EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 305/2011
af 9. marts 2011
om fastlæggelse af harmoniserede betingelser for markedsføring af byggevarer og om ophævelse af Rådets direktiv 89/106/EØF
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Medlemsstaternes regler kræver, at bygværker konstrueres og udføres på en sådan måde, at menneskers, husdyrs eller ejendoms sikkerhed ikke bringes i fare, og at miljøet ikke skades.
(2)
Disse regler har direkte betydning for kravene til byggevarer. Disse krav kommer derfor til udtryk i nationale produktstandarder, nationale tekniske godkendelser og andre nationale tekniske specifikationer og bestemmelser vedrørende byggevarer. Som følge af disse kravs forskelligartethed hæmmer de samhandelen inden for Unionen.
(3)
Denne forordning bør ikke berøre medlemsstaternes ret til at fastsætte de krav, de finder nødvendige for at sikre beskyttelsen af sundhed, miljø og arbejdstagere, når byggevarerne anvendes.
(4)
Medlemsstaterne har introduceret bestemmelser, herunder krav, som ikke alene vedrører sikkerhed i forbindelse med byggeri og andre bygværker, men også sundhed, holdbarhed, energibesparelser, miljøbeskyttelse, økonomiske aspekter og andre aspekter, der er af betydning for almenvellet. Love, administrative bestemmelser eller retspraksis vedrørende bygværker, der er fastlagt enten i Unionen eller i medlemsstaterne, kan påvirke kravene til byggevarer. Da de sandsynligvis påvirker det indre markeds funktion tilsvarende, bør sådanne love, administrative bestemmelser eller sådan retspraksis tages op som »bestemmelser« i forbindelse med denne forordning.
(5)
Når det er relevant, fastsættes det ved bestemmelser vedrørende en byggevares tilsigtede anvendelse eller anvendelser i en medlemsstat med henblik på opfyldelse af de grundlæggende krav til bygværker, hvilke væsentlige egenskaber der skal deklareres en ydeevne for. Med henblik på at undgå tomme ydeevnedeklarationer bør der deklareres mindst en af de væsentlige egenskaber for byggevaren, som er relevante for den eller de deklarerede anvendelser.
(6)
Formålet med Rådets direktiv 89/106/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om byggevarer (3) var at fjerne tekniske handelshindringer for byggevarer for at fremme den frie bevægelighed i det indre marked.
(7)
For at opfylde dette mål, indeholdt direktiv 89/106/EØF bestemmelser om etablering af harmoniserede standarder for byggevarer og om tildeling af europæiske tekniske godkendelser.
(8)
Direktiv 89/106/EØF bør erstattes for at forenkle og tydeliggøre de nuværende rammer og forbedre de eksisterende foranstaltningers gennemskuelighed og effektivitet.
(9)
Denne forordning bør tage hensyn til de horisontale retlige rammer for markedsføring af produkter i det indre marked, fastlagt ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 af 9. juli 2008 om kravene til akkreditering og markedsovervågning i forbindelse med markedsføring af produkter (4) og ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 768/2008/EF af 9. juli 2008 om fælles rammer for markedsføring af produkter (5).
(10)
Fjernelsen af tekniske handelshindringer på byggeområdet kan kun opnås ved etablering af harmoniserede tekniske specifikationer for vurdering af byggevarers ydeevne.
(11)
Disse harmoniserede tekniske specifikationer bør omfatte prøvning, beregning og andre midler defineret i harmoniserede standarder og europæiske vurderingsdokumenter (European Assessment Documents) med henblik på vurdering af ydeevne med hensyn til byggevarers væsentlige egenskaber.
(12)
De metoder, der anvendes af medlemsstaterne i deres krav til bygværker, samt andre nationale regler med hensyn til byggevarers væsentlige egenskaber, bør være i overensstemmelse med harmoniserede tekniske specifikationer.
(13)
Hvor det er hensigtsmæssigt, bør der i forbindelse med byggevarernes væsentlige egenskaber tilskyndes til anvendelsen af ydeevneklasser i harmoniserede standarder, således at der tages hensyn til forskellige niveauer af grundlæggende krav til bygværker for visse bygværker og til forskelle i klima, geologi og geografi og i andre fremherskende forhold i medlemsstaterne. På grundlag af et revideret mandat bør de europæiske standardiseringsorganer have ret til at fastlægge sådanne klasser, hvis Kommissionen ikke allerede har fastlagt dem.
(14)
Når den tilsigtede anvendelse forudsætter grænseniveauer for så vidt angår en væsentlig egenskab, som skal opfyldes af byggevarer i medlemsstaterne, bør disse niveauer fastsættes i de harmoniserede tekniske specifikationer.
(15)
Ved vurderingen af en byggevares ydeevne bør der også tages hensyn til de sundheds- og sikkerhedsmæssige aspekter af dens brug i hele dens livscyklus.
(16)
De grænseniveauer, som Kommissionens fastsætter i medfør af denne forordning, bør være alment anerkendte værdier for den pågældende byggevares væsentlige egenskaber i forhold til medlemsstaternes bestemmelser og bør sikre et højt beskyttelsesniveau, jf. artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).
(17)
Grænseniveauer kan være af teknisk eller lovgivningsmæssig karakter og kan gælde for én eller flere egenskaber.
(18)
Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) og Den Europæiske Komité for Elektroteknisk Standardisering (Cenelec) anerkendes som kompetente organisationer til vedtagelse af harmoniserede standarder i overensstemmelse med de generelle retningslinjer for samarbejdet mellem Kommissionen og disse to organisationer, der blev undertegnet den 28. marts 2003. Fabrikanterne bør anvende disse harmoniserede standarder, når referencerne til dem er blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, og efter de kriterier, der er fastlagt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester (6). Når der er opnået tilstrækkelig teknisk og videnskabelig ekspertise vedrørende alle de relevante aspekter, bør anvendelsen af harmoniserede standarder for byggevarer øges, herunder om fornødent og efter høring af det stående byggeudvalg ved gennem mandater at kræve, at sådanne standarder udarbejdes på grundlag af eksisterende europæiske vurderingsdokumenter.
(19)
Procedurerne i direktiv 89/106/EØF til vurdering af ydeevnen med hensyn til væsentlige egenskaber for byggevarer, der ikke er omfattet af en harmoniseret standard, bør forenkles for at gøre dem mere gennemskuelige og reducere omkostningerne for fabrikanter af byggevarer.
(20)
For at gøre det muligt for en fabrikant af en byggevare at udarbejde en ydeevnedeklaration for en byggevare, der ikke er omfattet eller ikke fuldt ud er omfattet af en harmoniseret standard, er det nødvendigt at fastsætte bestemmelser om en europæisk teknisk vurdering.
(21)
Fabrikanter af byggevarer bør kunne anmode om udstedelse af europæiske tekniske vurderinger af deres byggevarer på grundlag af de retningslinjer for europæiske tekniske godkendelser, der er opstillet i henhold til direktiv 89/106/EØF. Retten til at anvende disse retningslinjer som europæiske vurderingsdokumenter bør derfor sikres.
(22)
Udarbejdelsen af udkast til europæiske vurderingsdokumenter og udstedelse af europæiske tekniske vurderinger bør overlades til tekniske vurderingsorganer, der udpeges af medlemsstaterne. For at sikre, at de tekniske vurderingsorganer er i besiddelse af den nødvendige kompetence til udførelse af disse opgaver, bør kravene i forbindelse med deres udpegelse fastsættes på EU-plan.
(23)
De tekniske vurderingsorganer bør oprette en organisation (i det følgende benævnt »organisationen af tekniske vurderingsorganer«) eventuelt med EU-finansieret støtte, for at koordinere procedurerne for udarbejdelse af udkast til europæiske vurderingsdokumenter og udstedelse af europæiske tekniske vurderinger og sikre gennemsigtigheden samt den nødvendige fortrolighed i forbindelse med disse procedurer.
(24)
Når der bringes en byggevare i omsætning, der er omfattet af en harmoniseret standard, eller for hvilken der er udstedt en europæisk teknisk vurdering, bør denne ledsages af en ydeevnedeklaration med hensyn til byggevarens væsentlige egenskaber i henhold til de relevante harmoniserede tekniske specifikationer, undtagen i de tilfælde, der er fastsat i denne forordning.
(25)
Ydeevnedeklarationen bør i relevant omfang være ledsaget af oplysninger om byggevarens indhold af farlige stoffer for at skabe bedre muligheder for bæredygtigt byggeri og lette udviklingen af miljøvenlige produkter. Sådanne oplysninger bør gives, uden at det berører de forpligtelser, navnlig med hensyn til mærkning, der er fastlagt i andre EU-retsakter vedrørende farlige stoffer, og bør gøres tilgængelige samtidig med og i samme form som ydeevnedeklarationen med henblik på at nå ud til alle potentielle brugere af byggevarer. Oplysningerne om indhold af farlige stoffer bør indtil videre være begrænset til stoffer, der er nævnt i artikel 31 og 33 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur (7). Det specifikke behov for oplysninger om byggevarers indhold af farlige stoffer bør imidlertid undersøges yderligere med henblik på at udarbejde en fuldstændig liste over relevante stoffer og sikre et højt niveau af sundheds- og sikkerhedsbeskyttelse for arbejdstagere, der anvender byggevarer, og for brugere af bygværker, herunder med hensyn til de genvindings- og/eller genbrugskrav, der stilles til dele eller materialer. Denne forordning berører ikke medlemsstaternes rettigheder og forpligtelser i henhold til andre EU-retsakter, som måtte finde anvendelse på farlige stoffer, særlig Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16. februar 1998 om markedsføring af biocidholdige produkter (8), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (9), forordning (EF) nr. 1907/2006, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF af 19. november 2008 om affald (10) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 af 16. december 2008 om klassificering, mærkning og emballering af stoffer og blandinger (11).
(26)
Det bør være muligt at nummerere ydeevnedeklarationen i overensstemmelse med varetype-referencenummeret.
(27)
Det er nødvendigt at indføre bestemmelser for forenklede procedurer for udarbejdelse af ydeevnedeklarationer for at lette den økonomiske byrde for virksomheder, særligt små og mellemstore virksomheder (SMV'er).
(28)
For at sikre, at ydeevnedeklarationen er nøjagtig og pålidelig, bør byggevarens ydeevne vurderes, og produktionen på fabrikken bør kontrolleres efter et hensigtsmæssigt system til vurdering og kontrol af konstansen af byggevarers ydeevne. Det vil kunne vælges at anvende en række systemer for en given byggevare for at tage hensyn til den særlige forbindelse mellem nogle af dens væsentlige egenskaber og de grundlæggende krav til bygværker.
(29)
I betragtning af byggevarers særegenheder og det særlige fokus på systemet til vurdering af dem er procedurerne for overensstemmelsesvurdering i afgørelse nr. 768/2008/EF og de moduler, der indgår deri, ikke hensigtsmæssige. Der bør derfor opstilles særlige metoder til vurdering og kontrol af ydeevnens konstans med hensyn til byggevarers væsentlige egenskaber.
(30)
Som følge af forskellen i betydningen af CE-mærkning af byggevarer i forhold til de generelle principper i forordning (EF) nr. 765/2008 bør der indføres særlige bestemmelser, for at tydeliggøre forpligtelsen til at anbringe CE-mærkning på byggevarer og følgerne deraf.
(31)
Ved at anbringe CE-mærkning eller at lade den anbringe på en byggevare bør fabrikanterne angive, at de påtager sig ansvaret for denne byggevares overensstemmelse med den deklarerede ydeevne.
(32)
CE-mærkningen bør anbringes på alle byggevarer, for hvilke fabrikanten har udarbejdet en ydeevnedeklaration i henhold til denne forordning. Hvis der ikke er udarbejdet en ydeevnedeklaration, bør CE-mærkningen ikke anbringes.
(33)
CE-mærkningen bør være den eneste mærkning af byggevarens overensstemmelse med den deklarerede ydeevne og overholdelse af de gældende krav i relation til Unionens harmoniseringslovgivning. Der kan imidlertid anvendes andre former for mærkning, forudsat at de bidrager til at forbedre beskyttelsen af brugerne af byggevarer og ikke er omfattet af Unionens gældende harmoniseringslovgivning.
(34)
For at undgå unødig prøvning af byggevarer, for hvilke ydeevnen allerede er blevet tilstrækkeligt påvist af tidligere stabile prøvningsresultater eller andre foreliggende data, bør fabrikanten på de betingelser, der er opstillet i harmoniserede tekniske specifikationer eller i en afgørelse fra Kommissionen, kunne deklarere et bestemt ydeevneniveau eller en bestemt ydeevneklasse uden prøvning eller uden yderligere prøvning.
(35)
For at undgå gentagelse af allerede udførte prøvninger bør en fabrikant af en byggevare være berettiget til at gøre brug af prøvningsresultater opnået af en tredjepart.
(36)
Der bør fastsættes betingelser for anvendelsen af forenklede procedurer for vurdering af byggevarers ydeevne med henblik på at reducere omkostningerne ved at bringe dem i omsætning mest muligt, uden at sikkerhedsniveauet forringes. Fabrikanter, der anvender sådanne forenklede procedurer, bør fremlægge fyldestgørende dokumentation for, at disse betingelser er opfyldt.
(37)
For at gøre foranstaltningerne til markedsovervågning mere effektive bør alle de i denne forordning omhandlede forenklede procedurer for vurdering af byggevarers ydeevne kun gælde for fysiske eller juridiske personer, der fremstiller de varer, som de bringer i omsætning.
(38)
For yderligere at reducere omkostningerne for mikrovirksomheder i forbindelse med omsætning af byggevarer, som de har fremstillet, er det nødvendigt at fastsætte bestemmelser om forenklede procedurer til vurdering af ydeevnen, når de pågældende varer ikke indebærer betydelige sikkerhedsrisici og samtidig opfylder gældende krav, uanset disse kravs oprindelse. Virksomheder, der anvender disse forenklede procedurer, bør desuden godtgøre, at de opfylder kravene til at være mikrovirksomheder. De bør desuden følge de gældende procedurer for kontrol af ydeevnens konstans i henhold til de harmoniserede tekniske specifikationer for deres varer.
(39)
For en individuelt konstrueret og fremstillet byggevare bør fabrikanten være berettiget til at anvende forenklede procedurer til vurdering af ydeevnen, hvis det kan påvises, at den vare, der bringes i omsætning, opfylder de gældende krav.
(40)
Den fortolkningsramme for definitionen af »uden for serie«, der skal anvendes for forskellige byggevarer omfattet af denne forordning, bør fastlægges af Kommissionen i samråd med det stående byggeudvalg.
(41)
Alle erhvervsdrivende, der indgår i forsynings- og distributionskæden, skal træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de kun bringer byggevarer, som overholder kravene i denne forordning, der har til hensigt at sikre byggevarers ydeevne og opfylde grundlæggende krav til byggevarer, i omsætning eller gør dem tilgængelige på markedet. Navnlig bør importører og distributører af byggevarer være opmærksomme på de væsentlige krav, som der findes bestemmelser om på EU-markedet, og på medlemsstaternes specifikke krav i forbindelse med de grundlæggende krav til bygværker og anvende denne viden i deres handelstransaktioner.
(42)
Det er vigtigt at sikre adgang til nationale tekniske forskrifter, således at virksomhederne og herunder navnlig SMV'erne kan indsamle pålidelige og nøjagtige oplysninger om gældende ret i den medlemsstat, hvor de agter at bringe deres varer i omsætning eller at gøre dem tilgængelige på markedet. Medlemsstaterne bør derfor til dette formål udpege produktkontaktpunkter for byggeriet. Ud over de opgaver, der er defineret i artikel 10, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 764/2008 af 9. juli 2008 om procedurer for anvendelsen af visse nationale tekniske forskrifter på produkter, der markedsføres lovligt i en anden medlemsstat (12), bør produktkontaktpunkterne for byggeriet også give oplysninger om regler gældende for indbygning, samling eller montering af en specifik type byggevare.
(43)
For at lette den frie bevægelighed for varer bør produktkontaktpunkterne for byggeriet gratis oplyse om bestemmelser med henblik på opfyldelse af grundlæggende krav til bygværker, som gælder for den enkelte byggevares tilsigtede anvendelse på hver medlemsstats område. Produktkontaktpunkterne for byggeriet kan også forelægge de erhvervsdrivende supplerende oplysninger eller bemærkninger. For andre oplysninger bør produktkontaktpunkterne for byggeriet kunne opkræve gebyrer, som står i et rimeligt forhold til omkostningerne ved at fremskaffe sådanne oplysninger eller bemærkninger. Medlemsstaterne bør endvidere sikre, at der afsættes tilstrækkelige ressourcer til produktkontaktpunkterne for byggeriet.
(44)
Da oprettelsen af produktkontaktpunkter for byggeriet ikke bør berøre opgavefordelingen mellem de kompetente myndigheder i medlemsstaternes lovgivningssystemer, bør medlemsstaterne kunne oprette produktkontaktpunkter for byggeriet i overensstemmelse med regionale eller lokale kompetencer. Medlemsstaterne bør kunne tildele rollen som produktkontaktpunkt for byggeriet til eksisterende kontaktpunkter, som er oprettet i overensstemmelse med andre EU-instrumenter, for at undgå en unødvendig forøgelse af antallet af kontaktpunkter og for at forenkle de administrative procedurer. For ikke at øge hverken virksomhedernes eller de kompetente myndigheders administrative udgifter bør medlemsstaterne også kunne tildele rollen som produktkontaktpunkt for byggeriet, ikke alene til eksisterende afdelinger i den offentlige administration, men også til nationale Solvitcentre, handelskamre, erhvervsorganisationer eller private organer.
(45)
Produktkontaktpunkterne for byggeriet bør være i stand til at udføre deres opgaver, uden at der opstår interessekonflikter, navnlig i forbindelse med proceduren for opnåelse af CE-mærkning.
(46)
Med henblik på at sikre en ækvivalent og konsistent håndhævelse af Unionens harmoniseringslovgivning bør medlemsstaterne udføre en effektiv markedsovervågning. Forordning (EF) nr. 765/2008 indeholder de grundlæggende betingelser for en sådan markedsovervågning, navnlig med hensyn til programmer, finansiering og sanktioner.
(47)
Medlemsstaternes ansvar for sikkerhedsmæssige, sundhedsmæssige og andre forhold, som er omfattet af de grundlæggende krav til bygværker på deres område, bør anerkendes i en beskyttelsesklausul, hvori der fastsættes passende beskyttelsesforanstaltninger.
(48)
Eftersom det er nødvendigt at sikre et ensartet præstationsniveau for organer, der foretager vurderinger og kontrol af konstansen af byggevarers ydeevne i hele Unionen, og eftersom alle sådanne organer bør udøve deres funktioner på en ensartet måde på lige konkurrencemæssige vilkår, bør der fastsættes krav til disse organer, der ønsker at blive notificeret til at udføre de i denne forordning omhandlede opgaver. Der bør ligeledes fastsættes bestemmelser om, at der skal være tilstrækkelige oplysninger om sådanne organer til rådighed, og at der skal føres tilsyn med disse organer.
(49)
For at sikre et ensartet kvalitetsniveau ved vurdering og kontrol af konstansen af byggevarers ydeevne er det også nødvendigt at fastsætte krav, som skal opfyldes af de myndigheder, der har ansvaret for at notificere de organer, der udfører disse opgaver, og give meddelelse herom til Kommissionen og de andre medlemsstater.
(50)
I henhold til artikel 291 i TEUF skal der ved forordning efter den almindelige lovgivningsprocedure på forhånd fastsættes generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaternes skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser. Indtil vedtagelsen af denne nye forordning finder Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (13) fortsat anvendelse, bortset fra forskriftsproceduren med kontrol, som ikke finder anvendelse.
(51)
Med henblik på at virkeliggøre denne forordnings mål bør Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage visse delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen foretager passende høringer under sit forberedende arbejde, bl.a. på ekspertniveau.
(52)
Kommissionen bør navnlig tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter, der fastlægger betingelserne for at anvende websteder til at tilgængeliggøre ydeevneerklæringer.
(53)
Da der er brug for et vist tidsrum til at sikre, at de rammer, der er nødvendige for at denne forordning kan fungere efter hensigten, bør anvendelsen af forordningen udskydes, bortset fra bestemmelserne om udpegelse af tekniske vurderingsorganer, om notificerende myndigheder og notificerede organer, om etableringen af en organisation af tekniske vurderingsorganer og om oprettelse af det stående byggeudvalg.
(54)
Kommissionen og medlemsstaterne bør i samarbejde med interessenter lancere oplysningskampagner for at informere byggesektoren, navnlig de erhvervsdrivende og brugerne af byggevarer, om fastsættelsen af et fælles teknisk sprog, ansvarsfordelingen mellem de forskellige erhvervsdrivende og brugerne, anbringelsen af CE-mærkningen på byggevarer, revisionen af de grundlæggende krav til bygværker og systemet med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans.
(55)
Det grundlæggende krav til bygværker vedrørende bæredygtig udnyttelse af naturressourcer bør navnlig tage hensyn til genvinding af bygværker og deres materialer og dele efter nedrivning, bygværkers holdbarhed og anvendelse af miljøkompatible råvarer og sekundære materialer i bygværker.
(56)
Til vurdering af bæredygtig anvendelse af ressourcer og af bygværkers miljøpåvirkning bør der anvendes miljøvaredeklarationer, hvis de foreligger.
(57)
Hvor det er muligt, bør der udarbejdes ensartede europæiske metoder for fastlæggelsen af overholdelse af de grundlæggende krav i bilag I.
(58)
Målet for denne forordning, nemlig at sikre, at det indre marked for byggevarer fungerer ved hjælp af harmoniserede tekniske specifikationer til at udtrykke byggevarers ydeevne, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor, på grund af dens omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre end, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
Denne forordning fastsætter betingelserne for at bringe byggevarer i omsætning eller gøre dem tilgængelige på markedet ved at fastsætte harmoniserede regler for, hvorledes byggevarers ydeevne udtrykkes med hensyn til deres væsentlige egenskaber, og for anvendelse af CE-mærkning på disse varer.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) »byggevare«: enhver vare eller ethvert system, som fremstilles og bringes i omsætning med henblik på at indgå varigt i bygværker eller dele heraf, og hvis ydeevne har indflydelse på bygværkets ydeevne for så vidt angår de grundlæggende krav til bygværket
2) »et system«: en byggevare, der bringes i omsætning af en enkelt fabrikant som et sæt på mindst to separate komponenter, der skal kombineres for at blive monteret i det pågældende bygværk
3) »bygværker«: bygninger og anlægsarbejder
4) »væsentlige egenskaber«: de af byggevarens egenskaber, der vedrører de grundlæggende krav til bygværker
5) »en byggevares ydeevne«: ydeevne med hensyn til de relevante væsentlige egenskaber udtrykt i niveau eller klasse eller i en beskrivelse
6) »niveau«: resultatet af vurderingen af en byggevares ydeevne i forhold til dens væsentlige egenskaber, udtrykt som en numerisk værdi
7) »klasse«: en skala af niveauer, som afgrænses af en minimums- og en maksimumsværdi for en byggevares ydeevne
8) »grænseniveau«: et minimalt eller maksimalt ydeevneniveau for en byggevares væsentlige egenskab
9) »varetype«: et sæt repræsentative ydeevneniveauer eller -klasser for en byggevare i forhold til dens væsentlige egenskaber, fremstillet ved anvendelse af en given kombination af råvarer eller andre elementer i en bestemt produktionsproces
10) »harmoniserede tekniske specifikationer«: harmoniserede standarder og europæiske vurderingsdokumenter
11) »harmoniseret standard«: en standard vedtaget af et af de europæiske standardiseringsorganer, der er anført i bilag I til direktiv 98/34/EF, på grundlag af en anmodning fra Kommissionen i henhold til artikel 6 i nævnte direktiv
12) »europæisk vurderingsdokument«: et dokument vedtaget af organisationen af tekniske vurderingsorganer med henblik på udstedelse af europæiske tekniske vurderinger
13) »europæisk teknisk vurdering«: en dokumenteret vurdering af byggevarers ydeevne i forhold til deres væsentlige egenskaber i overensstemmelse med det respektive europæiske vurderingsdokument
14) »tilsigtet anvendelse«: den tilsigtede anvendelse af byggevaren som defineret i den gældende harmoniserede tekniske specifikation
15) »specifik teknisk dokumentation«: dokumentation, der viser, at metoderne i det gældende system for vurdering og kontrol af ydeevnens konstans er blevet erstattet af andre metoder, forudsat at resultaterne af disse andre metoders anvendelse svarer til de resultater, der opnås med prøvningsmetoderne i den relevante harmoniserede standard
16) »gøre tilgængelig på markedet«: enhver levering af en byggevare med henblik på distribution eller anvendelse på EU-markedet som led i erhvervsvirksomhed, mod eller uden vederlag
17) »bringe i omsætning«: første tilgængeliggørelse af en byggevare på EU-markedet
18) »erhvervsdrivende«: fabrikanten, importøren, distributøren eller den bemyndigede repræsentant
19) »fabrikant«: enhver fysisk eller juridisk person, som fremstiller en byggevare eller får en sådan vare konstrueret eller fremstillet og markedsfører denne vare under sit navn eller varemærke
20) »distributør«: enhver fysisk eller juridisk person i forsyningskæden, bortset fra fabrikanten eller importøren, som gør en byggevare tilgængelig på markedet
21) »importør«: enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Unionen, og som bringer en byggevare fra et tredjeland i omsætning på EU-markedet
22) »bemyndiget repræsentant«: enhver i Unionen etableret fysisk eller juridisk person, som har modtaget en skriftlig fuldmagt fra en fabrikant til at handle på dennes vegne i forbindelse med varetagelsen af specifikke opgaver
23) »tilbagetrækning:«: enhver foranstaltning, der har til formål at forhindre, at en byggevare i forsyningskæden gøres tilgængelig på markedet
24) »tilbagekaldelse«: enhver foranstaltning, der har til formål at opnå, at en byggevare, der allerede er gjort tilgængelig for slutbrugeren, returneres
25) »akkreditering«: akkreditering som fastsat i forordning (EF) nr. 765/2008
26) »fabrikkens egen produktionskontrol«: dokumenteret, løbende og intern produktionskontrol på en fabrik i overensstemmelse med de relevante harmoniserede tekniske specifikationer
27) »mikrovirksomhed«: en mikrovirksomhed som defineret i Kommissionens henstilling af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder (14)
28) »livscyklus«: de konsekutive og indbyrdes forbundne trin i en byggevares liv, fra erhvervelse af råvarer eller frembringelse ud fra naturlige ressourcer til den endelige bortskaffelse.
Artikel 3
Grundlæggende krav til bygværker og byggevarers væsentlige egenskaber
1. De grundlæggende krav til bygværker i bilag I udgør grundlaget for udarbejdelsen af standardiseringsmandater og harmoniserede tekniske specifikationer.
2. Byggevarers væsentlige egenskaber fastlægges i harmoniserede tekniske specifikationer i relation til de grundlæggende krav til bygværker.
3. For specifikke familier af byggevarer, der er omfattet af en harmoniseret standard, fastsætter Kommissionen, når det er relevant og i forbindelse med varernes tilsigtede anvendelse som defineret i de harmoniserede standarder, gennem delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 60 de væsentlige egenskaber, som fabrikanten skal deklarere varens ydeevne for, når den bringes i omsætning.
Kommissionen fastsætter også, hvor det er relevant, gennem delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 60 grænseniveauerne for ydeevnen i forbindelse med de væsentlige egenskaber, som skal deklareres.
KAPITEL II
YDEEVNEDEKLARATION OG CE-MÆRKNING
Artikel 4
Ydeevnedeklaration
1. Hvis en byggevare er omfattet af en harmoniseret standard, eller stemmer overens med en europæisk teknisk vurdering, som er blevet udstedt for den, udarbejder fabrikanten en ydeevnedeklaration for varen, når den bringes i omsætning.
