RÅDETS AFGØRELSE 2012/285/FUSP
af 31. maj 2012
om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer, der truer freden, sikkerheden eller stabiliteten i Republikken Guinea-Bissau og om ophævelse af afgørelse 2012/237/FUSP
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 3. maj 2012 vedtog Rådet afgørelse 2012/237/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer, der truer freden, sikkerheden eller stabiliteten i Republikken Guinea-Bissau (1).
(2)
Den 18. maj 2012 vedtog De Forenede Nationers Sikkerhedsråd resolution 2048 (2012), der pålagde et rejseforbud over for personer, der prøver at forhindre genoprettelsen af den forfatningsmæssige orden, eller hvis aktiviteter undergraver stabiliteten i Republikken Guinea-Bissau, navnlig dem, der førte an i statskuppet den 12. april 2012, og som med deres handlinger sigter mod at underminere retsstaten, begrænse de civile magtorganers herredømme og befordre straffrihed og ustabilitet i landet.
(3)
I betragtning af den alvorlige situation i Republikken Guinea-Bissau bør der opføres yderligere personer på den liste over personer og enheder, der er omfattet af de restriktive foranstaltninger, som findes i bilaget til afgørelse 2012/237/FUSP.
(4)
Afgørelse 2012/237/FUSP bør derfor ophæves og erstattes af nærværende afgørelse -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at hindre indrejse på eller transit gennem deres områder for:
a)
personer, der er opført på listen i bilaget til UNSCR 2048 (2012), og andre personer, som er udpeget af Sikkerhedsrådet eller det udvalg, der er nedsat i overensstemmelse med punkt 9 i UNSCR 2048 (2012) (»udvalget«), i medfør af punkt 6 i UNSCR 2048 (2012), jf. bilag I
b)
personer, som ikke er omfattet af bilag I, men som deltager i eller yder støtte til handlinger, der truer freden, sikkerheden eller stabiliteten i Republikken Guinea-Bissau, og personer med tilknytning til sådanne personer, jf. listen i bilag II.
2. Stk. 1 forpligter ikke en medlemsstat til at nægte sine egne statsborgere indrejse på sit område.
3. Stk. 1, litra a), finder ikke anvendelse, hvis udvalget fastslår,
a)
at rejse er berettiget af humanitære hensyn, herunder religiøse forpligtelser, eller
b)
at en fritagelse vil fremme målet om fred og national forsoning i Republikken Guinea-Bissau og stabilitet i regionen.
4. Stk. 1, litra a), finder ikke anvendelse, hvis indrejse eller transit er nødvendig for at gennemføre en retlig procedure.
5. Stk. 1, litra b), gælder med forbehold af tilfælde, hvor en medlemsstat er bundet af en folkeretlig forpligtelse, dvs.:
a)
som værtsland for en international mellemstatslig organisation
b)
som værtsland for en international konference, som er indkaldt af FN, eller som afholdes i FN's regi
c)
i henhold til en multilateral aftale, hvorved der tilkendes privilegier og immuniteter, eller
d)
i henhold til Lateranforliget fra 1929 mellem Den Hellige Stol (Vatikanstaten) og Italien.
6. Stk. 5 anses også for at gælde i tilfælde, hvor en medlemsstat er værtsland for Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE).
7. Rådet underrettes behørigt om alle tilfælde, hvor en medlemsstat indrømmer en undtagelse i medfør af stk. 5 eller 6.
8. Medlemsstaterne kan indrømme undtagelser fra foranstaltningerne i stk. 1, litra b), såfremt rejsen er berettiget af tvingende humanitære hensyn eller med henblik på deltagelse i mellemstatslige møder, herunder møder i EU-regi eller møder arrangeret af en medlemsstat, der varetager formandskabet for OSCE, hvor der føres en politisk dialog, som direkte fremmer demokratiet, menneskerettighederne og retsstaten i Republikken Guinea-Bissau.
