EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 438/2010
af 19. maj 2010
om ændring af forordning (EF) nr. 998/2003 om dyresundhedsmæssige betingelser for ikke-kommerciel transport af selskabsdyr
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 2, og artikel 168, stk. 4, litra b),
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 998/2003 (3) fastsættes der dyresundhedsmæssige betingelser for ikke-kommerciel transport af selskabsdyr samt bestemmelser om kontrol i forbindelse hermed.
(2)
I artikel 5 i forordning (EF) nr. 998/2003 fastsættes bestemmelser for transport mellem medlemsstaterne af hunde, katte og fritter, som opført i bilag I, del A og B, til nævnte forordning. I henhold til artikel 5, stk. 1, litra a), i nævnte forordning skal disse selskabsdyr være identificeret ved hjælp af en elektronisk identifikationsanordning (transponder). I en overgangsperiode på otte år fra datoen for nævnte forordnings ikrafttræden betragtes disse selskabsdyr også som identificeret, hvis de bærer en letlæselig tatovering.
(3)
I henhold til artikel 4, stk. 1, og artikel 14 i forordning (EF) nr. 998/2003 skal ejeren eller den fysiske person, som på ejerens vegne har ansvaret for selskabsdyrene, såfremt transponderen ikke opfylder ISO-standard 11784 eller bilag A til ISO-standard 11785, ved enhver kontrol stille det nødvendige udstyr til aflæsning af transponderen til rådighed.
(4)
For at undgå unødvendige forstyrrelser, navnlig for så vidt angår transporten af selskabsdyr fra tredjelande, er det nødvendigt at præcisere henvisningerne til disse ISO-standarder, inden anvendelsen af transpondere bliver obligatorisk. På grund af disse henvisningers tekniske karakter bør de opføres i et bilag til forordning (EF) nr. 998/2003, og artikel 4 og 14 i nævnte forordning bør ændres i overensstemmelse hermed.
(5)
I henhold til artikel 5, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 998/2003 skal hunde, katte og fritter være ledsaget af et pas udfærdiget af en dyrlæge bemyndiget af den kompetente myndighed, hvori det attesteres, at der er foretaget vaccination mod rabies, som er gyldig, i overensstemmelse med anbefalingerne fra det laboratorium, der har fremstillet vaccinen, af det pågældende dyr med en inaktiveret vaccine mod rabies med mindst en antigen enhed pr. dosis (WHO-standard). Siden vedtagelsen af forordning (EF) nr. 998/2003 findes der nu også rekombinante vacciner til vaccination mod rabies.
(6)
For at tillade transport, navnlig fra tredjelande, af hunde, katte og fritter, der er vaccineret med rekombinante vacciner, bør det ligeledes fastsættes, at der ved anvendelsen af forordning (EF) nr. 998/2003 også gives tilladelse til brugen af disse vacciner i overensstemmelse med visse tekniske krav, der er fastsat i et bilag til nævnte forordning.
(7)
Hvis vaccinerne gives i en medlemsstat, bør der være udstedt en markedsføringstilladelse for dem i henhold til enten Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for veterinærlægemidler (4) eller Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 af 31. marts 2004 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur (5).
(8)
Hvis vaccinerne gives i et tredjeland, bør de opfylde de minimumsstandarder for sikkerhed, der er fastsat i det relevante kapitel i »Manual of Diagnostic Tests and Vaccines for Terrestrial Animals« fra Verdensorganisationen for Dyresundhed (OIE).
(9)
Endvidere bør der vedtages videnskabeligt baserede regler i lighed med dem, der er fastsat for rabies. Disse regler bør fastlægge forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger for transport af selskabsdyr, for så vidt angår andre sygdomme, der kan ramme disse dyr, såfremt disse forebyggende foranstaltninger står i rimeligt forhold til risikoen for at sprede disse sygdomme under transport.
(10)
I henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 998/2003 er indførslen af hunde og katte til Irland, Malta, Sverige og Det Forenede Kongerige betinget af overholdelse af supplerende krav på baggrund af den særlige situation i disse lande med hensyn til rabies. Denne bestemmelse gælder som en overgangsforanstaltning indtil den 30. juni 2010.
(11)
I overensstemmelse med disse supplerende krav skal hunde og katte, som indføres på disse medlemsstaters område, identificeres ved hjælp af en transponder, medmindre bestemmelsesmedlemsstaten også godkender identifikation af dyret ved hjælp af en letlæselig tatovering. Disse krav omfatter ligeledes obligatorisk antistoftitrering, inden disse selskabsdyr indføres på disse medlemsstaters område, for at bekræfte, at niveauet for beskyttende antistoffer mod rabies er tilstrækkeligt.