2. Hvis en byggevare er omfattet af en harmoniseret standard, eller stemmer overens med en europæisk teknisk vurdering, som er blevet udstedt for den, må der kun gives oplysninger om dens ydeevne med hensyn til de væsentlige egenskaber som defineret i den gældende harmoniserede tekniske specifikation, når det indgår i og er specificeret i ydeevnedeklarationen, med mindre der i overensstemmelse med artikel 5 ikke er udfærdiget nogen ydeevnedeklaration.
3. Ved at udarbejde ydeevnedeklarationen står fabrikanten inde for, at byggevaren er i overensstemmelse med den deklarerede ydeevne. Foreligger der ikke objektive oplysninger om det modsatte, antager medlemsstaterne, at den ydeevnedeklaration, der er udarbejdet af fabrikanten, er nøjagtig og pålidelig.
Artikel 5
Undtagelser fra kravet om udarbejdelse af ydeevnedeklaration
Uanset artikel 4, stk. 1, og hvis der ikke findes EU- eller nationale bestemmelser, som kræver deklaration af væsentlige egenskaber der, hvor byggevarerne er tilsigtet at skulle anvendes, kan en fabrikant undlade at udarbejde ydeevnedeklaration, når en byggevare, der er omfattet af en harmoniseret standard, bringes i omsætning, hvis:
a)
byggevaren fremstilles individuelt eller efter mål uden for serie for at opfylde en bestemt ordre og monteres i et enkelt identificeret bygværk af en fabrikant, som har ansvaret for, at varen indgår sikkert i bygværket, under overholdelse af gældende nationale bestemmelser og under ansvar af dem, som er ansvarlige for arbejdets sikre udførelse som udpeget efter de gældende nationale bestemmelser
b)
byggevaren fremstilles på byggepladsen for at indgå i det pågældende bygværk under overholdelse af gældende nationale bestemmelser og under ansvar af dem, som er ansvarlige for arbejdets sikre udførelse som udpeget efter de gældende nationale bestemmelser, eller
c)
byggevaren fremstilles traditionelt eller på en måde, der er hensigtsmæssig for bevarelsen af mindesmærker, og ved en ikke-industriel proces med henblik på korrekt renovering af bygværker, der officielt er beskyttet som en del af et særligt udpeget miljø eller på grund af deres særlige arkitektoniske eller historiske værdi, under overholdelse af gældende nationale bestemmelser.
Artikel 6
Ydeevnedeklarationens indhold
1. Ydeevnedeklarationen skal udtrykke byggevarers ydeevne med hensyn til disse varers væsentlige egenskaber i overensstemmelse med de relevante harmoniserede tekniske specifikationer.
2. Ydeevnedeklarationen skal navnlig indeholde følgende oplysninger:
a)
en henvisning til den varetype, som ydeevnedeklarationen er udarbejdet for
b)
systemet eller systemerne til vurdering og kontrol af konstansen af byggevarens ydeevne, jf. bilag V
c)
referencenummeret og udstedelsesdatoen for den harmoniserede standard eller den europæiske tekniske vurdering, der er blevet brugt til vurdering af hver enkelt væsentlig egenskab
d)
hvor det er relevant, referencenummeret for den anvendte specifikke tekniske dokumentation og de krav, som fabrikanten hævder, at varen opfylder.
3. Ydeevnedeklarationen indeholder desuden følgende:
a)
byggevarens tilsigtede anvendelse eller anvendelser i overensstemmelse med den gældende harmoniserede tekniske specifikation
b)
listen over de væsentlige egenskaber som fastsat i den pågældende harmoniserede tekniske specifikation for den deklarerede tilsigtede anvendelse eller de deklarerede tilsigtede anvendelser
c)
ydeevnen for mindst én af byggevarens væsentlige egenskaber, der er relevante for den deklarerede tilsigtede anvendelse eller de deklarerede tilsigtede anvendelser
d)
hvor det er relevant, byggevarens ydeevne efter niveauer eller klasser, eller i en beskrivelse, om nødvendigt på grundlag af en beregning, i forhold til dens væsentlige egenskaber som fastsat i overensstemmelse med artikel 3, stk. 3
e)
ydeevnen for de væsentlige egenskaber ved byggevaren, som er knyttet til den tilsigtede anvendelse eller de tilsigtede anvendelser, idet der tages hensyn til bestemmelserne vedrørende den tilsigtede anvendelse eller de tilsigtede anvendelser, der hvor fabrikanten agter at gøre byggevaren tilgængelig på markedet
f)
i tilfælde af væsentlige egenskaber på listen, som der ikke deklareres nogen ydeevne for, anvendes bogstaverne »NPD« (No Performance Determined - ingen ydeevne fastlagt)
g)
hvis der er udstedt en europæisk teknisk vurdering for den pågældende vare, byggevarens ydeevne efter niveauer eller klasser, eller i en beskrivelse heraf, i forhold til alle væsentlige egenskaber, som er indeholdt i den pågældende europæiske tekniske vurdering.
4. Ydeevnedeklarationen udarbejdes ved anvendelse af modellen i bilag III.
5. De oplysninger, der er omhandlet i artikel 31 eller i givet fald artikel 33 i forordning (EF) nr. 1907/2006, skal fremlægges sammen med ydeevnedeklarationen.
Artikel 7
Ydeevnedeklarationens indgivelse
1. For enhver vare, som gøres tilgængelig på markedet, skal der medfølge et eksemplar af ydeevnedeklarationen enten i papirform eller elektronisk.
Hvis et parti af samme vare leveres til en enkelt bruger, er det imidlertid tilstrækkeligt, at der medfølger ét enkelt eksemplar af ydeevnedeklaration, enten i papirform eller elektronisk.
2. En papirkopi af ydeevnedeklarationen skal indgives, hvis modtageren anmoder herom.
3. Som undtagelse fra stk. 1 og 2 kan kopien af ydeevnedeklarationen gøres tilgængelig på et websted i overensstemmelse med betingelser, som fastsættes af Kommissionen gennem delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 60. Disse betingelser sikrer blandt andet, at ydeevnedeklarationen fortsat mindst er tilgængelig i den periode, der er nævnt i artikel 11, stk. 2.
4. Ydeevnedeklarationen skal indgives på det eller de sprog, der kræves af den medlemsstat, hvor varen gøres tilgængelig.
Artikel 8
Generelle principper og brug af CE-mærkning
1. De generelle principper i artikel 30 i forordning (EF) nr. 765/2008, anvendes på CE-mærkningen.
2. CE-mærkningen anbringes på de byggevarer, for hvilke fabrikanten har udarbejdet en ydeevnedeklaration i henhold til artikel 4 og 6.
Hvis fabrikanten ikke har udarbejdet en ydeevnedeklaration i henhold til artikel 4 og 6, anbringes CE-mærkningen ikke.
Ved at anbringe eller lade CE-mærkningen anbringe på en byggevare angiver fabrikanterne, at de påtager sig ansvaret for denne byggevares overensstemmelse med den deklarerede ydeevne og for dens overholdelse af alle gældende krav i henhold til denne forordning og anden EU-harmoniseringslovgivning om anbringelse af mærkningen.
Bestemmelserne om anbringelse af CE-mærkningen i anden relevant EU-harmoniseringslovgivning anvendes med forbehold af dette stykke.
3. CE-mærkningen skal for enhver byggevare, der er omfattet af en harmoniseret standard, eller for hvilken der er udstedt en europæisk teknisk vurdering, være den eneste mærkning, ved hvilken byggevarens overensstemmelse med den deklarerede ydeevne attesteres med hensyn til de væsentlige egenskaber, omfattet af den harmoniserede standard eller af den europæiske tekniske vurdering.
Medlemsstaterne må i den forbindelse ikke indføre referencer og skal tilbagetrække alle referencer i nationale foranstaltninger til mærkning, der attesterer overensstemmelsen med den deklarerede ydeevne med hensyn til de væsentlige egenskaber, som er omfattet af en anden harmoniseret standard end CE-mærkningen.
4. Medlemsstaterne må ikke forbyde eller hindre, at CE-mærkede byggevarer gøres tilgængelige på markedet eller anvendes på deres område eller under deres ansvar, når den deklarerede ydeevne svarer til kravene vedrørende anvendelsen i den pågældende medlemsstat.
5. Medlemsstaterne sikrer, at anvendelsen af CE-mærkede byggevarer ikke hindres af regler eller betingelser pålagt af offentlige organer eller private organer, der optræder som et offentligt foretagende eller offentligt organ på grundlag af en monopolstilling eller under et offentligt mandat, når de deklarerede ydeevner svarer til kravene vedrørende anvendelsen i den pågældende medlemsstat.
6. De metoder, der anvendes af medlemsstaterne i deres krav til bygværker, samt andre nationale regler med hensyn til byggevarers væsentlige egenskaber, skal være i overensstemmelse med harmoniserede standarder.
Artikel 9
Regler og betingelser for anbringelse af CE-mærkningen
1. CE-mærkningen anbringes på byggevaren eller på en etiket fastgjort til den, så den er synlig, let læselig og ikke kan slettes. Hvis varen er af en sådan art, at dette ikke er muligt eller berettiget, anbringes mærkningen på emballagen eller i følgedokumenterne.
2. CE-mærkningen efterfølges af de to sidste cifre i årstallet for det år, hvor CE-mærkningen først blev anbragt, fabrikantens navn og registrerede adresse eller et identifikationsmærke, der gør det muligt at fastslå fabrikantens navn og adresse på let og utvetydig vis, den unikke identifikationskode for varens type, ydeevnedeklarationens referencenummer, niveauet eller klassen for den ydeevne, der deklareres, reference til den anvendte harmoniserede tekniske specifikation, identifikationsnummeret på det notificerede organ, hvis det er relevant, og den tilsigtede anvendelse som fastlagt i den anvendte harmoniserede tekniske specifikation.
3. CE-mærkningen anbringes, før byggevaren bringes i omsætning. Der kan efter CE-mærkningen anbringes et piktogram eller en anden form for angivelse navnlig vedrørende en særlig risiko eller brug.
Artikel 10
Produktkontaktpunkter for byggeriet
1. Medlemsstaterne udpeger produktkontaktpunkter for byggeriet i henhold til artikel 9 i forordning (EF) nr. 764/2008.
2. Artikel 10 og 11 i forordning (EF) nr. 764/2008 finder anvendelse på produktkontaktpunkter for byggeriet.
3. For så vidt angår de opgaver, der er defineret i artikel 10, stk. 1, i forordning (EF) nr. 764/2008, sikrer hver medlemsstat, at produktkontaktpunkterne for byggeriet i et klart og letforståeligt sprog giver oplysninger om de bestemmelser på medlemsstatens område, der tager sigte på at opfyldelse af grundlæggende krav til bygværker, som gælder for den enkelte byggevares tilsigtede anvendelse, jf. artikel 6, stk. 3, litra e), i nærværende forordning.
4. Produktkontaktpunkterne for byggeriet skal være i stand til at udføre deres opgaver, uden at der opstår interessekonflikter, navnlig i forbindelse med proceduren for opnåelse af CE-mærkning.
KAPITEL III
ERHVERVSDRIVENDES FORPLIGTELSER
Artikel 11
Fabrikanternes forpligtelser
1. Fabrikanterne udarbejder en ydeevnedeklaration i henhold til artikel 4 og 6 og anbringer CE-mærkningen i overensstemmelse med artikel 8 og 9.
Fabrikanterne udarbejder som grundlag for ydeevnedeklarationen en teknisk dokumentation, der beskriver alle de relevante elementer vedrørende det krævede system for vurdering og kontrol af ydeevnens konstans.
2. Fabrikanterne skal opbevare den tekniske dokumentation og ydeevnedeklarationen i ti år efter, at byggevaren er blevet bragt i omsætning.
Kommissionen kan gennem delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 60 ændre denne periode for familier af byggevarer på grundlag af byggevarens forventede levetid eller rolle i bygværket.
3. Fabrikanterne sikrer, at der er etableret procedurer for at sikre, at en seriefremstilling opretholder den deklarerede ydeevne. Der tages behørigt hensyn til ændringer i varetypen og i de gældende harmoniserede tekniske specifikationer.
Når det anses for hensigtsmæssigt for at sikre nøjagtigheden, pålideligheden og stabiliteten af en byggevares deklarerede ydeevne, skal fabrikanten foretage stikprøvekontrol af byggevarer, der er bragt i omsætning eller gjort tilgængelige på markedet, undersøge og om nødvendigt føre register over klager, varer, der ikke opfylder kravene, og varetilbagekaldelser samt holde distributørerne orienteret om denne overvågning.
4. Fabrikanterne skal sikre, at deres byggevarer er forsynet med et type-, parti- eller serienummer eller en anden form for angivelse, ved hjælp af hvilken de kan identificeres, eller hvis dette på grund af varens størrelse eller art ikke er muligt, at de krævede oplysninger fremgår af emballagen eller af et dokument, der ledsager byggevaren.
5. Fabrikanterne skal på byggevaren, eller hvis dette ikke er muligt, på emballagen eller i et dokument, der ledsager byggevaren, angive deres navn, registrerede firmabetegnelse eller registrerede varemærke og den adresse, hvor de kan kontaktes. Adressen er adressen på ét enkelt sted, hvor fabrikanten kan kontaktes.
6. Når fabrikanten gør en byggevare tilgængelig på markedet, sikrer fabrikanten, at varen ledsages af en brugsanvisning og sikkerhedsinformation på et sprog fastsat af den pågældende medlemsstat, der er letforståeligt for brugerne.
7. Hvis en fabrikant finder eller har grund til at tro, at en byggevare, som fabrikanten har bragt i omsætning, ikke er i overensstemmelse med ydeevnedeklarationen eller ikke overholder andre gældende krav i denne forordning, skal fabrikanten straks træffe de nødvendige afhjælpende foranstaltninger for at bringe den pågældende byggevare i overensstemmelse med lovgivningen eller om nødvendigt trække den tilbage eller kalde den tilbage. Endvidere skal fabrikanten, hvis varen udgør en risiko, straks orientere de kompetente nationale myndigheder i de medlemsstater, hvor fabrikanten har gjort byggevaren tilgængelig, herom og give nærmere oplysninger om særlig den manglende overensstemmelse med lovgivningen og de trufne afhjælpende foranstaltninger.
8. Fabrikanterne skal, i forlængelse af en kompetent national myndigheds begrundede anmodning give den al den information og dokumentation, der er nødvendig for at konstatere byggevarens overensstemmelse med ydeevnedeklarationen og overholdelse af andre gældende krav i denne forordning, på et for denne myndighed letforståeligt sprog. De skal, hvis denne myndighed anmoder herom, samarbejde med den om foranstaltninger, der træffes for at eliminere de risici, som byggevarer, de har bragt i omsætning, udgør.
Artikel 12
Bemyndigede repræsentanter
1. En fabrikant kan ved skriftlig fuldmagt udpege en bemyndiget repræsentant.
Udarbejdelsen af teknisk dokumentation indgår ikke i den bemyndigede repræsentants mandat.
2. En bemyndiget repræsentant udfører de opgaver, der er fastsat i fuldmagten. Fuldmagten skal som minimum sætte den bemyndigede repræsentant i stand til at udføre følgende opgaver:
a)
at sørge for, at ydeevnedeklarationen og den tekniske dokumentation står til rådighed for de nationale overvågningsmyndigheder i den periode, der er omhandlet i artikel 11, stk. 2
b)
på grundlag af en kompetent nationale myndigheds begrundede anmodning, at give den al den information og dokumentation, der er nødvendig for at konstatere byggevarens overensstemmelse med ydeevnedeklarationen og andre gældende krav i denne forordning
c)
at samarbejde med de kompetente nationale myndigheder, hvis disse anmoder herom, om foranstaltninger, der træffes for at eliminere risici, som de byggevarer, der er omfattet af den bemyndigede repræsentants fuldmagt, udgør.
Artikel 13
Importørernes forpligtelser
1. Importørerne bringer kun byggevarer, der opfylder de gældende krav i denne forordning, i omsætning på EU-markedet.
2. Før de bringer en byggevare i omsætning, sikrer importørerne, at vurderingen og kontrollen af ydeevnens konstans er blevet udført af fabrikanten. De sikrer, at fabrikanten har udarbejdet den tekniske dokumentation, der er omhandlet i artikel 11, stk. 1, andet afsnit, og ydeevnedeklarationen i henhold til artikel 4 og 6. De sikrer også, at varen, hvor det kræves, er forsynet med CE-mærkning, at varen er ledsaget af den krævede dokumentation, og at fabrikanten har opfyldt kravene i artikel 11, stk. 4 og 5.
Hvis en importør finder eller har grund til at tro, at en byggevare ikke er i overensstemmelse med ydeevnedeklarationen eller ikke overholder andre gældende krav i denne forordning, bringer importøren ikke denne byggevare i omsætning, før den opfylder den medfølgende ydeevnedeklaration og overholder andre gældende krav i denne forordning eller ydeevnedeklarationen er rettet. Derudover skal importøren, når byggevaren udgør en risiko, underrette fabrikanten samt markedsovervågningsmyndighederne herom.
3. Importørerne skal på byggevaren, eller hvis dette ikke er muligt, på emballagen eller i et dokument, der ledsager byggevaren, angive deres navn, registrerede firmabetegnelse eller registrerede varemærke og den adresse, hvor de kan kontaktes.
4. Importørerne skal, når de gør en byggevare tilgængelig på markedet, sikre, at varen ledsages af en brugsanvisning og sikkerhedsinformation på et sprog fastsat af den pågældende medlemsstat, som er letforståeligt for brugerne.
5. Importørerne skal sikre, at opbevarings- og transportbetingelserne for byggevarer, som de har ansvaret for, ikke bringer deres overensstemmelse med ydeevnedeklarationen og deres overholdelse af andre gældende krav i denne forordning i fare.
6. Når det anses for hensigtsmæssigt for at sikre nøjagtigheden, pålideligheden og stabiliteten af en byggevares deklarerede ydeevne, skal importøren foretage stikprøvekontrol af byggevarer, der er bragt i omsætning eller gjort tilgængelige på markedet, undersøge og om nødvendigt føre register over klager, varer, der ikke opfylder kravene, og varetilbagekaldelser samt holde distributørerne orienteret om denne overvågning.
7. Hvis en importør finder eller har grund til at tro, at en byggevare, som importøren har bragt i omsætning, ikke er i overensstemmelse med ydeevnedeklarationen eller ikke overholder andre gældende krav i denne forordning, skal importøren straks træffe de nødvendige afhjælpende foranstaltninger for at bringe den pågældende byggevare i overensstemmelse med lovgivningen eller om nødvendigt trække den tilbage eller kalde den tilbage. Endvidere skal importøren, hvis varen udgør en risiko, straks orientere de kompetente nationale myndigheder i de medlemsstater, hvor importøren har gjort byggevaren tilgængelig, herom og give nærmere oplysninger om særlig den manglende overensstemmelse med lovgivningen og de trufne afhjælpende foranstaltninger.
8. Importørerne skal i den periode, der er omhandlet i artikel 11, stk. 2, opbevare en kopi af ydeevnedeklarationen, så den er til rådighed for markedsovervågningsmyndighederne, og sikre, at den tekniske dokumentation stilles til rådighed for disse myndigheder, hvis de anmoder herom.
9. Importørerne skal, i forlængelse af en kompetent national myndigheds begrundede anmodning, give den al den information og dokumentation, der er nødvendig for at konstatere byggevarens overensstemmelse med ydeevnedeklarationen og overholdelse af andre gældende krav i denne forordning, på et for denne myndighed letforståeligt sprog. De skal, hvis denne myndighed anmoder herom, samarbejde med den om foranstaltninger, der træffes for at eliminere de risici, som byggevarer, de har bragt i omsætning, udgør.
Artikel 14
Distributørernes forpligtelser
1. Distributørerne skal, når de gør en byggevare tilgængelig på markedet, handle med fornøden omhu over for kravene i denne forordning.
2. Distributørerne sikrer, før de gør en byggevare tilgængelig på markedet, at den, hvor det er et krav, er forsynet med CE-mærkning og er ledsaget af den dokumentation, der kræves i henhold til denne forordning, og af anvisninger og sikkerhedsoplysninger på et sprog fastsat af den pågældende medlemsstat, som er letforståeligt for brugerne. Endvidere sikrer distributørerne, at fabrikanten og importøren har opfyldt kravene i henholdsvis artikel 11, stk. 4 og 5, og artikel 13, stk. 3.
Hvis en distributør finder eller har grund til at tro, at en byggevare ikke er i overensstemmelse med ydeevnedeklarationen eller ikke overholder andre gældende krav i denne forordning, gør distributøren ikke varen tilgængelig på markedet, før den opfylder den medfølgende ydeevnedeklaration og overholder andre gældende krav i denne forordning eller ydeevnedeklarationen er rettet. Endvidere skal distributøren, når varen udgør en risiko, underrette fabrikanten eller importøren herom samt markedsovervågningsmyndighederne.
3. Distributørerne skal sikre, at opbevarings- og transportbetingelserne for byggevarer, som de har ansvaret for, ikke bringer deres overensstemmelse med ydeevnedeklarationen eller deres overholdelse af andre gældende krav i denne forordning i fare.
4. Hvis en distributør finder eller har grund til at tro, at en byggevare, som distributøren har gjort tilgængelig på markedet, ikke er i overensstemmelse med ydeevnedeklarationen eller ikke overholder andre gældende krav i denne forordning, skal distributøren sikre, at der træffes de nødvendige afhjælpende foranstaltninger for at bringe den pågældende byggevare i overensstemmelse med lovgivningen eller om nødvendigt trække den tilbage eller kalde den tilbage. Endvidere skal distributøren, hvis varen udgør en risiko, straks orientere de kompetente nationale myndigheder i de medlemsstater, hvor distributøren har gjort varen tilgængelig, herom og give nærmere oplysninger om særlig den manglende overensstemmelse med lovgivningen og de trufne afhjælpende foranstaltninger.
5. Distributørerne skal, i forlængelse af en kompetent national myndigheds begrundede anmodning, give den al den information og dokumentation, der er nødvendig for at konstatere byggevarens overensstemmelse med ydeevnedeklarationen og overholdelse af andre gældende krav i denne forordning, på et for denne myndighed letforståeligt sprog. De skal, hvis denne myndighed anmoder herom, samarbejde med den om foranstaltninger, der træffes for at undgå de risici, som byggevarer, de har gjort tilgængelige på markedet, udgør.
Artikel 15
Tilfælde, hvori fabrikantens forpligtelser finder anvendelse på importøren og distributøren
En importør eller distributør anses for at være en fabrikant for så vidt angår denne forordning og er underlagt en fabrikants forpligtelser i henhold til artikel 11, hvis den pågældende bringer en vare i omsætning under eget navn eller varemærke eller ændrer en byggevare, der allerede er bragt i omsætning, på en sådan måde, at overensstemmelsen med ydeevnedeklarationen kan påvirkes heraf.
Artikel 16
Identifikation af erhvervsdrivende
Erhvervsdrivende skal i den periode, der er omhandlet i artikel 11, stk. 2, på anmodning identificere følgende over for markedsovervågningsmyndighederne:
a)
enhver erhvervsdrivende, som har leveret dem en vare
b)
enhver erhvervsdrivende, som de har leveret en vare til.
KAPITEL IV
HARMONISEREDE TEKNISKE SPECIFIKATIONER
Artikel 17
Harmoniserede standarder
1. Harmoniserede standarder udarbejdes af de europæiske standardiseringsorganer, der er anført i bilag I til direktiv 98/34/EF, på grundlag af en anmodning (i det følgende benævnt »mandat«) udstedt af Kommissionen i henhold til artikel 6 i nævnte direktiv efter høring af det i artikel 64 i nærværende forordning omhandlede stående byggeudvalg (i det følgende benævnt »det stående byggeudvalg«).
2. Når interessenter deltager i udviklingen af harmoniserede standarder i henhold til denne artikel, skal de europæiske standardiseringsorganer sikre, at de forskellige kategorier af interessenter i alle tilfælde er retfærdigt og ligeligt repræsenterede.
3. De harmoniserede standarder udgør metoderne til og kriterierne for at vurdere byggevarers ydeevne med hensyn til deres væsentlige egenskaber.
Når det er fastsat i det relevante mandat, skal en harmoniseret standard henvise til en tilsigtet anvendelse af de varer, der er omfattet deraf.
De harmoniserede standarder skal, når det er hensigtsmæssigt og uden at bringe resultaternes nøjagtighed, pålidelighed eller stabilitet i fare, fastsætte metoder, der kræver færre omkostninger end prøvning, til vurdering af byggevarers ydeevne med hensyn til deres væsentlige egenskaber.
4. De europæiske standardiseringsorganer fastlægger i harmoniserede standarder fabrikkernes egen produktionskontrol, som skal tage hensyn til de særlige forhold for fremstillingsprocessen for de pågældende byggevarer.
Den harmoniserede standard skal indeholde de tekniske enkeltheder, der er nødvendige for at gennemføre systemet til vurdering og kontrol af konstansen af ydeevnen.
5. Kommissionen vurderer, om de harmoniserede standarder udarbejdet af de europæiske standardiseringsorganer er i overensstemmelse med de relevante mandater.
Kommissionen offentliggør i Den Europæiske Unions Tidende en liste over referencer for harmoniserede standarder, der er i overensstemmelse med de relevante mandater.
Følgende oplyses for hver harmoniseret standard på listen:
a)
eventuelle referencer for ophævede harmoniserede tekniske specifikationer
b)
dato for indtræden af sameksistensperioden
c)
dato for ophøret af sameksistensperioden.
Kommissionen offentliggør enhver ajourføring af denne liste.
Der kan fra datoen for sameksistensperiodens indtræden anvendes en harmoniseret standard til at deklarere ydeevnen for en byggevare, som er omfattet heraf. De nationale standardiseringsorganer har pligt til at gennemføre de harmoniserede standarder i overensstemmelse med direktiv 98/34/EF.
Med forbehold af artikel 36, 37 og 38 kan der fra datoen for sameksistensperiodens ophør kun anvendes en harmoniseret standard til at udarbejde en ydeevnedeklaration for byggevarer, som er omfattet heraf.
Ved sameksistensperiodens ophør bortfalder modstridende nationale standarder, og medlemsstaterne ophæver gyldigheden af alle modstridende nationale bestemmelser.
Artikel 18
Formel indsigelse mod harmoniserede standarder
1. Finder en medlemsstat eller Kommissionen, at en harmoniseret standard ikke fuldt ud dækker de krav, som er fastsat i det relevante mandat, forelægger den pågældende medlemsstat eller Kommissionen, efter at have hørt det stående byggeudvalg, sagen for det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 5 i direktiv 98/34/EF med angivelse af argumenterne herfor. Efter at have hørt de relevante europæiske standardiseringsorganer afgiver det nævnte udvalg straks udtalelse.
2. På baggrund af udtalelsen fra det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 5 i direktiv 98/34/EF træffer Kommissionen afgørelse om at offentliggøre, ikke at offentliggøre, at offentliggøre med begrænsninger, at opretholde, at opretholde med begrænsninger eller at tilbagetrække referencerne for den pågældende harmoniserede standard i Den Europæiske Unions Tidende.
3. Kommissionen underretter det berørte europæiske standardiseringsorgan om sin afgørelse og anmoder om nødvendigt om ændring af de pågældende harmoniserede standarder.
Artikel 19
Europæisk vurderingsdokument
1. Efter anmodning om en europæisk teknisk vurdering fra en fabrikant udarbejdes og vedtages et europæisk vurderingsdokument af organisationen af tekniske vurderingsorganer for enhver byggevare, der ikke eller kun delvis er omfattet af en harmoniseret standard, og hvis ydeevne ikke kan vurderes fuldt ud i forhold til dens væsentlige egenskaber i henhold til en eksisterende harmoniseret standard, bl.a. fordi:
a)
varen ikke henhører under en eksisterende harmoniseret standards anvendelsesområde
b)
den vurderingsmetode, der er fastsat i den harmoniserede standard, ikke er egnet for mindst én af varens væsentlige egenskaber, eller
c)
den harmoniserede standard ikke angiver nogen vurderingsmetode i forhold til mindst én af den pågældende vares væsentlige egenskaber.
