DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE
af 25. november 2010
om fordelingen af de monetære indtægter til de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta
(omarbejdning)
(ECB/2010/23)
(2011/66/EU)
STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -
under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB-statutten«), særlig artikel 32, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Afgørelse ECB/2001/16 af 6. december 2001 om fordelingen af de deltagende medlemsstaters nationale centralbankers monetære indtægter fra regnskabsåret 2002 (1) har undergået væsentlige ændringer flere gange (2). Da der skal foretages yderligere ændringer, er det for at sikre klarhed hensigtsmæssigt, at den omarbejdes.
(2)
De monetære indtægter er i følge artikel 32.1 i ESCB-statutten de indtægter, som tilfalder de nationale centralbanker i forbindelse med udførelse af de pengepolitiske opgaver. I henhold til artikel 32.2 i ESCB-statutten er størrelsen af den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter identisk med den årlige indtægt, som den har af de aktiver, den besidder som modværdi for seddelomløbet samt for forpligtelserne i forbindelse med kreditinstitutternes indlån. Disse aktiver øremærkes af de nationale centralbanker i overensstemmelse med de retningslinjer, som Styrelsesrådet fastsætter. De nationale centralbanker skal øremærke de aktiver, der er et led i udførelsen af de pengepolitiske opgaver, som aktiver, de besidder som modværdi for seddelomløbet samt for forpligtelserne i forbindelse med kreditinstitutternes indlån. I henhold til artikel 32.4 i ESCB-statutten reduceres den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter med et beløb svarende til den pågældende nationale centralbanks rentebetalinger på forpligtelser i forbindelse med kreditinstitutters indlån i overensstemmelse med artikel 19.
(3)
I medfør af artikel 32.5 i ESCB-statutten fordeles summen af de nationale centralbankers monetære indtægter mellem dem indbyrdes i forhold til deres indbetalte andele af Den Europæiske Centralbanks (ECB) kapital.
(4)
I henhold til artikel 32.6 og 32.7 i ESCB-statutten har Styrelsesrådet hjemmel til at fastsætte retningslinjer for ECB's udligning og betaling vedrørende saldi hidrørende fra fordelingen af de monetære indtægter og til at træffe alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af artikel 32.
(5)
I overensstemmelse med artikel 10 i Rådets forordning (EF) nr. 974/98 af 3. maj 1998 om indførelse af euroen (3) sætter ECB og de nationale centralbanker eurosedler i omløb. I henhold til artikel 15 i denne forordning vedbliver pengesedler denomineret i en national valutaenhed at være lovlige betalingsmidler inden for deres respektive territoriale grænser i højst seks måneder efter den pågældende indførelse af eurosedler og -mønter. Året for indførelse af eurosedler og -mønter må således anses for et særligt år, idet pengesedler i nationale valutaenheder, som er i omløb, fortsat kan udgøre en betydelig andel af de pengesedler, som er i omløb.
(6)
I henhold til artikel 15, stk. 1, i retningslinje ECB/2006/9 af 14. juli 2006 om visse forberedelser til overgangen til eurosedler og -mønter og om forhåndsudsendelse og forhåndsvideresendelse af eurosedler og -mønter uden for euroområdet (4) debiteres eurosedler, som er forhåndsudsendt til godkendte modparter, disse modparters konto hos den nationale centralbank til pålydende værdi, i overensstemmelse med følgende »lineære debiteringsmodel«: Det samlede beløb af forhåndsudsendte eurosedler debiteres i tre lige store dele, på afviklingsdagen for Eurosystemets første, fjerde og femte primære markedsoperationer efter datoen for indførelse af euroen. Beregningen af de monetære indtægter for året for indførelse af eurosedler og -mønter skal tage hensyn til denne »lineære debiteringsmodel«.
(7)
Denne afgørelse er knyttet til afgørelse ECB/2010/29 af 13. december 2010 om udstedelse af eurosedler (5), hvori det fastsættes, at ECB og de nationale centralbanker udsteder eurosedler. Afgørelse ECB/2010/29 fastsætter fordelingen af eurosedler i omløb blandt de nationale centralbanker i forhold til deres indbetalte andele i ECB's kapital. Desuden tildeles ECB 8 % af det samlede beløb af eurosedler i omløb. Fordelingen af eurosedler blandt Eurosystemets medlemmer indebærer, at der opstår saldi inden for Eurosystemet. Forrentningen af disse Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet har direkte betydning for indtægterne for alle medlemmer af Eurosystemet og bør derfor reguleres i denne afgørelse. De indtægter, som tilfalder ECB ved forrentning af dens Eurosystem-interne tilgodehavender hos de nationale centralbanker, svarende til dens andel af euroseddelomløbet, bør principielt fordeles til de nationale centralbanker i overensstemmelse med afgørelse ECB/2010/24 af 25. november 2010 om foreløbig fordeling af Den Europæiske Centralbanks indtægter fra eurosedler i omløb og fra værdipapirer købt i henhold til programmet vedrørende værdipapirmarkederne (6) i forhold til deres andele af kapitalindskudsnøglen i det regnskabsår, hvor indtægten falder.