(12)
Kommissionen bør i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter for så vidt angår forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger vedrørende andre sygdomme end rabies samt ændringer af tekniske krav til identifikation af dyr og til rabiesvaccination som omhandlet i bilagene, der er indsat i forordning (EF) nr. 998/2003 i medfør af nærværende forordning. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau.
(13)
I artikel 8 i forordning (EF) nr. 998/2003 fastsættes betingelser for transport af hunde, katte og fritter fra tredjelande afhængigt af den aktuelle rabiessituation i oprindelsestredjelandet og i bestemmelsesmedlemsstaten.
(14)
I henhold til artikel 8, stk. 1, litra a), nr. ii), i forordning (EF) nr. 998/2003 skal selskabsdyr, hvis de indføres fra visse tredjelande til Irland, Malta, Sverige og Det Forenede Kongerige, opfylde de supplerende krav i artikel 6 i nævnte forordning. Disse tredjelande er opført i bilag II, del B, afdeling 2, og del C, til nævnte forordning.
(15)
I henhold til artikel 8, stk. 1, litra b), nr. ii), i forordning (EF) nr. 998/2003 skal selskabsdyr, hvis de indføres fra andre tredjelande, anbringes i karantæne, medmindre det efter deres indførsel til Unionen er sikret, at de opfylder kravene i artikel 6 i nævnte forordning.
(16)
I henhold til artikel 16 i forordning (EF) nr. 998/2003 kan Finland, Irland, Malta, Sverige og Det Forenede Kongerige, for så vidt angår ekinokoksygdommen, og Irland, Malta og Det Forenede Kongerige, for så vidt angår flåter, gøre indførslen af selskabsdyr på deres område betinget af, at de særlige regler, der var gældende på datoen for nævnte forordnings ikrafttræden, er blevet overholdt. Denne bestemmelse gælder som en overgangsforanstaltning indtil den 30. juni 2010.
(17)
I henhold til artikel 23 i forordning (EF) nr. 998/2003 skal Kommissionen efter udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) om nødvendigheden af at opretholde den serologiske test forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport, som bygger på de indhøstede erfaringer og på en evaluering af risikoen, ledsaget af relevante forslag med hensyn til den ordning, der skal finde anvendelse fra den 1. juli 2010, for så vidt angår artikel 6, 8 og 16 i nævnte forordning.
(18)
For at kunne fastlægge denne ordning gennemførte Kommissionen en konsekvensanalyse på grundlag af forskellige nyere høringer og Kommissionens rapport i overensstemmelse med artikel 23 i forordning (EF) nr. 998/2003, som blev vedtaget den 8. oktober 2007, og tog hensyn til EFSA's anbefalinger.
(19)
EFSA vedtog den 11. december 2006 en udtalelse om vurdering af risikoen for indslæbning af rabies i Det Forenede Kongerige, Irland, Sverige og Malta ved afskaffelse af den serologiske test til måling af beskyttende antistoffer mod rabies (6).
(20)
På grundlag af data fra 2005 konstaterede EFSA, at visse medlemsstater har en ikke ubetydelig prævalens af rabies hos selskabsdyr. EFSA anbefalede endvidere, at der gennemføres risikobegrænsende foranstaltninger med hensyn til transport af selskabsdyr fra lande med en ikke ubetydelig prævalens af rabies hos selskabsdyr.
(21)
I disse medlemsstater er der først og fremmest tale om sylvatisk rabies. Undersøgelser i marken har vist, at med udryddelsen af sylvatisk rabies efter intensive programmer for oral vaccination af vildtlevende dyr falder antallet af sygdomstilfælde hos husdyr.
(22)
Fællesskabet har godkendt en række programmer for udryddelse, bekæmpelse og overvågning af rabies i disse medlemsstater i henhold til artikel 24, stk. 5, i Rådets beslutning 90/424/EØF af 26. juni 1990 om visse udgifter på veterinærområdet (7). Kommissionen regner med at stoppe EU-støtten til nationale programmer på disse medlemsstaters område ved udgangen af 2011.
(23)
På baggrund af EFSA's udtalelse af 11. december 2006 og de fællesskabsstøttede programmer for udryddelse af rabies i visse medlemsstater bør overgangsforanstaltningerne i artikel 6 i forordning (EF) nr. 998/2003 forlænges indtil den 31. december 2011.