9. En medlemsstat, der ønsker at indrømme undtagelser som omhandlet i stk. 8, underretter skriftligt Rådet herom. Undtagelsen anses for at være indrømmet, medmindre et eller flere medlemmer af Rådet skriftligt gør indsigelse inden for to arbejdsdage efter at have modtaget meddelelsen om den foreslåede undtagelse. Hvis et eller flere medlemmer af Rådet gør indsigelse, kan Rådet med kvalificeret flertal alligevel beslutte at indrømme den foreslåede undtagelse.
10. Hvis en medlemsstat i medfør af stk. 5, 6, 8 og 9 tillader personer, der er opført på listen i bilag II, indrejse på eller transit gennem sit område, gælder tilladelsen kun det formål, den er givet til, og de personer, der er berørt deraf.
Artikel 2
1. Alle pengemidler og økonomiske ressourcer, som tilhører, ejes, besiddes eller kontrolleres af de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, som deltager i eller yder støtte til handlinger, der truer freden, sikkerheden eller stabiliteten i Republikken Guinea-Bissau, og fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer med tilknytning til dem, jf. listen i bilag III, indefryses.
2. Ingen pengemidler eller økonomiske ressourcer må direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller til fordel for de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilag III.
3. En medlemsstats kompetente myndighed kan på vilkår, som den finder passende, tillade, at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer frigives eller stilles til rådighed, efter at have konstateret, at pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer:
a)
er nødvendige til at dække de basale behov hos de personer, der er opført på listen i bilag III og de familiemedlemmer, som disse har forsørgerpligt over for, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på hypotekslån, medicin og lægebehandling, skatter, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter
b)
alene er bestemt til betaling af rimelige honorarer og godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand
c)
alene er bestemt til betaling af afgifter eller gebyrer til rutinemæssig forvaltning af indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer
d)
er nødvendige til afholdelse af ekstraordinære udgifter, såfremt den kompetente myndighed, mindst to uger før tilladelsen gives, har meddelt de andre kompetente myndigheder og Kommissionen, hvorfor den skønner, at der bør gives særlig tilladelse.
Medlemsstaterne underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om tilladelser, der måtte være meddelt i medfør af dette stykke.
4. Uanset stk. 1 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder give tilladelse til frigivelse af indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
de omhandlede pengemidler eller økonomiske ressourcer er omfattet af en retslig, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse om tilbageholdelsesret, der er truffet inden den dato, hvor den i stk. 1, omhandlede fysiske eller juridiske person eller enhed eller det i stk. 1 omhandlede organ blev optaget i bilag III, eller af en dom, administrativ afgørelse eller voldgiftsmæssig kendelse, der er afsagt før nævnte dato
b)
pengemidlerne og de økonomiske ressourcer skal udelukkende anvendes til at opfylde fordringer, der er sikret ved en sådan afgørelse om tilbageholdelsesret eller er anerkendt som gyldige ved en sådan dom, afgørelse eller kendelse, inden for de grænser, som er fastsat ved gældende lovgivning og administrative bestemmelser om sådanne fordringshaveres rettigheder
c)
afgørelsen eller kendelsen er ikke til fordel for en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, der er opført på listen i bilag III, og
d)
anerkendelse af afgørelsen om tilbageholdelsesret eller kendelsen må ikke ske i strid med almindelige retsprincipper i den pågældende medlemsstat.
Medlemsstaterne underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om tilladelser, der måtte være meddelt i medfør af dette stykke.
5. Stk. 2 gælder ikke beløb, der tilføres indefrosne konti i form af:
a)
renter og andre former for afkast fra disse konti eller
b)
forfaldne beløb i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået forud for den dato, hvor disse konti blev omfattet af bestemmelserne i denne afgørelse,
forudsat at sådanne renter, andre afkast og betalinger fortsat er omfattet af stk. 1.
Artikel 3
1. Rådet gennemfører ændringer til bilag I på grundlag af Sikkerhedsrådets eller udvalgets konstateringer.
2. Rådet vedtager efter forslag fra en medlemsstat eller Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik ændringer til listerne i bilag II og III, i det omfang det er nødvendigt.
