogućava međusobno povezivanje industrijskih regija s velikim konurbacijama i njihovo povezivanje s lukama.
2. Minimalne su tehničke značajke za vodne putove koji tvore dio mreže one zadane za IV. razred vodnog puta koji omogućava prolaz plovila ili potiskivanih sastava dugih 80 do 85 m i širokih 9,50 m. Kada se vodni put koji tvori dio mreže modernizira ili gradi, tehničke specifikacije trebale bi odgovarati najmanje razredu IV. te omogućavati da se razred V.a/V.b ostvari naknadno, te bi trebale imati zadovoljavajuće odredbe za prolazak plovila koje se koristi za kombinirani prijevoz. Razred V.a dopušta prolazak plovila ili potiskivanih sastava dugih 110 m i širokih 11,40 m i razreda V.b dopušta prolazak potiskivanih sastava dugih 172 do 185 m i širokih 11,40 m.
3. Luke unutarnjih voda tvore dio mreže, posebno kao točke za međusobno povezivanje između vodnih putova iz stavka 2. i članka 15. te različitih vrsta prijevoza.
4. Mreža uključuje luke unutarnjih voda:
(a)
otvorene za trgovački promet;
(b)
smještene na mreži unutarnjih vodnih putova kako je prikazano u nacrtu iz Priloga I., odjeljak 4.;
(c)
međusobno povezivanje s transeuropskim prometnim pravcima prikazanim u Prilogu I.; te
(d)
one opremljene uređajima i objektima za pretovar za intermodalni prijevoz ili s opsegom godišnjeg prijevoza robe od najmanje 500 000 tona.
Luke unutarnjih voda iz točke (d) prikazane su u Prilogu I.
5. Mreža uključuje infrastrukturu za upravljanje prometom. To pretpostavlja uspostavu interoperabilnog, inteligentnog prometnog i prijevoznog sustava, znanog pod imenom „River Information Services”, s namjenom optimiziranja postojećeg kapaciteta i sigurnosti mreže unutarnjih vodnih putova i poboljšanje interoperabilnosti s drugim vrstama prijevoza.
ODJELJAK 5.
MORSKE LUKE
Članak 12.
Značajke
1. Morske luke dopuštaju razvoj pomorskog prijevoza i predstavljaju izlazne točke za brodske veze s otocima i točke za međusobno povezivanje između pomorskog prijevoza i drugih vrsta prijevoza. One pružaju opremu i usluge prometnim prijevoznicima. Njihova infrastruktura pruža raspon usluga za prijevoz putnika i robe, uključujući trajektne usluge i kratku i dugu plovidbu, uključujući obalnu plovidbu, unutar Unije te između potonje i trećih zemalja.
2. Morske luke uključene u transeuropsku prometnu mrežu odgovaraju jednoj od triju kategorija, A, B ili C, određene na sljedeći način:
A
:
međunarodne morske luke: luke s ukupnim godišnjim opsegom prometa najmanje 1,5 milijuna tona robe ili 200 000 putnika, koje su, osim ako to nije moguće, povezane s kopnenim elementima transeuropske prometne mreže te stoga igraju glavnu ulogu u međunarodnom pomorskom prometu;
B
:
morske luke Unije, koje nisu uključene u kategoriju A: ove luke imaju ukupni godišnji opseg prometa od najmanje 0,5 milijuna tona robe ili između 100 000 i 199 999 putnika te su‚ osim ako to nije moguće, povezane s kopnenim elementima transeuropske prometne mreže i opremljene nužnim uređajima i opremom za pretovar za kratku plovidbu;
C
:
regionalne luke: ove luke ne ispunjavaju mjerila kategorija A i B, već su smještene na otocima, rubnim i udaljenim područjima, koje međusobno povezuju takva područja morem i/ili ih povezuju sa središnjim regijama Unije.
Morske luke u kategoriji A prikazuju se na označenim zemljovidima u preglednim planovima u odjeljku 5. Priloga I., na temelju najnovijih podataka o morskim lukama.