(24)
EFSA vedtog den 18. januar 2007 en udtalelse om vurdering af risikoen for indslæbning af ekinokoksygdommen i Det Forenede Kongerige, Irland, Sverige, Malta og Finland ved ophævelse af de nationale bestemmelser (8).
(25)
EFSA vedtog den 8. marts 2007 en udtalelse om vurdering af risikoen for indslæbning af flåter i Det Forenede Kongerige, Irland og Malta ved ophævelse af de nationale bestemmelser (9).
(26)
Disse udtalelser viser, at EFSA på grundlag af de foreliggende oplysninger ikke kunne slutte, at de fem medlemsstater, der anvender overgangsforanstaltninger, har en speciel status med hensyn til visse flåter og bændelormen Echinococcus multilocularis, eller kvantificere risikoen for indslæbning af patogener gennem ikke-kommerciel transport af selskabsdyr.
(27)
For at sikre konsistens med hensyn til overgangsforanstaltningerne bør overgangsforanstaltningen i artikel 16 i forordning (EF) nr. 998/2003 forlænges indtil den 31. december 2011.
(28)
Forordning (EF) nr. 998/2003 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 998/2003 foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 4, stk. 1, andet afsnit, affattes således:
»I det tilfælde, der omhandles i første afsnit, litra b), skal ejeren eller den fysiske person, som på ejerens vegne har ansvaret for selskabsdyrene, såfremt transponderen ikke opfylder de krav, der er fastsat i bilag Ia, ved enhver kontrol stille det nødvendige udstyr til aflæsning af transponderen til rådighed.«
2)
I artikel 5, stk. 1, foretages følgende ændringer:
a)
Litra b) affattes således:
»b)
ledsaget af et pas udfærdiget af en dyrlæge bemyndiget af den kompetente myndighed, hvori det attesteres, at:
i)
der er foretaget gyldig rabiesvaccination af det pågældende dyr i henhold til bilag Ib
ii)
der om nødvendigt er truffet forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger vedrørende andre sygdomme, for så vidt angår det pågældende dyr.«
b)
Følgende afsnit tilføjes:
»For at sikre bekæmpelse af andre sygdomme end rabies, der risikerer at spredes under transport af selskabsdyr, kan Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 19b og på de i artikel 19c og 19d fastsatte betingelser vedtage forebyggende sundhedsmæssige foranstaltninger som omhandlet i første afsnit, litra b), nr. ii). Disse foranstaltninger skal være videnskabeligt begrundede og stå i rimeligt forhold til risikoen for at sprede disse sygdomme under transport.«
3)
I artikel 6, stk. 1, første afsnit, affattes indledningen og første led således:
»1. Indtil den 31. december 2011 er indførslen af selskabsdyr, der er opført i bilag I, del A, på Irlands, Maltas, Sveriges og Det Forenede Kongeriges område betinget af, at følgende krav er overholdt:
-
de skal være identificeret i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, første afsnit, litra b), medmindre bestemmelsesmedlemsstaten indtil udløbet af den otteårige overgangsperiode, jf. artikel 4, stk. 1, også godkender identifikation i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, første afsnit, litra a), og«.
4)
I artikel 8, stk. 1, foretages følgende ændringer:
a)
I litra a) affattes nr. ii) således:
»ii)
indtil den 31. december 2011 til en af de medlemsstater, der er nævnt i bilag II, del A, enten direkte eller efter transit gennem et af de områder, der er nævnt i bilag II, del B, opfylde kravene i artikel 6«.
b)
I litra b) affattes nr. ii) således:
»ii)
indtil den 31. december 2011 til en af de medlemsstater, der er nævnt i bilag II, del A, enten direkte eller efter transit gennem et af de områder, der er nævnt i bilag II, del B, anbringes i karantæne, medmindre det efter deres indførsel til Unionen er sikret, at de opfylder kravene i artikel 6.«
5)
Artikel 14, stk. 2, affattes således:
»I det tilfælde, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, første afsnit, litra b), skal ejeren eller den fysiske person, som på ejerens vegne har ansvaret for selskabsdyrene, såfremt transponderen ikke opfylder de krav, der er fastsat i bilag Ia, ved enhver kontrol stille det nødvendige udstyr til aflæsning af transponderen til rådighed.«
6)
Artikel 16 affattes således:
»Artikel 16
Indtil den 31. december 2011 kan Finland, Irland, Malta, Sverige og Det Forenede Kongerige, for så vidt angår ekinokoksygdommen, og Irland, Malta og Det Forenede Kongerige, for så vidt angår flåter, gøre indførslen af selskabsdyr på deres område betinget af, at de særlige regler, der var gældende på datoen for denne forordnings ikrafttræden, er blevet overholdt.«
7)
Følgende artikler indsættes:
»Artikel 19a
1. Kommissionen kan for at tage hensyn til den tekniske udvikling ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 19b og med forbehold af betingelserne i artikel 19c og 19d vedtage ændringer af de tekniske krav til identifikationen, der er fastsat i bilag Ia.