(8)
Forrentningen af Eurosystem-interne nettosaldi for tilgodehavender og forpligtelser med hensyn til euroseddelomløbet bør foretages på grundlag af et objektivt kriterium, som definerer prisen på penge. Renten på primære markedsoperationer, som anvendes af Eurosystemet i dets auktioner i de primære markedsoperationer, anses i denne sammenhæng for hensigtsmæssig.
(9)
Ved beregningen af de nationale centralbankers monetære indtægter i henhold til artikel 32.2 i ESCB-statutten bør Eurosystem-interne nettoforpligtelser vedrørende euroseddelomløbet medtages i passivgrundlaget, da de svarer til seddelomløbet. Betaling af renter på Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet vil derfor give anledning til en fordeling af betydelige beløb af Eurosystemets monetære indtægter blandt de nationale centralbanker i forhold til deres indbetalte andele af ECB's kapital. Disse Eurosystem-interne saldi bør justeres af hensyn til en gradvis tilpasning af de nationale centralbankers balancer og resultatopgørelser. Justeringerne bør baseres på beløbet af pengesedler i omløb for hver national centralbank i en periode forud for indførelsen af eurosedler. Disse justeringer bør anvendes på årsbasis i henhold til en fast formel i en periode på ikke over fem år derefter.
(10)
Justeringerne af de Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet er beregnet med henblik på at yde kompensation for alle væsentlige ændringer i de nationale centralbankers indkomstpositioner, der er en følge af indførelsen af eurosedler og den efterfølgende fordeling af monetære indtægter.
(11)
De generelle regler, der er fastlagt i artikel 32 i ESCB-statutten, gælder også for indtægter, der følger af afskrivning på eurosedler, der er taget ud af omløb.
(12)
Ifølge artikel 32.5 i ESCB-statutten fordeles summen af de nationale centralbankers monetære indtægter mellem dem indbyrdes i forhold til deres indbetalte andele af ECB's kapital. I henhold til artikel 32.7 i ESCB-statutten har Styrelsesrådet kompetence til at træffe alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af artikel 32. Denne kompetence omfatter kompetence til at tage højde for andre faktorer ved en beslutning vedrørende fordelingen af indtægter, som følger af afskrivning på eurosedler, som er taget ud af omløb. I denne sammenhæng kræver principperne om ligebehandling og rimelighed, at der tages hensyn til den periode, hvor de inddragne eurosedler blev udstedt. Fordelingsnøglen for disse specifikke indtægter skal derfor afspejle både den relevante andel af ECB's kapital og varigheden af udstedelsesperioden.
(13)
Inddragelsen af eurosedler skal reguleres af særskilte afgørelser, som træffes efter artikel 5 i beslutning ECB/2003/4 af 20. marts 2003 om pålydende værdi, specifikationer, gengivelse, ombytning og inddragelse af eurosedler (7) -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Definitioner
I denne afgørelse forstås ved:
a) »national centralbank«: den nationale centralbank i en medlemsstat, der har euroen som valuta
b) »passivgrundlag«: summen af de særligt angivne passiver i de nationale centralbankers balance, som nærmere specificeret i bilag I
c) »aktiver som kan øremærkes«: aktivbeløb, opført som modværdi til passivgrundlaget på de nationale centralbankers balance, som specificeret i overensstemmelse med bilag II
d) »Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet«: tilgodehavender og forpligtelser, som opstår mellem en national centralbank og ECB og mellem to nationale centralbanker, som følge af anvendelse af artikel 4 i afgørelse ECB/2010/29
e) »kapitalindskudsnøgle«: de nationale centralbankers andele, udtrykt i procent, af den i ECB indskudte kapital, som fås ved på de nationale centralbanker at anvende de vægte i den i artikel 29.1 i ESCB-statutten omhandlede fordelingsnøgle, som er gældende for det relevante regnskabsår
f) »kreditinstitut«: enten a) et kreditinstitut som defineret i artikel 2 og artikel 4, stk.1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF af 14. juni 2006 om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (8), som gennemført i national lovgivning, der er underlagt tilsyn af en kompetent national myndighed, eller b) et andet kreditinstitut som defineret i artikel 123, stk. 2, i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde, som er underlagt kontrol efter normer, som er sammenlignelige med tilsyn af en kompetent national myndighed
g) »HB«: den harmoniserede balance som angivet i bilag VIII til retningslinje ECB/2010/20 af 11. november 2010 om den retlige ramme for bogføring og regnskabsrapportering i Det Europæiske System af Centralbanker (9)
h) »referencerente«: den senest foreliggende marginale rentesats, som anvendes af Eurosystemet i forbindelse med auktioner vedrørende primære markedsoperationer i henhold til punkt 3.1.2 i bilag I til retningslinje ECB/2000/7 af 31. august 2000 om Eurosystemets pengepolitiske instrumenter og procedurer (10). I tilfælde, hvor flere primære markedsoperationer afvikles samme dag, anvendes et simpelt gennemsnit af de marginale renter af samtidig udførte operationer
i) »dato for indførelse af eurosedler og -mønter«: den dato, hvor eurosedler og -mønter opnår status som lovligt betalingsmiddel i en medlemsstat, som har indført euroen
j) »referenceperiode«: en periode på 24 måneder, som begynder 30 måneder før datoen for indførelse af eurosedler og -mønter
k) »året for indførelse af eurosedler og -mønter«: en 12-måneders periode, som begynder på datoen for indførelse af eurosedler og -mønter
l) »daglige referencekurs«: den daglige referencekurs, som er baseret på den normale daglige koncertationsprocedure mellem centralbankerne inden for og uden for Det Europæiske System af Centralbanker, som normalt finder sted kl.14.15 centraleuropæisk tid
m) »inddragne eurosedler«: en euroseddeltype eller -serie, som ved Styrelsesrådets beslutning er inddraget fra omløb i medfør af artikel 5 i beslutning ECB/2003/4
n) »udstedelsesnøgle«: den gennemsnitlige kapitalindskudsnøgle i udstedelsesperioden for den inddragne type eller serie af eurosedler
o) »udstedelsesperiode«: i forbindelse med euroseddeltyper eller -serier den periode, som begynder med den dato, hvor for den første udstedelse af en euroseddel af den pågældende type eller serie er bogført i passivgrundlaget, og som slutter med den dato, hvor den sidste udstedelse af en euroseddel af denne type eller serie er bogført i passivgrundlaget
p) »afskrive«: at fjerne inddragne eurosedler fra balanceposten »seddelomløbet«.