3. Uz mjerila utvrđena u članku 7., projekti morskih luka od zajedničkog interesa povezani s morskim lukama uključenima u transeuropsku mrežu morskih luka u skladu su s mjerilima i specifikacijama iz Priloga II.
Članak 13.
Morske autoceste
1. Cilj je transeuropske mreže morskih autocesta usmjeriti tokove prijevoza robe na morske logističke putove tako da se poboljšaju postojeće ili uspostave nove učinkovite, redovite i česte pomorske veze za prijevoz robe između država članica kako bi se smanjila zagušenost cesta i/ili poboljšao pristup rubnim i otočnim područjima i državama. Morske autoceste ne bi trebale isključiti kombinirani prijevoz osoba i robe, pod uvjetom da prevladava roba.
2. Transeuropska mreža morskih autocesta sastoji se od opreme i infrastrukture vezane uz najmanje dvije luke u dvjema različitim državama članicama. Oprema i infrastruktura uključuju elemente u najmanje jednoj državi članici, poput lučke opreme, elektroničkih sustava za logističko upravljanje, postupaka u vezi sa sigurnošću i zaštitom, upravnih i carinskih postupaka te infrastrukture za izravno povezivanje s kopnom i morem, uključujući načine osiguranja cjelogodišnje plovidbe, posebno raspoloživosti opreme za jaružanje i ledolomaca za pristup u zimskom razdoblju.
3. Vodni putovi ili kanali, određeni u odjeljku 4. Priloga I., koji povezuju dvije europske morske autoceste ili njihove odsjeke te značajno doprinose skraćenju pomorskih putova povećavajući učinkovitost i smanjujući vrijeme plovidbe čine sastavni dio transeuropske mreže morskih autocesta.
4. Projekte od zajedničkog interesa transeuropske mreže morskih autocesta predlažu najmanje dvije države članice te se prilagođavaju stvarnim potrebama. Predloženi projekti uglavnom uključuju javni i privatni sektor u skladu s postupcima koji, prije dodjele pomoći iz nacionalnih proračuna koji se prema potrebi mogu dopuniti dodjelom pomoći Unije, predviđaju javni natječaj u jednom od sljedećih oblika:
(a)
javni natječaj, koji skupa organiziraju predmetne države članice, namijenjen uspostavi novih veza od luke kategorije A, određene u članku 12. stavku 2., koju one odabiru unaprijed unutar svakog pomorskog područja, kako je određeno u projektu br. 21. iz Priloga III.;
(b)
ako je položaj luka moguće usporediti, javni natječaj koji skupa organiziraju predmetne države članice, čija je namjena u konzorcij združiti brodarska poduzeća i luke iz jednog pomorskog područja, kako je navedeno u projektu br. 21. iz Priloga III.
5. Projekti od zajedničkog interesa transeuropske mreže morskih autocesta:
(a)
usmjeravaju se na opremu i infrastrukturu koja čini mrežu morskih autocesta;
(b)
mogu uključivati pomoć za početak provedbe, ne dovodeći u pitanje članke 107. i 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, ako se u okviru javnog natječaja iz stavka 4. javna potpora smatra nužnom za financijsku održivost projekta; pomoć za početak provedbe ograničava se na dvije godine i dodjeljuje samo na podlozi dostatno opravdanih kapitalnih troškova; pomoć ne smije prijeći najmanji procijenjeni iznos potreban za počinjanje predmetnih veza; pomoć ne smije voditi do poremećaja vezano uz tržišno natjecanje na relevantnim tržištima koja su suprotna zajedničkom interesu;
(c)
također mogu uključivati aktivnosti koje imaju šire koristi i nisu vezane uz određene luke, poput raspoloživosti opreme za razbijanje leda i jaružanje, kao i informacijske sustave, uključujući upravljanje prometom i elektroničke sustave za obavješćivanje.
6. Projekti od zajedničkog interesa transeuropske mreže morskih autocesta podnose se Komisiji na odobrenje.
7. Komisija unutar tri godine podnosi Odboru iz članka 21. stavka 1. početni popis određenih projekata od zajedničkog interesa, čime zamisao morskih autocesta provodi u konkretni oblik.
Ovaj popis također se prosljeđuje Europskom parlamentu.