2. Kommissionen kan for at tage hensyn til den videnskabelige og tekniske udvikling vedrørende rabiesvaccinationer ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 19b og med forbehold af betingelserne i artikel 19c og 19d vedtage ændringer af de tekniske krav til rabiesvaccination, der er fastsat i bilag Ib.
3. Når Kommissionen vedtager sådanne delegerede retsakter, handler den i overensstemmelse med denne forordnings bestemmelser.
Artikel 19b
1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1, og artikel 19a, i en periode på fem år fra den 18. juni 2010. Kommissionen aflægger rapport vedrørende de delegerede beføjelser senest seks måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges automatisk for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet tilbagekalder delegationen i henhold til artikel 19c.
2. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
3. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter med forbehold af betingelserne i artikel 19c og 19d.
Artikel 19c
1. Den i artikel 5, stk. 1, og artikel 19a omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Den institution, der har indledt en intern procedure med henblik på at afgøre, om delegationen af beføjelser skal tilbagekaldes, bestræber sig på at give den anden institution og Kommissionen meddelelse herom i rimelig tid, inden den endelig afgørelse træffes, og angiver samtidig, hvilke delegerede beføjelser der kunne være genstand for tilbagekaldelse, samt den mulige begrundelse herfor.
3. Afgørelsen om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning øjeblikkeligt eller på et senere tidspunkt, der præciseres i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft. Den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 19d
1. Europa-Parlamentet eller Rådet kan gøre indsigelse mod en delegeret retsakt inden for en frist på to måneder fra meddelelsen.
Fristen forlænges med to måneder på initiativ af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Har hverken Europa-Parlamentet eller Rådet ved udløbet af denne frist gjort indsigelse mod den delegerede retsakt, offentliggøres den i Den Europæiske Unions Tidende og træder i kraft på den dato, der er fastsat heri.
Den delegerede retsakt kan offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende og træde i kraft inden fristens udløb, hvis både Europa-Parlamentet og Rådet har meddelt Kommissionen, at de ikke agter at gøre indsigelse.
3. Gør Europa-Parlamentet eller Rådet indsigelse mod en delegeret retsakt, træder den ikke i kraft. Den institution, der gør indsigelse mod den delegerede retsakt, anfører begrundelsen herfor.«
8)
Bilag Ia og Ib, som affattet i bilaget til nærværende forordning, indsættes.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 19. maj 2010.
32010R0438
L 132/3
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA (EU) br. 438/2010 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 19. svibnja 2010.
o izmjeni Uredbe (EZ) br. 998/2003 o zahtjevima zdravlja životinja koji se primjenjuju na nekomercijalno kretanje kućnih ljubimaca
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 2. i članak 168. stavak 4. točku (b),
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
nakon savjetovanja s Odborom regija,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Uredbom (EZ) br. 998/2003 Europskog parlamenta i Vijeća (3) utvrđuju su zahtjevi zdravlja životinja koji se primjenjuju na nekomercijalno kretanje kućnih ljubimaca i pravila koja se primjenjuju na nadzor nad takvim kretanjem.
(2)
Člankom 5. Uredbe (EZ) br. 998/2003 utvrđuju se odredbe koje se primjenjuju na kretanje između država članica pasa, mačaka i pitomih vretica iz dijelova A i B njezinog Priloga I. U skladu s člankom 5. stavkom 1. točkom (a) te Uredbe, te je životinje potrebno označiti elektronskim sustavom identifikacije (transponderom). Tijekom osmogodišnjeg prijelaznog razdoblja od datuma stupanja na snagu te Uredbe, ti se kućni ljubimci smatraju označenima i ako imaju jasno čitljivu tetovažu.