3. Rådet underretter den pågældende fysiske eller juridiske person, den pågældende enhed eller det pågældende organ, som er opført på listen i bilag III, om sin afgørelse, herunder om begrundelsen for opførelsen, enten direkte, hvis adressen er bekendt, eller ved offentliggørelse af en bekendtgørelse, og giver den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet mulighed for at fremsætte bemærkninger.
4. Når der fremsættes bemærkninger eller forelægges væsentlig ny dokumentation, tager Rådet sin afgørelse op til fornyet overvejelse og underretter den fysiske eller juridiske person, den enhed eller det organ, der er opført på listen i bilag III, herom.
Artikel 4
For at give foranstaltningerne i denne afgørelse størst mulig virkning tilskynder Unionen tredjelande til at vedtage restriktive foranstaltninger svarende til dem, der er indeholdt i denne afgørelse.
Artikel 5
1. Denne afgørelse tages op til revision, ændres eller ophæves alt efter omstændighederne, navnlig på baggrund af Sikkerhedsrådets relevante afgørelser.
2. De foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra b), og artikel 2 tages regelmæssigt og mindst hver 12. måned op til revision. De ophører med at finde anvendelse på de berørte personer og enheder, hvis Rådet efter proceduren i artikel 3, stk. 2, fastslår, at betingelserne for deres anvendelse ikke længere er opfyldt.
Artikel 6
Afgørelse 2012/237/FUSP ophæves.
Artikel 7
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 31. maj 2012.
32012D0285
L 142/36
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
ODLUKA VIJEĆA 2012/285/ZVSP
od 31. svibnja 2012.
o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba, subjekata i tijela koji ugrožavaju mir, sigurnost ili stabilnost u Republici Gvineji Bisau i o stavljanju izvan snage Odluke 2012/237/ZVSP
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 29.,
budući da:
(1)
Vijeće je 3. svibnja 2012. donijelo Odluku 2012/237/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba, subjekata i tijela koji ugrožavaju mir, sigurnost ili stabilnost u Republici Gvineji Bisau (1).
(2)
Vijeće sigurnosti Ujedinjenih naroda usvojilo je 18. svibnja 2012. Rezoluciju 2048 (2012.), kojom je uvedena zabrana putovanja osobama koje pokušavaju spriječiti obnovu ustavnog poretka ili svojim djelovanjem potkopavaju stabilnost u Republici Gvineji Bisau, a posebno onima koje su igrale vodeću ulogu u državnom udaru 12. travnja 2012. i svojim djelovanjem pokušavaju oslabiti vladavinu prava, ograničiti snagu civilne vlasti i nastaviti s praksom nekažnjavanja i nestabilnosti u državi.
(3)
S obzirom na ozbiljnost stanja u Republici Gvineji Bisau, na popise osoba i subjekata koji podliježu mjerama ograničavanja iz Odluke 2012/237/ZVSP trebalo bi uvrstiti dodatne osobe.
(4)
Odluku 2012/237/ZVSP bi, stoga, trebalo staviti izvan snage i zamijeniti ovom Odlukom,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
1. Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi se spriječio ulazak na njihova državna područja ili provoz kroz njih:
(a)
osobama navedenim u Prilogu RVSUN-u 2048 (2012.) i drugim osobama koje odredi Vijeće sigurnosti ili Odbor, osnovan temeljem stavka 9. RVSUN-a 2048 (2012.) („Odbor”), u skladu sa stavkom 6. RVSUN-a 2048 (2012.), kako su navedene u Prilogu I.;
(b)
osobama koje nisu obuhvaćene Prilogom I., a koje djeluju ili podupiru djelovanje kojim se ugrožava mir, sigurnost ili stabilnost u Republici Gvineji Bisau te osobama koje su s njima povezane, kako su navedene u Prilogu II.
2. Stavak 1. ne obvezuje državu članicu da vlastitim državljanima odbije ulazak na svoje državno područje.
3. Stavak 1. točka (a) ne primjenjuje se ako Odbor utvrdi da:
(a)
putovanje je opravdano zbog humanitarnih potreba, uključujući vjerske dužnosti; ili
(b)
bi izuzeće pospješilo ciljeve mira i nacionalnog pomirenja u Republici Gvineji Bisau te stabilnosti u regiji.
