EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2011/91/EU
af 13. december 2011
om angivelser af eller mærker til identifikation af et bestemt levnedsmiddelparti
(kodifikation)
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets direktiv 89/396/EØF af 14. juni 1989 om angivelser af eller mærker til identifikation af et bestemt levnedsmiddelparti (3) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (4). Direktivet bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.
(2)
Det indre marked indebærer, at varer, personer, tjenesteydelser og kapital sikres fri bevægelighed inden for et område uden indre grænser.
(3)
Handelen med levnedsmidler indtager en meget vigtig plads i forbindelse med det indre marked.
(4)
Angivelser til identifikation af et bestemt levnedsmiddelparti, opfylder behovet for at sikre bedre oplysning om varernes identitet. Sådanne angivelser er nyttige, såfremt levnedsmidlerne bliver genstand for en tvist eller frembyder en fare for forbrugernes sundhed.
(5)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000, om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler (5), omhandler ikke angivelser til identifikation af levnedsmiddelpartier.
(6)
På internationalt plan er der i almindelighed pligt til for færdigpakkede levnedsmidler at angive en reference vedrørende enten fremstillingen eller indpakningen af et bestemt levnedsmiddelparti. Unionen bør bidrage til udviklingen af den internationale samhandel.
(7)
Der bør derfor fastsættes generelle og horisontale regler, med henblik på forvaltningen af et fælles system til identifikation af levnedsmiddelpartier.
(8)
Systemets effektivitet afhænger af dets anvendelse på de forskellige distributionsstadier. Visse produkter og visse aktiviteter, navnlig aktiviteter i de første stadier af distributionen af landbrugsprodukter, bør dog undtages.
(9)
Der bør tages hensyn til den omstændighed, at visse levnedsmidler, såsom konsumis i portionspakninger, fortæres straks efter købet, hvilket gør det unødvendigt, at angivelsen af partiet findes direkte på den enkelte emballage. For disse produkter bør angivelsen af partiet derimod obligatorisk findes på gruppeemballagen.
(10)
Begrebet levnedsmiddelparti forudsætter, at flere salgsenheder af samme levnedsmiddel frembyder praktisk taget ens fremstillings-, tilvirknings- eller emballeringskarakteristika. Dette begreb bør derfor ikke anvendes på varer, der leveres i løs vægt, eller som på grund af deres individuelle eller heterogene karakter ikke kan anses for at udgøre en homogen mængde.
(11)
Mangfoldigheden af de anvendte identifikationsmetoder gør det mest hensigtsmæssigt, at det er erhvervsvirksomheden, der afgrænser levnedsmiddelpartiet og anbringer de dertil svarende angivelser eller mærker.
(12)
Hvis angivelserne skal opfylde det informationsbehov, for hvilket de anføres, bør de fremtræde klart og tydeligt som sådanne.
(13)
Datoen for mindste holdbarhed eller sidste anvendelsesdato, som omhandlet i direktiv 2000/13/EF, kan tjene som angivelse til identifikation af levnedsmiddelpartiet, såfremt dens anførelse er præcis
(14)
Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Dette direktiv vedrører oplysninger til identifikation af et bestemt levnedsmiddelparti.
2. I dette direktiv forstås ved »levnedsmiddelparti« en række salgsenheder af et levnedsmiddel, der er fremstillet, tilvirket eller emballeret under praktisk taget ens omstændigheder.
Artikel 2
1. Et levnedsmiddel må kun forhandles, hvis det ledsages af oplysninger, som nævnt i artikel 1, stk. 1.
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse:
a)
på landbrugsprodukter, der fra bedriftens område:
i)
sælges eller leveres til midlertidige oplagrings-, påfyldnings- eller emballeringssteder
ii)
transporteres til producentorganisationer, eller
iii)
afhentes med henblik på umiddelbart at indgå i en tilberednings- eller forarbejdningsproces
b)
når levnedsmidler på detailsalgsstedet ikke forefindes i færdigpakket stand, indpakkes på købers anmodning eller færdigpakkes med henblik på umiddelbart salg
c)
på emballager eller beholdere, hvis største yderflade har et flademål på under 10 cm2
d)
på konsumis i portionspakninger. Oplysninger til identifikation af partiet skal findes på gruppeemballagerne.