(3)
Člankom 4. stavkom 1. i člankom 14. Uredbe (EZ) br. 998/2003 utvrđuje se da ako transponder nije sukladan normi ISO 11784 ili s Prilogom A normi ISO 11785, vlasnik ili fizička osoba odgovorna za kućnog ljubimca u ime vlasnika dužni su osigurati sredstvo potrebno za očitavanje transpondera u trenutku pregleda.
(4)
Kako bi se izbjegle nepotrebne smetnje, posebno u vezi s kretanjem kućnih ljubimaca iz trećih zemalja, potrebno je detaljnije utvrditi upute na te ISO norme prije uvođenja obvezne uporabe transpondera. Uslijed njihove tehničke prirode, primjereno je uključiti te upute u Prilog Uredbi (EZ) br. 998/2003 i u skladu s tim izmijeniti članke 4. i 14. te Uredbe.
(5)
Nadalje, člankom 5. stavkom 1. točkom (b) Uredbe (EZ) br. 998/2003 utvrđuje se da psi, mačke i pitome vretice moraju imati putovnicu koju izdaje veterinar kojega je ovlastilo nadležno tijelo, u kojoj se potvrđuje da je odnosna životinja valjano cijepljena protiv bjesnoće u skladu s preporukama proizvodnog laboratorija, i to inaktiviranim cjepivom protiv bjesnoće s barem jednom antigenskom jedinicom po dozi (norma WHO-a). Od donošenja Uredbe (EZ) br. 998/2003 za cijepljenje su protiv bjesnoće postala dostupna i rekombinantna cjepiva.
(6)
Kako bi se omogućilo kretanje pasa, mačaka i pitomih vretica cijepljenih rekombinantnim cjepivom, posebno iz trećih zemalja, potrebno je donijeti odredbu kojom bi se u smislu Uredbe (EZ) br. 998/2003 odobrila uporaba takvih cjepiva u skladu s određenim tehničkim zahtjevima utvrđenim u Prilogu toj Uredbi.
(7)
Cjepiva koja se upotrebljavaju u državama članicama trebala bi imati odobrenje za stavljanje na tržište u skladu s Direktivom 2001/82/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o veterinarsko-medicinskim proizvodima (4) ili Uredbom (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o utvrđivanju postupaka Zajednice za odobravanje primjene i postupaka nadzora nad primjenom lijekova koji se rabe u humanoj i veterinarskoj medicini te uspostavi Europske agencije za lijekove (5).
(8)
Cjepiva koja se upotrebljavaju u trećoj zemlji moraju ispunjavati minimalne sigurnosne standarde, kako su utvrđeni u odgovarajućem poglavlju Priručnika za dijagnostička ispitivanja i cjepiva za kopnene životinje Svjetske organizacije za zdravlje životinja (OIE).
(9)
Nadalje, trebalo bi donijeti znanstveno utemeljena pravila slična onima koja su utvrđena za bjesnoću. Tim bi se pravilima trebale utvrditi preventivne zdravstvene mjere za kretanje kućnih ljubimaca u pogledu drugih bolesti tih životinja ako su te preventivne mjere razmjerne riziku širenja tih bolesti zbog odnosnog kretanja.
(10)
Člankom 6. Uredbe (EZ) br. 998/2003 utvrđuje se da se na ulaz pasa i mačaka u Irsku, Maltu, Švedsku i Ujedinjenu Kraljevinu primjenjuju dodatni zahtjevi s obzirom na posebno stanje u tim državama članicama u vezi s bjesnoćom. Ta se odredba primjenjuje kao prijelazna mjera do 30. lipnja 2010.
(11)
U skladu s tim dodatnim zahtjevima, psi i mačke koji se unose na državna područja tih država članica moraju biti označeni transponderom osim ako država članica odredišta također dopušta da se životinja može identificirati putem jasno čitljive tetovaže. Nadalje, ti zahtjevi predviđaju obveznu titraciju protutijela prije unosa tih kućnih ljubimaca na državna područja tih država članica kako bi se potvrdila zaštitna razina protutijela bjesnoće.
(12)
Komisiju bi trebalo ovlastiti za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije u vezi s preventivnim zdravstvenim mjerama za bolesti osim bjesnoće, te izmjena tehničkih zahtjeva za označivanje životinja i cijepljenje protiv bjesnoće kako je utvrđeno u prilozima koji su dodani Uredbi (EZ) br. 998/2003 u skladu s ovom Uredbom. Od posebne je važnosti da se Komisija u okviru pripremnih radova provodi primjereno savjetovanje, uključujući savjetovanje sa stručnjacima.