2. Proceduren for vedtagelse af det europæiske vurderingsdokument skal respektere principperne i artikel 20 og overholde artikel 21 og bilag II.
3. Kommissionen kan i overensstemmelse med artikel 60 vedtage delegerede retsakter om ændring af bilag II og fastsætte supplerende procedureregler for udvikling og vedtagelse af et europæisk vurderingsdokument.
4. Kommissionen anvender i relevant omfang, efter at have hørt det stående byggeudvalg, eksisterende europæiske vurderingsdokumenter som grundlag for de mandater, den udsteder i henhold til artikel 17, stk. 1, med henblik på udarbejdelse af harmoniserede standarder for de i nærværende artikels stk. 1 omhandlede varer.
Artikel 20
Principper for udvikling og vedtagelse af europæiske vurderingsdokumenter
1. Proceduren for udvikling og vedtagelse af europæiske vurderingsdokumenter skal:
a)
være gennemsigtig for den berørte fabrikant
b)
fastsætte hensigtsmæssige obligatoriske tidsfrister for at undgå ubegrundede forsinkelser
c)
tage passende hensyn til beskyttelse af forretningshemmeligheder samt fortrolighed
d)
give Kommissionen mulighed for passende deltagelse
e)
være omkostningseffektiv for fabrikanten og
f)
sikre tilstrækkelig kollegialitet og koordinering mellem de tekniske vurderingsorganer, der er udpeget for den pågældende vare.
2. De tekniske vurderingsorganer afholder sammen med organisationen af tekniske vurderingsorganer alle omkostninger til udvikling og vedtagelse af europæiske vurderingsdokumenter.
Artikel 21
Forpligtelser for det tekniske vurderingsorgan, der modtager en anmodning om en europæisk teknisk vurdering
1. Det tekniske vurderingsorgan, der modtager en anmodning om en europæisk teknisk vurdering meddeler fabrikanten, om byggevaren er helt eller delvist omfattet af en harmoniseret teknisk specifikation, på følgende måde:
a)
hvis varen er helt omfattet af en harmoniseret standard, meddeler det tekniske vurderingsorgan fabrikanten, at der i henhold til artikel 19, stk. 1, ikke kan udstedes nogen europæisk teknisk vurdering
b)
hvis varen er helt omfattet af et europæisk vurderingsdokument, meddeler det tekniske vurderingsorgan fabrikanten, at dette dokument vil blive anvendt som grundlag for den europæiske tekniske vurdering, der udstedes
c)
hvis varen ikke eller kun delvis er omfattet af en harmoniseret teknisk specifikation, anvender det ansvarlige tekniske vurderingsorgan de procedurer, der findes i bilag II eller er fastsat i henhold til artikel 19, stk. 3.
2. I de i stk. 1, litra b) og c), omhandlede tilfælde underretter det tekniske vurderingsorgan organisationen af tekniske vurderingsorganer og Kommissionen om indholdet af anmodningen og om referencen til en relevant kommissionsafgørelse om vurdering og kontrol af ydeevnens konstans, som det tekniske vurderingsorgan agter at anvende for den pågældende byggevare, eller om, at en sådan kommissionsafgørelse ikke findes.
3. Hvis Kommissionen finder, at der for den pågældende byggevare ikke findes nogen relevant afgørelse om vurdering og kontrol af ydeevnens konstans, anvendes artikel 28.
Artikel 22
Offentliggørelse
Europæiske vurderingsdokumenter vedtaget af organisationen af tekniske vurderingsorganer sendes til Kommissionen, som offentliggør en oversigt over referencer for de endelige europæiske vurderingsdokumenter i Den Europæiske Unions Tidende.
Kommissionen offentliggør enhver ajourføring af denne liste.
Artikel 23
Bilæggelse af tvister i tilfælde af uenighed mellem de tekniske vurderingsorganer
Hvis de tekniske vurderingsorganer ikke er nået til enighed om det europæiske vurderingsdokument inden for de fastsatte tidsfrister, fremsender organisationen af tekniske vurderingsorganer sagen til Kommissionen, der finder en passende løsning.
Artikel 24
Det europæiske vurderingsdokuments indhold
1. Et europæisk vurderingsdokument skal mindst indeholde en generel beskrivelse af byggevaren, listen over de væsentlige egenskaber, som er relevante for varens tilsigtede anvendelse som angivet af fabrikanten, og som er aftalt mellem fabrikanten og organisationen af tekniske vurderingsorganer, samt metoderne og kriterierne for vurdering af varens ydeevne med hensyn til disse væsentlige egenskaber.
2. Principperne for fabrikkernes egen produktionskontrol fastsættes i det europæiske vurderingsdokument, idet der tages hensyn til forholdene i forbindelse med fremstillingsprocessen for den pågældende byggevare.
3. Hvis ydeevnen for nogle af varens væsentlige egenskaber kan vurderes korrekt ved hjælp af metoder og kriterier, der allerede fastlagt i andre harmoniserede tekniske specifikationer eller i de retningslinjer, der er omhandlet i artikel 66, stk. 3, eller anvendt i henhold til artikel 9 i direktiv 89/106/EØF før den 1. juli 2013 i forbindelse med udstedelsen af europæiske tekniske godkendelser, indarbejdes disse eksisterende metoder og kriterier som elementer i det europæiske vurderingsdokument.
Artikel 25
Formel indsigelse mod europæiske vurderingsdokumenter
1. Finder en medlemsstat eller Kommissionen, at et europæisk vurderingsdokument ikke fuldt ud dækker de krav, som skal opfyldes i relation til de grundlæggende krav til bygværker, jf. bilag I, forelægger den pågældende medlemsstat eller Kommissionen sagen for det stående byggeudvalg med angivelse af argumenterne herfor. Efter at have hørt organisationen af tekniske vurderingsorganer afgiver udvalget straks udtalelse.
2. På baggrund af det stående byggeudvalgs udtalelse træffer Kommissionen afgørelse om at offentliggøre, ikke at offentliggøre, at offentliggøre med begrænsninger, at opretholde, at opretholde med begrænsninger eller at tilbagetrække referencerne for det pågældende europæiske vurderingsdokument i Den Europæiske Unions Tidende.
3. Kommissionen underretter organisationen af tekniske vurderingsorganer i overensstemmelse hermed og anmoder om nødvendigt om ændring af det pågældende europæiske vurderingsdokument.
Artikel 26
Europæisk teknisk vurdering
1. Den europæiske tekniske vurdering udstedes efter anmodning fra en fabrikant af et teknisk vurderingsorgan på grundlag af et europæisk vurderingsdokument udarbejdet henhold til procedurerne i artikel 21 og bilag II.
Forudsat at der foreligger et europæisk vurderingsdokument, kan der også udstedes en europæisk teknisk vurdering, hvis der er udstedt et mandat til en harmoniseret standard. En sådan udstedelse er mulig indtil begyndelsen af sameksistensperioden som fastsat af Kommissionen i henhold til artikel 17, stk. 5.
2. Den europæiske tekniske vurdering skal indeholde den ydeevne, der skal deklareres, efter niveauer eller klasser, eller i en beskrivelse, i forhold til de væsentlige egenskaber aftalt mellem fabrikanten og det tekniske vurderingsorgan, der modtager anmodningen om den europæiske tekniske vurdering for den tilsigtede anvendelse, og de tekniske enkeltheder, der er nødvendige for at gennemføre systemet til vurdering og kontrol af ydeevnens konstans.
3. Kommissionen vedtager for at sikre en ensartet gennemførelse af denne artikel gennemførelsesretsakter om fastlæggelse af formatet for den europæiske tekniske vurdering efter proceduren i artikel 64, stk. 2.
Artikel 27
Ydeevneniveauer og -klasser
1. Kommissionen kan vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 60 om fastsættelse af ydeevneklasser for byggevarers væsentlige egenskaber.
2. Hvis Kommissionen har fastsat ydeevneklasser for byggevarers væsentlige egenskaber, skal de europæiske standardiseringsorganer anvende disse klasser i harmoniserede standarder. Organisationen af tekniske vurderingsorganer skal, hvor det er relevant, anvende disse klasser i de europæiske vurderingsdokumenter.
Når Kommissionen ikke fastsætter ydeevneklasser for byggevarers væsentlige egenskaber, kan sådanne fastsættes af de europæiske standardiseringsorganer i harmoniserede standarder på grundlag af et revideret mandat.
3. De europæiske standardiseringsorganer opstiller, for så vidt som det er angivet i de relevante mandater, i harmoniserede standarder grænseniveauer i forbindelse med væsentlige egenskaber og i givet fald de tilsigtede anvendelser, der skal opfyldes af byggevarer i medlemsstaterne.
4. Når de europæiske standardiseringsorganer har fastsat ydeevneklasser i en harmoniseret standard, anvender organisationen af tekniske vurderingsorganer disse klasser i de europæiske vurderingsdokumenter, hvis de er relevante for byggevaren.
Når det anses for hensigtsmæssigt, kan organisationen af tekniske vurderingsorganer med Kommissionens samtykke og efter høring af det stående byggeudvalg i det europæiske vurderingsdokument fastsætte ydeevneklasser og grænseniveauer med hensyn til de af byggevarens væsentlige egenskaber, der vedrører den af fabrikanten tilsigtede anvendelse.
5. Kommissionen kan vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 60 om fastsættelse af betingelser for, hvornår en byggevare skal anses for at opfylde et bestemt ydeevneniveau eller en bestemt ydeevneklasse uden prøvning eller uden yderligere prøvning.
Når Kommissionen ikke fastsætter sådanne betingelser, kan de fastsættes af de europæiske standardiseringsorganer i harmoniserede standarder på grundlag af et revideret mandat.
6. Når Kommissionen har fastsat klassificeringer i henhold til stk. 1, kan medlemsstaterne kun fastsætte ydeevneniveauer eller -klasser, som byggevarer skal overholde med hensyn til deres væsentlige egenskaber, i overensstemmelse med disse klassificeringer.
7. De europæiske standardiseringsorganer og organisationen af tekniske vurderingsorganer tager ved fastsættelsen af grænseniveauer eller ydeevneklasser hensyn til medlemsstaternes lovgivningsmæssige behov.
Artikel 28
Vurdering og kontrol af ydeevnens konstans
1. Vurderingen og kontrollen af konstansen af byggevarers ydeevne med hensyn til deres væsentlige egenskaber foretages i overensstemmelse med et af systemerne i bilag V.
2. Gennem delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 60 fastsætter Kommissionen og kan revidere, under hensyntagen navnlig til virkningerne for menneskers sikkerhed og sundhed og for miljøet, hvilket system eller hvilke systemer der er gældende for en given byggevare eller familie af byggevarer eller en given væsentlig egenskab. Kommissionen tager i den forbindelse også hensyn til dokumenterede erfaringer fra de nationale myndigheder vedrørende markedsovervågning.
Kommissionen vælger det eller de systemer med færrest omkostninger, der er foreneligt med opfyldelsen af alle grundlæggende krav til bygværket.
3. Det eller de således fastsatte systemer skal angives i mandaterne for harmoniserede standarder og i de harmoniserede tekniske specifikationer.
KAPITEL V
TEKNISKE VURDERINGSORGANER
Artikel 29
Udpegelse, overvågning og evaluering af tekniske vurderingsorganer
1. Medlemsstaterne kan udpege tekniske vurderingsorganer på deres område, navnlig for et eller flere af de produktområder, der er anført i tabel 1 i bilag IV.
Medlemsstater, der har udpeget et teknisk vurderingsorgan, skal meddele de andre medlemsstater og Kommissionen dets navn og adresse og de produktområder, som det pågældende tekniske vurderingsorgan er udpeget for.
2. Kommissionen gør listen over tekniske vurderingsorganer offentligt tilgængelig i elektronisk form, idet den angiver de produktområder, de er udpeget for, og bestræber sig på at sikre den højest mulige grad af gennemsigtighed.
Kommissionen gør enhver ajourføring af denne liste offentligt tilgængelig.
3. Medlemsstaterne overvåger aktiviteterne og kompetencen i de tekniske vurderingsorganer, som de har udpeget, og evaluerer dem efter kravene i tabel 2 i bilag IV.
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om deres nationale procedurer for udpegelse af tekniske vurderingsorganer, om overvågningen af deres aktiviteter og kompetence samt om eventuelle ændringer af disse oplysninger.
4. Kommissionen vedtager retningslinjer for evalueringen af de tekniske vurderingsorganer efter høring af det stående byggeudvalg.
Artikel 30
Krav, der skal opfyldes af tekniske vurderingsorganer
1. Et teknisk vurderingsorgan foretager vurderingen og udsteder den europæiske tekniske vurdering inden for et produktområde, som det er udpeget for.
Det tekniske vurderingsorgan skal opfylde kravene i tabel 2 i bilag IV inden for det område, som det er udpeget for.
2. Et teknisk vurderingsorgan skal gøre sin organisationsplan samt navnene på medlemmerne af sine interne beslutningstagende organer offentligt tilgængelige.
3. Hvis et teknisk vurderingsorgan ikke længere opfylder kravene i stk. 1, trækker medlemsstaten udpegelsen af det pågældende tekniske vurderingsorgan tilbage for det relevante produktområde og underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom.
Artikel 31
Koordinering af tekniske evalueringsorganer
1. De tekniske vurderingsorganer skal oprette en organisation af tekniske vurderingsorganer.
2. Organisationen af tekniske vurderingsorganer anses for at være et organ, der arbejder for virkeliggørelsen af et mål af almen europæisk interesse, jf. artikel 162 i Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (15).
3. De fælles mål for samarbejdet og de administrative og finansielle betingelser vedrørende de tilskud, der tildeles organisationen af tekniske vurderingsorganer, kan fastsættes i en rammeaftale om partnerskab mellem Kommissionen og organisationen i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (16) (finansforordningen) og forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002. Europa-Parlamentet og Rådet underrettes om indgåelsen af en sådan aftale.
4. Organisationen af tekniske vurderingsorganer skal mindst udføre følgende opgaver:
a)
organisere koordineringen af de tekniske vurderingsorganer og om fornødent sikre samarbejdet med og høringen af andre interessenter
b)
sikre, at eksempler på bedste praksis udveksles mellem de tekniske vurderingsorganer med henblik på at fremme effektiviteten og yde industrien en bedre service
c)
koordinere anvendelsen af de procedurer, der er fastsat i artikel 21 og i bilag II, samt yde den støtte, der er nødvendig i forbindelse hermed
d)
udvikle og vedtage europæiske vurderingsdokumenter
e)
informere Kommissionen om ethvert spørgsmål vedrørende udarbejdelse af europæiske vurderingsdokumenter og ethvert aspekt vedrørende fortolkningen af de procedurer, der er fastsat i artikel 21 og i bilag II, samt foreslå Kommissionen forbedringer på grundlag af de erfaringer, der gøres
f)
meddele eventuelle bemærkninger om et teknisk vurderingsorgan, som ikke udfører sine opgaver i overensstemmelse med de procedurer, der er fastsat i artikel 21 og i bilag II, til Kommissionen og den medlemsstat, som har udpeget det tekniske vurderingsorgan
g)
sikre, at vedtagne europæiske vurderingsdokumenter og referencer til europæiske tekniske vurderinger holdes offentligt tilgængelige.
Med henblik på udførelsen af disse opgaver har organisationen af tekniske vurderingsorganer et sekretariat.
5. Medlemsstaterne sikrer, at de tekniske vurderingsorganer bidrager til organisationen af tekniske vurderingsorganer med finansielle og menneskelige ressourcer.
Artikel 32
EU-finansiering
1. Unionen kan yde tilskud til organisationen af tekniske vurderingsorganer til gennemførelsen af de opgaver, der er omhandlet i artikel 31, stk. 4.
2. Bevillingerne til de opgaver, der er omhandlet i artikel 31, stk. 4, fastsættes årligt af budgetmyndigheden inden for den gældende finansielle ramme.
Artikel 33
Finansieringsordninger
1. EU-finansiering tilvejebringes uden indkaldelse af forslag til organisationen af tekniske vurderingsorganer med henblik på udførelse af de opgaver, der er omhandlet i artikel 31, stk. 4, og som der kan bevilges tilskud til i henhold til finansforordningen.
2. Aktiviteter udført af sekretariatet for organisationen af tekniske vurderingsorganer som omhandlet i artikel 31, stk. 4, kan finansieres ved hjælp af driftstilskud. Driftstilskud nedtrappes ikke automatisk i tilfælde af fornyelse.
3. I aftaler om tilskud kan der, bortset fra tilfælde hvor modtagerens indirekte omkostninger dækkes af et driftstilskud, som finansieres over Unionens almindelige budget, tillades dækning af modtagerens generalomkostninger med et fast beløb på op til 10 % af de samlede støtteberettigede direkte omkostninger i forbindelse med aktioner.
Artikel 34
Ledelse og overvågning
1. De bevillinger, der fastsættes af budgetmyndigheden til finansiering af de opgaver, der er omhandlet i artikel 31, stk. 4, kan også anvendes til at dække administrative udgifter i forbindelse med forberedelse, overvågning, kontrol, revision og evaluering, som er direkte nødvendige for virkeliggørelsen af denne forordnings mål, herunder navnlig undersøgelser, møder, oplysnings- og formidlingsaktioner, udgifter i forbindelse med elektroniske informationsudvekslingsnetværk samt alle andre udgifter til administrativ og teknisk bistand, som Kommissionen måtte anvende til aktiviteter i forbindelse med udviklingen og vedtagelsen af europæiske vurderingsdokumenter og udstedelsen af europæiske tekniske vurderinger.
2. Kommissionen evaluerer relevansen af de opgaver, der er omhandlet i artikel 31, stk. 4, og som modtager EU-finansiering, i lyset af kravene i Unionens politikker og lovgivning, og underretter Europa-Parlamentet og Rådet om resultatet af denne evaluering senest den 1. januar 2017 og derefter hvert fjerde år.
Artikel 35
Beskyttelse af Unionens finansielle interesser
1. Kommissionen sikrer i forbindelse med gennemførelsen af aktiviteter, der finansieres i henhold til denne forordning, at Unionens finansielle interesser beskyttes gennem anvendelse af forebyggende foranstaltninger mod svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, gennem effektiv kontrol og inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb samt, hvis der konstateres uregelmæssigheder, gennem sanktioner, der skal være effektive, stå i forhold til overtrædelsens grovhed og have afskrækkende virkning, i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (17), Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (18) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (19).
2. Hvad angår aktiviteter, der finansieres i henhold til denne forordning, forstås ved begrebet uregelmæssighed, jf. artikel 1, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95, enhver overtrædelse af en EU-bestemmelse eller manglende overholdelse af en kontraktlig forpligtelse som følge af en erhvervsdrivendes handling eller forsømmelse, der indebærer afholdelse af en uretmæssig udgift, der skader eller kunne skade Unionens almindelige budget eller andre budgetter, der forvaltes af Den Europæiske Union.
3. De aftaler og kontrakter, der indgås som følge af denne forordning, skal indeholde bestemmelser om overvågning og finansiel kontrol, der skal foretages af Kommissionen eller en bemyndiget repræsentant for denne, og om revision, der skal foretages af Revisionsretten, og som om nødvendigt kan foretages på stedet.
KAPITEL VI
FORENKLEDE PROCEDURER
Artikel 36
Anvendelse af relevant teknisk dokumentation
1. Ved bestemmelsen af varetypen, kan en fabrikant erstatte typeprøvningen eller typeberegningen med relevant teknisk dokumentation, der påviser at:
a)
byggevaren, for så vidt angår en eller flere væsentlige egenskaber af den byggevare, som fabrikanten bringer i omsætning, anses for at opfylde et bestemt ydeevneniveau eller en bestemt ydeevneklasse uden prøvning eller beregning, eller uden yderligere prøvning og beregning, i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i de relevante harmoniserede tekniske specifikationer eller i en beslutning fra Kommissionen
b)
den byggevare, der er omfattet af en harmoniseret standard, og som fabrikanten bringer i omsætning, svarer til varetypen for en anden byggevare, der er fremstillet af en anden fabrikant og allerede er prøvet i overensstemmelse med den relevante harmoniserede standard. Når disse betingelser er opfyldt, er fabrikanten berettiget til at deklarere en ydeevne svarende til alle eller en del af prøvningsresultaterne for denne anden vare. Fabrikanten må først anvende prøvningsresultater opnået af en anden fabrikant efter at have fået tilladelse hertil af den pågældende fabrikant, som forbliver ansvarlig for prøvningsresultaternes nøjagtighed, pålidelighed og stabilitet, eller
c)
den byggevare, der er omfattet af en harmoniseret teknisk specifikation, og som fabrikanten bringer i omsætning, er et system bestående af komponenter, som fabrikanten samler ved nøje at følge præcise anvisninger fra leverandøren af et sådant system eller en komponent heri, som allerede har ladet systemet eller komponenten prøve for en eller flere af dets/dens væsentlige egenskaber i overensstemmelse med den relevante harmoniserede tekniske specifikation. Når disse betingelser er opfyldt, er fabrikanten berettiget til at deklarere en ydeevne svarende til alle eller en del af prøvningsresultaterne for det system eller den komponent, der er blevet leveret til ham. Fabrikanten må først anvende prøvningsresultater opnået af en anden fabrikant eller systemleverandør efter at have fået tilladelse hertil af den pågældende fabrikant eller systemleverandør, som forbliver ansvarlig for prøvningsresultaternes nøjagtighed, pålidelighed og stabilitet.
2. Hvis den byggevare, der er omhandlet i stk. 1, tilhører en familie af byggevarer, for hvilke det gældende system for vurdering og kontrol af ydeevnens konstans er system 1+ eller 1 som fastsat i bilag V, skal den i stk. 1 omhandlede relevante tekniske dokumentation kontrolleres af et notificeret produktcertificeringsorgan som omhandlet i bilag V.
Artikel 37
Mikrovirksomheders anvendelse af forenklede procedurer
Mikrovirksomheder, som fremstiller byggevarer, der er omfattet af en harmoniseret standard, kan erstatte bestemmelsen af varetypen på grundlag af typeprøvning for de gældende systemer 3 og 4 som fastsat i bilag V ved hjælp af andre metoder end dem, der er indeholdt i den gældende harmoniserede standard. Disse fabrikanter kan også behandle byggevarer, på hvilke system 3 finder anvendelse, i overensstemmelse med bestemmelserne for system 4. Hvis en fabrikant anvender disse forenklede procedurer, skal fabrikanten med en specifik teknisk dokumentation påvise, at byggevaren opfylder gældende krav, og at den anvendte procedure er ækvivalent med den procedure, der er fastsat i de harmoniserede standarder.
Artikel 38
Andre forenklede procedurer
1. For byggevarer, der er omfattet af en harmoniseret standard, og som fremstilles individuelt eller efter mål uden for serie for at opfylde en bestemt ordre, og som er monteret i et enkelt identificeret bygværk, kan fabrikanten erstatte ydeevnevurderingen under det gældende system, jf. bilag V, med specifik teknisk dokumentation, der viser, at varen opfylder de gældende krav, og at den anvendte procedure er ækvivalent med den procedure, der er fastsat i de harmoniserede standarder.
2. Hvis den i stk. 1 omhandlede byggevare tilhører en familie af byggevarer, for hvilke det gældende system for vurdering og kontrol af ydeevnens konstans er system 1+ eller 1 som fastsat i bilag V, skal den specifikke tekniske dokumentation kontrolleres af et notificeret produktcertificeringsorgan som omhandlet i bilag V.
KAPITEL VII
NOTIFICERENDE MYNDIGHEDER OG NOTIFICEREDE ORGANER
Artikel 39
Notifikation
Medlemsstaterne notificerer Kommissionen og de andre medlemsstater om organer, der er blevet bemyndiget til at udføre tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans i henhold til denne forordning (i det følgende benævnt »notificerede organer«).
Artikel 40
Notificerende myndigheder
1. Medlemsstaterne udpeger en notificerende myndighed, som er ansvarlig for at indføre og gennemføre de nødvendige procedurer for vurdering og notifikation af de organer, der skal bemyndiges til at udføre tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans i henhold til denne forordning, og for overvågningen af notificerede organer, herunder deres overholdelsen af artikel 43.
2. Medlemsstaterne kan bestemme, at den i stk. 1 omhandlede vurdering og overvågning skal foretages af deres nationale akkrediteringsorganer som defineret i og i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 765/2008.
3. Hvis den notificerende myndighed uddelegerer eller på anden måde overlader vurderingen, notificeringen eller overvågningen, jf. stk. 1, til et organ, som ikke er en del af en myndighed, skal dette organ være en juridisk enhed og med de fornødne ændringer opfylde kravene i artikel 41. Desuden skal det have truffet foranstaltninger til dækning af erstatningsansvar i forbindelse med sine aktiviteter.
4. Den notificerende myndighed påtager sig det fulde ansvar for de opgaver, der udføres af det i stk. 3 nævnte organ.
Artikel 41
Krav vedrørende notificerende myndigheder
1. Den notificerende myndighed skal være oprettet på en sådan måde, at der ikke forekommer interessekonflikter med notificerede organer.
2. Den notificerende myndighed skal være organiseret og arbejde på en sådan måde, at der i dens arbejde sikres objektivitet og uvildighed.
3. Den notificerende myndighed skal være organiseret på en sådan måde, at alle beslutninger om notifikation af et organ, der skal bemyndiges til at udføre tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans, træffes af kompetente personer, der ikke er identiske med dem, der foretog vurderingen.
4. Den notificerende myndighed må ikke tilbyde eller udføre aktiviteter, som udføres af de notificerede organer, eller rådgivningstjenester på kommercielt eller konkurrencemæssigt grundlag.
5. Den notificerende myndighed skal sikre, at de indhentede oplysninger behandles fortroligt.
6. Den notificerende myndighed skal have et tilstrækkelig stort kompetent personale til, at den kan udføre sine opgaver behørigt.
Artikel 42
Oplysningskrav for medlemsstater
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om deres nationale procedurer for vurdering og notifikation af organer, der skal bemyndiges til at udføre tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans, og overvågning af notificerede organer og om eventuelle ændringer heraf.
Kommissionen gør disse oplysninger offentligt tilgængelige.
Artikel 43
Krav vedrørende notificerede organer
1. I forbindelse med notifikation skal et notificeret organ opfylde kravene i stk. 2-11.
2. Et notificeret organ skal oprettes i henhold til national lovgivning og være en juridisk person.
3. Et notificeret organ skal være et tredjepartsorgan, der er uafhængigt af den organisation eller den byggevare, det vurderer.
Et organ, der er medlem af en erhvervssammenslutning eller et erhvervsforbund, der repræsenterer virksomheder, der er involveret i konstruktion, fremstilling, levering, samling, brug eller vedligeholdelse af de byggevarer, som det vurderer, kan, hvis det kan påvises, at det er uafhængigt, og at der ikke er nogen interessekonflikt, anses for at være et sådant organ.
4. Et notificeret organ, dets øverste ledelse og det personale, der er ansvarligt for at udføre tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans, må ikke være en konstruktør, fabrikant, leverandør, montør, køber, ejer, bruger eller reparatør af de byggevarer, som det vurderer, eller bemyndiget repræsentant for nogen af disse parter. Dette forhindrer ikke anvendelsen af vurderede varer, der er nødvendige for det notificerede organs drift, eller anvendelse af varer i personligt øjemed.