Artikel 3
Levnedsmiddelpartiet afgrænses i hvert enkelt tilfælde af den virksomhed, der har fremstillet, tilvirket eller emballeret det pågældende levnedsmiddel, eller af den i Unionen etablerede virksomhed, der først sælger dette.
Ansvaret for ordlyden og anbringelsen af de i artikel 1, stk. 1, omhandlede oplysninger påhviler en af disse virksomheder. Oplysningerne indledes med bogstavet »L«, bortset fra tilfælde, hvor de klart adskiller sig fra mærkningens oplysninger i øvrigt.
Artikel 4
Når der er tale om færdigpakkede levnedsmidler, skal de i artikel 1, stk. 1, omhandlede oplysninger og i givet fald bogstavet »L« være anbragt på emballagen eller på en hertil fastgjort etiket.
Når der er tale om ikke-færdigpakkede levnedsmidler, skal de i artikel 1, stk. 1, omhandlede oplysninger og i givet fald bogstavet »L« være anbragt på emballagen eller beholderen eller, hvis dette ikke er muligt, på de ledsagende handelsdokumenter.
Oplysningerne skal under alle omstændigheder være klart synlige, let læselige og må ikke kunne udslettes.
Artikel 5
Når datoen for mindsteholdbarhed eller sidste anvendelsesdato indgår i mærkningen, behøver levnedsmidlet ikke at være ledsaget af de i artikel 1, stk. 1, omhandlede oplysninger, såfremt denne dato er anført ukodet og mindst omfatter dag og måned i nævnte rækkefølge.
Artikel 6
Dette direktiv anvendes med forbehold af de angivelser, der er foreskrevet i særlige EU-forskrifter.
Kommissionen offentliggør og ajourfører listen over de pågældende bestemmelser.
Artikel 7
Direktiv 89/396/EØF som ændret ved de direktiver, der er nævnt i bilag I, del A, ophæves, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne.
Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag II.
Artikel 8
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 9
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 13. december 2011.
32011L0091
L 334/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
DIREKTIVA 2011/91/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 13. prosinca 2011.
o oznakama ili znakovima za određivanje serije u koju pripada hrana
(kodifikacija)
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon dostave nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Uredba Vijeća 89/396/EEZ od 14. lipnja 1989. o obilježjima ili oznakama pomoću kojih se identificira serija kojoj pripada hrana (3) nekoliko je puta značajno izmijenjena (4). Spomenutu je Direktivu radi jasnoće i racionalnosti potrebno kodificirati.
(2)
Unutarnje tržište obuhvaća područje bez unutarnjih granica u kojem je osigurano slobodno kretanje roba, osoba, usluga i kapitala.
(3)
Trgovina hranom zauzima značajno mjesto na unutarnjem tržištu.
(4)
Oznaka serije kojoj pripadaju prehrambeni proizvodi ispunjava potrebu za boljom informiranošću o identitetu proizvoda. Stoga je ona koristan izvor informacija kada je hrana predmet spora ili predstavljaju opasnost za zdravlje potrošača.
(5)
Direktiva 2000/13/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. ožujka 2000. o usklađivanju zakonodavstava država članica o označivanju, prezentiranju i oglašavanju hrane (5) ne sadrži odredbe o označavanju identiteta serija.
(6)
Na međunarodnoj razini postoji opća obveza za upućivanje na proizvodnu seriju ili seriju pakiranja zapakirane hrane. Dužnost je Unije da doprinese razvoju međunarodne trgovine.
(7)
Zbog toga je preporučljivo propisati opća i vodoravna pravila za upravljanje skupnim sustavom za identifikaciju serija.
(8)
Učinkovitost tog sustava ovisi o njegovoj primjeni u različitim fazama stavljanja na tržište. Bez obzira na to poželjno je isključiti određene proizvode i postupke, posebno one koje se odvijaju na početku distribucijske mreže za poljoprivredne proizvode.
(9)
Neophodno je uzeti u obzir činjenicu kako konzumacija određene hrane odmah po kupnji, poput sladoleda u pojedinačnim porcijama, znači da navođenje serije izravno na pojedinačnom pakiranju ne bi imalo nikakvu praktičnu svrhu. Međutim, u slučaju tih proizvoda trebalo bi biti obvezno da se serija navede na skupnom pakiranju.