(13)
Člankom 8. Uredbe (EZ) br. 998/2003 utvrđuju se uvjeti za kretanje pasa, mačaka i pitomih vretica iz trećih zemalja ovisno o prevladavajućem stanju u pogledu bjesnoće u trećoj zemlji podrijetla i državi članici odredišta.
(14)
Člankom 8. stavkom 1. točkom (a) podtočkom ii. Uredbe (EZ) br. 998/2003 utvrđuje se da se u slučajevima kretanja kućnih ljubimaca iz određenih trećih zemalja u Irsku, Maltu, Švedsku i Ujedinjenu Kraljevinu primjenjuju dodatni zahtjevi iz članka 6. te Uredbe. Te treće zemlje navedene su u odjeljku 2. dijela B i u dijelu C Priloga II. toj Uredbi.
(15)
Člankom 8. stavkom 1. točkom (b) podtočkom ii. Uredbe (EZ) br. 998/2003 utvrđuje se da se u slučajevima kretanja kućnih ljubimaca iz drugih trećih zemalja te životinje moraju staviti u karantenu ako se nakon unosa u Uniju ne usklade sa zahtjevima članka 6. te Uredbe.
(16)
Nadalje, člankom 16. Uredbe (EZ) br. 998/2003 utvrđuje se da Finska, Irska, Malta, Švedska i Ujedinjena Kraljevina u pogledu ehinokokoze, te Irska, Malta i Ujedinjena Kraljevina u pogledu krpelja mogu zahtijevati da prilikom unosa kućnih ljubimaca na njihova državna područja te životinje ispunjavaju posebna pravila koja se primjenjuju od datuma stupanja na snagu te Uredbe. Ta se odredba primjenjuje kao prijelazna mjera do 30. lipnja 2010.
(17)
Člankom 23. Uredbe (EZ) br. 998/2003 utvrđuje se da je Komisija nakon primitka mišljenja Europske agencije za sigurnost hrane (EFSA) o potrebi održanja seroloških ispitivanja te na temelju stečenog iskustva i procjene rizika, dužna dostaviti Europskom parlamentu i Vijeću izvješće, zajedno s primjerenim prijedlozima za utvrđivanje režima koji se mora primjenjivati s učinkom od 1. srpnja 2010. za članke 6., 8. i 16. te Uredbe.
(18)
Kako bi utvrdila taj režim, Komisija je izvršila procjenu učinaka na temelju različitih nedavnih savjetovanja i na temelju izvješća Komisije donesenog 8. listopada 2007. u vezi s člankom 23. Uredbe (EZ) br. 998/2003 te je uzela u obzir preporuke EFSA-e.
(19)
Dana 11. prosinca 2006. EFSA je usvojila mišljenje pod naslovom „Procjena rizika od unošenja bjesnoće u Ujedinjenu Kraljevinu, Irsku, Švedsku i Maltu kao posljedica prekida uporabe seroloških ispitivanja za mjerenje zaštitnih protutijela bjesnoće” (6).
(20)
Na temelju podataka iz 2005. EFSA je utvrdila da u određenim državama članicama prisutnost bjesnoće kod kućnih ljubimaca nije zanemariva. Nadalje, EFSA je preporučila provedbu mjera za smanjenje rizika u vezi s kretanjem kućnih ljubimaca iz država u kojima prisutnost bjesnoće kod kućnih ljubimaca nije zanemariva.
(21)
Bjesnoća je u tim državama članicama uglavnom prisutna u silvatičnom obliku. Dokazi s terena ukazuju na to da se uklanjanjem bjesnoće u silvatičnom obliku, što je rezultat intenzivnog programa oralnog cijepljenja divljih životinja, pojava bolesti kod domaćih životinja smanjuje.
(22)
Zajednica je odobrila niz programa za iskorjenjivanje, kontrolu i nadzor nad bjesnoćom u tim državama članicama u skladu s člankom 24. stavkom 5. Odluke Vijeća 90/424/EEZ od 26. lipnja 1990. o troškovima u području veterinarstva (7). Komisija predviđa prestanak potpore EU-a nacionalnim programima u državnim područjima tih država članica do kraja 2011.