ODJELJAK 6.
ZRAČNE LUKE
Članak 14.
Značajke
1. Transeuropska mreža zračnih luka unutar državnog područja Unije koje su otvorene za putnički zračni promet i koje su u skladu s kriterijima navedenima u odjeljku 6. Priloga II. Te zračne luke razvrstavaju se prema opsegu i vrsti prometa koji vrše te prema njihovoj funkciji unutar mreže. One dopuštaju razvoj zračnih veza te međusobno povezivanje zračnog prometa i drugih vrsta prijevoza.
2. Međunarodne točke povezivanje i točke povezivanja Unije predstavljaju srž transeuropske mreže zračnih luka. Veze između Unije i ostatka svijeta odvijaju se putem međunarodnih točaka povezivanja. Točke povezivanja Unije u osnovi pružaju veze unutar Unije, s uslugama izvan Unije koje čine manji dio njihovog poslovanja. Regionalne točke povezivanja i točke pristupa omogućuju pristup srži mreže ili pomažu otvaranju rubnih i izoliranih područja.
3. Međunarodne točke povezivanja i točke povezivanja Unije postupno se povezuju sa željezničkim prugama velikih brzina kada je to moguće. Mreža uključuje infrastrukturu i opremu koje omogućuju povezivanje usluga zračnog i željezničkog prijevoza te, kada je to moguće, usluga pomorskog prijevoza.
ODJELJAK 7.
MREŽA KOMBINIRANOG PRIJEVOZA
Članak 15.
Značajke
Transeuropska mreža kombiniranog prijevoza sastoji se od:
(a)
željeznica i unutarnjih vodnih putova koji su prikladni za kombinirani prijevoz i brodski prijevoz koji, kada je to primjereno, u kombinaciji s najkraćim mogućim početnim i/ili završnim cestovnim prijevozom, omogućuje prijevoz robe na velike udaljenosti;
(b)
intermodalnih terminala opremljenih postrojenjima koja omogućuju pretovar između željeznica, unutarnjih vodnih putova, pomorskih vodnih putova i cesta;
(c)
i povremeno, prikladnih željezničkih vozila kada to zahtijevaju značajke infrastrukture koje još nisu prilagođene.
ODJELJAK 8.
MREŽA ZA UPRAVLJANJE BRODSKIM PROMETOM I OBAVJEŠĆIVANJE
Članak 16.
Značajke
Transeuropska mreža za upravljanje brodskim prometom i obavješćivanje odnosi se na:
(a)
sustave za upravljanje obalnim i lučkim brodskim prometom;
(b)
sustave za određivanje položaja plovila;
(c)
sustave za obavješćivanje za vozila koja prevoze opasne ili onečišćujuće tvari;
(d)
komunikacijske sustave za poziv u pomoć i sigurnost na moru.
ODJELJAK 9.
SUSTAV ZA UPRAVLJANJE ZRAČNIM PROMETOM
Članak 17.
Značajke
Transeuropska mreža za upravljanje zračnim prometom sastoji se od zračnog prostora rezerviranog za generalnu avijaciju, zračnih putova, pomagala za zračnu navigaciju, sustava za planiranje i upravljanje prometom i sustava za nadzor prometa (centri za nadzor, uređaji za nadzor i komunikaciju), nužnih za sigurnu i učinkovitu zračnu plovidbu u europskom zračnom prostoru.
ODJELJAK 10.
MREŽA SUSTAVA ZA ODREĐIVANJE POLOŽAJA I NAVIGACIJU
Članak 18.
Značajke
Transeuropska mreža sustava za određivanje položaja i navigaciju sastoji se od sustava za satelitsko određivanja položaja i sustava koje treba odrediti u budućem Europskom radionavigacijskom planu. Ti sustavi omogućavaju pouzdane i učinkovite usluge određivanje položaja i navigacije koje mogu koristi sve vrste prijevoza.
ODJELJAK 11.
MEĐUSOBNO USKLAĐIVANJE IZMEĐU DRŽAVA ČLANICA
Članak 19.