Et notificeret organ, dets øverste ledelse og det personale, der er ansvarligt for at udføre tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans, må ikke være direkte involveret i konstruktion, fremstilling, markedsføring, installering, anvendelse eller vedligeholdelse af disse byggevarer eller repræsentere parter, der er involveret i disse aktiviteter. De må ikke deltage i aktiviteter, som kan være i strid med deres objektivitet og integritet i forbindelse med de aktiviteter, som de er blevet notificeret til at udføre. Dette gælder navnlig rådgivningstjenester.
Et notificeret organ skal sikre, at dets dattervirksomheders eller underentreprenørers aktiviteter ikke påvirker fortroligheden, objektiviteten og uvildigheden af dets aktiviteter inden for vurdering og/eller kontrol.
5. Et notificeret organ og dets personale skal udføre tredjepartsopgaverne i processen med vurdering og kontrol af den deklarerede ydeevnes konstans med den størst mulige faglige integritet og den nødvendige tekniske kompetence på det specifikke område og må ikke påvirkes af nogen form for pression og incitament, navnlig af økonomisk art, som kan have indflydelse på dets afgørelser eller resultaterne af dets vurderings- og eller kontrolaktiviteter, særlig fra personer eller grupper af personer, som har en interesse i resultaterne af disse aktiviteter.
6. Et notificeret organ skal kunne udføre alle de tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af den deklarerede ydeevnes konstans, der er overdraget til det i henhold til bilag V, og for hvilke det er blevet notificeret, uanset om disse opgaver udføres af det notificerede organ selv eller på dets vegne og på dets ansvar.
Til enhver tid og for hvert system til vurdering og kontrol af ydeevnens konstans, og for hver art eller kategori af byggevarer, væsentlige egenskaber og opgaver, som det er notificeret for, skal et notificeret organ råde over følgende:
a)
det nødvendige personale med teknisk viden og tilstrækkelig og passende erfaring til at udføre tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans
b)
den nødvendige beskrivelse af procedurer i henhold til hvilke ydeevnevurderingen udføres, således at disses gennemsigtighed og reproducerbarhed sikres. Det skal have en passende politik og passende procedurer, der skelner mellem opgaver, det udfører som notificeret organ, og andre aktiviteter
c)
de nødvendige procedurer til at udføre sine aktiviteter, der tager behørigt hensyn til en virksomheds størrelse, den sektor, den opererer inden for, dens struktur, den pågældende vareteknologis kompleksitet, og om der er tale om en fremstillingsproces med masse- eller serieproduktion.
Et notificeret organ skal have de fornødne midler til at udføre de tekniske og administrative opgaver i forbindelse med de aktiviteter, som det er notificeret til at udføre, på en hensigtsmæssig måde og skal have adgang til alt nødvendigt udstyr og alle nødvendige faciliteter.
7. Det personale, der er ansvarligt for udførelsen af de aktiviteter, som organet er notificeret for, skal være i besiddelse af følgende:
a)
en solid teknisk uddannelse og erhvervsuddannelse, der omfatter alle tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans inden for det relevante område, som organet er notificeret for
b)
tilfredsstillende kendskab til kravene vedrørende de vurderinger og den kontrol, de foretager, og den nødvendige bemyndigelse til at udføre sådanne opgaver
c)
passende kendskab til og forståelse af de gældende harmoniserede standarder og de relevante bestemmelser i denne forordning
d)
den nødvendige færdighed i at udarbejde de attester, redegørelser og rapporter, som dokumenterer, at vurderingerne og kontrollen er blevet foretaget.
8. Det skal sikres, at det notificerede organ, dets øverste ledelse og vurderingspersonalet arbejder uvildigt.
Aflønningen af det notificerede organs øverste ledelse og vurderingspersonalet må ikke være afhængig af antallet af foretagne vurderinger eller af resultatet af disse vurderinger.
9. Et notificeret organ skal tegne en ansvarsforsikring, medmindre medlemsstaten er ansvarlig i henhold til national lovgivning, eller medlemsstaten selv er direkte ansvarlig for den udførte vurdering og/eller kontrol.
10. Det notificerede organs personale har tavshedspligt med hensyn til alle oplysninger, det kommer i besiddelse af ved udførelsen af dets opgaver i henhold til bilag V, undtagen over for de kompetente administrative myndigheder i den medlemsstat, hvor aktiviteterne udføres. Ejendomsrettigheder skal beskyttes.
11. Et notificeret organ skal deltage i eller sikre, at dets vurderingspersonale er orienteret om de relevante standardiseringsaktiviteter og aktiviteterne i den koordineringsgruppe af notificerede organer, der er nedsat i henhold til denne forordning, og skal som generelle retningslinjer anvende de administrative afgørelser og dokumenter, som er resultatet af den nævnte gruppes arbejde.
Artikel 44
Overensstemmelsesformodning
Et notificeret organ, der skal bemyndiges til at udføre tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans, og som dokumenterer, at det opfylder kriterierne i de relevante harmoniserede standarder eller dele deraf, hvortil der er offentliggjort en reference i Den Europæiske Unions Tidende, formodes at opfylde kravene i artikel 43, for så vidt den gældende harmoniserede standard dækker disse krav.
Artikel 45
Dattervirksomheder og underentreprenører i tilknytning til notificerede organer
1. Hvis det notificerede organ giver bestemte opgaver i forbindelse med tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans i underentreprise eller anvender en dattervirksomhed, skal det sikre, at underentreprenøren eller dattervirksomheden opfylder kravene i artikel 43, og skal oplyse den notificerende myndighed herom.
2. Det notificerede organ har det fulde ansvar for de opgaver, der udføres af underentreprenører eller dattervirksomheder, uanset hvor disse er etableret.
3. Aktiviteter kan kun gives i underentreprise eller udføres af en dattervirksomhed, hvis kunden har givet sit samtykke.
4. Det notificerede organ skal kunne stille de relevante dokumenter vedrørende vurderingen af enhver underentreprenørs eller dattervirksomhedens kvalifikationer og de opgaver, de har udført i henhold til bilag V, til rådighed for den notificerende myndighed.
Artikel 46
Anvendelse af faciliteter uden for det notificerede organs prøvningslaboratorium
1. Efter anmodning fra fabrikanten og hvis det er begrundet ud fra tekniske, økonomiske eller logistiske forhold, kan notificerede organer beslutte at udføre de prøvninger, der er omhandlet i bilag V, for system 1+, 1 og 3 til vurdering og kontrol af ydeevnens konstans eller lade sådanne prøvninger udføre under deres tilsyn, enten i fabrikationsanlægget med anvendelse af fabrikantens interne laboratorieudstyr eller, med fabrikantens forudgående samtykke, på et eksternt laboratorium med anvendelse af det pågældende laboratoriums prøvningsudstyr.
Notificerede organer, der udfører sådanne prøvninger, skal være specifikt udpeget som kompetente til at arbejde uden for deres egne akkrediterede prøvningsfaciliteter.
2. Før disse prøvninger udføres, skal det notificerede organ kontrollere, om kravene til prøvningsmetoden er opfyldt, og skal vurdere:
a)
om prøvningsudstyret har et hensigtsmæssigt kalibreringssystem, og om målingernes sporbarhed er garanteret
b)
om prøvningsresultaternes kvalitet er sikret.
Artikel 47
Ansøgning om notifikation
1. For at opnå bemyndigelse til at udføre tredjepartsopgaver i processen med vurdering og kontrol af ydeevnens konstans skal et organ indsende en ansøgning om notifikation til den notificerende myndighed i den medlemsstat, hvor det er etableret.
2. Ansøgningen skal ledsages af en beskrivelse af de aktiviteter, der skal udføres, og de vurderings- og/eller kontrolprocedurer, som organet hævder at være kompetent til, samt af en eventuel akkrediteringsattest udstedt af et nationalt akkrediteringsorgan som defineret i forordning (EF) nr. 765/2008, hvori det godtgøres, at organet opfylder kravene i artikel 43.
3. Hvis det pågældende organ ikke kan forelægge en akkrediteringsattest, forelægger det den notificerende myndighed al den dokumentation, der er nødvendig for at kontrollere, anerkende og regelmæssigt overvåge, at det opfylder kravene i artikel 43.
Artikel 48
Notifikationsprocedure
1. De notificerende myndigheder må kun notificere organer, som opfylder kravene i artikel 43.
2. De skal underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater, navnlig ved hjælp af det elektroniske notifikationsværktøj, der er udviklet og forvaltes af Kommissionen.
Undtagelsesvis accepteres en papirudskrift af notifikationen i de tilfælde, der er omhandlet i punkt 3 i bilag V, for hvilke der ikke findes et hensigtsmæssigt elektronisk værktøj.
3. Notifikationen skal indeholde alle enkeltheder med hensyn til, hvilke funktioner der skal udføres, reference til den relevante harmoniserede tekniske specifikation og, for så vidt angår det system, der er omhandlet i bilag V, de væsentlige egenskaber med hensyn til hvilke organet er kompetent.
En reference til den relevante harmoniserede tekniske specifikation kræves dog ikke i de tilfælde, der er nævnt i bilag V, punkt 3.
4. Hvis en notifikation ikke er baseret på en akkrediteringsattest som omhandlet i artikel 47, stk. 2, skal den notificerende myndighed forelægge Kommissionen og de øvrige medlemsstater den dokumentation, der attesterer det notificerede organs kompetence, og oplysninger om de ordninger, der er indført for at sikre, at dette organ regelmæssigt kontrolleres og også fremover vil opfylde kravene i artikel 43.
5. Det pågældende organ må kun udføre aktiviteter som notificeret organ, hvis Kommissionen eller de øvrige medlemsstater ikke gør indsigelse inden to uger efter en notifikation baseret på en akkrediteringsattest eller inden to måneder efter en notifikation, der ikke er baseret på en akkrediteringsattest.
Kun et sådant organ anses for at være et notificeret organ i denne forordnings forstand.
6. Kommissionen og de øvrige medlemsstater skal underrettes om eventuelle efterfølgende relevante ændringer af notifikationen.
Artikel 49
Identifikationsnumre for og lister over notificerede organer
1. Kommissionen tildeler hvert notificeret organ et identifikationsnummer.
Hvert notificeret organ tildeles kun ét identifikationsnummer, også selv om organet er notificeret i henhold til flere EU-retsakter.
2. Kommissionen offentliggør listen over organer, der er notificeret i henhold til denne forordning, herunder de identifikationsnumre, de er blevet tildelt, og de aktiviteter, for hvilke de er notificeret, navnlig ved hjælp af det elektroniske notifikationsværktøj, der er udviklet og forvaltes af Kommissionen.
Kommissionen holder listen ajourført.
Artikel 50
Ændringer af notifikationen
1. Hvis en notificerende myndighed har konstateret eller er blevet orienteret om, at et notificeret organ ikke længere opfylder kravene i artikel 43, eller at det ikke opfylder sine forpligtelser, skal den notificerende myndighed begrænse, suspendere eller inddrage notifikationen, alt efter hvad der er mest hensigtsmæssigt afhængigt af alvoren af den manglende opfyldelse af kravene eller forpligtelserne. Den skal straks underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom, navnlig ved hjælp af det elektroniske notifikationsværktøj, der er udviklet og forvaltes af Kommissionen.
2. Hvis en notifikation begrænses, suspenderes eller inddrages, eller hvis det bemyndigede organ har indstillet sine aktiviteter, skal den notificerende medlemsstat træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at dette organs sager enten behandles af et andet notificeret organ eller står til rådighed for de ansvarlige notificerende myndigheder og markedsovervågningsmyndigheder efter disses anmodning.
Artikel 51
Anfægtelse af notificerede organers kompetence
1. Kommissionen undersøger alle sager, hvor den tvivler på et notificeret organs kompetence eller på, at et notificeret organ fortsat opfylder de krav og forpligtelser, det er underlagt, og tilfælde, hvor den bliver gjort opmærksom på en sådan tvivl.
2. Den notificerende medlemsstat skal efter anmodning forelægge Kommissionen alle oplysninger om grundlaget for notifikationen eller det notificerede organs fortsatte kompetence.
3. Kommissionen sikrer, at alle følsomme oplysninger, den indhenter som led i sine undersøgelser, behandles fortroligt.
4. Hvis Kommissionen konstaterer, at et notificeret organ ikke eller ikke længere opfylder kravene vedrørende dets notifikation, underretter den den notificerende medlemsstat herom og anmoder den om at træffe de nødvendige foranstaltninger, herunder om nødvendigt inddragelse af notifikationen.
Artikel 52
Operationelle forpligtelser for notificerede organer
1. Notificerede organer skal udføre tredjepartsopgaver i overensstemmelse med de systemer for vurdering og kontrol af ydeevnens konstans, der fastlagt i bilag V.
2. Vurderinger og kontrol af ydeevnens konstans skal udføres på gennemsigtig vis, hvad angår fabrikanten, og på en passende måde, idet unødige byrder for erhvervsdrivende skal undgås. De notificerede organer skal udføre deres aktiviteter under behørig hensyntagen til virksomhedens størrelse, den sektor, som virksomheden opererer inden for, dens struktur, den pågældende vareteknologis kompleksitet, og om der er tale om en fremstillingsproces med masse- eller serieproduktion.
De notificerede organer skal dog i denne forbindelse overholde den grad af stringens, der kræves med hensyn til varen i henhold til denne forordning og varens rolle i opfyldelsen af alle grundlæggende krav til bygværker.
3. Hvis et notificeret organ under den indledende inspektion af fabrikationsanlægget og fabrikkens egen produktionskontrol finder, at fabrikanten ikke har sikret konstansen af den fremstillede vares ydeevne, kræver det, at fabrikanten træffer passende afhjælpende foranstaltninger og udsteder ikke nogen attest.
4. Hvis et notificeret organ under den tilsynsaktivitet, der har til formål at kontrollere konstansen af den fremstillede vares ydeevne, finder, at en byggevare ikke længere har samme ydeevne som varetypen, kræver det, at fabrikanten træffer passende afhjælpende foranstaltninger, og suspenderer eller inddrager om nødvendigt fabrikantens attest.
5. Hvis der ikke træffes afhjælpende foranstaltninger, eller hvis disse ikke har den ønskede virkning, begrænser, suspenderer eller inddrager det notificerede organ eventuelle attester, alt efter hvad der er mest hensigtsmæssigt.
Artikel 53
Oplysningskrav for notificerede organer
1. De notificerede organer skal oplyse den notificerende myndighed om:
a)
tilfælde, hvor udstedelse af en attest er blevet nægtet, samt om begrænsninger, suspenderinger eller inddragelser af attester
b)
forhold, der har indflydelse på omfanget af og betingelserne for notifikationen
c)
enhver anmodning om oplysninger om udført vurdering og/eller kontrol af ydeevnens konstans, som de har modtaget fra markedsovervågningsmyndighederne
d)
efter anmodning tredjepartsopgaver i overensstemmelse med systemerne for vurdering og kontrol af ydeevnens konstans udført inden for deres notifikations dækningsområde samt enhver anden udført aktivitet, herunder grænseoverskridende aktiviteter og underentrepriser.
2. De notificerede organer giver de andre organer, der er notificeret i henhold til denne forordning og udfører lignende tredjepartsopgaver i overensstemmelse med systemerne til vurdering og kontrol af ydeevnens konstans og for byggevarer, som er omfattet af den samme harmoniserede tekniske specifikation, relevante oplysninger om spørgsmål vedrørende negative og, efter anmodning, positive resultater af disse vurderinger og/eller kontroller.
Artikel 54
Erfaringsudveksling
Kommissionen sørger for, at der foregår erfaringsudveksling mellem medlemsstaternes nationale myndigheder med ansvar for notifikationspolitik.
Artikel 55
Koordinering af notificerede organer
Kommissionen sørger for, at der etableres koordinering og samarbejde mellem organer, der er notificeret i henhold til artikel 39, og at denne koordinering og dette samarbejde fungerer efter hensigten i form af en gruppe af notificerede organer.
Medlemsstaterne sørger for, at de organer, de har notificeret, deltager i arbejdet i denne gruppe, enten direkte eller gennem udpegede repræsentanter, eller at deres repræsentanter bliver orienteret.
KAPITEL VIII
MARKEDSOVERVÅGNING OG BESKYTTELSESPROCEDURER
Artikel 56
Procedure til håndtering på nationalt plan af byggevarer, der udgør en risiko
1. Hvis markedsovervågningsmyndighederne i en af medlemsstaterne har truffet foranstaltninger i henhold til artikel 20 i forordning (EF) nr. 765/2008, eller hvis de har tilstrækkelig grund til at antage, at en byggevare, der er omfattet af en harmoniseret standard, eller som der er udstedt en europæisk teknisk vurdering af, ikke opfylder den deklarerede ydeevne og udgør en risiko for opfyldelsen af de grundlæggende krav til bygværker, der er omfattet af denne forordning, skal de foretage en evaluering af den pågældende vare omfattende de respektive krav, der er fastlagt i denne forordning. De relevante erhvervsdrivende samarbejder i nødvendigt omfang med markedsovervågningsmyndighederne.
Hvis markedsovervågningsmyndighederne i forbindelse med denne evaluering konstaterer, at byggevaren ikke opfylder kravene i denne forordning, skal de straks anmode den pågældende erhvervsdrivende om at træffe alle fornødne afhjælpende foranstaltninger for at bringe varen i overensstemmelse med disse krav, navnlig med den deklarerede ydeevne, eller for at trække produktet tilbage fra markedet eller kalde det tilbage inden for en rimelig tidsfrist, som de fastsætter i forhold til risikoens art.
Markedsovervågningsmyndighederne underretter det notificerede organ herom, hvis et notificeret organ er involveret.
Artikel 21 i forordning (EF) nr. 765/2008 finder anvendelse på de i andet afsnit af dette stykke omhandlede foranstaltninger.
2. Hvis markedsovervågningsmyndighederne konstaterer, at den manglende opfyldelse af kravene ikke er begrænset til deres nationale område, skal de underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater om resultaterne af evalueringen og om de foranstaltninger, de har pålagt den erhvervsdrivende at træffe.
3. Den erhvervsdrivende skal sikre, at der træffes alle de fornødne afhjælpende foranstaltninger for alle de pågældende byggevarer, som den pågældende erhvervsdrivende har gjort tilgængelige på EU-markedet.
4. Hvis den pågældende erhvervsdrivende inden for den frist, der er omhandlet i stk. 1, andet afsnit, ikke træffer passende afhjælpende foranstaltninger, skal markedsovervågningsmyndighederne træffe alle passende foreløbige foranstaltninger for at forbyde eller begrænse tilgængeliggørelsen af byggevaren på det nationale marked eller for at trække byggevaren tilbage fra markedet eller kalde den tilbage.
Markedsovervågningsmyndighederne underretter straks Kommissionen og de øvrige medlemsstater om disse foranstaltninger.
5. Den i stk. 4 omhandlede underretning skal indeholde alle tilgængelige oplysninger, særlig de nødvendige data til identifikation af den byggevare, der ikke opfylder kravene, byggevarens oprindelse, arten af den påståede manglende opfyldelse af kravene og af den pågældende risiko, arten og varigheden af de trufne nationale foranstaltninger samt de synspunkter, som den relevante erhvervsdrivende har fremsat. Markedsovervågningsmyndighederne skal navnlig oplyse, om den manglende opfyldelse af kravene skyldes:
a)
at varen ikke har den deklarerede ydeevne og/eller ikke overholder kravene vedrørende opfyldelsen af de grundlæggende krav til bygværker som fastlagt i denne forordning
b)
at der er mangler i de harmoniserede tekniske specifikationer eller i den specifikke tekniske dokumentation.
6. De øvrige medlemsstater ud over den medlemsstat, der har indledt proceduren, skal straks underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater om de trufne foranstaltninger og om yderligere oplysninger om den pågældende byggevares manglende opfyldelse af kravene, og om deres indsigelser, hvis de ikke er indforstået med den meddelte nationale foranstaltning.
7. Hvis der ikke inden for 15 arbejdsdage efter modtagelsen af de i stk. 4 omhandlede oplysninger er blevet gjort indsigelse af en medlemsstat eller Kommissionen mod en foreløbig foranstaltning truffet af en medlemsstat for den pågældende byggevare, anses foranstaltningen for at være berettiget.
8. Medlemsstaterne sørger for, at der straks træffes passende begrænsende foranstaltninger for den pågældende byggevare, som f.eks. hurtig tilbagetrækning af byggevaren fra deres marked.
Artikel 57
Beskyttelsesprocedure på EU-plan
1. Hvis der efter afslutningen af proceduren i artikel 56, stk. 3 og 4, gøres indsigelse mod en medlemsstats foranstaltning, eller hvis Kommissionen finder, at en national foranstaltning er i modstrid med EU-lovgivningen, skal Kommissionen straks drøfte spørgsmålet med medlemsstaterne og den eller de pågældende erhvervsdrivende og vurdere den nationale foranstaltning. På grundlag af resultaterne af denne vurdering træffer Kommissionen afgørelse om, hvorvidt den nationale foranstaltning er berettiget eller ej.
Kommissionen retter sin afgørelse til alle medlemsstaterne og meddeler den straks til den eller de relevante erhvervsdrivende.
2. Hvis den nationale foranstaltning anses for at være berettiget, skal samtlige medlemsstater træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den byggevare, der ikke opfylder kravene, trækkes tilbage fra deres marked, og underrette Kommissionen herom. Hvis den nationale foranstaltning anses for ikke at være berettiget, skal den pågældende medlemsstat trække foranstaltningen tilbage.
3. Hvis den nationale foranstaltning anses for at være berettiget, og hvis byggevarens manglende opfyldelse af kravene tilskrives mangler ved de harmoniserede standarder som omhandlet i artikel 56, stk. 5, litra b), skal Kommissionen underrette de(t) relevante europæiske standardiseringsorgan(er) og indbringe sagen for det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 5 i direktiv 98/34/EF. Dette udvalg rådfører sig med de(t) relevante europæiske standardiseringsorgan(er) og afgiver straks udtalelse.
Hvis den nationale foranstaltning anses for at være berettiget, og hvis byggevarens manglende opfyldelse af kravene tilskrives mangler ved det europæiske vurderingsdokument eller ved den specifikke tekniske dokumentation som omhandlet i artikel 56, stk. 5, litra b), skal Kommissionen indbringe sagen for det stående byggeudvalg og derefter vedtage passende foranstaltninger.
Artikel 58
Byggevarer, som opfylder kravene, men som alligevel udgør en risiko for sundheden og sikkerheden
1. Hvis en medlemsstat efter at have foretaget en vurdering i henhold til artikel 56, stk. 1, finder, at en byggevare, selv om den opfylder kravene i denne forordning, udgør en risiko for opfyldelsen af de grundlæggende krav til bygværker, for menneskers sundhed eller sikkerhed eller for andre almene samfundsbeskyttelseshensyn, pålægger den den pågældende erhvervsdrivende at træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den pågældende byggevare, når den bringes i omsætning, ikke længere udgør denne risiko, for at trække den tilbage fra markedet eller kalde den tilbage inden for en rimelig tidsfrist, som den fastsætter i forhold til risikoens art.
2. Den erhvervsdrivende skal sikre, at der træffes afhjælpende foranstaltninger for alle de pågældende byggevarer, som den pågældende erhvervsdrivende har gjort tilgængelige på EU-markedet.
3. Medlemsstaten underretter straks Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom. Underretningen skal indeholde alle tilgængelige oplysninger, særlig de nødvendige data til identifikation af den pågældende byggevare, varens oprindelse og forsyningskæden, arten af den pågældende risiko og arten og varigheden af de trufne nationale foranstaltninger.
4. Kommissionen drøfter straks spørgsmålet med medlemsstaterne og den eller de pågældende erhvervsdrivende og vurderer de trufne nationale foranstaltninger. På grundlag af resultaterne af denne vurdering træffer Kommissionen afgørelse om, hvorvidt foranstaltningen er berettiget eller ej, og foreslår om nødvendigt passende foranstaltninger.
5. Kommissionen retter sin afgørelse til alle medlemsstaterne og meddeler den straks til den eller de relevante erhvervsdrivende.
Artikel 59
Formel manglende opfyldelse af kravene
1. Med forbehold af artikel 56 skal en medlemsstat, hvis den konstaterer et af følgende forhold, pålægge den pågældende erhvervsdrivende at bringe den manglende opfyldelse af kravene til ophør:
a)
CE-mærkningen er anbragt i modstrid med artikel 8 eller 9
b)
CE-mærkningen er ikke blevet anbragt, selv om dette er påkrævet i henhold til artikel 8, stk. 2
c)
der er ikke udarbejdet en ydeevnedeklaration, selv om dette er påkrævet i henhold til artikel 4, jf. dog artikel 5
d)
ydeevnedeklarationen er ikke udarbejdet i overensstemmelse med artikel 4, 6 og 7
e)
den tekniske dokumentation er ikke tilgængelig eller ikke komplet.
2. Hvis der fortsat er tale om manglende opfyldelse som omhandlet i stk. 1, skal medlemsstaten træffe alle nødvendige foranstaltninger for at begrænse eller forbyde, at byggevaren gøres tilgængelig på markedet, eller sikre, at den kaldes tilbage eller trækkes tilbage fra markedet.
KAPITEL IX
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 60
Delegerede retsakter
For at virkeliggøre denne forordnings mål, navnlig med hensyn til at fjerne og undgå restriktioner for tilgængeliggørelsen af byggevarer på markedet, delegeres følgende spørgsmål til Kommissionen i henhold til artikel 61 og med forbehold af betingelserne i artikel 62 og 63:
a)
fastsættelse, hvor det er relevant, af de væsentlige egenskaber eller grænseniveauer inden for specifikke familier af byggevarer, hvor fabrikanten i henhold til artikel 3-6 i forbindelse med den tilsigtede anvendelse efter niveauer eller klasser, eller i en beskrivelse, skal deklarere ydeevnen for fabrikantens vare, når den bringes i omsætning
b)
betingelserne for, hvornår en ydeevnedeklaration kan behandles elektronisk for at gøre den tilgængelig på et websted i henhold til artikel 7
c)
ændring af den periode, hvor fabrikanten i henhold til artikel 11 skal opbevare den tekniske dokumentation og ydeevnedeklarationen, efter at byggevaren er bragt i omsætning, på grundlag af byggevarens forventede levetid eller rolle i bygværket
d)
ændring af bilag II og om nødvendigt vedtagelse af supplerende procedureregler i henhold til artikel 19, stk. 3, for at sikre overholdelse af principperne i artikel 20 eller praktisk anvendelse af procedurerne i artikel 21
e)
tilpasning af bilag III, tabel 1 i bilag IV, og bilag V for at tage hensyn til den tekniske udvikling
f)
fastsættelse og tilpasning af ydeevneklasser for at tage hensyn til den tekniske udvikling i henhold til artikel 27, stk. 1
g)
betingelser for, hvornår en byggevare skal anses for at opfylde et bestemt ydeevneniveau eller en bestemt ydeevneklasse uden prøvning eller uden yderligere prøvning i henhold til artikel 27, stk. 5, forudsat at opfyldelsen af de grundlæggende krav til bygværker ikke dermed bringes i fare
h)
fastsættelse, tilpasning og revision af systemerne for vurdering og kontrol af ydeevnens konstans i henhold til artikel 28 for et given vare, en given familie af varer eller en given væsentlig egenskab, og i overensstemmelse med:
i)
betydningen af varen eller de pågældende væsentlige egenskaber med hensyn til de grundlæggende krav til bygværker
ii)
varens art
iii)
virkningerne af variationerne af en byggevares væsentlige egenskaber i byggevarens forventede levetid og
iv)
risikoen for, at der opstår fejl ved fremstillingen af varen.
Artikel 61
Udøvelse af delegationen
1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 60 i en periode på fem år fra den 24. april 2011. Kommissionen aflægger rapport vedrørende de delegerede beføjelser senest seks måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges automatisk for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet tilbagekalder delegationen i henhold til artikel 62.
2. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
3. Beføjelserne til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i artikel 62 og 63 anførte betingelser.
Artikel 62
Tilbagekaldelse af delegationen
1. Den i artikel 60 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Den institution, der har indledt en intern procedure med henblik på at afgøre, om delegationen af beføjelser skal tilbagekaldes, bestræber sig på at give den anden institution og Kommissionen meddelelse herom i rimelig tid, inden den endelige afgørelse træffes, med angivelse af, hvilke delegerede beføjelser der kunne være genstand for tilbagekaldelse, samt den mulige begrundelse herfor.
3. Afgørelsen om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning øjeblikkeligt eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft. Afgørelsen offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 63
Indsigelser mod delegerede retsakter
1. Europa-Parlamentet eller Rådet kan gøre indsigelse mod en delegeret retsakt inden for en frist på tre måneder fra datoen for meddelelsen.
Fristen forlænges med tre måneder på initiativ af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Har hverken Europa-Parlamentet eller Rådet ved udløbet af den frist, der er omhandlet i stk. 1 gjort indsigelse mod den delegerede retsakt, offentliggøres den i Den Europæiske Unions Tidende og træder i kraft på den dato, der er fastsat heri.
Den delegerede retsakt kan offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende og træde i kraft inden fristens udløb, hvis både Europa-Parlamentet og Rådet har meddelt Kommissionen, at de ikke agter at gøre indsigelse.
3. Gør Europa-Parlamentet eller Rådet indsigelse mod en delegeret retsakt inden udløbet af den frist, der er omhandlet i stk. 1, træder den ikke i kraft. Den institution, der gør indsigelse mod den delegerede retsakt, anfører begrundelsen herfor.
Artikel 64
Udvalg
1. Kommissionen bistås af et stående byggeudvalg.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.
3. Medlemsstaterne sikrer, at medlemmerne af det stående byggeudvalg er i stand til at udføre deres opgaver, uden at der opstår interessekonflikter, navnlig i forbindelse med proceduren for opnåelse af CE-mærkning.
Artikel 65
Ophævelse
1. Direktiv 89/106/EØF ophæves.
2. Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til denne forordning.
Artikel 66
Overgangsbestemmelser
1. Byggevarer, der er bragt i omsætning i overensstemmelse med direktiv 89/106/EØF før den 1. juli 2013 anses for at være i overensstemmelse med denne forordning.
2. Fabrikanter kan udfærdige en ydeevnedeklaration på grundlag af en overensstemmelsesattest eller en overensstemmelseserklæring, som er blevet udstedt før den 1. juli 2013 i overensstemmelse med direktiv 89/106/EØF.
3. Retningslinjer for europæiske tekniske godkendelser, som er offentliggjort før den 1. juli 2013 i overensstemmelse med artikel 11 i direktiv 89/106/EØF kan anvendes som europæisk vurderingsdokument.
4. Fabrikanter og importører kan anvende europæiske tekniske godkendelser udstedt i overensstemmelse med artikel 9 i direktiv 89/106/EØF før den 1. juli 2013 som europæiske tekniske vurderinger, så længe disse godkendelser er gyldige.
Artikel 67
Rapporter fra Kommissionen
1. Senest den 25. april 2014 foretager Kommissionen en vurdering af det specifikke behov for oplysning om byggevarers indhold af farlige stoffer med henblik på en eventuel udvidelse af oplysningsforpligtelsen i artikel 6, stk. 5, til at omfatte andre stoffer, og forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en rapport herom. Kommissionen tager i sin vurdering bl.a. hensyn til nødvendigheden af at sikre et højt niveau af sundheds- og sikkerhedsbeskyttelse for arbejdstagere, der anvender byggevarer, og for brugere af bygværker, herunder med hensyn til de genvindings- og/eller genbrugskrav, der stilles til dele eller materialer.
Hvis det er relevant, følges denne rapport op med relevante lovforslag, inden to år efter forelæggelsen af rapporten for Europa-Parlamentet og Rådet.
2. Senest den 25. april 2016 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om gennemførelsen af denne forordning, herunder med hensyn til artikel 19, 20, 21, 23, 24 og 37 på grundlag af rapporter fra medlemsstaterne og fra andre relevante interessenter, eventuelt ledsaget af relevante forslag.
Artikel 68
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 3-28, 36-38, 56-63, 65 og 66 samt bilag I, II, III og V anvendes dog fra den 1. juli 2013.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 9. marts 2011.
32011R0305
L 088/5
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
09.03.2011.
UREDBA (EU) br. 305/2011 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 9. ožujka 2011.
o utvrđivanju usklađenih uvjeta za stavljanje na tržište građevnih proizvoda i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 89/106/EEZ
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114.,
uzimajući u obzir prijedlog Komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Pravila država članica zahtijevaju da se građevine projektiraju i izgrade tako da ne ugrožavaju sigurnost osoba, domaćih životinja ni imovine te da nisu štetne za okoliš.
(2)
Ta pravila izravno utječu na zahtjeve u vezi s građevnim proizvodima. Navedeni se zahtjevi stoga odražavaju na nacionalne norme za proizvode, nacionalna tehnička dopuštenja i druge nacionalne tehničke specifikacije i odredbe koje se odnose na građevne proizvode. Zbog njihove neusklađenosti, navedeni zahtjevi ometaju trgovinu unutar Europske unije.
(3)
Ova Uredba ne bi smjela utjecati na pravo država članica da detaljno utvrde zahtjeve koje smatraju potrebnima kako bi zajamčile zaštitu zdravlja, okoliša i radnika prilikom uporabe građevnih proizvoda.
(4)
Države članice uvele su odredbe, uključujući zahtjeve koji se ne odnose samo na sigurnost zgrada i drugih građevina, već također na zdravlje, trajnost, ekonomičnu potrošnju energije, zaštitu okoliša te na gospodarske i druge bitne aspekte od javnog interesa. Zakoni i drugi propisi ili sudska praksa u vezi s građevinama, koji su utvrđeni na razini Unije ili neke države članice, mogu utjecati na zahtjeve za građevne proizvode. S obzirom da njihov utjecaj na funkcioniranje unutarnjeg tržišta može biti od velike sličnosti, takve je zakone i druge propise ili sudsku praksu za potrebe ove Uredbe primjereno uzeti u obzir kao „odredbe”.
(5)
Prema potrebi, odredbe o namijenjenoj uporabi ili uporabama građevnih proizvoda u nekoj od država članica, usmjerene na ispunjavanje temeljnih zahtjeva u vezi s građevinama, utvrđuju bitne značajke čija je svojstva potrebno objaviti. Kako bi se izbjegla prazna izjava o svojstvima, potrebno je objaviti barem jednu bitnu značajku građevnog proizvoda koja je važna za deklariranu uporabu ili uporabe.
(6)
Direktiva Vijeća 89/106/EEZ od 21. prosinca 1988. o usklađivanju zakona i drugih propisa država članica koji se odnose na građevne proizvode (3) usmjerena je na uklanjanje tehničkih prepreka trgovini u području građevnih proizvoda kako bi se potaklo njihovo slobodno kretanje na unutarnjem tržištu.
(7)
Radi postizanja tog cilja, Direktivom 89/106/EEZ predviđeno je utvrđivanje usklađenih normi za građevne proizvode i dodjela europskih tehničkih dopuštenja.
(8)
Direktivu 89/106/EEZ potrebno je zamijeniti kako bi se pojednostavnio i razjasnio postojeći okvir te kako bi se unaprijedila transparentnost i učinkovitost postojećih mjera.
(9)
Ovom je Uredbom potrebno uzeti u obzir horizontalni zakonodavni okvir za trgovanje proizvodima na unutarnjem tržištu, uspostavljen Uredbom (EZ) br. 765/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. srpnja 2008. o utvrđivanju zahtjeva za akreditaciju i nadzor nad tržištem s obzirom na stavljanje proizvoda na tržište (4) i Odlukom br. 768/2008/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 9. srpnja 2008. o zajedničkom okviru za stavljanje proizvoda na tržište (5).
(10)
Uklanjanje tehničkih prepreka u području izgradnje isključivo se može postići donošenjem usklađenih tehničkih specifikacija za potrebe ocjenjivanja svojstava građevnih proizvoda.
(11)
Navedene usklađene tehničke specifikacije trebale bi obuhvaćati ispitivanje, izračun i druge načine, definirane u usklađenim normama i europskim dokumentima za ocjenjivanje radi ocjenjivanja svojstava u vezi s bitnim značajkama građevnih proizvoda.
(12)
Metode koje države članice koriste u svojim zahtjevima za građevine, kao i drugi nacionalni propisi koji se odnose na bitne značajke građevnih proizvoda, trebali bi biti u skladu s usklađenim tehničkim specifikacijama.
(13)
Prema potrebi, treba poticati uporabu razreda svojstava u vezi s bitnim značajkama građevnih proizvoda unutar usklađenih normi, kako bi se uzele u obzir različite razine temeljnih zahtjeva u vezi s građevinama, kao i razlike u klimatskim, geološkim, geografskim i drugim uvjetima koji prevladavaju u državama članicama. Na temelju revidiranog ovlaštenja, europska normirna tijela treba ovlastiti za donošenje takvih razreda u slučajevima kada ih Komisija još nije donijela.
(14)
U slučaju kada najmeravana uporaba zahtijeva granične razine u vezi sa svim bitnim značajkama koje moraju zadovoljavati građevni proizvodi unutar država članica, navedene je vrijednosti potrebno utvrditi u usklađenim tehničkim specifikacijama.
(15)
Pri ocjenjivanju svojstava građevnog proizvoda, potrebno je voditi računa o zdravstvenim i sigurnosnim aspektima u vezi s njihovom uporabom tijekom cijelog životnog ciklusa.
(16)
Granične razine, koje je utvrdila Komisija sukladno ovoj Uredbi, trebaju predstavljati općepriznate vrijednosti za bitne značajke predmetnih građevnih proizvoda s obzirom na odredbe unutar država članica te bi se njima trebala zajamčiti visoka razina zaštite u smislu članka 114. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (TFEU).
(17)
Granične razine mogu biti tehničke ili regulatorne prirode te se mogu primjenjivati na pojedinu značajku ili na skup značajka.
(18)
Europski odbor za normizaciju i Europski odbor za elektrotehničku normizaciju priznati su kao nadležne organizacije za donošenje usklađenih normi u skladu s općim smjernicama o suradnju između Komisije i tih dviju organizacija, potpisanim 28. ožujka 2003. Proizvođači bi trebali koristiti navedene usklađene norme kada su upute na njih objavljene u Službenom listu Europske unije te u skladu s kriterijima utvrđenima na temelju Direktive 98/34/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. lipnja 1998. o utvrđivanju postupka osiguravanja informacija u području tehničkih normi i propisa kao i pravila o uslugama informatičkog društva (6). Jednom kada je postignuta dostatna razina tehničkog i znanstvenog stručnog znanja u svim relevantnim aspektima, potrebno je pojačati učestalost pozivanja na usklađene norme za građevne proizvode, uključujući, prema potrebi, te nakon savjetovanja sa Stalnim odborom za graditeljstvo, postavljanje zahtjeva za poboljšanje tih normi pomoću ovlaštenja, na temelju postojećih europskih dokumenata za ocjenjivanje.
(19)
Postupke za ocjenjivanje svojstava u vezi s bitnim značajkama građevnih proizvoda na temelju Direktive 89/106/EEZ, koji nisu obuhvaćeni usklađenom normom, potrebno je pojednostavniti kako bi postali transparentni te kako bi se proizvođačima smanjili troškovi građevnih proizvoda.
(20)
Kako bi se proizvođačima građevnih proizvoda omogućilo sastavljanje izjave o svojstvima za građevni proizvod koji nije djelomično ni potpuno obuhvaćen usklađenom normom, potrebno je predvidjeti europsku tehničku ocjenu.
(21)
Proizvođačima građevnih proizvoda potrebno je dopustiti da zatraže izdavanje europske tehničke ocjene za svoje proizvode na temelju smjernica za europsko tehničko dopuštenje utvrđeno Direktivom 89/106/EEZ. Zbog toga je potrebno zajamčiti pravo na uporabu tih smjernica kao europskih dokumenata za ocjenjivanje.
(22)
Sastavljanje nacrta europskih dokumenata za ocjenjivanje i izdavanje europskih tehničkih ocjena potrebno je povjeriti tijelima za tehničko ocjenjivanje (dalje u tekstu „TAB-ovi”) koje imenuju države članice. Kako bi se zajamčilo da TAB-ovi imaju potrebnu nadležnost za izvršavanje navedenih zadaća, zahtjeve za njihovo imenovanje je potrebno utvrditi na razini Unije.
(23)
TAB-ovi bi trebali tvoriti organizaciju (dalje u tekstu „organizacija TAB-ova”), koju bi, prema potrebi, financijski podupirala Unija, u svrhu usklađivanja postupaka za donošenje nacrta europskih dokumenata za ocjenjivanje te radi izdavanja europskih tehničkih ocjena, čime bi se osigurala transparentnost i potrebna tajnost navedenih postupaka.
(24)
Osim u slučajevima opisanima u ovoj Uredbi, stavljanje na tržište građevnog proizvoda koji je obuhvaćen usklađenim normama ili za koji je izdana europska tehnička ocjena, trebalo bi biti popraćeno izjavom o svojstvima u vezi s bitnim značajkama građevnog proizvoda u skladu s odgovarajućim usklađenim tehničkim specifikacijama.
(25)
Prema potrebi, uz izjavu o svojstvima potrebno je priložiti informaciju o udjelu opasnih tvari u građevnom proizvodu kako bi se unaprijedile mogućnosti održive gradnje te kako bi se pojednostavnio razvoj ekološki prihvatljivih proizvoda. Takvu je informaciju potrebno osigurati ne dovodeći u pitanje obveze, posebno u vezi s označivanjem, utvrđene u drugim instrumentima prava Unije koji se primjenjuju na opasne tvari te ju je potrebno staviti na raspolaganje u isto vrijeme i u istom obliku kao i izjavu o svojstvima kako bi bila dostupna svim potencijalnim korisnicima građevnih proizvoda. Informacija o sadržaju opasnih tvari početno bi trebala biti ograničena na tvari navedene u članku 31. i 33. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije (7). Međutim, potrebno je dodatno istražiti posebnu potrebu za informacijom o udjelu opasnih tvari u građevnim proizvodima radi upotpunjavanja cijelog niza tvari obuhvaćenih u svrhu osiguravanja visoke razine zaštite zdravlja i sigurnosti radnika koji rabe građevne proizvode i samih korisnika građevina, uključujući zahtjeve za recikliranjem i/ili ponovnom uporabom dijelova ili materijala. Ovom se Uredbom ne dovodi u pitanje pravo država članica i njihove obveze sukladno drugim instrumentima prava Unije koji se mogu primjenjivati na opasne tvari, a posebno Direktive 98/8/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 1998. o stavljanju biocidnih pripravaka na tržište (8), Direktive 2000/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2000. o uspostavi okvira za djelovanje Zajednice u području vodne politike (9), Uredbe (EZ) br. 1907/2006, Direktive 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o otpadu (10) i Uredbe (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa (11).
(26)
Potrebno je omogućiti numeriranje izjave o svojstvima u skladu s referentnim brojem vrste pripravka.
(27)
Potrebno je predvidjeti pojednostavljene postupke sastavljanja izjava o svojstvima kako bi se uklonio financijski teret poduzećima, a posebno malih i srednjih poduzeća (SME).
(28)
Kako bi se zajamčila točnost i pouzdanost izjave o svojstvima, svojstvo građevnog proizvoda potrebno je ocijeniti, a proizvodnju u tvornici nadzirati u skladu s odgovarajućim sustavom ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava građevnog proizvoda. Moguće je odabrati nekoliko sustava za primjenu kod odabranoga građevnog proizvoda, kako bi se u obzir uzela posebna veza nekih njegovih bitnih značajka i temeljnih zahtjeva za građevine.
(29)
S obzirom na specifičnost građevnih proizvoda i posebnu usredotočenost sustava za njihovo ocjenjivanje, postupci ocjene sukladnosti navedeni u Odluci br. 768/2008/EZ i moduli utvrđeni u toj Odluci nisu prikladni. Stoga je potrebno utvrditi posebne metode ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava u vezi s bitnim značajkama građevnih proizvoda.
(30)
Zbog razlika u značenju oznake CE za građevne proizvode, prilikom usporedbe s glavnim načelima utvrđenima u Uredbi (EZ) br. 765/2008, potrebno je utvrditi posebne odredbe kako bi se zajamčila jasnoća obveze stavljanja oznake CE na građevne proizvode i njezine posljedice.
(31)
Kada proizvođač postavlja oznaku CE ili da postaviti takvu oznaku na građevni proizvod, također bi morao naznačiti da preuzima odgovornost za sukladnost tog proizvoda s njegovim navedenim svojstvom.
(32)
Oznaku CE je potrebno postaviti na sve građevne proizvode za koje je proizvođač sastavio izjavu o svojstvima u skladu s ovom Uredbom. Ako izjava o svojstvima nije sastavljena, oznaka CE ne smije se staviti na proizvod.
(33)
Oznaka CE bi trebala biti jedina oznaka sukladnosti građevnog proizvoda s izjavom o svojstvima i usklađenosti s primjenjivim zahtjevima koji se odnose na usklađeno zakonodavstvo Unije. Međutim, dopušteno je koristiti i druge oznake, pod uvjetom da one pomažu unapređenju zaštite korisnika građevnih proizvoda te da nisu obuhvaćene postojećim usklađenim zakonodavstvom Unije.
(34)
Kako bi se izbjeglo nepotrebno testiranje građevnih proizvoda čija su svojstva već dostatno dokazana stalnim ispitnim rezultatima ili drugim postojećim podacima, proizvođaču je potrebno dopustiti, pod uvjetima utvrđenima u usklađenim tehničkim specifikacijama ili odlukom Komisije, da objavljuje određenu razinu ili razred svojstava bez testiranja ili bez daljnjeg testiranja.
(35)
Kako bi se izbjeglo ponavljanje već ranije provedenih testova, proizvođaču građevnog proizvoda potrebno je dopustiti da koristi rezultate testova koje je dobila treća strana.
(36)
Potrebno je definirati uvjete za uporabu pojednostavljenih postupaka ocjenjivanja svojstava građevnih proizvoda, kako bi se smanjili, što je više moguće, troškovi njihovog stavljanja na tržište, bez snižavanja razine sigurnosti. Proizvođači koji koriste takve pojednostavljene postupke moraju prikladno dokazati da su ispunili navedene uvjete.
(37)
Kako bi se pojačao utjecaj mjera tržišnog nadzora, svi pojednostavljeni postupci ocjenjivanja svojstava građevnog materijala navedeni u ovoj Uredbi trebali bi se primjenjivati samo na fizičke ili pravne osobe koje same izrađuju proizvode koje stavljaju na tržište.
(38)
Kako bi se mikropoduzeću dodatno smanjili troškovi stavljanja na tržište građevnih proizvoda koje su sami proizveli, potrebno je predvidjeti pojednostavljene postupke za ocjenjivanje svojstava u slučajevima kada dotični proizvodi ne podrazumijevaju značajnu zabrinutost za sigurnost, dok su istodobno u skladu s primjenjivim zahtjevima, bez obzira na izvor tih zahtjeva. Poduzeća koja primjenjuju te pojednostavljene postupke bi trebala, povrh toga, dokazati da se mogu kvalificirati kao mikropoduzeća. Nadalje, obvezni su slijediti primjenjive postupke za provjeru stalnosti svojstava navedenih u usklađenim tehničkim specifikacijama za njihove proizvode.
(39)
Za pojedinačno osmišljene i proizvedene građevne proizvode, proizvođaču je potrebno dopustiti da prilikom ocjenjivanja svojstava koristi pojednostavljene postupke, u slučajevima kada može dokazati da je proizvod koji je stavljen na tržište u skladu s primjenjivim zahtjevima.
(40)
Okvir za tumačenje definicije „izvan serijskog procesa”, koji se primjenjuje na različite građevne proizvode obuhvaćene ovom Uredbom, donosi Komisija uz savjetovanje sa Stalnim odborom za graditeljstvo.
(41)
Svi gospodarski subjekti koji posreduju unutar opskrbnog lanca i distribucijskog lanca moraju poduzeti prikladne mjere kako bi zajamčili da na tržište stavljaju ili čine dostupnima samo one građevne proizvode koji su u skladu sa zahtjevima ove Uredbe, a čiji je cilj zajamčiti svojstva građevnih proizvoda i ispuniti temeljne zahtjeve u vezi s građevinama. Posebice, uvoznici i distributeri građevnih proizvoda trebali bi biti svjesni bitnih značajka za koje postoje odredbe na tržištu Unije te posebnih zahtjeva unutar država članica u vezi s temeljnim zahtjevima za građevine, te bi navedeno znanje trebali koristiti prilikom svojih trgovačkih transakcija.
(42)
Bitno je zajamčiti dostupnost nacionalnih tehničkih pravila kako bi poduzeća, a posebno mala i srednja poduzeća, mogla prikupiti pouzdane i točne informacije o zakonu koji je na snazi unutar određene države članice u kojoj svoje proizvode namjeravaju staviti na tržište ili ih staviti na raspolaganje na tržištu. Stoga bi, u tu svrhu, države članice trebale imenovati kontaktne točke za građevne proizvode. Pored zadataka navedenih u članku 10. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 764/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. srpnja 2008. o utvrđivanju postupaka povezanih s primjenom određenih nacionalnih tehničkih pravila za proizvode koji se zakonito prodaju u drugoj državi članici (12), kontaktne točke za građevne proizvode trebale bi pružiti informaciju o pravilima koja se primjenjuju na ugradnju, sklapanje ili montažu određene vrste građevnog proizvoda.
(43)
Kako bi se olakšalo slobodno kretanje roba, kontaktne točke za građevne proizvode trebale bi omogućiti, bez plaćanja, informacije o odredbama usmjerenima na ispunjavanje temeljnih zahtjeva u vezi s građevinama, a koji se primjenjuju na najmeravanu uporabu svakoga građevnog proizvoda na području svake države članice. Kontaktne točke za građevne proizvode također mogu osigurati gospodarskim subjektima dodatne informacije ili opažanja. Za dodatnu informaciju, kontaktnim točkama za građevne proizvode trebalo bi biti dopušteno da naplaćuju naknade koje su razmjerne troškovima prikupljanja takvih informacija ili promatranja. Nadalje, države članice bi kontaktnim točkama za građevne proizvode trebale osigurati dodjelu dostatnih sredstava.
(44)
S obzirom da osnivanje kontaktnih točaka za građevne proizvode ne bi trebalo utjecati na dodjelu funkcija nadležnim vlastima unutar regulatornih sustava država članica, državama članicama potrebno je omogućiti uspostavljanje kontaktnih točaka za građevne proizvode u skladu s regionalnim ili lokalnim nadležnim službama. Države članice trebale bi moći povjeriti ulogu kontaktnih točaka za građevne proizvode već postojećim kontaktnim točkama uspostavljenima u skladu s drugim instrumentima Unije, kako bi se spriječilo nepotrebno širenje kontaktnih točaka te kako bi se pojednostavnili upravni postupci. Kako ne bi došlo do povećanja upravnih troškova za poduzeća i nadležne vlasti, države bi članice također trebale moći povjeriti ulogu kontaktnih točaka za građevne proizvode ne samo postojećim službama unutar javne uprave, već i nacionalnim središtima SOLVIT-a, gospodarskim komorama, profesionalnim organizacijama i privatnim tijelima.
(45)
Kontaktne točke za građevne proizvode trebale bi moći obavljati svoje funkcije na način da se izbjegavaju sukobi interesa, a posebno u vezi s postupcima dobivanja oznake CE.
(46)
Za potrebe jamčenja istovjetnog i dosljednog provođenja usklađenog zakonodavstva Unije, učinkoviti nadzor nad tržištem trebale bi obavljati države članice. Uredbom (EZ) br. 765/2008 predviđeni su osnovni uvjeti funkcioniranja takvog nadzora nad tržištem, posebno za programe, financiranje i kazne.
(47)
Odgovornost država članica za sigurnost, zdravlje i druga pitanja obuhvaćena temeljnim zahtjevima za građevine na njihovom području trebale bi biti prepoznate u zaštitnoj odredbi kojom se jamče odgovarajuće zaštitne mjere.
(48)
S obzirom da je u cijeloj Uniji potrebno zajamčiti jedinstvenu razinu svojstava tijela koja provode ocjenjivanje i provjeru stalnosti svojstava građevnih predmeta, te s obzirom da bi sva takva tijela trebala izvršavati svoje zadaće na istoj razini i pod istim uvjetima pravednog tržišnog natjecanja, potrebno je utvrditi zahtjeve za navedena tijela koja žele biti prijavljena u smislu ove Uredbe. Potrebno je predvidjeti raspoloživost odgovarajuće informacije o takvim tijelima i njihov nadzor.
(49)
Kako bi se zajamčila usklađena razina kvalitete prilikom ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava građevnih proizvoda, također je potrebno utvrditi zahtjeve koji bi se primjenjivali na vlasti odgovorne za prijavljivanje Komisiji i drugim državama članicama onih tijela koja provode navedene zadaće.
(50)
U skladu s člankom 291. UFEU-a, pravila i opća načela nadzora kojim države članice kontroliraju Komisijino vršenje provedbenih ovlasti, potrebno je unaprijed utvrditi putem uredbe donesene u skladu s uobičajenim zakonodavnim postupkom. U očekivanju donošenja te nove Uredbe, nastavlja se primjenjivati Odluka Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (13), uz iznimku regulatornog postupka s kontrolom, koji se više ne primjenjuje.
(51)
U svrhu postizanja ciljeva ove Uredbe, Komisiju je potrebno ovlastiti da donese određene delegirane akte u skladu s člankom 290. UFEU-a. Od posebne je važnosti da Komisija prevede prikladna savjetovanja tijekom svojih pripremnih radova, uključujući savjetovanja na stručnoj razini.
(52)
Komisiju je potrebno posebno ovlastiti da donese delegirane akte u kojima su opisani uvjeti uporabe web stranica kako bi se izjava o svojstvima mogla staviti na raspolaganje.
(53)
S obzirom da je potrebno određeno razdoblje kako bi se zajamčilo uspostavljanje okvira za pravilno funkcioniranje ove Uredbe, potrebno je odgoditi njezinu primjenu uz iznimku odredaba koje se odnose na imenovanje TAB-ova, nadležnih tijela koja podnose prijavu i prijavljenih tijela, osnivanje organizacije TAB-ova i osnivanje Stalnog odbora za graditeljstvo.
(54)
Komisija i države članice trebale bi, u suradnji s akterima, pokrenuti medijske kampanje kako bi građevinski sektor, a posebno gospodarske subjekte i korisnike građevnih proizvoda, informirale o uspostavi zajedničkog tehničkog jezika, podjeli odgovornosti među pojedinim gospodarskim subjektima i korisnicima, stavljanju oznake CE na građevne proizvode, reviziji temeljnih zahtjeva za građevine te o sustavima ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava.
(55)
Temeljni zahtjevi za građevine u vezi s održivom uporabom prirodnih izvora posebno bi trebali uzeti u obzir mogućnost reciklabilnosti građevina, njihovih materijala i dijelova nakon rušenja, trajnost građevina i uporabu sirovina i sekundarnih materijala u građevinama, a koji su u skladu s okolišem.
(56)
Kako bi se ocijenila održiva uporaba izvora i utjecaj koji građevine imaju na okoliš, potrebno je koristiti, kada su dostupne, deklaracije ekološkog proizvoda.
(57)
Gdje je god to moguće, potrebno je propisati ujednačene europske metode za utvrđivanje sukladnosti s temeljnim zahtjevima navedenima u Prilogu I.