Artikel 2
Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet
1. Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet beregnes månedligt og optages i ECB's og de nationale centralbankers regnskaber den første bankdag i måneden, med valørdato den sidste bankdag i foregående måned.
Når en medlemsstat indfører euroen, optages beregningen af Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet i ECB's og de nationale centralbankers regnskaber med valørdato for indførelsen af eurosedler og -mønter.
De Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet beregnes for perioden fra 1. januar til 31. januar i det første år, med virkning fra hvilket hver enkelt femårig justering i henhold til artikel 29.3 i ESCB-statutten finder anvendelse, på grundlag af den justerede kapitalindskudsnøgle, som er anvendt på det samlede euroseddelomløb den 31. december i det foregående år.
2. Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet, herunder sådanne som er et resultat af anvendelsen af artikel 4, forrentes med referencerenten.
3. Den i stk. 2 nævnte rentebetaling afvikles kvartalsvis ved betalinger gennem TARGET2.
Artikel 3
Metode til beregning af de monetære indtægter
1. Størrelsen af den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter fastsættes ved beregning af den faktiske indtægt, som hidrører fra de aktiver, der kan øremærkes, og som angivet i regnskaberne. Som undtagelse hertil skal guld ikke anses for at skabe indtægt, og værdipapirer, der besiddes med henblik på pengepolitiske formål i henhold til afgørelse ECB/2009/16 af 2. juli 2009 om indførelse af programmet om køb af særligt dækkede obligationer (11) skal anses for at skabe indkomst til referencerenten.
2. Hvis en national centralbanks aktiver, som kan øremærkes, er større eller mindre end værdien af dens passivgrundlag, udlignes forskellen ved at anvende referencerenten på værdien af forskellen.
Artikel 4
Justeringer af Eurosystem-interne saldi
1. Til brug for beregningen af monetære indtægter justeres hver national centralbank Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet med et udligningsbeløb, som bestemmes ved følgende formel:
C = (K - A) × S
hvor:
C
er udligningsbeløbet
K
er det eurobeløb, som fremkommer for den enkelte nationale centralbank ved at anvende kapitalindskudsnøglen på gennemsnitsbeløbsværdien af pengesedler i omløb i referenceperioden, idet beløbet af pengesedler i omløb denomineret i den nationale valuta i den medlemsstat, som indfører euroen, omsættes til euro til den daglige referencekurs i referenceperioden
A
er den gennemsnitlige beløbsværdi i euro for hver national centralbank for pengesedler i omløb i referenceperioden, omsat til euro til den daglige referencekurs i referenceperioden
S
er følgende koefficient for hvert regnskabsår, begyndende på datoen for indførelse af euro:
Regnskabsår
Koefficient
År for overgang til eurosedler og -mønter
1
År for overgang til eurosedler og -mønter plus ét år
0,8606735
År for overgang til eurosedler og -mønter plus to år
0,7013472
År for overgang til eurosedler og -mønter plus tre år
0,5334835
År for overgang til eurosedler og -mønter plus fire år
0,3598237
År for overgang til eurosedler og -mønter plus fem år
0,1817225
2. Summen af alle nationale centralbankers udligningsbeløb skal være nul.
3. Der beregnes udligningsbeløb, hver gang en medlemsstat indfører euroen eller ECB's kapitalindskudsnøgle ændres.
4. Når en national centralbank indtræder i Eurosystemet, fordeles dens udligningsbeløb til de øvrige nationale centralbanker i forhold til de øvrige nationale centralbankers respektive andele i kapitalindskudsnøglen, med modsat tegn (+/-), og tillægges eventuelle udligningsbeløb, som allerede består for de øvrige nationale centralbanker.