(10)
Pojam serije znači da više prodajnih jedinica prehrambenog proizvoda ima skoro identične značajke proizvodnje, izrade ili pakiranja. Stoga taj pojam ne bi trebalo primjenjivati na proizvode u rasutom stanju ili proizvode, koje radi njihove posebnosti ili raznovrsnosti nije moguće smatrati dijelom homogene serije.
(11)
S obzirom na raznolikost metoda za identifikaciju koje se koriste, trgovac bi trebao odrediti seriju i pričvrstiti odgovarajuću oznaku ili znak.
(12)
S ciljem ispunjavanja zahtjeva za informiranje, koje joj je svrha, ta oznaka bi trebala biti jasno označena i prepoznatljiva kao takva.
(13)
Minimalni rok valjanosti ili datum „upotrebljivo do” može, u skladu s Direktivom 2000/13/EZ, služiti za identifikaciju serije, pod uvjetom da je točno naveden.
(14)
Ova Direktiva ne bi trebala dovoditi u pitanje obaveze država članica u pogledu rokova za prenošenje direktiva iz Priloga III. dijela B, u nacionalno pravo,
DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
Članak 1.
1. Ova se Direktiva odnosi na o oznake ili znakove za određivanje serije u koju pripada hrana.
2. Za potrebe ove Uredbe „serija” znači serija hrane, proizvedena, izrađena ili pakirana pod praktički istim uvjetima.
Članak 2.
1. Hrana ne smije se staviti na tržište ako se na njoj ne nalazi oznaka iz članka 1. stavaka 1.
2. Stavak 1. ne primjenjuje se:
(a)
na poljoprivredne proizvode, koji napuštaju poljoprivredno gospodarstvo, te se:
i.
prodaju ili dostavljaju na mjesta za privremeno skladištenje, pripremu ili pakiranje;
ii.
prijevoze do organizacija proizvođača; ili
iii.
prikupljaju za neposredno uključivanje u postupak pripreme ili sustav prerade;
(b)
kada se hrana ne zapakira u nijednoj točki prodaje do krajnjeg kupca, te se pakira na zahtjev kupca ili se pakira za neposrednu prodaju;
(c)
na pakiranja ili spremnike, čija najveća stranica ima površino, manju od 10 cm2;
(d)
na pojedinačne porcije sladoleda. Oznaka koja omogućuje identificiranje serije pojavljuje se na skupnom pakiranju.
Članak 3.
Seriju u svakom slučaju određuje proizvođač, izrađivač ili subjekt koji pakira predmetnu hranu, ili prvi prodavač s poslovnim nastanom u Uniji.
Oznaka iz članka 1. stavka 1. određuje se i pričvršćuje pod odgovornošću jednog od tih subjekata. Prethodi joj slovo „L” osim kada se jasno razlikuje od drugih oznaka na etiketi.
Članak 4.
Kod zapakirane hrane, oznaka navedena u članku 1. stavku 1. te, kada je to prikladno, slovo „L” pojavljuju se na predpakiranju ili na etiketi koja je na njega pričvršćena.
Kada se hrana ne zapakira, oznaka navedena u članku 1. stavku 1. te, kada je to prikladno, slovo „L” pojavljuju se na pakiranju ili spremniku ili, kada to nije slučaj, na odgovarajućoj trgovačkoj dokumentaciji.
U svim slučajevima pojavljuje se tako da je lako vidljiva, jasno čitljiva i neizbrisiva.
Članak 5.
Kada se na etiketi pojavljuje minimalni rok uporabe ili datum „upotrebljivo do”, oznaka iz članka 1. stavka 1. ne mora se nalaziti na prehrambenom proizvodu, pod uvjetom da se datum sastoji najmanje od nešifriranog zapisa datuma i mjeseca tim redoslijedom.
Članak 6.
Ova se Uredba primjenjuje ne dovodeći u pitanje oznake utvrđene određenim odredbama Unije.
Komisija objavljuje i ažurira popis predmetnih odredaba.
Članak 7.
Direktiva 89/396/EEZ, kako se izmjenjuje direktivama navedenima u Prilogu I. dijelu A stavlja se izvan snage, ne dovodeći u pitanje obveze država članica u vezi vremenskih rokova za prenošenje u nacionalno pravo direktiva određenih u Prilogu I. dijelu B.
Upućivanja na direktive stavljene izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Direktivu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu II.
Članak 8.
Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 9.
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 13. prosinca 2011.