(58)
S obzirom da države članice ne mogu u dovoljnoj mjeri ostvariti ciljeve ove Uredbe, a posebno postizanje pravilnog funkcioniranja unutarnjeg tržišta građevnih proizvoda uporabom usklađenih tehničkih specifikacija kojima se iskazuju svojstva građevina, već ih je, zbog njezinih razmjera i učinaka moguće bolje postići na razini Unije, Unija može donijeti mjere, u skladu s načelom supsidijarnosti, kako je utvrđeno u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom razmjernosti, kako je utvrđeno u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za postizanje tog cilja,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Područje primjene
Ovom se Uredbom propisuju uvjeti stavljanja na tržište ili stavljanja na raspolaganje na tržištu građevnih proizvoda utvrđivanjem usklađenih pravila o načinu izražavanja svojstava građevnih proizvoda u odnosu na njihove bitne značajke i uporabu oznake CE na navedenim proizvodima.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
„građevni proizvod” znači svaki proizvod ili sklop koji je proizveden i stavljen na tržište radi stalne ugradnje u građevinu ili njezine dijelove te čija svojstva imaju učinak na svojstva građevine s obzirom na temeljne zahtjeve za građevinu;
2.
„sklop” znači građevni proizvod koji je na tržište stavio pojedini proizvođač kao skup od najmanje dva odvojena dijela koje treba postaviti zajedno da bi se ugradili u građevinu;
3.
„građevina” znači zgrada i inženjerska građevina;
4.
„bitne značajke” znači one značajke građevnog proizvoda koje se odnose na temeljne zahtjeve za građevinu;
5.
„svojstvo građevnog proizvoda” znači svojstvo koje se odnosi na odgovarajuće bitne značajke, iskazane razinom, razredom ili opisno;
6.
„razina” znači rezultat ocjenjivanja svojstava građevnog proizvoda koja se odnose na njegove bitne značajke iskazane brojčanom vrijednošću;
7.
„razred” znači raspon razina svojstava građevnog proizvoda, razgraničen minimalnom i maksimalnom vrijednošću;
8.
„granična razina” znači minimalna ili maksimalna razina bitne značajke građevnog proizvoda;
9.
„vrsta proizvoda” znači skup reprezentativnih razina ili razreda svojstava građevnog proizvoda, koji se odnosi na njegove bitne značajke, proizvedenog uporabom danih kombinacija sirovina ili drugih elemenata u nekom određenom proizvodnom procesu;
10.
„usklađene tehničke specifikacije” znači usklađene norme i europski dokumenti za ocjenjivanje;
11.
„usklađena norma” znači norma koju je donijelo jedno od europskih normirnih tijela popisanih u Prilogu I. Direktivi 98/34/EZ na temelju zahtjeva koji je izdala Komisija u skladu s člankom 6. te Direktive;
12.
„europski dokument za ocjenjivanje” znači dokument koji je donijela organizacija TAB-ova (Tijela za tehničko ocjenjivanje) u svrhu izdavanja europskih tehničkih ocjena;
13.
„europska tehnička ocjena” znači dokumentirana ocjena svojstava građevnog proizvoda koja se odnosi na bitne značajke u skladu s odgovarajućim europskim dokumentom za ocjenjivanje;
14.
„namjeravana uporaba” znači najmjeravana uporaba građevnog proizvoda, kako je određeno u primjenjivoj usklađenoj tehničkoj specifikaciji;
15.
„specifična tehnička dokumentacija” znači dokumentacija kojom se dokazuje da su metode u okviru primjenjivog sustava ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava zamijenjene drugim metodama, uz uvjet istovrijednosti rezultata dobivenih tim drugim metodama s rezultatima dobivenima ispitnim metodama iz odgovarajuće usklađene norme;
16.
„stavljanje na raspolaganje na tržište” znači svaka isporuka građevnog proizvoda za distribuciju ili uporabu na tržištu Unije u okviru trgovačke djelatnosti s plaćanjem ili bez plaćanja;
17.
„stavljanje na tržište” znači prvo stavljanje na raspolaganje građevnog proizvoda na tržište Unije;
18.
„gospodarski subjekt” znači proizvođač, uvoznik, distributer ili ovlašteni predstavnik;
19.
„proizvođač” znači svaka fizička ili pravna osoba koja proizvodi građevni proizvod ili koja je takav proizvod osmislila ili proizvela i trguje tim proizvodom pod svojim imenom ili žigom;
20.
„distributer” znači svaka fizička ili pravna osoba u opskrbnom lancu, koja nije proizvođač ili uvoznik, koja je građevni proizvod stavila na raspolaganje na tržište;
21.
„uvoznik” znači svaka fizička ili pravna osoba s poslovnim nastanom unutar Unije koja građevni proizvod iz treće zemlje stavlja na tržište Unije;
22.
„ovlašteni predstavnik” znači svaka fizička ili pravna osoba s poslovnim nastanom unutar Unije koja je dobila pisano ovlaštenje od proizvođača da s posebnim zadacima djeluje u njegovo ime;
23.
„povlačenje” znači svaka mjera u opskrbnom lancu kojoj je cilj spriječiti stavljanje na raspolaganje građevnog proizvoda na tržište;
24.
„opoziv” znači svaka mjera kojoj je cilj postići povrat građevnog proizvoda koji je krajnjem korisniku već stavljen na raspolaganje;
25.
„ovlašćivanje” ima značenje koje joj je dodijeljeno Uredbom (EZ) br. 765/2008;
26.
„kontrola tvorničke proizvodnje” znači dokumentirana, stalna i unutarnja kontrola proizvodnje u tvornici, u skladu s odgovarajućim usklađenim tehničkim specifikacijama;
27.
„mikropoduzeće” znači mikropoduzeće kako je definirano Preporukom Komisije od 6. svibnja 2003. u vezi s definiranjem mikropoduzeća, malih i srednjih poduzeća (14);
28.
„životni ciklus” znači uzastopne i međusobno povezane faze vijeka građevnog proizvoda, od dobave sirovina ili stvaranja iz prirodnih izvora do trenutka njegovog konačnog odlaganja.
Članak 3.
Temeljni zahtjevi za građevine i bitne značajke građevnih proizvoda
1. Temeljni zahtjevi za građevine utvrđeni u Prilogu I. tvore temelj za pripremu normizacijskih ovlaštenja i usklađenih tehničkih specifikacija.
2. Bitne značajke građevnih proizvoda propisuju se u usklađenim tehničkim specifikacijama u vezi s temeljnim zahtjevima za građevine.
3. Za posebne skupine građevnih proizvoda obuhvaćene usklađenom normom, Komisija utvrđuje, prema potrebi i u vezi s njihovom najmeravanom uporabom kako je definirano u usklađenim normama, pomoću delegiranih akata u skladu s člankom 60., one bitne značajke za koje proizvođač objavljuje svojstva proizvoda u trenutku njegovog stavljanja na tržište.
Komisija utvrđuje, prema potrebi, pomoću delegiranih akata u skladu s člankom 60., granične razine za svojstva u vezi s bitnim značajkama koje je potrebno objaviti.
POGLAVLJE II.
IZJAVA O SVOJSTVIMA I OZNAKA CE
Članak 4.
Izjava o svojstvima
1. U slučaju kada je građevni proizvod obuhvaćen usklađenom normom ili je u skladu s europskom tehničkom ocjenom koja je za njega izdana, proizvođač sastavlja izjavu o svojstvima u slučaju kada takav proizvod stavlja na tržište.
2. U slučaju kada je građevni proizvod obuhvaćen usklađenom normom ili je u skladu s europskom tehničkom ocjenom koja je za njega izdana, podaci o njegovim svojstvima, u bilo kojem obliku, u vezi s bitnim značajkama definiranima u primjenjivoj usklađenoj tehničkoj specifikaciji, smiju se pružiti samo ako su uključeni i pobliže naznačeni u izjavi o svojstvima, osim u slučaju kada, sukladno članku 5., izjava o svojstvima nije sastavljena.
3. Sastavljanjem izjave o svojstvima, proizvođač preuzima odgovornost za sukladnost građevnog proizvoda s takvim objavljenim svojstvima. U nedostatku objektivnih naznaka koje bi dokazale suprotno, države članice obvezne su prihvatiti izjavu o svojstvima koju je proizvođač sastavio kao točnu i pouzdanu.
Članak 5.
Odstupanja od sastavljanja izjave o svojstvima
Odstupajući od članka 4. stavka 1. i u nedostatku odredaba Unije ili nacionalnih odredbi koje zahtijevaju izjavu o bitnim značajkama u slučaju kada su građevni proizvodi namijenjeni uporabi, proizvođač se smije suzdržati od sastavljanja izjave o svojstvima kada se građevni proizvod obuhvaćen usklađenim normama stavlja na tržište, ako je:
(a)
građevni proizvod proizveden pojedinačno ili prema narudžbi u izvanserijskom procesu kao odgovor na posebnu narudžbu, i ako ga je proizvođač, koji je odgovoran za sigurnu ugradnju proizvoda u građevinu, ugradio u pojedinačno prepoznatljivu građevinu u skladu s primjenjivim nacionalnim pravilima, pri čemu su za izgradnju odgovorne osobe, koje su u skladu s primjenjivim nacionalnim pravilima odgovorne za sigurnu izgradnju građevina; ili
(b)
građevni proizvod proizveden na gradilištu kako bi bio ugrađen u pojedinačnu građevinu u skladu s primjenjivim nacionalnim pravilima, pri čemu su za proizvodnju odgovorne osobe, koje su u skladu s primjenjivim nacionalnim pravilima odgovorne za sigurnu izgradnju građevina; ili
(c)
građevni proizvod proizveden na tradicionalan način ili na način koji je primjeren očuvanju baštine te u sklopu neindustrijskog procesa zbog odgovarajuće obnove službeno zaštićene građevine kao dijela izgrađenog okoliša ili njihove posebne arhitektonske ili povijesne vrijednosti, u skladu s primjenjivim nacionalnim pravilima.
Članak 6.
Sadržaj izjave o svojstvima
1. Izjavom o svojstvima izražava se svojstvo građevnih proizvoda u vezi s bitnim značajkama tih proizvoda u skladu s relevantnim usklađenim tehničkim specifikacijama.
2. Izjava o svojstvima posebno mora sadržavati sljedeće podatke:
(a)
uputu na vrstu proizvoda za koji je izjava o svojstvima sastavljena;
(b)
sustav ili sustave ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava građevnog proizvoda, kako je utvrđeno u Prilogu V.;
(c)
referentni broj i datum izdavanja usklađene norme ili europske tehničke ocjene koji se koristi prilikom ocjenjivanja svake bitne značajke;
(d)
prema potrebi, referentni broj upotrijebljene specifične tehničke dokumentacije i zahtjeve za koje proizvođač tvrdi da su u skladu s proizvodom.
3. Nadalje, izjava o svojstvima također sadrži:
(a)
najmeravanu uporabu ili uporabe građevnog proizvoda u skladu s primjenjivim usklađenim tehničkim specifikacijama;
(b)
popis bitnih značajka, kako je utvrđeno u usklađenim tehničkim specifikacijama za objavljenu najmeravanu uporabu ili uporabe;
(c)
svojstvo barem jedne bitne značajke građevnog proizvoda koja je relevantna za objavljenu najmeravanu uporabu ili uporabe;
(d)
prema potrebi, svojstvo građevnog proizvoda, izraženo razinama, razredima ili opisno, prema potrebi temeljeno na izračunu u vezi s njegovim bitnim značajkama utvrđenima u skladu s člankom 3. stavkom 3.;
(e)
svojstvo bitnih značajka građevnog proizvoda koje se odnose na najmeravanu uporabu ili uporabe, uzimajući u obzir odredbe o najmeravanoj uporabi ili uporabama, u slučaju kada proizvođač namjerava proizvod staviti na raspolaganje na tržištu;
(f)
za navedene bitne značajke za koja nisu objavljena svojstva, slova „NPD” - bez utvrđenog svojstva (engl. No Performance Determined);
(g)
u slučaju kada je za taj proizvod izdana europska tehnička ocjena, svojstvo građevnog proizvoda izraženo razinama, razredima ili opisno, u vezi sa svim bitnim značajkama sadržanima u odgovarajućoj europskoj tehničkoj ocjeni.
4. Izjavu o svojstvima potrebno je sastaviti koristeći model utvrđen u Prilogu III.
5. Podatak naveden u članku 31. ili, ovisno o slučaju, u članku 33. Uredbe (EZ) br. 1907/2006, potrebno je navesti zajedno s izjavom o svojstvima.
Članak 7.
Dostava izjave o svojstvima
1. Presliku izjave o svojstvima za svaki zasebni proizvod koji je stavljen na raspolaganje na tržištu potrebno je dostaviti u papirnatom obliku ili elektroničkim putem.
Međutim, u slučaju kada je serija istog proizvoda dostavljena jednom korisniku, uz nju se može priložiti pojedinačna preslika izjave o svojstvima u papirnatom obliku ili elektroničkim putem.
2. Papirnata preslika izjave o svojstvima dostavlja se primatelju na zahtjev.
3. Odstupajući od stavaka 1. i 2., preslika izjave o svojstvima također može biti dostupna na web stranici u skladu s uvjetima koje Komisija utvrđuje pomoću delegiranih akata u skladu s člankom 60. Takvim se uvjetima mora, inter alia, zajamčiti da izjava o svojstvima ostaje dostupna najmanje tijekom razdoblja utvrđenog člankom 11. stavkom 2.
4. Izjavu o svojstvima potrebno je dostaviti na jeziku ili jezicima koje zatraži država članica u kojoj je proizvod stavljen na raspolaganje.
Članak 8.
Opća načela i uporaba oznake CE
1. Na oznaku CE primjenjuju se opća načela utvrđena u članku 30. Uredbe (EZ) br. 765/2008.
2. Oznaka CE postavlja se na one građevne proizvode za koje je proizvođač sastavio izjavu o svojstvima sukladno članku 4. i 6.
Ako proizvođač nije sastavio izjavu o svojstvima sukladno članku 4. i 6., oznaka CE ne smije se postaviti.
Ako proizvođač postavi ili kada je za proizvođača postavljena oznaka CE, tada on naznačuje da preuzima odgovornost za sukladnost građevnog proizvoda s objavljenim svojstvom, kao i za sukladnost sa svim primjenjivim zahtjevima propisanima u ovoj Uredbi i u drugom relevantnom usklađenom zakonodavstvu Unije kojim se predviđa njezino postavljanje.
Pravila postavljanja oznake CE predviđena drugim relevantnim usklađenim zakonodavstvom Unije primjenjuju se ne dovodeći u pitanje ovaj stavak.
3. Za svaki građevni proizvod obuhvaćen usklađenom normom ili za koji je izdana europska tehnička ocjena, oznaka CE predstavlja jedinu oznaku kojom se potvrđuje sukladnost građevnog proizvoda s objavljenim svojstvom u vezi s bitnim značajkama obuhvaćenima tom usklađenom normom ili europskom tehničkom ocjenom.
S tim u vezi, države članice ne uvode u nacionalne mjere nikakva upućivanja na oznake kojima se potvrđuje sukladnost s objavljenim svojstvima u vezi s bitnim značajkama obuhvaćenima usklađenom normom, osim oznaka CE, ili navedena upućivanja moraju povući.
4. Država članica ne zabranjuje niti sprečava, unutar svojeg područja ili na području pod njezinom odgovornošću, stavljanje na raspolaganje na tržište ili uporabu građevnih proizvoda koji nose oznaku CE, ako objavljena svojstva odgovaraju zahtjevima za takvu uporabu u navedenoj državi članici.
5. Država članica jamči da uporabu građevnog proizvoda koji nosi oznaku CE neće omesti pravila ili uvjeti koje nametnu javna tijela ili privatna tijela koja djeluju kao javna poduzeća ili koja djeluju kao javna tijela na temelju monopolskog položaja ili na temelju javnog ovlaštenja, u slučaju kada objavljena svojstva odgovaraju zahtjevima takve uporabe u navedenoj državi članici.
6. Metode koje države članice koriste u svojim zahtjevima za građevine proizvode, te u svojim nacionalnim propisima u vezi s bitnim značajkama građevnih proizvoda moraju biti u skladu s usklađenim normama.
Članak 9.
Pravila i uvjeti postavljanja oznake CE
1. Oznaku CE potrebno je postaviti na vidljiv, čitljiv i neizbrisiv način na građevni proizvod ili etiketu pričvršćenu na njega. U slučaju kada gore navedeno zbog prirode proizvoda nije moguće ili nije opravdano, oznaka se postavlja na ambalažu ili na popratne dokumente.
2. Oznaka CE popraćena je s najmanje dvije posljednje znamenke godine u kojoj je prvi put bila postavljena, imenom i registriranom adresom proizvođača ili identifikacijskom oznakom kojom se jednostavno i bez ikakve dvojbe omogućuje identifikacija imena i adrese proizvođača, jedinstvenom identifikacijskom oznakom vrste proizvoda, referentnim brojem izjave o svojstvima, razinom ili razredom objavljenog svojstva, uputom na usklađenu tehničku specifikaciju koja se primjenjuje, identifikacijskim brojem prijavljenog tijela i, ako je to primjenjivo, najmeravanom uporabom kako je propisano usklađenom tehničkom specifikacijom koja se primjenjuje.
3. Oznaka CE postavlja se prije nego što je građevni proizvod stavljen na tržište. Može biti popraćena grafičkom ili bilo kojom drugom oznakom kojom je jasno označen poseban rizik ili uporaba.
Članak 10.
Kontaktne točke za građevne proizvode
1. Države članice određuju kontaktne točke za građevne proizvode sukladno članku 9. Uredbe (EZ) br. 764/2008.
2. Članak 10. i 11. Uredbe (EZ) 764/2008 se primjenjuje na kontaktne točke za građevne proizvode.
3. U vezi sa zadacima definiranima u članku 10. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 764/2008, svaka država članica jamči da kontaktne točke za građevne proizvode pružaju podatke, uporabom transparentnih i lako razumljivih izraza, o odredbama unutar svog državnog područja, s ciljem ispunjenja temeljnih zahtjeva za građevine, koji se primjenjuju na najmeravanu uporabu svakoga građevnog proizvoda, kako je navedeno u članku 6. stavku 3. točki (e) ove Uredbe.
4. Kontaktne točke za građevne proizvode obavljaju svoje funkcije na način kojim se izbjegavaju sukobi interesa, posebno u vezi s postupcima dobivanja oznake CE.
POGLAVLJE III.
OBVEZE GOSPODARSKIH SUBJEKATA
Članak 11.
Obveze proizvođača
1. Proizvođači sastavljaju izjavu o svojstvima u skladu s člancima 4. i 6. te postavljaju oznaku CE u skladu s člancima 8. i 9.
Proizvođači na temelju izjave o svojstvima izrađuju tehničku dokumentaciju u kojoj opisuju sve bitne elemente u vezi s traženim sustavom ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava.
2. Proizvođači čuvaju tehničku dokumentaciju i izjavu o svojstvima tijekom 10 godina nakon što je građevni proizvod stavljen na tržište.
Prema potrebi, Komisija može pomoću delegiranih akata u skladu s člankom 60. izmijeniti navedeno razdoblje za porodice građevnih proizvoda na temelju očekivanog vijeka trajanja ili uloge koju građevni proizvod ima u građevini.
3. Proizvođači jamče da su uspostavljeni postupci kojima se jamči da serijska proizvodnja zadržava objavljeno svojstvo. Izmjene u vrsti proizvoda te u primjenjivim usklađenim tehničkim specifikacijama prikladno se uzimaju u obzir.
Proizvođači su obvezni, u slučaju kada to smatraju prikladnim s obzirom na jamstvo točnosti, pouzdanosti i stalnosti objavljenih svojstava građevnog proizvoda, provesti ispitivanje uzoraka građevnih proizvoda stavljenih na tržište ili stavljenih na raspolaganje na tržištu, istražiti i, prema potrebi, voditi registar pritužbi, registar nesukladnih građevnih proizvoda i povučenih proizvoda, i obavijestiti distributere o svakom takvom opažanju.
4. Proizvođači jamče da njihovi građevni proizvodi nose oznaku vrste proizvoda, kontrolni ili serijski broj ili bilo koji drugi element kojim se omogućuje njihova identifikacija ili, u slučaju kada veličina ili priroda proizvoda to ne dopuštaju, da su zahtijevani podaci navedeni na ambalaži ili u dokumentu koji je priložen uz građevni proizvod.
5. Proizvođači naznačuju na građevnom proizvodu ili, kada to nije moguće, na njegovoj ambalaži ili u pratećem dokumentu, svoje ime, registrirani trgovački naziv ili žig te svoju adresu za kontakt. U adresi mora biti naznačeno jedinstveno mjesto na kojem je moguće kontaktirati proizvođača.
6. Prilikom stavljanja građevnog proizvoda na raspolaganje na tržištu, proizvođači jamče da su uz proizvod priložene upute i sigurnosne obavijesti na jeziku koji odredi dotična država članica, a koji je lako razumljiv korisnicima.
7. Proizvođači koji smatraju ili imaju razloga vjerovati da građevni proizvod koji su stavili na tržište nije u skladu s izjavom o svojstvima ili nije u skladu s ostalim primjenjivim zahtjevima ove Uredbe, moraju odmah poduzeti odgovarajuće korektivne mjere kako bi navedeni proizvod uskladili ili ga, prema potrebi, povukli ili opozvali. Nadalje, u slučaju kada navedeni proizvod predstavlja rizik, proizvođači odmah o tome obavješćuju nadležna državna tijela one države članice u kojoj su u tu svrhu navedeni proizvod učinili dostupnim, te istodobno predočuju detalje, posebno, o nesukladnosti te o svim poduzetim korektivnim mjerama.
8. Proizvođači dostavljaju, na obrazloženi zahtjev nadležnih državnih tijela, sve podatke i dokumentaciju kojima dokazuju sukladnost građevnog proizvoda s izjavom o svojstvima i njegovu sukladnost s drugim primjenjivim zahtjevima utvrđenima u ovoj Uredbi, na jeziku koji je tom tijelu lako razumljiv. Obvezni su surađivati s navedenim tijelom, na njegov zahtjev, u svakoj aktivnosti koja je poduzeta kako bi se uklonili svi rizici koje predstavljaju građevni proizvodi koje su stavili na tržište.
Članak 12.
Ovlašteni predstavnici
1. Proizvođač može imenovati ovlaštenog predstavnika pisanim ovlaštenjem.
Izrada tehničke dokumentacije ne tvori dio ovlaštenja ovlaštenog predstavnika.
2. Ovlašteni predstavnik obavlja zadatke pobliže označene u ovlaštenju. Ovlaštenom predstavniku ovlaštenjem je dopušteno da obavlja barem sljedeće zadatke:
(a)
stavljati izjavu o svojstvima i tehničku dokumentaciju na raspolaganje nacionalnim nadzornim tijelima tijekom razdoblja navedenog u članku 11. stavku 2.;
(b)
osim obrazloženog zahtjeva nadležnog državnog tijela, dostavljati navedenom tijelu sve podatke i dokumentaciju potrebnu za dokazivanje sukladnosti građevnog proizvoda s izjavom o svojstvima i usklađenosti s drugim primjenjivim zahtjevima navedenima u ovoj Uredbi;
(c)
surađivati s nadležnim državnim tijelima, na njihov zahtjev, u svakoj aktivnosti poduzetoj radi uklanjanja rizika koje predstavljaju građevni proizvodi obuhvaćeni ovlaštenjem ovlaštenog predstavnika.
Članak 13.
Obveze uvoznika
1. Uvoznici stavljaju na tržište Unije smo one građevne proizvode koji su u skladu s primjenjivim zahtjevima ove Uredbe.
2. Prije stavljanja građevnog proizvoda na tržište, uvoznici jamče da je proizvođač izvršio ocjenjivanje i provjeru stalnosti svojstava. Obvezni su zajamčiti da je proizvođač izradio tehničku dokumentaciju navedenu u drugom podstavku članka 11. stavka 1. i izjavu o svojstvima u skladu s člancima 4. i 6. Također su obvezni zajamčiti da proizvod, prema potrebi, nosi oznaku CE, da je uz njega priložena potrebna dokumentacija te da je proizvođač ispunio zahtjeve navedene u članku 11. stavku 4. i 5.
U slučaju kada uvoznik smatra ili ima razloga vjerovati da građevni proizvod nije u skladu s izjavom o svojstvima ili da nije usklađen s drugim primjenjivim zahtjevima ove Uredbe, uvoznik ne stavlja građevni proizvod na tržište sve dok nije postao sukladan s priloženom izjavom o svojstvima te dok nije u skladu s drugim primjenjivim zahtjevima navedenima u ovoj Uredbi ili dok izjava o sukladnosti nije ispravljena. Nadalje, u slučaju kada građevni proizvod predstavlja rizik, uvoznik o tome obavješćuje proizvođača i tijela za tržišni nadzor.
3. Uvoznici navode na građevnom proizvodu ili, ako to nije moguće, na njegovoj ambalaži ili u popratnom dokumentu, svoje ime, registrirani trgovački naziv ili žig te svoju adresu za kontakt.
4. Uvoznici jamče da su, prilikom stavljanja građevnog proizvoda na raspolaganje na tržištu, uz proizvod priložene upute i sigurnosne obavijesti na jeziku koji odredi država članica na koju se navedeno odnosi, a koji je lako razumljiv korisnicima.
5. Uvoznici jamče da, dok je građevni proizvod pod njihovom odgovornošću, uvjeti skladištenja ili prijevoza ne ugrožavaju njegovu sukladnost s izjavom o svojstvima, kao ni sukladnost s drugim primjenjivim zahtjevima navedenima u ovoj Uredbi.
6. Uvoznici provode, kada to smatraju potrebnim radi jamčenja točnosti, pouzdanosti i stalnosti objavljenih svojstava građevnog proizvoda, testiranje uzoraka građevnih proizvoda stavljenih na tržište ili stavljenih na raspolaganje na tržištu, istražiti i, prema potrebi, vode registar žalbi i registar nesukladnih ili povučenih proizvoda, te obavješćuju distributere o svakom takvom opažanju.
7. Uvoznici koji smatraju ili imaju razloga vjerovati da građevni proizvod koji su stavili na tržište nije u skladu s izjavom o svojstvima ili drugim primjenjivim zahtjevima navedenima u ovoj Uredbi, odmah poduzimaju odgovarajuće korektivne mjere kako bi navedeni proizvod doveli u sukladnost ili ga, prema potrebi, povukli ili opozvali. Nadalje, u slučaju kada navedeni proizvod predstavlja rizik, uvoznici odmah o tome obavješćuju nadležna državna tijela države članice u kojoj su u tu svrhu navedeni građevni proizvod učinili dostupnim, te istodobno predočuju detalje, posebno, o nesukladnosti te o svim poduzetim korektivnim mjerama.
8. Uvoznici stavljaju raspolaganje tijelima za tržišni nadzor, za razdoblje navedeno u članku 11. stavku 2., presliku izjave o svojstvima te jamče da je tehnička dokumentacija stavljena na raspolaganje tim tijelima, na njihov zahtjev.
9. Uvoznici nadležnom državnom tijelu, na temelju njegovog obrazloženog zahtjeva, dostavljaju sve podatke i dokumentaciju potrebne kako bi se dokazala sukladnost građevnog proizvoda s izjavom o svojstvima te njegova sukladnost s drugim primjenjivim zahtjevima navedenima u ovoj Uredbi, na jeziku koje to tijelo lako razumije. Oni surađuju s navedenim tijelom, na njegov zahtjev, u svakoj aktivnosti koja je poduzeta kako bi se uklonili svi rizici koje predstavljaju građevni proizvodi koje su stavili na tržište.
Članak 14.
Obveze distributera
1. Prilikom stavljanja građevnog materijala na raspolaganje na tržištu, distributeri djeluju u skladu sa zahtjevima ove Uredbe.