5. Udligningsbeløbene og regnskabsposteringerne, som modsvarer disse udligningsbeløb, bogføres på særlige Eurosystem-interne konti i regnskaberne hos hver national centralbank, med valørdato på datoen for indførelse af eurosedler og -mønter og samme valørdato i hvert følgende år i tilpasningsperioden. Regnskabsposterne, som modsvarer udligningsbeløbene, forrentes ikke.
6. I særlige situationer i forbindelse med ændringer i mønstrene for pengesedler i omløb som angivet i bilag III, foretages uanset bestemmelsen i stk. 1 en justering af den enkelte nationale centralbanks Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet, som angivet i bilagets bestemmelser.
7. Tilpasningerne af Eurosystem-interne saldi som bestemt i denne artikel ophører med virkning fra første dag i det 6. år efter det pågældende år for indførelse af eurosedler og -mønter.
Artikel 5
Beregning og fordeling af de monetære indtægter
1. Beregningen af hver national centralbanks monetære indtægter foretages dagligt af ECB. Beregningen sker på grundlag af regnskabsoplysninger, som de nationale centralbanker har indberettet til ECB. ECB underretter hvert kvartal de nationale centralbanker om størrelsen af de akkumulerede beløb.
2. Hver national centralbanks monetære indtægter reduceres med et beløb svarende til påløbne eller betalte renter på de passiver, der indgår i passivgrundlaget, og i overensstemmelse med Styrelsesrådets beslutninger truffet i medfør af ESCB-statuttens artikel 32.4, andet led.
3. Fordelingen af summen af den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter i forhold til kapitalindskudsnøglen foretages ved udgangen af hvert regnskabsår.
Artikel 6
Opgørelse og fordeling af indtægter som følge af afskrivning på eurosedler
1. Inddragne eurosedler forbliver en del af passivgrundlaget, indtil de er ombyttede eller afskrevne, afhængigt af, hvad der forekommer først.
2. Styrelsesrådet kan beslutte at afskrive inddragne eurosedler og skal i givet fald angive afskrivningsdatoen og det samlede beløb for den hensættelse, der skal foretages for så vidt angår de inddragne eurosedler, som endnu forventes ombyttet.
3. Inddragne eurosedler afskrives som følger:
a)
På afskrivningsdatoen nedsættes balanceposten »seddelomløbet« i ECB's og de nationale centralbankers balancer med det samlede beløb af inddragne eurosedler, som stadig er i omløb. Til brug herfor justeres de faktiske beløb af inddragne eurosedler, som var sat i omløb, i forhold til deres pro-rata beløb, beregnet i overensstemmelse med udstedelsesnøglen, og forskellene afvikles blandt ECB og de nationale centralbanker indbyrdes.
b)
Det justerede beløb for inddragne eurosedler afskrives på balance-posten »seddelomløbet« over de nationale centralbankers resultatopgørelser.
c)
Alle nationale centralbanker skal oprette en hensættelse til inddragne eurosedler, som endnu forventes ombyttet. Denne hensættelse skal svare til den pågældende nationale centralbanks andel i det samlede beløb for hensættelsen beregnet ved anvendelse af udstedelsesnøglen.
4. Inddragne eurosedler, som ombyttes efter afskrivningsdatoen, bogføres hos den nationale centralbank, som har modtaget dem. Indgangen af inddragne eurosedler skal omfordeles blandt de nationale centralbanker mindst én gang årligt ved anvendelse af udstedelsesnøglen, og forskellene skal afvikles mellem dem. De nationale centralbanker skal hensætte pro-rata beløbet på hensættelsen eller, såfremt indgangen overstiger hensættelsen, bogføre en tilsvarende udgift i resultatopgørelsen.
5. Styrelsesrådet vurderer årligt det samlede beløb for hensættelsen.
Artikel 7
Ophævelse
Afgørelse ECB/2001/16 ophæves hermed. Henvisninger til den ophævede afgørelse skal forstås som henvisninger til denne afgørelse og læses efter sammenligningstabellen i bilag V.
Artikel 8
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft den 31. december 2010.
Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 25. november 2010.
32010D0023
L 035/17
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
25.11.2010.
ODLUKA EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE
od 25. studenoga 2010.
o raspodjeli monetarnog prihoda nacionalnih središnjih banaka država članica čija je valuta euro
(preinačeno)
(ESB/2010/23)
(2011/66/EU)
UPRAVNO VIJEĆE EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE,
uzimajući u obzir Statut Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke (dalje u tekstu „Statut ESSB-a”), a posebno njegov članak 32.,
budući da:
(1)
Odluka ESB/2001/16 od 6. prosinca 2001. o raspodjeli monetarnog prihoda nacionalnih središnjih banaka država članica sudionica za financijsku godinu 2002. (1) već je nekoliko puta znatno izmijenjena (2). Budući da će biti dodatno izmijenjena, treba je radi jasnoće preinačiti.