Europski koordinator
1. Kako bi se omogućila usklađena provedba određenih projekata, posebno prekograničnih projekata ili dijelova prekograničnih projekata koji su uključeni u projekte proglašene kao one od europskog interesa iz članka 25., Komisija može odrediti, u dogovoru s dotičnim državama članicama te nakon savjetovanja s Europskim parlamentom, osobu zvanu „europski koordinator”.
2. Europski se koordinator odabire, posebno, na temelju njegovog/njezinog iskustva vezano uz europske institucije i poznavanja pitanja vezanih uz financiranje te društveno i gospodarsko vrednovanje i vrednovanje utjecaja na okoliš velikih projekata.
3. Odluka Komisije kojom se imenuje europski koordinator određuje kako on/ona moraju obavljati zadaće navedene u stavku 5.
4. Europski koordinator djeluje u ime i za račun Komisije. Nalog europskog koordinatora obično se odnosi samo na jedan projekt, posebno u slučaju prekograničnog projekta, ali se može, ako je potrebno, protegnuti na cjelokupnu glavnu osovinu. Europski koordinator sastavlja skupa s državama članicama radni plan za svoje aktivnosti.
5. Europski koordinator:
(a)
potiče, u suradnji s dotičnim državama članicama, zajedničke metode vrednovanja projekata te, kada je potrebno, savjetuje promotore projekata o financijskom paketu za projekte;
(b)
svake godine sastavlja izvještaj za Europski parlament, Komisiju i dotične države članice vezano uz napredak ostvaren u provedbi projekta(-kata) za koje je on/ona odgovoran(-na), novim propisima ili drugim razvojima koji mogu utjecati na značajke projekta i drugim teškoćama i preprekama koje mogu uzrokovati znatno kašnjenje vezano uz datume navedene u Prilogu III.;
(c)
savjetuje, zajedno s dotičnim državama članicama, regionalne i lokalne vlasti, prijevoznike, korisnike prijevoza te predstavnike civilnog društva s ciljem šireg upoznavanja sa zahtjevima prijevoznih usluga te mogućnostima financiranja i vrstama usluga koje se moraju pružiti da bi se omogućio pristup takvom financiranju.
6. Dotične države članice surađuju s europskim koordinatorom i daju mu/joj podatke potrebne za izvršavanje zadaća iz stavka 5.
7. Ne dovodeći u pitanje primjenjive postupke koje propisuju Unija i nacionalni zakoni, Komisija može zahtijevati mišljenje europskog koordinatora pri pregledavanju prijava za Unijino financiranje projekata ili skupine projekata za koje je odgovoran europski koordinator.
ODJELJAK 12.
ZAJEDNIČKE ODREDBE
Članak 20.
Nacionalni planovi i programi
Države članice dostavljaju Komisiji nacrte nacionalnih planova i programa koje one pripremaju s ciljem razvoja transeuropske prometne mreže, posebno vezano uz projekte koji se smatraju europskim interesom iz članaka 24. do 27. Kad ih donesu, države članice šalju nacionalne planove i programe Komisiji radi obavijesti.
Članak 21.
Odbor za nadzor smjernica i razmjenu podataka
1. Komisiji pomaže Odbor za nadzor smjernica i razmjenu podataka, dalje u tekstu „Odbor”, koji se sastoji od predstavnika država članica i kojim predsjedava predstavnik Komisije.
2. Odbor razmjenjuje podatke o planovima i programima koje dostavljaju države članice i može razmatrati svako pitanje vezano uz razvoj transeuropske prometne mreže.
Članak 22.
Izvješće
Komisija svake dvije godine podnosi izvješće Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru te Odboru regija o provedbi smjernica opisanih u ovoj Odluci.
Odbor pomaže Komisiji u pripremi izvješća.
Izvješću se, kada je to potrebno, prilažu zakonodavni prijedlozi za reviziju smjernica; ti zakonodavni prijedlozi mogu, ako je nužno, uključivati izmjene popisa prioritetnih projekata iz Priloga III. ili dodatak tom popisu projekata koji su sukladni s člankom 23. stavkom 1. Revizija posebno vodi računa o projektima koji doprinose teritorijalnoj koheziji Unije u skladu s člankom 23. stavkom 1. točkom (e).