2. Prije stavljanja građevnog proizvoda na raspolaganje na tržištu, distributeri jamče da proizvod, prema potrebi, nosi oznaku CE te da su uz njega priloženi dokumenti koji su uvjetovani na temelju ove Uredbe te upute i sigurnosni podaci na jeziku koji odredi država članica na koju se navedeno odnosi, a koji je lako razumljiv korisnicima. Distributeri također jamče da su proizvođač i uvoznik poštovali sve zahtjeve utvrđene u članku 11. stavku 4. i 5. i članku 13. stavku 3.
U slučaju kada distributer smatra ili ima razloga vjerovati da građevni proizvod nije u skladu s izjavom o svojstvima ili drugim primjenjivim zahtjevima navedenima u ovoj Uredbi, distributer proizvod ne stavlja na raspolaganje na tržište sve dok isti nije u skladu s priloženom izjavom o svojstvima te dok nije sukladan drugim primjenjivim zahtjevima propisanima ovom Uredbom ili dok izjava o svojstvima nije ispravljena. Nadalje, u slučaju kada proizvod predstavlja rizik, distributer je o tome obavješćuje proizvođača ili uvoznika, kao i tijela za tržišni nadzor.
3. Distributer jamči da, dok je građevni proizvod pod njegovom odgovornošću, uvjeti skladištenja i prijevoza ne dovode u opasnost njegovu sukladnost s izjavom o svojstvima i sukladnost s drugim primjenjivim zahtjevima ove Uredbe.
4. Distributeri koji smatraju ili imaju razloga vjerovati da građevni proizvod koji su stavili na raspolaganje na tržište nije u skladu s izjavom o svojstvima ili ostalim zahtjevima ove Uredbe odmah poduzimaju odgovarajuće korektivne mjere kako bi navedeni proizvod uskladili ili ga, prema potrebi, povukli ili opozvali. Nadalje, u slučaju kada navedeni proizvod predstavlja rizik, distributeri su odmah o tome obavješćuju nadležna državna tijela države članice u kojoj su u tu svrhu navedeni proizvod učinili dostupnim, navodeći istodobno detalje, posebno, o nesukladnosti te o svim poduzetim korektivnim mjerama.
5. Distributeri nadležnom državnom tijelu, na temelju njegovog obrazloženog zahtjeva, dostavljaju sve podatke i dokumentaciju potrebnu kako bi se dokazala sukladnost građevnog proizvoda s izjavom o svojstvima te njegova sukladnost s drugim primjenjivim zahtjevima navedenima u ovoj Uredbi na jeziku koji je tom tijelu lako razumljiv. Oni surađuju s navedenim tijelom, na njegov zahtjev, u svakoj aktivnosti koja je poduzeta kako bi se uklonili svi rizici koje predstavljaju građevni proizvodi koje su stavili na raspolaganje na tržištu.
Članak 15.
Slučajevi u kojima se obveze proizvođača primjenjuju na uvoznike i distributere
Uvoznik ili distributer smatraju se proizvođačem za potrebe ove Uredbe te su podložni obvezama proizvođača sukladno članku 11. ako na tržište stavljaju proizvod pod svojim imenom ili trgovačkom oznakom ili kada mijenjaju građevni proizvod koji je već stavljen na tržište na način koji može utjecati na sukladnost s izjavom o svojstvima.
Članak 16.
Identifikacija gospodarskih subjekata
Tijekom razdoblja navedenog u članku 11. stavku 2. gospodarski subjekti tijelima za tržišni nadzor, na njihov zahtjev, daju podatke o:
(a)
svakom gospodarskom subjektu koji im je isporučio proizvod;
(b)
svakom gospodarskom subjektu kojemu su oni isporučili proizvod.
POGLAVLJE IV.
USKLAĐENE TEHNIČKE SPECIFIKACIJE
Članak 17.
Usklađene norme
1. Usklađene norme donose europska normirna tijela navedena u Prilogu I. Direktivi 98/34/EZ na temelju zahtjeva (dalje u tekstu „ovlaštenja”) koje izdaje Komisija u skladu s člankom 6. navedene Direktive te nakon savjetovanja sa Stalnim odborom za graditeljstvo navedenim u članku 64. ove Uredbe (dalje u tekstu „Stalni odbor za graditeljstvo”).
2. U slučaju kada su u proces razvoja usklađenih normi sukladno ovom članku uključeni akteri, europska normirna tijela jamče da su različite kategorije aktera u svim instancama predstavljeni na pošten i pravedan način.
3. Usklađenim se normama jamče metode i kriteriji ocjenjivanja svojstava građevnih proizvoda u vezi s njihovim bitnim značajkama.
Kada je to predviđeno relevantnim ovlaštenjem, usklađena norma odnosi se na najmeravanu uporabu proizvoda koje obuhvaća.
Usklađenim je normama obvezno, prema potrebi i bez ugrožavanja točnosti, pouzdanosti ili dosljednosti rezultata, zajamčiti metode koje su manjeg intenziteta od testiranja u svrhu ocjenjivanja svojstva građevnih proizvoda u vezi s njihovim bitnim značajkama.
4. Europska normirna tijela utvrđuju, unutar usklađenih normi, primjenjivu prikladnu kontrolu tvorničke proizvodnje, kojima se uzimaju u obzir posebni uvjeti proizvodnog procesa građevnog proizvoda na koji se navedeno odnosi.
Usklađena norma uključuje tehničke detalje potrebne za provedbu sustava ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava.
5. Komisija ocjenjuje sukladnost usklađenih normi koje su utvrdila europska normirna tijela s relevantnim ovlaštenjima.
Komisija objavljuje u Službenom listu Europske unije popis uputa na usklađene norme koje su u skladu s relevantnim ovlaštenjima.
Za svaku usklađenu normu na popisu navodi se sljedeće:
(a)
upute na zamijenjene usklađene tehničke specifikacije, ako postoje;
(b)
datum početka razdoblja supostojanja;
(c)
datum završetka razdoblja supostojanja.
Komisija objavljuje svako ažuriranje navedenog popisa.
Od dana početka razdoblja supostojanja mora postojati mogućnost uporabe usklađene norme kako bi se sastavila izjava o svojstvima za građevni proizvod koji je njome obuhvaćen. Nacionalna normirna tijela imaju obvezu prenijeti usklađene norme u skladu s Direktivom 98/34/EZ.
Ne dovodeći u pitanje članke 36. do 38., od dana završetka razdoblja supostojanja, usklađena norma predstavlja jedino način za sastavljanje izjave o svojstvima za građevni proizvod koji je njome obuhvaćen.
Pri završetku razdoblja supostojanja, oprečne nacionalne norme se povlače, a države članice ukidaju valjanost svih oprečnih nacionalnih normi.
Članak 18.
Formalni prigovor na usklađene norme
1. U slučaju kada država članica ili Komisija smatraju da usklađena norma ne zadovoljava u cijelosti potrebe utvrđene u relevantnom ovlaštenju, dotična država članica ili Komisija, nakon savjetovanja sa Stalnim odborom za graditeljstvo, upućuje predmet odboru osnovanom sukladno članku 5. Direktive 98/34/EZ, uz obrazloženje svojih argumenata. Odbor dostavlja, nakon savjetovanja s relevantnim europskim normirnim tijelima, mišljenje bez odgode.
2. U okviru mišljenja odbora osnovanog člankom 5. Direktive 98/34/EZ, Komisija odlučuje o objavljivanju, neobjavljivanju, objavljivanju uz ograničenje, zadržavanju, zadržavanju uz ograničenje ili povlačenju upućivanja na usklađenu normu sukladno Službenom listu Europske unije.
3. Komisija obavješćuje dotično europsko normirno tijelo o svojoj odluci i, prema potrebi, traži reviziju dotične usklađene norme.
Članak 19.
Europski dokument za ocjenjivanje
1. Temeljem proizvođačevog zahtjeva za europsku tehničku ocjenu, organizacija TAB-ova izrađuje i donosi europski dokument za ocjenjivanje za svaki građevni proizvod koji nije obuhvaćen ili nije u potpunosti obuhvaćen usklađenom normom, a čije svojstvo glede njegovih bitnih značajka ne može biti u potpunosti ocijenjeno sukladno postojećoj usklađenoj normi, zbog toga što, inter alia:
(a)
proizvod ne spada u okvir nijedne od postojećih usklađenih normi;
(b)
za najmanje jednu bitnu značajku tog proizvoda, metoda ocjenjivanja navedena u usklađenoj normi nije prikladna; ili
(c)
usklađena norma ne predviđa nijednu metodu ocjenjivanja u vezi s barem jednom bitnom značajkom tog proizvoda.
2. Postupak donošenja europskog dokumenta za ocjenjivanje poštuje načela utvrđena u članku 20. te je u skladu s člankom 21. i Prilogom II.
3. Komisija može donijeti delegirane akte u skladu s člankom 60. kako bi izmijenila Prilog II. i utvrdila dodatna postupovna pravila za razvoj i donošenje europskog dokumenta za ocjenjivanje.
4. Komisija, prema potrebi i nakon savjetovanja sa Stalnim odborom za graditeljstvo, uzima postojeće europske dokumente za ocjenjivanje kao temelj za ovlaštenja koje je potrebno objaviti sukladno članku 17. stavku 1. radi razvoja usklađenih normi glede proizvoda navedenih u stavku 1. ovog članka.
Članak 20.
Načela izrade i donošenja europskih dokumenata za ocjenjivanje
1. Postupak izrade i donošenja europskih dokumenata za ocjenjivanje je:
(a)
transparentan za proizvođača na kojeg se odnosi;
(b)
određuje prikladna obvezna vremenska ograničenja kako bi se izbjeglo neopravdano kašnjenje;
(c)
na odgovarajući način uzima u obzir zaštitu poslovne tajne i povjerljivosti;
(d)
dopušta primjereno sudjelovanje Komisije;
(e)
je troškovno učinkovit za proizvođača; i
(f)
jamči kolegijalnost i koordinaciju među TAB-ovima imenovanima za predmetni proizvod.
2. TAB-ovi, zajedno s organizacijom TAB-ova, snose sve troškove razvoja i donošenja europskih dokumenata za ocjenjivanje.
Članak 21.
Obveze TAB-ova koji zaprimaju zahtjev za europsku tehničku ocjenu
1. TAB koji zaprimi zahtjev za europsku tehničku ocjenu obavješćuje proizvođača o tome je li građevni proizvod obuhvaćen, u cijelosti ili djelomično, usklađenom tehničkom specifikacijom, kako slijedi:
(a)
u slučaju kada je proizvod u cijelosti obuhvaćen usklađenom normom, TAB obavješćuje proizvođača da, u skladu s člankom 19. stavkom 1., europski dokument za ocjenjivanje ne može biti izdan;
(b)
u slučaju kada je proizvod u cijelosti obuhvaćen europskim dokumentom za ocjenjivanje, TAB obavješćuje proizvođača da će se takav dokument koristiti kao temelj za izdavanje europske tehničke ocjene;
(c)
u slučaju kada proizvod nije obuhvaćen, ili nije u cijelosti obuhvaćen, nijednom od usklađenih tehničkih specifikacija, TAB primjenjuje postupke utvrđene u Prilogu II. ili postupke koji su utvrđeni u skladu s člankom 19. stavkom 3.
2. U slučajevima navedenima u stavku 1., točkama (b) i (c), TAB-ovi obavješćuju organizaciju TAB-ova i Komisiju o sadržaju zahtjeva i o uputama na odgovarajuću odluku Komisije koja se odnosi na ocjenjivanje i provjeru stalnosti svojstava, a koju TAB namjerava primjenjivati na navedeni proizvod, ili o nepostojanju takve odluke Komisije.
3. Ako Komisija smatra da ne postoji odgovarajuća odluka za ocjenjivanje i provjeru stalnosti svojstava za građevni proizvod, primjenjuje se članak 28.
Članak 22.
Objavljivanje
Europski dokumenti za ocjenjivanje koji je donijela organizacija TAB-ova šalje se Komisiji koja objavljuje popis uputa na konačne verzije europskih dokumenata za ocjenjivanje u Službenom listu Europske unije.
Komisija objavljuje sva ažuriranja tog popisa.
Članak 23.
Odluka o sporu u slučaju neslaganja među TAB-ovima
Ako TAB-ovi nisu suglasni glede europskih dokumenata za ocjenjivanje unutar utvrđenih vremenskih ograničenja, organizacija TAB-ova stavlja taj predmet pred Komisiju radi pronalaženja odgovarajućeg rješenja.
Članak 24.
Sadržaj europskog dokumenta za ocjenjivanje
1. Europski dokument za ocjenjivanje mora sadržavati, barem, opći opis građevnog proizvoda, popis bitnih značajki relevantnih za najmeravanu uporabu proizvoda kako je predvidio proizvođač i kako je dogovoreno između proizvođača i organizacije TAB-ova, kao i metode i kriterije ocjenjivanja svojstava proizvoda u odnosu na navedene bitne značajke.
2. U europskom dokumentu za ocjenjivanje potrebno je utvrditi načela primjenjive kontrole tvorničke proizvodnje, vodeći računa o uvjetima proizvodnog postupka predmetnoga građevnog proizvoda.
3. U slučaju kada se svojstvo jedne od bitnih značajki proizvoda može prikladno ocijeniti metodama i kriterijima koji su već objavljeni u drugim usklađenim tehničkim specifikacijama ili Smjernicama navedenima u članku 66. stavku 3., odnosno kada se mogu koristiti u skladu s člankom 9. Direktive 89/106/EEZ prije 1. srpnja 2013. u kontekstu izdavanja europskih tehničkih odobrenja, navedene postojeće metode i kriteriji moraju se ugraditi kao dijelovi europskog dokumenta za ocjenjivanje.
Članak 25.
Formalni prigovori na europske dokumente za ocjenjivanje
1. U slučaju kada država članica ili Komisija smatraju da europski dokument za ocjenjivanje ne zadovoljava u cijelosti potrebe koje je potrebno ispuniti u pogledu temeljnih zahtjeva za građevine utvrđenih u Prilogu I., dotična država članica ili Komisija moraju uputiti taj predmet Stalnom odboru za graditeljstvo, uz predočenje svojih argumenata. Stalni odbor za graditeljstvo je dostavlja, nakon savjetovanja s organizacijom TAB-ova, svoje mišljenje bez odgode.
2. U skladu s mišljenjem Stalnog odbora za graditeljstvo, Komisija odlučuje o objavljivanju, neobjavljivanju, objavljivanju uz ograničenje, zadržavanju, zadržavanju uz ograničenje ili povlačenju upućivanja na europske dokumente za ocjenjivanje navedene u Službenom listu Europske unije.
3. Komisija obavješćuje organizaciju TAB-ova sukladno gore navedenom i, prema potrebi, traži reviziju predmetnog europskog dokumenta za ocjenjivanje.
Članak 26.
Europska tehnička ocjena
1. Europsku tehničku ocjenu izdaje TAB na zahtjev proizvođača te na temelju europskog dokumenta za ocjenjivanje utvrđenog u skladu s postupcima propisanima člankom 21. i Prilogom II.
Pod uvjetom da europski dokument za ocjenjivanje postoji, europska tehnička ocjena može biti izdana čak i u slučaju kada je izdano ovlaštenje za usklađenu normu. Takvo izdavanje je moguće do početka razdoblja supostojanja koji je utvrdila Komisija u skladu s člankom 17. stavkom 5.
2. Europska tehnička ocjena mora sadržavati svojstva koja je potrebno objaviti, prema razinama, razredima ili opisu, onih bitnih značajka koje su dogovorili proizvođač i TAB-ovi koji su zaprimili zahtjev za europsku tehničku ocjenu objavljene najmeravane uporabe i tehničke detalje potrebne za provedbu sustava ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava.
3. Kako bi se zajamčila jedinstvena provedba ovog članka, Komisija donosi provedbene akte kako bi utvrdila format europske tehničke ocjene u skladu s postupkom navedenim u članku 64. stavku 2.
Članak 27.
Razine ili razredi svojstva
1. Komisija smije donijeti delegirane akte u skladu s člankom 60. kako bi utvrdila razrede svojstva u vezi s bitnim značajkama građevnog proizvoda.
2. U slučaju kada je Komisija utvrdila razrede svojstva u vezi s bitnim značajkama građevnih proizvoda, europska normirna tijela koriste navedene razrede u usklađenim normama. Organizacija TAB-ova, prema potrebi, koristi te razrede u europskim dokumentima za ocjenjivanje.
U slučaju kada Komisija nije utvrdila razrede svojstva u vezi s bitnim značajkama građevnih proizvoda, smiju ih utvrditi europska normirna tijela u usklađenim normama, na temelju revidiranog ovlaštenja.
3. Kada je to predviđeno relevantnim ovlaštenjima, europska normirna tijela utvrđuju u usklađenim normama granične razine u vezi s bitnim značajkama i, prema potrebi, u vezi s najmeravanom uporabom koju građevni proizvodi moraju zadovoljiti u državama članicama.
4. U slučaju kada su europska normirna tijela utvrdila razrede svojstava u usklađenoj normi, organizacija TAB-ova koristi navedene razrede u europskim dokumentima za ocjenjivanje ako su bitni za građevni proizvod.
Kada se to smatra prikladnim, organizacija TAB-ova smije, uz suglasnost Komisije i nakon savjetovanja sa Stalnim odborom za graditeljstvo, utvrditi u europskom dokumentu za ocjenjivanje razrede svojstva i graničnih razina u vezi s bitnim značajkama građevnog proizvoda unutar njegove namjeravane uporabe, kako je predvidio proizvođač.
5. Komisija može donijeti delegirane akte u skladu s člankom 60., kako bi utvrdila uvjete pod kojima se smatra da je građevni proizvod zadovoljio određenu razinu ili razred svojstva bez provođenja testova ili bez daljnjeg testiranja.
U slučaju kada Komisija nije utvrdila gore navedene uvjete, smiju ih utvrditi europska normirna tijela u usklađenim normama, na temelju revidiranog ovlaštenja.
6. U slučaju kada je Komisija utvrdila klasifikacijske sustave u skladu sa stavkom 1., države članice smiju utvrditi razine ili razrede svojstva kojih se građevni proizvodi moraju pridržavati u vezi s njihovim bitnim značajkama samo u skladu s navedenim klasifikacijskim sustavima.
7. Europska normirna tijela i organizacija TAB-ova poštuju regulatorne potrebe država članica prilikom utvrđivanja granične razine ili razreda svojstava.
Članak 28.
Ocjenjivanje i provjera stalnosti svojstava
1. Ocjenjivanje i provjera stalnosti svojstava građevnih proizvoda u vezi s njihovim bitnim značajkama provodi se u skladu s jednim od sustava utvrđenih u Prilogu V.
2. Komisija, pomoću delegiranih akata u skladu s člankom 60., utvrđuje i smije revidirati, posebno vodeći računa o učinku na zdravlje i sigurnost ljudi te o posljedicama koje ostavlja na okoliš, koji sustav ili sustavi su primjenjivi na dani građevni proizvod ili porodicu građevnih proizvoda ili na dane bitne značajke. Pritom, Komisija također vodi računa o dokumentiranim iskustvima koja su joj proslijedila državna tijela za tržišni nadzor.
Komisija odabire najlakši sustav ili sustave koji su u skladu s ispunjenjem svih temeljnih zahtjeva za građevine.
3. Tako određeni sustav ili sustavi moraju biti naznačeni u ovlaštenjima za usklađene norme te u usklađenim tehničkim specifikacijama.
POGLAVLJE V.
TIJELA ZA TEHNIČKO OCJENJIVANJE
Članak 29.
Imenovanje, nadziranje i ocjenjivanje TAB-ova
1. Države članice smiju imenovati TAB-ove na svom državnom području, a posebno za jedno ili više proizvodnih područja navedenih u tablici 1. Priloga IV.
Države članice koje su imenovale određeni TAB obvezne su dostaviti drugim državama članicama i Komisiji njegovo ime i adresu te proizvodno područje za koje je TAB imenovan.
2. Komisija elektroničkim putem javno objavljuje popis svih TAB-ova na kojem je naznačeno proizvodno područje za koje su imenovani, pri čemu nastoji postići najvišu moguću razinu transparentnosti.
Komisija javno objavljuje svako ažuriranje navedenog popisa.
3. Države članice nadziru aktivnosti i nadležnost TAB-ova koje su imenovale te ih ocjenjuju u vezi s određenim zahtjevima utvrđenima u tablici 2. Priloga IV.
Države članice obavješćuju Komisiju o svojim nacionalnim postupcima za imenovanje TAB-ova, o nadziranju njihovih aktivnosti i nadležnosti te o svim drugim izmjenama nastalim u navedenim podacima.
4. Nakon savjetovanja sa Stalnim odbora za graditeljstvo Komisija donosi smjernice za provedbu ocjenjivanja TAB-ova.
Članak 30.
Zahtjevi za TAB-ove
1. TAB provodi ocjenjivanje i izdaje europsku tehničku ocjenu za proizvodno područje za koje je imenovan.
TAB mora zadovoljiti zahtjeve utvrđene u tablici 2. Priloga IV. unutar područja primjene svog imenovanja.
2. TAB javno objavljuje svoju organizacijsku shemu i imena članova svojih internih tijela nadležnih za donošenje odluka.
3. U slučaju kada TAB više ne zadovoljava zahtjeve navedene u stavku 1., država članica povlači imenovanje tog TAB-a za relevantno proizvodno područje i o tome obavješćuje Komisiju i druge države članice.
Članak 31.
Koordinacija TAB-ova
1. TAB-ovi uspostavljaju organizaciju za tehničko ocjenjivanje.
2. Organizacija TAB-ova smatra se tijelom sukladno cilju od općeg europskog interesa unutar značenja članka 162. Uredbe Komisije (EZ, Euratom) br. 2342/2002 od 23. prosinca 2002. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (15).
3. Ciljevi zajedničke suradnje te upravni i financijski uvjeti koji se odnose na potpore dodijeljene organizaciji TAB-ova mogu biti definirani u okviru sporazuma o partnerstvu koji su potpisale Komisija i navedena organizacija, u skladu s Uredbom Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 od 25. lipnja 2002. o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (16) (Financijska uredba) i Uredbom (EZ, Euratom) br. 2342/2002. Europski parlament i Vijeće obaviješteni su o sklapanju svakog takvog sporazuma.
4. Organizacija TAB-ova je izvršava barem sljedeće zadatke:
(a)
organizaciju i koordinaciju TAB-ovima i, prema potrebi, osiguranje suradnje i savjetovanja s drugim akterima;
(b)
osiguranje da su primjeri dobre prakse podijeljeni među TAB-ovima kako bi se promicala veća učinkovitost i zajamčila bolja usluga industriji;
(c)
koordinaciju i primjenom postupaka utvrđenih u članku 21. i Prilogu II. te osigurati potporu potrebnu u tu svrhu;
(d)
izradu i donošenje europskih dokumentata za ocjenjivanje;
(e)
obavješćivanje Komisije o svim pitanjima u vezi s izradom europskih dokumenata za ocjenjivanje te o svim aspektima u vezi s tumačenjem postupaka utvrđenima u članku 21. i u Prilogu II. te predlaganje Komisiji poboljšanja na temelju stečenog iskustva;
(f)
dostavu Komisiji i državi članici koja je imenovala TAB sva svoja opažanja u vezi s TAB-om koji ne ispunjava svoje zadatke u skladu s postupcima utvrđenima u članku 21. i Prilogu II.;
(g)
osiguranje da se doneseni europski dokumenti za ocjenjivanje i upute na europske tehničke ocjene stavljaju na raspolaganje javnosti.
Organizacija TAB-ova ima tajništvo kako bi mogla izvršavati navedene zadatke.
5. Države članice jamče da TAB-ovi pridonose financijskim sredstvima i ljudskim resursima organizacije TAB-ova.
Članak 32.
Financiranje Unije
1. Organizaciji TAB-ova može se odobriti financiranje Unije radi izvršenja zadataka navedenih u članku 31. stavku 4.
2. Proračunska sredstva dodijeljena za obavljanje zadataka navedenih u članku 31. stavku 4. svake godine utvrđuje proračunsko tijelo unutar ograničenja financijskog okvira koji je na snazi.
Članak 33.
Financijska rješenja
1. Financiranje Unije za potrebe TAB-ova je zajamčeno, bez poziva na podnošenje prijedloga, kako bi se izvršili zadaci navedeni u članku 31. stavku 4. za koje mogu biti dodijeljene potpore u skladu s Financijskom uredbom.
2. Aktivnosti tajništva organizacije TAB-ova navedenog u članku 31. stavku 4. mogu se financirati na temelju potpora za rad. U slučaju obnove, potpore za rad ne smanjuju se automatski.
3. Sporazumima o potporama može se odobriti paušalno pokrivanje korisnikovih režijskih troškova do najviše 10 % ukupnih prihvatljivih izravnih troškova za aktivnosti, osim kada su neizravni troškovi korisnika obuhvaćeni potporom za rad financiranom općim proračunom Unije.
Članak 34.
Upravljanje i nadzor
1. Proračunska sredstva koja utvrđuje proračunsko tijelo za potrebe financiranja zadataka propisanih člankom 31. stavkom 4. također smiju pokrivati administrativne troškove pripreme, nadzora, inspekcije, ažuriranja i procjene, a koji su izravno potrebni za postizanje ciljeva ove Uredbe, a posebno studija, sastanaka, aktivnosti obavješćivanja i objavljivanja, troškova u vezi s informatičkim mrežama za razmjenu podataka i sve druge troškove u vezi s administrativnom i tehničkom potporom koju Zajednica može koristiti za aktivnosti vezane uz izradu i donošenje europskih dokumenata za ocjenjivanje i izdavanje europskih tehničkih ocjena.
2. Komisija ocjenjuje važnost zadataka utvrđenih u članku 31. stavku 4. koje financira Unija u svjetlu zahtjeva politike i zakonodavstva Unije te kojima se Europski parlament i Vijeće obavješćuju o ishodu tog ocjenjivanja do 1. siječnja 2017. te svake naredne 4 godine.
Članak 35.
Zaštita financijskih interesa Zajednice
1. Prilikom provedbe aktivnosti financiranih na temelju ove Uredbe Komisija osigurava da su financijski interesi Unije zaštićeni primjenom preventivnih mjera protiv prijevare, korupcije i drugih nezakonitih radnji, učinkovitim provjerama i povratom nepropisno plaćenih iznosa i, ako su uoči nepravilnosti, kažnjavanjem učinkovitim, razmjernim i odvraćajućim kaznama u skladu s Uredbom Vijeća (EZ, Euratom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995. o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica (17), Uredbom Vijeća (Euratom, EZ) br. 2185/96 od 11. studenoga 1996. o provjerama i inspekcijama na terenu koje provodi Komisija s ciljem zaštite financijskih interesa Europskih zajednica od prijevara i ostalih nepravilnosti (18) i Uredbom Europskog parlamenta i Vijeća (EZ) br. 1073/1999 od 25. svibnja 1999. i istragama koje vodi Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) (19).
2. Za aktivnosti financirane na temelju ove Uredbe, nepravilnost navedena u članku 1. stavku 2. Uredbe (EZ, Euratom) br. 2988/95 označava svako kršenje odredaba prava Unije, odnosno svaku povredu ugovornih obveza koja je rezultat djelovanja ili propusta gospodarskog subjekta, a koje za posljedicu ima ili bi moglo imati dovođenje u pitanje općeg proračuna Unije ili više proračuna kojima taj subjekt upravlja time što bi neopravdano financirao određenu stavku.
3. Svim sporazumima i ugovorima nastalima na temelju ove Uredbe potrebno je predvidjeti nadzor i financijsku kontrolu Komisije ili svakog predstavnika kojeg ona ovlasti te revizije od strane Suda revizora koje se, prema potrebi, mogu provesti na terenu.
POGLAVLJE VI.
POJEDNOSTAVLJENI POSTUPCI
Članak 36.