(2)
U skladu s člankom 32. stavkom 1. Statuta ESSB-a monetarni prihod je prihod koji ostvaruju nacionalne središnje banke pri obavljanju funkcije monetarne politike. U skladu s člankom 32. stavkom 2. Statuta ESSB-a iznos monetarnog prihoda svakog NSB-a jednak je njegovu godišnjem prihodu ostvarenom iz njegovih sredstava koja se drže u novčanicama u optjecaju i depozitima kreditnih institucija. NSB namjenski raspoređuje ta sredstva u skladu sa smjernicama Upravnog vijeća. NSB treba namjenski rasporediti sredstva koja su proizišla iz obavljanja funkcije monetarne politike kao sredstva koja se drže u novčanicama u optjecaju i depozitima kreditnih institucija. U skladu s člankom 32. stavkom 4. Statuta ESSB-a iznos monetarnog prihoda svakog NSB-a umanjuje se za iznos koji je jednak kamatama koje je spomenuti NSB platio na depozite kreditnih institucija u skladu s člankom 19.
(3)
U skladu s člankom 32. stavkom 5. Statuta ESSB-a ukupni iznos monetarnog prihoda nacionalnih središnjih banaka raspodjeljuje se nacionalnim središnjim bankama razmjerno njihovim uplaćenim udjelima u kapitalu Europske središnje banke (ESB).
(4)
U skladu s člankom 32. stavcima 6. i 7. Statuta ESSB-a Upravno vijeće ovlašteno je utvrđivati smjernice na temelju kojih ESB provodi obračun i namiru salda koja proizlaze iz raspodjele monetarnog prihoda te poduzimati sve druge mjere potrebne za primjenu članka 32.
(5)
U skladu s člankom 10. Uredbe Vijeća (EZ) br. 974/98 od 3. svibnja 1998. o uvođenju eura (3) ESB i nacionalne središnje banke puštaju euronovčanice u optjecaj. Člankom 15. spomenute Uredbe propisuje se da novčanice nominirane u jedinicama nacionalne valute ostaju zakonsko sredstvo plaćanja unutar njihovih granica najkasnije do isteka roka od 6 mjeseci od odgovarajućeg datuma prelaska na gotovinu eura. Godina prelaska na gotovinu eura stoga se treba smatrati posebnom godinom jer novčanice u optjecaju nominirane u jedinicama nacionalne valute mogu činiti znatan dio novčanica u optjecaju.
(6)
Člankom 15. stavkom 1. Smjernice ESB/2006/9 od 14. srpnja 2006. o određenim pripremama za prijelaz na gotovinu eura te o predopskrbi i posrednoj predopskrbi euronovčanicama i eurokovanicama izvan europodručja (4) propisuje se da se euronovčanice iz predopskrbe izdane prihvatljivim drugim ugovornim stranama knjiže na teret računa spomenutih drugih ugovornih strana kod njihovog NSB-a po njihovoj nominalnoj vrijednosti, u skladu sa sljedećim „linearnim modelom terećenja”: ukupni iznos euronovčanica iz predopskrbe tereti se u tri jednaka obroka, na datum namire prve, četvrte i pete glavne operacije refinanciranja Eurosustava nakon datuma prelaska na gotovinu eura. Pri izračunu monetarnog prihoda za godinu prelaska na gotovinu eura potrebno je uzeti u obzir spomenuti „linearni model terećenja”.
(7)
Ova je Odluka povezana s Odlukom ESB/2010/29 od 13. prosinca 2010. o izdavanju euronovčanica (5), kojom se propisuje da euronovčanice izdaju ESB i nacionalne središnje banke. Odlukom ESB/2010/29 određuje se raspodjela euronovčanica u optjecaju nacionalnim središnjim bankama razmjerno njihovim uplaćenim udjelima u kapitalu ESB-a. Njome se također raspodjeljuje ESB-u 8 % ukupne vrijednosti euronovčanica u optjecaju. Raspodjela euronovčanica među članovima Eurosustava dovodi do salda unutar Eurosustava. Obračun naknade na spomenuta salda unutar Eurosustava na temelju euronovčanica u optjecaju izravno utječe na prihod svakog člana Eurosustava i stoga ga treba urediti ovom Odlukom. Prihod koji ostvaruje ESB na temelju obračuna naknade na svoja potraživanja unutar Eurosustava od nacionalnih središnjih banaka u vezi s njegovim udjelom u euronovčanicama u optjecaju trebao bi, u načelu, biti raspodijeljen nacionalnim središnjim bankama u skladu s Odlukom ESB/2010/24 od 25. studenoga 2010. o privremenoj raspodjeli prihoda Europske središnje banke od euronovčanica u optjecaju i od vrijednosnih papira kupljenih u okviru programa za tržišta vrijednosnih papira (6), razmjerno njihovim udjelima u ključu upisanog kapitala u istoj financijskoj godini tijekom koje je ostvaren.
(8)
Na neto salda potraživanja i obveza unutar Eurosustava koja proizlaze iz euronovčanica u optjecaju treba se obračunavati naknada primjenom objektivnog kriterija kojim se određuje trošak novca. U tom se kontekstu stopa glavne operacije refinanciranja koju primjenjuje Eurosustav u svojim aukcijama za glavne operacije refinanciranja smatra prikladnom.