(23)
S obzirom na mišljenje EFSA-e od 11. prosinca 2006. i programe za koje se dodjeljuje potpora Zajednice za iskorjenjivanje bjesnoće u određenim državama članicama, trebalo bi produljiti valjanost prijelazne mjere iz članka 6. Uredbe (EZ) br. 998/2003 do 31. prosinca 2011.
(24)
Dana 18. siječnja 2007. EFSA je donijela mišljenje pod naslovom „Procjena rizika od unošenja ehinokokoze u Ujedinjenu Kraljevinu, Irsku, Švedsku, Maltu i Finsku kao posljedica prestanka primjene nacionalnih pravila” (8).
(25)
Dana 8. ožujka 2007. EFSA je donije mišljenje pod naslovom „Procjena rizika od unošenja krpelji u Ujedinjenu Kraljevinu, Irsku i Maltu kao posljedica prestanka primjene nacionalnih pravila” (9).
(26)
Ta mišljenja ukazuju na činjenicu da na temelju raspoloživih podataka EFSA nije bila u stanju dokazati posebno stanje država članica koje primjenjuju prijelazne mjere u vezi s određenim krpeljima i trakavicom Echinococcus multilocularis te količinski odrediti rizik od unošenja patogena nekomercijalnim kretanjem kućnih ljubimaca.
(27)
Kako bi se osigurala dosljednost prijelaznih mjera, primjereno je produljiti primjenu prijelazne mjere iz članka 16. Uredbe (EZ) br. 998/200 do 31. prosinca 2011.
(28)
Uredbu (EZ) br. 998/2003 bi stoga trebalo u na odgovarajući način izmijeniti,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Uredba (EZ) br. 998/2003 mijenja se kako slijedi:
1.
U članku 4. stavku 1., drugi podstavak zamjenjuje se sljedećim:
„U slučaju iz točke (b) prvoga podstavka, ako transponder ne ispunjava zahtjeve iz Priloga I.a, vlasnik ili fizička osoba odgovorna za kućnog ljubimca u ime vlasnika dužni su osigurati sredstvo potrebno za očitavanje transpondera u trenutku pregleda.”
2.
Članak 5. stavak 1. mijenja se kako slijedi:
(a)
točka (b) zamjenjuje se sljedećim:
„(b)
mora pratiti putovnica koju izdaje veterinar kojega je ovlastilo nadležno tijelo, a kojom se potvrđuje:
i.
da je odnosna životinja valjano cijepljena protiv bjesnoće u skladu s Prilogom I.b,
ii.
da su, prema potrebi, na odnosnoj životinji izvršene preventivne zdravstvene mjere u pogledu drugih bolesti.”;
(b)
Dodaje se sljedeći podstavak:
„Kako bi se osigurala kontrola bolesti osim bjesnoće, koje se mogu širiti zbog kretanja kućnih ljubimaca, Komisija može putem delegiranih akata u skladu s člankom 19.b i podložno uvjetima iz članaka 19.c i 19.d donijeti preventivne zdravstvene mjere iz točke (b) podtočke ii. prvoga podstavka. Te mjere moraju biti znanstveno utemeljene i razmjerne riziku od širenja tih bolesti zbog odnosnog kretanja.”
3.
U prvome podstavku članka 6. stavka 1., uvodni dio i prva alineja zamjenjuju se sljedećim:
„1. Do 31. prosinca 2011. na unos kućnih ljubimaca iz dijela A Priloga I. na državna područja Irske, Malte, Švedske i Ujedinjene Kraljevine primjenjuju se sljedeći zahtjevi:
-
životinje se moraju označiti u skladu s točkom (b) prvoga podstavka članka 4. stavka 1., osim ako do kraja osmogodišnjeg prijelaznog razdoblja iz članka 4. stavka 1. država članica odredišta također ne dopusti označivanje u skladu s točkom (a) prvoga podstavka članka 4. stavka 1., i”.
4.
Članak 8. stavak 1. mijenja se kako slijedi:
(a)
u točki (a), podtočka ii. zamjenjuje se sljedećim:
„ii.
do 31. prosinca 2011., u jednu od država članica iz dijela A Priloga II. izravno ili nakon provoza kroz jedno od državnih područja iz dijela B Priloga II., moraju ispunjavati zahtjeve iz članka 6.”;
(b)
u točki (b), podtočka ii. zamjenjuje se sljedećim:
„ii.
do 31. prosinca 2011. u jednu od država članica iz dijela A Priloga II. izravno ili nakon provoza kroz jedno od državnih područja iz dijela B Priloga II., moraju se staviti u karantenu osim ako se nakon unosa u Uniju ne usklade sa zahtjevima iz članka 6.”