Članak 23.
Prioritetni projekti
1. Prioritetni projekti su projekti od zajedničkog interesa iz članka 7. kada ispitivanje potvrdi da su oni:
(a)
namijenjeni uklanjanju uskih grla ili dovršavanju veze koja je nedostajala na glavnom putu transeuropske mreže, posebno prekogranični projekti, projekti kojima se uklanjaju prekogranične prirodne prepreke ili imaju prekogranični odsjek;
(b)
su takvog opsega da dugoročno planiranje na europskoj razini donosi znatnu dodanu vrijednost;
(c)
u cijelosti predstavljaju možebitne društveno gospodarske pogodnosti i druge društveno gospodarske prednosti;
(d)
znatno poboljšavaju pokretljivost robe i osoba između države članice te time doprinose interoperabilnosti nacionalnih mreža;
(e)
doprinose teritorijalnoj koheziji Unije povezivanjem mreža novih država članica i poboljšavajući veze s rubnim i otočnim područjima;
(f)
doprinose održivom razvoju prometa poboljšavajući sigurnost i smanjujući štetu za okoliš koju uzrokuje promet, posebno promičući modalni prijelaz na željeznice, intermodalni promet, unutarnje vodne putove i pomorski promet;
(g)
pokazuje predanost dotične države članice da provede studije i postupke vrednovanja na vrijeme da dovrši rad u skladu s unaprijed dogovorenim datumom, na temelju nacionalnih planova ili drugog istovrijednog dokumenta vezano uz određeni projekt.
2. Prioritetni projekti na kojima je rad trebao početi prije 2010. godine, njihovi odjeljci i datumi dogovoreni za dovršavanje rada iz stavka 1. točke (g) navedeni su u Prilogu III.
3. Do 2010. Komisija izrađuje nacrt izvješća o napretku te, ako je potrebno, predlaže izmjene popisa prioritetnih projekata iz Priloga III. u skladu sa stavkom 1.
Članak 24.
Izjava o europskom interesu
Prioritetni projekti navedeni u Prilogu III. deklarirani su kao projekti od europskog interesa. Ta se izjava daje isključivo u skladu s postupkom utvrđenim u ugovorima i pravnim aktima koji se na njima temelje.
Članak 25.
Projekti proglašeni projektima od europskog interesa
1. Ne dovodeći u pitanje pravnu osnovu za predmetni financijski instrument, države članice:
(a)
pri podnošenju svojih projekta u okviru Kohezijskog fonda, u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 1084/2006 od 11. srpnja 2006. o osnivanju Kohezijskog fonda (13), daju odgovarajući prioritet projektima proglašenima projektima od europskog interesa;
(b)
pri podnošenja svojih projekta u okviru proračuna za transeuropsku mrežu u skladu s člancima 5. i 9. Uredbe (EZ) br. 680/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2007. o određivanju općih pravila za dodjelu financijske potpore Zajednice u području transeuropskih prometnih i energetskih mreža (14) daju odgovarajući prioritet projektima proglašenima projektima od europskog interesa.
2. Ne dovodeći u pitanje pravnu osnovu određenog financijskog instrumenta Unije, Komisija:
(a)
potiče države članice da vode računa o projektima koji su proglašeni kao projekti od europskog interesa pri planiranju programiranja strukturnih fondova, posebno u područjima obuhvaćenima ciljem „konvergencije”, uzimajući u obzir nacionalne prometne planove koji ulaze u područje primjene postojećih okvira potpore Unije;
(b)
osigurava da države koje su kvalificirane za instrumente pretpristupne pomoći daju odgovarajući prioritet, pri podnošenju njihovih projekata na temelju tog instrumenta u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 1085/2006 od 17. srpnja 2006. o uspostavljanju Instrumenta pretpristupne pomoći (IPA) (15), projektima proglašenima projektima od europskog interesa.
3. Pri predviđanju svojih financijskih potreba Komisija daje odgovarajući prioritet projektima proglašenima projektima od europskog interesa.
Članak 26.