(9)
Neto obveze unutar Eurosustava na temelju euronovčanica u optjecaju trebaju biti uključene u osnovicu obveza za potrebe izračuna monetarnog prihoda NSB-a u skladu s člankom 32. stavkom 2. Statuta ESSB-a jer su one jednake novčanicama u optjecaju. Namira kamata na salda unutar Eurosustava na temelju euronovčanica u optjecaju stoga će dovesti do raspodjele znatnog iznosa monetarnog prihoda Eurosustava među nacionalnim središnjim bankama razmjerno njihovim uplaćenim udjelima u kapitalu ESB-a. Spomenuta salda unutar Eurosustava potrebno je prilagoditi kako bi se omogućilo postupno prilagođavanje bilanci i računa dobiti i gubitka nacionalnih središnjih banaka. Prilagodbe se trebaju temeljiti na vrijednosti novčanica u optjecaju svakog NSB-a tijekom razdoblja prije uvođenja euronovčanica. Navedene prilagodbe trebaju se primjenjivati na godišnjoj osnovi u skladu s fiksnom formulom najduže pet godina nakon toga.
(10)
Prilagodbe salda unutar Eurosustava na temelju euronovčanica u optjecaju izračunane su kako bi nadoknadile sve značajne promjene u prihodnim pozicijama nacionalnih središnjih banaka zbog uvođenja euronovčanica i naknadne raspodjele monetarnog prihoda.
(11)
Opća pravila utvrđena u članku 32. Statuta ESSB-a također se primjenjuju na prihod koji proizlazi iz otpisa euronovčanica koje su povučene iz optjecaja.
(12)
Člankom 32. stavkom 5. Statuta ESSB-a određuje se da se ukupni iznos monetarnog prihoda nacionalnih središnjih banaka raspodjeljuje nacionalnim središnjim bankama razmjerno njihovim uplaćenim udjelima u kapitalu ESB-a. U skladu s člankom 32. stavkom 7. Statuta ESSB-a Upravno vijeće ovlašteno je poduzeti sve druge mjere potrebne za primjenu članka 32. To uključuje nadležnost Upravnog vijeća da pri odlučivanju o raspodjeli prihoda koji proizlazi iz otpisa euronovčanica koje su povučene iz optjecaja uzima u obzir druge čimbenike. U tom kontekstu načela jednakog tretmana i pravednosti nalažu da se uzme u obzir razdoblje tijekom kojeg su izdane povučene euronovčanice. Ključ za raspodjelu tog posebnog prihoda mora stoga odražavati odgovarajući udio u kapitalu ESB-a i razdoblje trajanja izdanja.
(13)
Povlačenje euronovčanica treba urediti posebnim odlukama koje treba donijeti u skladu s člankom 5. Odluke ESB/2003/4 od 20. ožujka 2003. o apoenima, obilježjima, reprodukciji, zamjeni i povlačenju euronovčanica (7),
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Definicije
Za potrebe ove Odluke:
(a)
„NSB” znači nacionalna središnja banka države članice čija je valuta euro;
(b)
„osnovica obveza” znači iznos propisanih obveza u bilanci svakog NSB-a, koji je određen u skladu s Prilogom I. ovoj Odluci;
(c)
„imovina za posebnu namjenu” znači iznos imovine koja se drži u odnosu na temelju obveza u bilanci svakog NSB-a, koji je određen u skladu s Prilogom II. ovoj Odluci;
(d)
„salda unutar Eurosustava na temelju euronovčanica u optjecaju” znači potraživanja i obveze koji nastaju između NSB-a i ESB-a te između NSB-a i drugih nacionalnih središnjih banaka kao rezultat primjene članka 4. Odluke ESB/2010/29;
(e)
„ključ upisanog kapitala” znači udjeli nacionalnih središnjih banaka, izraženi u postocima, u upisanom kapitalu ESB-a dobiveni primjenom pondera dodijeljenih nacionalnim središnjim bankama u ključu iz članka 29. stavka 1. Statuta ESSB-a koji se primjenjuju tijekom određene financijske godine;
(f)
„kreditna institucija” znači (a) kreditna institucija u smislu članka 2. i članka 4. stavka 1. točke (a) Direktive 2006/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2006. o osnivanju i obavljanju djelatnosti kreditnih institucija (8), kako je provedena u nacionalnom pravu, koja podliježe nadzoru nadležnog tijela ili (b) druga kreditna institucija u smislu članka 123. stavka 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije koja podliježe kontroli prema standardu usporedivom s nadzorom nadležnog tijela;
(g)
„UB” znači usklađena bilanca iz Priloga VIII. Smjernici ESB/2010/20 od 11. studenoga 2010. o pravnom okviru za računovodstvo i financijsko izvještavanje u Europskom sustavu središnjih banaka (9);
(h)
„referentna stopa” znači posljednja raspoloživa granična kamatna stopa koju je Eurosustav upotrijebio u svojim aukcijama za glavne operacije refinanciranja u skladu sa stavkom 3.1.2. Priloga I. Smjernici ESB/2000/7 od 31. kolovoza 2000. o instrumentima i postupcima monetarne politike Eurosustava (10). Kada se za namiru na isti dan provede više od jedne glavne operacije refinanciranja, primjenjuje se jednostavan prosjek graničnih stopa operacija koje se obavljaju istodobno;
(i)
„datum prelaska na gotovinu eura” znači datum kada euronovčanice i eurokovanice stječu status zakonskog sredstva plaćanja u državi članici čija je valuta euro;