4. Stavak 1. točka (a) ne primjenjuje se kada je ulazak ili provoz potreban radi dovršenja sudskog postupka.
5. Stavak 1. točka (b) ne dovodi u pitanje slučajeve kada je država članica vezana obvezom iz međunarodnog prava, naime:
(a)
kao država domaćin međunarodne međuvladine organizacije;
(b)
kao država domaćin međunarodne konferencije koju su sazvali Ujedinjeni narodi ili je pod pokroviteljstvom Ujedinjenih naroda;
(c)
na temelju multilateralnog sporazuma kojim se dodjeljuju povlastice i imuniteti; ili
(d)
na temelju Mirovnog ugovora iz 1929. (Lateranski pakt) koji su sklopili Sveta Stolica (Država Vatikanskoga Grada) i Italija.
6. Stavak 5. također se primjenjuje u slučajevima kada je država članica domaćin Organizacije za europsku sigurnost i suradnju (OESS),
7. Vijeće se propisno obavješćuje o svim slučajevima kada država članica odobri izuzeće u skladu sa stavkom 5. ili 6.
8. Države članice mogu odobriti izuzeća od mjera uvedenih stavkom 1. točkom (b) kada je putovanje opravdano hitnom potrebom za humanitarnom pomoći ili sudjelovanjem na međuvladinim sastancima, uključujući one koje promiče Unija ili im je domaćin država članica koja predsjeda uredom OESS-a a na kojima se vodi politički dijalog kojim se izravno promiče demokracija, ljudska prava i vladavina prava u Republici Gvineji Bisau.
9. Država članica koja želi odobriti izuzeća iz stavka 8. o tome u pisanom obliku obavješćuje Vijeće. Izuzeće se smatra odobrenim ako jedan ili više članova Vijeća ne iznese pisani prigovor u roku dva radna dana od zaprimanja obavijesti o predloženom izuzeću. Ako jedan ili više članova Vijeća iznese prigovor, Vijeće, djelujući kvalificiranom većinom, može odlučiti odobriti predloženo izuzeće.
10. U slučajevima kada država članica na temelju stavaka 5., 6., 8. i 9. odobri ulazak na svoje državno područje ili provoz kroz njega osobama navedenima u Prilogu II., odobrenje je ograničeno na svrhu u koju je izdano i na osobe na koje se odnosi.
Članak 2.
1. Zamrzavaju se sva financijska sredstva i gospodarski izvori koji pripadaju ili su u vlasništvu ili ih drže ili nadziru fizičke ili pravne osobe, subjekti ili tijela koji djeluju ili podupiru djelovanja kojima se ugrožava mir, sigurnost ili stabilnost u Republici Gvineji Bisau i s njima povezane fizičke ili pravne osobe, subjekti ili tijela, kako su navedeni u Prilogu II.
2. Nikakva financijska sredstva ili gospodarski izvori ne stavljaju se na raspolaganje, izravno ili neizravno, fizičkim ili pravnim sobama, subjektima ili tijelima, kako su navedeni u Prilogu III., ili za njihovu korist.
3. Nadležno tijelo države članice može, pod uvjetima koje smatra primjerenima, odobriti oslobađanje određenih zamrznutih financijskih sredstava ili gospodarskih izvora ili može određena financijska sredstva ili gospodarske izvore staviti na raspolaganje, nakon što utvrdi da su dotična financijska sredstva ili gospodarski izvori:
(a)
potrebni kako bi se zadovoljile osnovne potrebe osoba navedenih u Prilogu III. i njihovih uzdržavanih članova obitelji, uključujući plaćanja za hranu, najam ili hipoteku, lijekove i liječenja, poreze, premije osiguranja te komunalne naknade;
(b)
namijenjeni isključivo za plaćanje opravdanih honorara i naknada troškova pružanja pravnih usluga;
(c)
namijenjeni isključivo za plaćanje naknada ili troškova za rutinsko držanje ili održavanje zamrznutih financijskih sredstava i gospodarskih izvora;
(d)
potrebni za izvanredne troškove, pod uvjetom da je nadležno tijelo o razlozima zbog kojih smatra da se posebno odobrenje treba izdati obavijestilo ostala nadležna tijela i Komisiju najmanje dva tjedna prije odobrenja.