Zastoj u dovršavanju projekata proglašenih projektima od europskog interesa
1. U slučaju značajnog zastoja, glede roka 2010., vezano uz početak rada na jednom od projekata proglašenom projektom od europskog interesa, Komisija traži od dotičnih država članica da daju razlog za zastoj unutar tri mjeseca. Na temelju danog odgovora Komisija se savjetuje s dotičnim državama članicama radi rješavanja problema koji je doveo do zastoja.
Komisija može, u dogovoru s Odborom i kao dio aktivnog nadzora nad provedbom projekta proglašenog projektom od europskog interesa i imajući na umu načelo proporcionalnosti, donijeti odgovarajuće mjere. Dotične države članice dobit će priliku predati svoje primjedbe o takvim mjerama prije njihovog donošenja.
Europski parlament se odmah izvješćuje o svim poduzetim mjerama.
Pri donošenju tih mjera Komisija uzima u obzir udjel u odgovornosti svake dotične države članice za zastoj te se suzdržava od poduzimanja mjera koje bi utjecale na realizaciju projekta u državama članicama koje nisu odgovorne za zastoj.
2. Ako se projekt proglašen projektom od europskog interesa uglavnom ne okonča unutar razumnog vremenskog roka nakon očekivanog datuma njegovog završetka navedenog u Prilogu III. te su sve dotične države članice odgovorne za zastoj, Komisija ponovno pregledava projekt, u skladu s postupkom navedenim u stavku 1., radi povlačenja njegovog razvrstavanja kao projekta proglašenog za projekt od europskog interesa na temelju postupka revizije iz trećeg stavka članka 22.
Komisija, u svakom slučaju, pregledava projekt do kraja razdoblja od 15 godina nakon njegovog proglašenja projektom od europskog interesa u smislu ove Odluke.
Članak 27.
Društveni i gospodarski učinak i ocjenjivanje učinka na okoliš
1. Pet godina nakon završetka projekta proglašenog projektom od europskog interesa ili jednog od njegovih dijelova dotične države članice provode ocjenjivanje njegovih društvenih i gospodarskih učinaka i učinaka na okoliš, uključujući njegov utjecaj na trgovinu i slobodno kretanje osoba i robe između država članica, na teritorijalnu koheziju i na održivi razvoj. Države članice obavješćuju Komisiju o rezultatima ocjenjivanja.
2. Kada projekt koji je proglašen projektom od europskog interesa uključuje prekogranični odsjek koji je tehnički i financijski neodjeljiv, dotične države članice međusobno usklađuju svoje postupke za ocjenjivanje njihovih društvenih i gospodarskih učinaka i ulažu najveće napore u provedbi nadnacionalnog istraživanja i prije izdavanja građevinske dozvole i unutar postojećeg okvira.
3. Druge odsjeke projekata od europskog interesa dvostrano ili višestrano koordiniraju države članice od slučaja do slučaja.
4. Usklađene mjere ili nadnacionalne istrage iz stavka 2. primjenjuju se ne dovodeći u pitanje obveze koje nameće zakonodavstvo Unije o zaštiti okoliša te posebno o ono vezano uz ocjenjivanje utjecaja na okoliš. Dotične države članice obavješćuju Komisiju o pokretanju mjera ili nadnacionalnih istraga i o njihovim rezultatima. Komisija te podatke uključuje u izvješće iz članka 22.
Članak 28.
Prekogranični odsjeci
U kontekstu nekih prioritetnih projekata države članice dužne su odrediti prekogranične odsjeke između dviju država članica, uključujući morske autoceste, na temelju mjerila koje je odredio Odbor i o kojima je obaviještena Komisija.
To su posebno odsjeci koji su financijski i tehnički neodjeljivi ili na koje se skupa obvezuju dotične države članice i za koje uspostavljaju zajedničku strukturu.
Članak 29.
Stavljanje izvan snage
Odluka br. 1692/96/EZ stavlja se izvan snage.
Upućivanja na Odluku stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Odluku i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu V.
Članak 30.
Stupanje na snagu
Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 31.
Adresati
Ova je Odluka upućena državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 7. srpnja 2010.