5.
U članku 14., drugi stavak zamjenjuje se sljedećim:
„U slučaju iz točke (b) prvog podstavka članka 4. stavka 1., ako transponder ne ispunjava zahtjeve iz Priloga I.a, vlasnik ili fizička osoba odgovorna za kućnog ljubimca u ime vlasnika dužni su osigurati sredstvo potrebno za očitavanje transpondera u trenutku pregleda.”
6.
Članak 16. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 16.
Do 31. prosinca 2011. Finska, Irska, Malta, Švedska i Ujedinjena Kraljevina, u pogledu ehinokokoze, te Irska, Malta i Ujedinjena Kraljevina, u pogledu krpelja, mogu zahtijevati da prilikom unosa kućnih ljubimaca na njihova državna područja te životinje ispunjavaju posebna pravila koja se primjenjuju od datuma stupanja na snagu ove Uredbe.”
7.
Dodaju se sljedeći članci:
„Članak 19.a
1. Kako bi uzela u obzir tehnički napredak, Komisija može putem delegiranih akata u skladu s člankom 19.b i u uvjetima iz članaka 19.c i 19.d usvojiti izmjene tehničkih zahtjeva za označivanje, kako je utvrđeno u Prilogu I.a.
2. Kako bi uzela u obzir znanstveni i tehnički napredak u vezi s cijepljenjem protiv bjesnoće, Komisija može putem delegiranih akata u skladu s člankom 19.b i u uvjetima iz članaka 19.c i 19.d usvojiti izmjene tehničkih zahtjeva za cijepljenje protiv bjesnoće, kako je utvrđeno u Prilogu I.b.
3. Prilikom donošenja tih delegiranih akata Komisija je dužna postupati u skladu s odredbama ove Uredbe.
Članak 19.b
1. Komisiji se dodjeljuju ovlasti za donošenje delegiranih akata iz članka 5. stavka 1. i članka 19.a na razdoblje od 5 godina s početkom od 18. lipnja 2010. Komisija je dužna izraditi izvješće o delegiranim ovlastima najkasnije 6 mjeseci prije kraja petogodišnjeg razdoblja. Delegirane se ovlasti automatski produljuju na razdoblja jednakog trajanja, osim ako ih Europski parlament ili Vijeće ne opozovu u skladu s člankom 19.c.
2. Odmah po donošenju delegiranog akta Komisija o tome istodobno obavješćuje Europski parlament i Vijeće.
3. Ovlasti za donošenje delegiranih akata dodjeljuju se Komisiji pod uvjetima iz članaka 19.c i 19.d.
Članak 19.c
1. Europski parlament ili Vijeće mogu opozvati u bilo kojem trenutku delegirane ovlasti iz članka 5. stavka 1. i članka 19.a.
2. Tijelo koje pokrene unutarnji postupak odlučivanja o mogućem opozivu delegiranih ovlasti dužno je o tome obavijestiti drugo tijelo i Komisiju, i to u razumnome roku prije donošenja konačne odluke, navodeći delegirane ovlasti do čijega opoziva može doći i moguće razloge opoziva.
3. Odlukom o opozivu prestaju vrijediti delegirane ovlasti navedene u toj odluci. Ona stupa na snagu odmah ili na kasniji datum koji je u njoj naveden. Ona ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već stupili na snagu. Ona se objavljuje u Službenom listu Europske unije.
Članak 19.d
1. Europski parlament ili Vijeće mogu uložiti prigovor protiv delegiranog akta u roku od dva mjeseca od datuma obavijesti.
Na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća taj se rok može produljiti za dva mjeseca.
2. Ako po isteku tog roka Europski parlament ili Vijeće nisu uložili prigovor protiv delegiranog akta, on se objavljuje u Službenom listu Europske unije i stupa na snagu na datum naveden u samom aktu.
Delegirani akt može se objaviti u Službenom listu Europske unije i stupiti na snagu prije isteka tog roka ako su i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju o svojoj namjeri da neće uložiti prigovor.
3. Ako Europski parlament ili Vijeće ulože prigovor protiv delegiranog akta, on ne stupa na snagu. Institucija koja je uložila prigovor dužna je navesti razloge prigovora protiv delegiranog akta.”;
8.
Dodaju se prilozi I.a i I.b, kako je utvrđeno u Prilogu ovoj Uredbi.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 19. svibnja 2010.