(j)
„referentno razdoblje” znači razdoblje od 24 mjeseca koje počinje 30 mjeseci prije datuma prelaska na gotovinu eura;
(k)
„godina prelaska na gotovinu eura” znači razdoblje od 12 mjeseci koje počinje na datum prelaska na gotovinu eura;
(l)
„referentni dnevni devizni tečaj” znači referentni dnevni devizni tečaj koji se temelji na redovitom dnevnom postupku usuglašavanja među središnjim bankama unutar i izvan Europskog sustava središnjih banaka koje se obično obavlja u 14.15 po srednjoeuropskom vremenu;
(m)
„povučene euronovčanice” znači euronovčanice vrste ili serije koja je povučena iz optjecaja odlukom Upravnog vijeća koja je donesena u skladu s člankom 5. Odluke ESB/2003/4;
(n)
„ključ za izdavanje” znači prosječni ključ upisanog kapitala tijekom razdoblja trajanja izdanja vrste ili serije povučenih euronovčanica;
(o)
„razdoblje trajanja izdanja” u vezi s određenom vrstom ili serijom euronovčanica znači razdoblje koje počinje na datum kada se u osnovici obveza zabilježi prvo izdanje euronovčanica te vrste ili serije i koje završava na datum kada se u osnovici obveza zabilježi posljednje izdanje euronovčanica te vrste ili serije i
(p)
„otpisati” znači ukloniti povučene euronovčanice iz bilančne stavke „novčanice u optjecaju”.
Članak 2.
Salda unutar Eurosustava na temelju euronovčanica u optjecaju
1. Salda unutar Eurosustava na temelju euronovčanica u optjecaju izračunavaju se mjesečno i knjiže u poslovnim knjigama ESB-a i nacionalnih središnjih banaka prvi radni dan mjeseca s datumom valute posljednjega radnog dana prethodnog mjeseca.
Ako država članica prihvati euro, izračun salda unutar Eurosustava na temelju euronovčanica u optjecaju iz prvog podstavka knjiži se u poslovnim knjigama ESB-a i nacionalnih središnjih banaka s datumom valute na datum prelaska na gotovinu eura.
Salda unutar Eurosustava na temelju euronovčanica u optjecaju za razdoblje od 1. siječnja do 31. siječnja prve godine od koje se primjenjuje petogodišnje usklađivanje u skladu s člankom 29. stavkom 3. Statuta ESSB-a, izračunavaju se na temelju prilagođenog ključa upisanog kapitala primijenjenog na salda na temelju ukupnih euronovčanica u optjecaju na dan 31. prosinca prethodne godine.
2. Na salda unutar Eurosustava na temelju euronovčanica u optjecaju, uključujući salda koja su rezultat primjene članka 4. ove Odluke, obračunava se naknada po referentnoj stopi.
3. Obračunata naknada iz stavka 2. namiruje se tromjesečno plaćanjima preko sustava TARGET2.
Članak 3.
Metoda mjerenja monetarnog prihoda
1. Iznos monetarnog prihoda svakog NSB-a utvrđuje se mjerenjem stvarnog prihoda koji proizlazi iz imovine za posebne namjene uknjižene u njegovim poslovnim knjigama. Iznimno od navedenog, za zlato se smatra da ne ostvaruje prihod, a za vrijednosne papire koji se drže za potrebe monetarne politike u skladu s Odlukom ESB/2009/16 od 2. srpnja 2009. o provedbi programa kupnje pokrivenih obveznica (11) smatra se da ostvaruju prihod po referentnoj stopi.
2. Ako je vrijednost imovine za posebnu namjenu NSB-a viša ili niža od vrijednosti njegove osnovice obveza, razlika se prebija primjenom referentne stope na vrijednost razlike.
Članak 4.
Prilagodbe salda unutar Eurosustava
1. Za potrebe izračuna monetarnog prihoda salda unutar Eurosustava na temelju euronovčanica u optjecaju svakog NSB-a prilagođavaju se kompenzacijskim iznosom koji se određuje u skladu sa sljedećom formulom:
C = (K - A) × S
gdje je:
C
kompenzacijski iznos,
K
iznos u eurima za svaki NSB koji proizlazi iz primjene ključa upisanog kapitala na prosječnu vrijednost novčanica u optjecaju tijekom referentnog razdoblja, pri čemu se iznos novčanica u optjecaju nominiranih u nacionalnoj valuti države članice koja prihvaća euro preračunava u eure po referentnom dnevnom deviznom tečaju tijekom referentnog razdoblja,
A
prosječna vrijednost u eurima za svaki NSB novčanica u optjecaju tijekom referentnog razdoblja preračunata u eure po referentnom dnevnom deviznom tečaju tijekom referentnog razdoblja, i
S
sljedeći koeficijent za svaku financijsku godinu, počevši od datuma prelaska na gotovinu eura:
Financijska godina
Koeficijent
Godina prelaska na gotovinu eura
1
Godina prelaska na gotovinu eura plus 1 godina
0,8606735
Godina prelaska na gotovinu eura plus 2 godine
0,7013472
Godina prelaska na gotovinu eura plus 3 godine
0,5334835
Godina prelaska na gotovinu eura plus 4 godine
0,3598237
Godina prelaska na gotovinu eura plus 5 godina
0,1817225
2. Zbroj kompenzacijskih iznosa nacionalnih središnjih banaka jednak je nuli.
3. Kompenzacijski iznosi izračunavaju se svaki put kada država članica prihvati euro ili se promijeni ključ upisanog kapitala ESB-a.