Države članice obavješćuju ostale države članice i Komisiju o svakom odobrenju izdanom na temelju ovog stavka.
4. Odstupajući od stavka 1., nadležno tijelo države članice može odobriti oslobađanje određenih zamrznutih financijskih sredstava ili gospodarskih izvora ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
dotična financijska sredstva ili gospodarski izvori podliježu sudskom, upravnom ili arbitražnom založnom pravu zasnovanom prije datuma uvrštenja fizičke ili pravne osobe, subjekta ili tijela iz stavka 1. na popis iz Priloga III. ili da podliježu sudskoj, upravnoj ili arbitražnoj odluci donesenoj prije tog datuma;
(b)
financijska sredstva i gospodarski izvori koristit će se isključivo za podmirenje tražbina koje su osigurane takvim založnim pravom ili priznate kao valjane u takvoj odluci, u granicama određenima mjerodavnim pravom i propisima kojima se uređuju prava osoba koje imaju takva potraživanja;
(c)
založno pravo ili odluka nisu u korist fizičke ili pravne osobe, subjekta ili tijela koji su navedeni u Prilogu III.;
(d)
priznavanje založnog prava ili odluke nije u suprotnosti s javnim poretkom u dotičnoj državi članici.
Države članice obavješćuju druge države članice i Komisiju o svakom odobrenju izdanom na temelju ovog stavka.
5. Stavak 2. ne primjenjuje se na priljeve na zamrznute račune na ime:
(a)
kamata ili drugih prihoda na tim računima; ili
(b)
plaćanja dospjelih na temelju ugovora, sporazuma ili obveza koji su sklopljeni ili nastali prije datuma od kojeg su ti računi počeli podlijegati odredbama ove Odluke;
pod uvjetom da se na sve takve kamate, druge prihode i plaćanja i dalje primjenjuje stavak 1.
Članak 3.
1. Vijeće provodi izmjene Priloga I. na temelju odluka Vijeća sigurnosti ili Odbora.
2. Vijeće, na prijedlog države članice ili visokog predstavnika Unije za vanjsku i sigurnosnu politiku, prema potrebi usvaja izmjene popisa sadržanih u prilozima II. i III.
3. Vijeće dostavlja svoju odluku, uključujući razloge uvrštenja na popis, fizičkoj ili pravnoj osobi, subjektu ili tijelu s popisa iz Priloga III., izravno ako je poznata adresa ili objavom obavijesti, pri čemu se fizičkoj ili pravnoj osobi, subjektu ili tijelu pruža mogućnost očitovanja.
4. Ako je očitovanje dostavljeno ili je iznesen novi važni dokazi, Vijeće preispituje svoju odluku i o tome na odgovarajući način obavješćuje dotičnu fizičku ili pravnu osobu, subjekt ili tijelo s popisa iz Priloga III.
Članak 4.
Kako bi učinak mjera iz ove Odluke bio što veći, Unija ohrabruje treće države da donesu mjere ograničavanja slične onima sadržanima u ovoj Odluci.
Članak 5.
1. Ova se Odluka prema potrebi preispituje, mijenja ili stavlja izvan snage, posebno u svjetlu odgovarajućih odluka Vijeća sigurnosti.
2. Mjere iz članka 1. stavka 1. točke (b) i članka 2. preispituju se u redovitim vremenskim razmacima, a najmanje svakih 12 mjeseci. Na dotične osobe i subjekte prestaju se primjenjivati ako Vijeće, u skladu s postupkom iz članka 3. stavka 2., utvrdi da uvjeti za njihovu primjenu više nisu ispunjeni.
Članak 6.
Odluka 2012/237/ZVSP stavlja se izvan snage.
Članak 7.
Ova Odluka stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu 31. svibnja 2012.