4. Kada se NSB pridruži Eurosustavu, njegov se kompenzacijski iznos raspodjeljuje drugim nacionalnim središnjim bankama razmjerno njihovim udjelima u ključu upisanog kapitala s obrnutim predznakom (+/-) te se dodaje svim kompenzacijskim iznosima koji su za njih na snazi.
5. Kompenzacijski iznosi i računovodstveni unosi za izjednačavanje tih kompenzacijskih iznosa knjiže se na posebne račune unutar Eurosustava u poslovnim knjigama svakog NSB-a s datumom valute na datum prelaska na gotovinu eura i s istim datumom valute svake sljedeće godine tijekom razdoblja prilagodbe. Na računovodstvene unose za izjednačavanje kompenzacijskih iznosa ne obračunava se naknada.
6. Odstupajući od stavka 1., u slučaju posebnih događaja povezanih s promjenama u optjecaju novčanica iz Priloga III. ovoj Odluci, salda unutar Eurosustava na temelju euronovčanica u optjecaju svakog NSB-a prilagođavaju se u skladu s odredbama u tom Prilogu.
7. Prilagodbe salda unutar Eurosustava predviđene u ovom članku prestaju se primjenjivati od prvog dana šeste godine nakon relevantne godine prelaska na gotovinu eura.
Članak 5.
Izračun i raspodjela monetarnog prihoda
1. ESB dnevno izračunava monetarni prihod svakog NSB-a. Izračun se temelji na računovodstvenim podacima koje nacionalne središnje banke dostavljaju ESB-u. ESB tromjesečno obavještava nacionalne središnje banke o kumulativnim iznosima.
2. Iznos monetarnog prihoda svakog NSB-a umanjuje se za iznos koji je jednak kamatama koje su obračunate ili plaćene na obveze uključene u osnovicu obveza i u skladu sa svim odlukama Upravnog vijeća iz drugog podstavka članka 32. stavka 4. Statuta ESSB-a.
3. Ukupni iznos monetarnog prihoda svakog NSB-a raspodjeljuje se krajem svake financijske godine razmjerno ključu upisanog kapitala.
Članak 6.
Izračun i raspodjela prihoda koji proizlazi iz otpisa euronovčanica
1. Povučene euronovčanice ostaju dio osnovice obveza do njihove zamjene ili otpisa, ovisno o tome što prvo nastupi.
2. Upravno vijeće može odlučiti otpisati povučene euronovčanice te u tom slučaju mora odrediti datum otpisa i ukupan iznos rezervacija za te povučene euronovčanice za koje se još očekuje da će biti zamijenjene.
3. Povučene euronovčanice otpisuju se kako slijedi:
(a)
Na datum otpisa stavka „novčanice u optjecaju” u bilanci ESB-a i nacionalnih središnjih banaka umanjuje se za ukupan iznos povučenih euronovčanica koje su još u optjecaju. U tu svrhu stvarni iznosi povučenih euronovčanica koje su bile puštene u optjecaj prilagođavaju se njihovim razmjernim iznosima izračunanima u skladu s ključem za izdavanje te se razlike namiruju između ESB-a i nacionalnih središnjih banaka.
(b)
Prilagođeni iznos povučenih euronovčanica otpisuje se iz bilančne stavke „novčanice u optjecaju” i prenosi u račune dobiti i gubitka nacionalnih središnjih banaka.
(c)
Svaki NSB formira rezervacije za povučene euronovčanice za koje se još očekuje da će biti zamijenjene. Spomenute rezervacije jednake su udjelu odgovarajućeg NSB-a u ukupnom iznosu rezervacija izračunanom primjenom ključa za izdavanje.
4. Povučene euronovčanice koje se zamjenjuju nakon datuma otpisa knjiže se u poslovnim knjigama NSB-a koji ih je primio. Priljev povučenih euronovčanica preraspodjeljuje se među nacionalnim središnjim bankama najmanje jednom godišnje primjenom ključa za izdavanje te se namiruju razlike među njima. Svaki NSB prebija razmjerni iznos sa svojim rezervacijama ili, u slučaju da je priljev veći od rezervacija, knjiži odgovarajući rashod u svom računu dobiti i gubitka.
5. Upravno vijeće jednom godišnje preispituje ukupni iznos rezervacija.
Članak 7.
Stavljanje izvan snage
Ovime se stavlja izvan snage Odluka ESB/2001/16. Upućivanja na Odluku stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Odluku i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu V.
Članak 8.
Stupanje na snagu
Ova Odluka stupa na snagu 31. prosinca 2010.
Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 25. studenoga 2010.