Uporaba prikladne tehničke dokumentacije
1. Prilikom utvrđivanja vrste proizvoda, proizvođač može zamijeniti ispitivanje tipa ili izračun tipa prikladnom tehničkom dokumentacijom kojom dokazuje da:
(a)
se pri određivanju jedne ili više bitnih značajka građevnog proizvoda, koji proizvođač stavlja na tržište, smatra da je taj proizvod postigao određenu razinu ili razred svojstva bez ispitivanja ili izračunavanja, odnosno bez daljnjeg ispitivanja ili izračunavanja, u skladu s uvjetima utvrđenima u relevantnim usklađenim tehničkim specifikacijama ili odluci Komisije;
(b)
građevni proizvod, obuhvaćen usklađenom normom, koji proizvođač stavlja na tržište, odgovara vrsti proizvoda drugoga građevnog proizvoda, koji je proizveo drugi proizvođač te koji je već ispitan u skladu s odgovarajućom usklađenom normom. Kada su navedeni uvjeti ispunjeni, proizvođač ima pravo objaviti svojstva koja odgovaraju svim ili nekim ispitnim rezultatima tog drugog proizvoda. Proizvođač može koristiti ispitne rezultate koje je dobio drugi proizvođač isključivo nakon što ga je za to ovlastio navedeni proizvođač, koji ostaje odgovoran za točnost, pouzdanost i dosljednost navedenih ispitnih rezultata; ili
(c)
građevni proizvod koji je obuhvaćen usklađenim tehničkim specifikacijama, a koji proizvođač stavlja na tržište, predstavlja sustav sastavljen od dijelova, koje proizvođač sastavlja pomno prateći detaljne upute koje mu je dao dobavljač takvog sustava ili njegove dijelove, a koji je već ispitao taj sustav ili taj dio s obzirom na jednu ili više bitnih značajka u skladu s relevantnim usklađenim tehničkim specifikacijama. Kada su navedeni uvjeti ispunjeni, proizvođač stječe pravo da objavi svojstvo koje odgovara svim ili nekim ispitnim rezultatima za sustav ili dijelove koja mu je zajamčena. Proizvođač može koristiti ispitne rezultate koje je ishodio drugi proizvođač ili dobavljač sustava samo nakon što ga je za to ovlastio navedeni proizvođač ili dobavljač sustava, koji ostaje odgovoran za točnost, pouzdanost i stalnost tih ispitnih rezultata.
2. Ako građevni proizvod naveden u stavku 1. pripada porodici građevnih proizvoda na koje se primjenjuje sustav ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava 1 + ili 1, kako je utvrđeno u Prilogu V., prikladnu tehničku dokumentaciju navedenu u stavku 1. provjerava imenovano certifikacijsko tijelo za proizvod, kako je navedeno u Prilogu V.
Članak 37.
Uporaba pojednostavljenih postupaka za mikropoduzeća
Mikropoduzeća koja proizvode građevne proizvode obuhvaćene usklađenom normom smiju zamijeniti određivanje vrste proizvoda na temelju ispitivanja tipa primjenjivim sustavima 3 i 4, kako je utvrđeno u Prilogu V., uporabom metoda koje se razlikuju od metoda sadržanih u primjenjivoj usklađenoj normi. Navedeni proizvođači također smiju postupati s građevnim proizvodima, na koje se primjenjuje sustav 3. u skladu s odredbama za sustav 4. U slučaju kada proizvođač koristi navedene pojednostavljene postupke, on je obvezan dokazati sukladnost građevnog proizvoda s primjenjivim zahtjevima uporabom specifične tehničke dokumentacije i dokazati istovjetnost upotrijebljenih postupaka s postupcima utvrđenima u usklađenim normama.
Članak 38.
Drugi pojednostavljeni postupci
1. U vezi s građevnim proizvodima obuhvaćenima usklađenom normom, a koji su proizvedeni pojedinačno ili prema narudžbi u izvan serijskom postupku kao odgovor na posebnu narudžbu, te koji su ugrađeni u pojedinačno prepoznatljivu građevinu, dio ocjenjivanja svojstava primijenjenog sustava, kako je utvrđeno u Prilogu V., proizvođač smije zamijeniti uporabom specifične tehničke dokumentacije kojom dokazuje sukladnost tog proizvoda s primjenjivim zahtjevima i istovjetnost upotrijebljenih postupaka s postupcima utvrđenima u usklađenim normama.
2. Ako građevni proizvod naveden u stavku 1. pripada porodici građevnih proizvoda na koje se primjenjuje sustav ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava 1 + ili 1, kako je utvrđeno u Prilogu V., prikladnu tehničku dokumentaciju provjerava imenovano certifikacijsko tijelo za proizvod, kako je navedeno u Prilogu V.
POGLAVLJE VII.
TIJELA KOJA PODNOSE PRIJAVU I PRIJAVLJENA TIJELA
Članak 39.
Prijavljivanje
Države članice prijavljuju Komisiji i drugim državama članicama tijela koja su ovlaštena da obavljaju zadatke treće strane u postupku ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava na temelju ove Uredbe (dalje u tekstu „prijavljena tijela”).
Članak 40.
Tijela koja podnose prijavu
1. Države članice imenuju tijelo koje podnosi prijavu, a koje je odgovorno za uspostavu i provođenje potrebnih postupaka za ocjenjivanje i prijavljivanje tijela koja je potrebno ovlastiti da obavljaju zadatke treće strane u postupku ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava za potrebe ove Uredbe, te za nadzor prijavljenih tijela, uključujući njihovu sukladnost s člankom 43.
2. Države članice smiju odlučiti da ocjenjivanje i nadzor navedeni u stavku 1. provode njihova državna akreditacijska tijela unutar značenja i u skladu s Uredbom (EZ) br. 765/2008.
3. U slučaju kada tijela koja podnose prijavu imenuju ili na neki drugi način povjere ocjenjivanje, prijavljivanje ili nadziranje navedeno u stavku 1. tijelu koje ne predstavlja vladino tijelo, navedeno tijelo mora biti pravna osoba i mora ispunjavati mutatis mutandis zahtjeve utvrđene u članku 41. Nadalje, navedeno je tijelo obvezno imati rješenja kojima bi se obuhvatile odgovornosti koje proistječu iz njegovih aktivnosti.
4. Tijela koja podnose prijavu preuzimaju potpunu odgovornost za zadatke koje obavlja tijelo navedeno u stavku 3.
Članak 41.
Zahtjevi u vezi s tijelima koja podnose prijavu
1. Tijelo koje podnosi prijavu osniva se tako da ne stvara sukob interesa s prijavljenim tijelom.
2. Tijelo koje podnosi prijavu organizirano je i djeluje tako da čuva objektivnost i nepristranost svojih aktivnosti.
3. Tijelo koje podnosi prijavu organizirano je tako da svaku odluku, koja se odnosi na prijavljeno tijelo ovlašteno da izvršava zadatke treće strane u postupku ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava, donose stručne osobe koje se razlikuju od osoba koje su izvršile ocjenjivanje.
4. Tijelo koje podnosi prijavu ne nudi niti jamči pružanje aktivnosti koje obavljaju prijavljena tijela, niti konzultantske usluge na komercijalnoj ili konkurentnoj osnovi.
5. Tijelo koje podnosi prijavu čuva povjerljivost dobivene informacije.
6. Tijelo koje podnosi prijavu ima na raspolaganju dostatan broj stručnog osoblja za pravilno provođenje svojih zadataka.
Članak 42.
Obveza obavješćivanja za države članice
Države članice obavješćuju Komisiju o svojim nacionalnim postupcima za ocjenjivanje i prijavljivanje tijela koja su ovlaštena da izvršavaju zadatke treće strane u postupku ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava i nadzoru prijavljenih tijela te o svim nastalim promjenama s tim u vezi.
Komisija je obvezna navedenu informaciju učiniti javno dostupnom.
Članak 43.
Zahtjevi za prijavljena tijela
1. Za potrebe prijavljivanja, prijavljeno tijelo obvezno je zadovoljiti zahtjeve utvrđene u stavcima 2. do 11.
2. Prijavljeno tijelo je uspostavljeno na temelju nacionalnog prava i ima pravnu osobnost.
3. Prijavljeno tijelo tvori tijelo treće strane, koje je neovisno o organizaciji ili građevnom proizvodu koji ocjenjuje.
Tijelo koje pripada poslovnom udruženju ili profesionalnom savezu koji predstavlja poduzeća uključena u osmišljavanje, proizvodnju, nabavu, sklapanje, uporabu ili održavanje građevnih proizvoda koje ono ocjenjuje, može se smatrati takvim tijelom, uz uvjet da je dokazalo svoju neovisnost i odsutnost svakog sukoba interesa.
4. Prijavljeno tijelo, njegova uprava i osoblje odgovorno za provedbu zadataka treće strane u postupku ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava ne smiju biti projektant, proizvođač, dobavljač, instalater, kupac, vlasnik, korisnik ili održavatelj građevnog proizvoda koji ocjenjuju, kao ni ovlašteni predstavnik bilo koje od tih strana. Navedeno ne isključuje uporabu ocijenjenih proizvoda koji su potrebni za djelovanje prijavljenog tijela ili uporabu proizvoda za osobne potrebe.
Prijavljeno tijelo, njegova uprava i osoblje odgovorno za provedbu zadataka treće strane u postupku ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava ne smiju biti izravno uključeni u projektiranje, proizvodnju ili izvedbu, marketing, ugradnju, uporabu ili održavanje tih građevnih proizvoda niti predstavljati stranke koje su uključene u navedene aktivnosti. Oni se ne smiju uključiti ni u kakve djelatnosti koje bi mogle biti u sukobu s neovisnošću njihove prosudbe i poštenjem povezanim s djelatnostima za koje su prijavljeni. Ovo se posebno odnosi na savjetodavne usluge.
Prijavljeno tijelo mora osigurati da djelovanje njegovih podružnica ili podugovarača ne utječe na povjerljivost, objektivnost i neovisnost njegovih djelatnosti ocjenjivanja i/ili provjera.
5. Prijavljeno tijelo i njegovo osoblje obavljaju zadatke treće strane u postupku ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava s najvišim stupnjem profesionalnog poštenja i potrebne tehničke stručnosti za posebno područje, te mora biti oslobođeno svih pritisaka i uzroka, posebno financijskih, koji bi mogli utjecati na njegovu prosudbu ili na rezultate njegovih aktivnosti ocjene i/ili provjere, posebno od strane osoba ili skupine osoba koje imaju interes za rezultate takvih aktivnosti.
6. Prijavljeno tijelo mora biti sposobno obavljati sve zadatke treće strane u postupku ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava koji mu je dodijeljen u skladu s Prilogom V. u vezi s kojima je prijavljeno, bilo da te zadatke provodi samo prijavljeno tijelo ili netko u njegovo ime ili uz njegovu odgovornost.
U svakom trenutku i za svaki sustav ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava i za svaku vrstu ili kategoriju građevnih proizvoda, bitne značajke i zadatke za koje je prijavljeno, prijavljeno tijelo ima na raspolaganju sljedeće:
(a)
nužno osoblje s tehničkim znanjem te dovoljnim i prikladnim iskustvom za provedbu zadataka treće strane u postupku ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava;
(b)
nužan opis postupaka sukladno kojima se provodi ocjenjivanje svojstava, istodobno jamčeći transparentnost i sposobnost ponavljanja tih postupaka; mora imati uspostavljene odgovarajuće politike i postupke kojima se zadaci koje provodi kao prijavljeno tijelo razlikuju od drugih aktivnosti.
(c)
postupke nužne za obavljanje njegovih aktivnosti koje uzimaju u obzir veličinu poduzeća, sektor u kojemu djeluje, njegovu strukturu, stupanj složenosti određene proizvodne tehnologije i masovnu ili serijsku prirodi proizvodnog procesa.
Prijavljeno tijelo mora imati sredstva potrebna za prikladno izvršavanje tehničkih i administrativnih zadataka vezanih uz aktivnosti za koje je prijavljeno te također mora imati pristup cjelokupnoj nužnoj opremi ili uređajima.
7. Osoblje odgovorno za obavljanje aktivnosti za koja je tijelo prijavljeno ima sljedeće:
(a)
jasnu tehničku i strukovnu izobrazbu koja obuhvaća sve zadatke treće strane u postupku ocjenjivanja i vrednovanja stalnosti svojstava u odgovarajućem području za koje je tijelo prijavljeno;
(b)
zadovoljavajuće poznavanje zahtjeva za ocjenjivanje i provjeru koju izvršavaju te dostatno ovlaštenje da obavljaju navedene aktivnosti;
(c)
odgovarajuće znanje i razumijevanje primjenjivih usklađenih normi i odgovarajućih odredaba Uredbe;
(d)
sposobnost potrebnu za izradu certifikata, zapisa i izvještaja kojima se dokazuje da su ocjenjivanje i provjera provedeni.
8. Nepristranost prijavljenog tijela, njegove uprave i osoblja za ocjenjivanje je osigurana.
Naknade za upravu prijavljenog tijela i osoblja za ocjenjivanje ne ovise o broju provedenih ocjenjivanja niti o rezultatima takvih ocjenjivanja.
9. Prijavljeno tijelo ima osiguranje od odgovornosti osim ako je odgovornost preuzela država članica u skladu s nacionalnim pravom ili ako je sama država članica izravno odgovorna za provedeno ocjenjivanje i/ili provjeru.
10. Osoblje prijavljenog tijela je vezano za čuvanje profesionalne tajne koja se odnosi na podatke dobivene pri provedbi zadataka tijela na temelju Priloga V., osim u odnosu na nadležna upravna tijela države članice u kojoj su navedene aktivnosti provedene. Vlasnička prava su zaštićena.
11. Prijavljeno tijelo sudjeluje u ili se brine da je osoblje za ocjenjivanje obaviješteno o odgovarajućim normirnim aktivnostima i djelovanjima koordinacijske skupine prijavljenih tijela, uspostavljene na temelju ove Uredbe te kao opću smjernicu primjenjuje upravne odluke i dokumente izrađene kao rezultat rada te skupine.
Članak 44.
Pretpostavka sukladnosti
Pretpostavlja se da je prijavljeno tijelo, koje je potrebno ovlastiti da izvršava zadatke treće strane u postupku ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava kojima se dokazuje sukladnost s kriterijima utvrđenima u odgovarajućim usklađenim normama ili njihovim dijelovima, upućivanje na koje je objavljeno u Službenom listu Europske unije, u skladu sa zahtjevima utvrđenima u članku 43. u onoj mjeri u kojoj primjenjive usklađene norme obuhvaćaju te zahtjeve.
Članak 45.
Društva kćeri i podugovaratelji prijavljenih tijela
1. U slučaju kada prijavljeno tijelo podugovori određene zadatke povezane sa zadacima treće strane u postupku ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava ili kada traži pomoć svoje podružnice, osigurava da podugovaratelj ili društvo kći ispunjavaju sve zahtjeve utvrđene u članku 43. te o tome obavješćuje tijelo koje podnosi prijavu.
2. Prijavljeno tijelo preuzima potpunu odgovornost za zadatke koje su izvršili podugovaratelji ili društva kćeri bez obzira gdje im se nalazi poslovni nastan.
3. Aktivnosti može podugovoriti ili izvršiti društvo kći samo uz suglasnost klijenta.
4. Prijavljeno tijelo tijelu koje dostavlja prijavu stavlja na raspolaganje bitne dokumente koji se odnose na ocjenjivanje kvalifikacija svakog podugovaratelja ili društva kćeri i na zadatke koje takve stranke izvršavaju na temelju Priloga V.
Članak 46.
Uporaba pogona izvan ispitnog laboratorija prijavljenog tijela
1. Na zahtjev proizvođača i u slučaju kada je to opravdano tehničkim, ekonomskim ili logističkim razlozima, prijavljena tijela smiju odlučiti izvršiti ispitivanja navedena u Prilogu V., za sustave ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava 1+, 1 i 3 ili dati da se takva ispitivanja izvrše pod njihovim nadzorom, u proizvodnim pogonima uporabom ispitne opreme internog laboratorija proizvođača ili, uz prethodnu suglasnost proizvođača, u vanjskom laboratoriju, uporabom ispitne opreme tog laboratorija.
Prijavljena tijela koja provode takva ispitivanja moraju biti posebno imenovana kao stručna za rad izvan svojih akreditiranih ispitnih pogona.
2. Prije izvršavanja takvih ispitivanja, prijavljeno tijelo potvrđuje da su zadovoljeni zahtjevi ispitne metode i ocjenjuje:
(a)
sadrži li ispitna oprema odgovarajući kalibracijski sustav i je li zajamčena sljedivost mjerenja;
(b)
je li zajamčena kakvoća ispitnih rezultata.
Članak 47.
Podnošenje zahtjeva za prijavu
1. Tijelo koje je potrebno ovlastiti da izvrši zadatke treće strane u postupku ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava podnosi zahtjev za prijavu tijelima odgovornima za prijavljivanje one države članice u kojoj ima poslovni nastan.
2. Uz zahtjev je potrebno priložiti opis aktivnosti koje je potrebno izvršiti, postupke ocjenjivanja i/ili provjere za koje tijelo tvrdi da je nadležno, potvrdu o akreditacija, ako takva postoji, a koju je izdalo nacionalno akreditacijsko tijelo u smislu Uredbe (EZ) br. 765/2008, kojom se potvrđuje da navedeno tijelo zadovoljava zahtjeve utvrđene u članku 43.
3. U slučaju kada predmetno tijelo ne može dostaviti potvrdu o akreditaciji, obvezno je predočiti tijelima koja podnose prijavu sve dokumentirane dokaze potrebne za provjeru, priznavanje i redoviti nadzor njegove sukladnosti sa zahtjevima utvrđenima u članku 43.
Članak 48.
Postupak prijavljivanja
1. Tijela koja podnose prijavu mogu prijaviti samo tijela koja su zadovoljila zahtjeve utvrđene u članku 43.
2. Ona o tome obavješćuju Komisiju i druge države članice, posebno uporabom alata za elektroničko prijavljivanje koji je razvila i kojim upravlja Komisija.
Izuzetno, u slučajevima utvrđenima u točki 3. Priloga V., u kojima odgovarajući alat za elektroničko prijavljivanje nije dostupan, prihvaća se papirnata preslika prijave.
3. Prijava sadrži detaljne podatke o funkcijama koje je potrebno izvršiti, upućivanja na odgovarajuću usklađenu tehničku specifikaciju i, za potrebe sustava utvrđenog u Prilogu V., bitne značajke zbog kojih se tijelo smatra nadležnim.
Međutim, upućivanje na odgovarajuću usklađenu tehničku specifikaciju nije potrebno u slučajevima utvrđenima u točki 3. Priloga V.
4. U slučaju kada se prijava ne temelji na potvrdi o akreditaciji, kako je navedeno u članku 47. stavku 2., tijelo koje podnosi prijavu dostavlja Komisiji i drugim državama članicama sve dokumentirane dokaze kojima se potvrđuje nadležnost prijavljenog tijela i dogovore kojima se jamči da se navedeno tijelo redovito nadzire te da će nastaviti ispunjavati zahtjeve propisane člankom 43.
5. Dotično tijelo smije obavljati aktivnosti prijavljenog tijela samo u slučaju kada Komisija ili druge države članice nisu uložile primjedbe u roku od 2 tjedna od prijavljivanja, u slučaju kada je upotrijebljena potvrda o akreditaciji, odnosno u roku od 2 mjeseca od prijavljivanja u slučaju kada potvrda o akreditaciji nije upotrijebljena.
Samo se takvo tijelo smije smatrati prijavljenim tijelom u smislu ove Uredbe.
6. Komisija i druge države članice obavješćuju se o svim naknadnim bitnim promjenama u prijavi.
Članak 49.
Identifikacijski brojevi i popisi prijavljenih tijela
1. Komisija dodjeljuje identifikacijski broj svakom prijavljenom tijelu.
Ona takav jedinstven broj dodjeljuje čak i u slučaju kada je tijelo prijavljeno na temelju nekoliko propisa Unije.
2. Komisija čini javno dostupnim popis tijela prijavljenih na temelju ove Uredbe, uključujući identifikacijske brojeve koji su im dodijeljeni i aktivnosti za koje su prijavljeni, posebno uporabom alata za elektroničko prijavljivanje koji je razvila i kojim upravlja Komisija.
Komisija jamči da se navedeni popis svakodnevno ažurira.
Članak 50.
Izmjene u prijavi
1. U slučaju kada tijelo koje dostavlja prijavu ustanovi ili je obaviješteno da prijavljeno tijelo više ne zadovoljava zahtjeve utvrđene u članku 43. ili da ne ispunjava svoje obveze, tijelo koje dostavlja prijavu ograničava, obustavlja ili povlači prijavu kao prikladnu, ovisno o ozbiljnosti nemogućnosti za zadovolji navedene zahtjeve ili da ispuni navedene obveze. Tijelo u skladu s tim odmah obavješćuje Komisiju i druge države članice, posebno uporabom alata za elektroničko prijavljivanje koji je razvila i kojim upravlja Komisija.
2. U slučaju povlačenja, ograničavanja ili obustave prijave ili u slučaju kada je navedeno prijavljeno tijelo prestalo sa svojom djelatnošću, dotična država članica koja dostavlja prijavu poduzima sve prikladne mjere kako bi zajamčila da predmete tog tijela obrađuje drugo prijavljeno tijelo ili da su oni na zahtjev dostupni odgovornim tijelima koja podnose prijavu i tijelima za tržišni nadzor.
Članak 51.
Osporavanje nadležnosti prijavljenih tijela
1. Komisija istražuje sve slučajeve za koje sumnja ili joj je ukazano na sumnju u nadležnost prijavljenog tijela ili u nastavak ispunjavanja zahtjeva prijavljenog tijela i odgovornosti kojima podliježe.
2. Država članica koja podnosi prijavu dostavlja Komisiji, na njezin zahtjev, sve podatke koji se odnose na utemeljenje prijave ili na održavanje nadležnosti predmetnog tijela.
3. Komisija jamčiti da se sve osjetljive informacije koje su dobivene za vrijeme istraga smatraju povjerljivom informacijom.
4. U slučaju kada Komisija ustanovi da prijavljeno tijelo ne ispunjava odnosno da više neće ispunjavati zahtjeve za njegovo prijavljivanje, ona u skladu s tim obavješćuje državu članicu koja je podnijela prijavu i zahtijeva od nje da, prema potrebi, poduzme sve potrebne korektivne mjere, uključujući povlačenje prijave.
Članak 52.
Radne obveze prijavljenih tijela
1. Prijavljena tijela izvršavaju zadatke treće strane u skladu sa sustavima ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava propisanih Prilogom V.
2. Ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava provode se transparentno što se tiče proizvođača, te na razmjeran način, kako bi se izbjegao nepotreban teret za gospodarske subjekte. Prijavljena tijela izvršavaju svoje aktivnosti vodeći računa o veličini poduzeća, sektora u kojemu djeluje, njegovoj strukturi, stupnju složenosti proizvodne tehnologije i masovnoj ili serijskoj prirodi proizvodnog procesa.
Pritom prijavljena tijela moraju, bez obzira na sve, strogo poštovati stupanj strogoće koji se zahtijeva za proizvod na temelju ove Uredbe i ulogu koju proizvod ima u ispunjavanju svih temeljnih zahtjeva za građevine.
3. U slučaju kada, tijekom početnog nadzora proizvodnog pogona i nadzora proizvodnje u tvornici, prijavljeno tijelo ustanovi da proizvođač nije zajamčio stalnost svojstava proizvedenog proizvoda, ono zahtijeva od proizvođača da poduzme prikladne korektivne mjere te mu ne izdaje potvrdu.
4. U slučaju kada, tijekom aktivnosti nadzora usmjerenih na provjeru stalnosti svojstava proizvedenog proizvoda, prijavljeno tijelo ustanovi da građevni proizvod više nema ista svojstva potrebna za vrstu proizvoda, tada od proizvođača mora zatražiti da poduzme prikladne korektivne mjere i, prema potrebi, obustavi ili povuče svoju potvrdu.
5. U slučaju kada korektivne mjere nisu poduzete ili nemaju potreban učinak, prijavljeno tijelo, prema potrebi, ograničava, obustavlja ili povlači sve potvrde.
Članak 53.
Obveza obavješćivanja za prijavljena tijela
1. Prijavljena tijela obavješćuju tijelo koje je podnijelo prijavu o sljedećem:
(a)
svakom odbijanju, ograničenju, obustavi ili povlačenju potvrda;
(b)
svim okolnostima koje utječu na područje primjene i uvjete prijave;
(c)
svakom zahtjevu za obavješćivanje o provedenim aktivnostima ocjenjivanja i/ili provjeravanja stalnosti svojstava, a koje im je dostavilo tijelo za tržišni nadzor;
(d)
na zahtjev, o zadacima treće strane u skladu sa sustavom ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava provedenih unutar područja primjene njihove prijave i o svim drugim izvršenim aktivnostima, uključujući prekogranične aktivnosti i podugovaranje.
2. Prijavljena tijela dostavljaju drugim tijelima prijavljenima na temelju ove Uredbe, koja obavljaju slične zadatke treće strane u skladu sa sustavima ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava za građevne proizvode obuhvaćene istom usklađenom tehničkom specifikacijom, sve bitne podatke o svim problemima koji proizlaze iz negativnih i, na zahtjev, pozitivnih rezultata tih ocjena i/ili provjera.
Članak 54.
Razmjena iskustava
Komisija omogućuje organiziranje razmjene iskustava između državnih tijela država članica odgovornih za politiku prijavljivanja.
Članak 55.
Koordinacija prijavljenih tijela
Komisija jamči uspostavljanje odgovarajuće koordinacije i suradnje između tijela prijavljenih sukladno članku 39. i odgovarajući rad u obliku skupine prijavljenih tijela.
Države članice jamče da tijela koja su prijavile sudjeluju u radu te skupine, izravno ili putem imenovanih predstavnika, ili jamče da su predstavnici prijavljenih tijela obaviješteni o radu navedene skupine.
POGLAVLJE VIII.
TRŽIŠNI NADZOR I SIGURNOSNI POSTUPCI
Članak 56.
Postupak rješavanja građevnih proizvoda koji predstavljaju rizik na nacionalnoj razini
1. U slučaju kada su tijela za tržišni nadzor jedne od država članica poduzela mjere sukladno članku 20. Uredbe (EZ) br. 765/2008 ili kada imaju dostatne razloge vjerovati da građevni proizvod obuhvaćen usklađenom normom ili za koji je izdana europska tehnička ocjena ne postiže objavljena svojstva i predstavlja rizik za ispunjenje temeljnih zahtjeva za građevine obuhvaćene ovom Uredbom, ona provodi procjenu proizvod na koji se navedeno odnosi, a kojom su obuhvaćeni zahtjevi utvrđeni ovom Uredbom. Relevantni gospodarski subjekti, prema potrebi, surađuju s tijelima za tržišni nadzor.
U slučaju kada, tijekom navedene procjene, tijela za tržišni nadzor ustanove da građevni proizvod nije u skladu sa zahtjevima utvrđenima u ovoj Uredbi, ona bez odlaganja zahtijevaju od odgovarajućih gospodarskih subjekata da poduzmu sve prikladne korektivne mjere kojima taj proizvod dovode u sklad s navedenim zahtjevima, posebno s objavljenim svojstvima ili da proizvod povuku s tržišta, opozovu ga unutar razumnog razdoblja, razmjerno prirodi rizika, što ta tijela smiju propisati.
Tijela za tržišni nadzor sukladno tome obavješćuju prijavljena tijela, ako prijavljeno tijelo u tome sudjeluje.
Članak 21. Uredbe (EZ) br. 765/2008 primjenjuje se na mjere navedene u drugom podstavku ovog stavka.
2. U slučaju kada tijela za tržišni nadzor smatraju da nesukladnost nije ograničena njihovim državnim područjem, ona obavješćuju Komisiju i druge države članice o rezultatima procjene i o mjerama koje zahtijevaju od gospodarskog subjekta.
3. Gospodarski subjekt jamči da su poduzete sve prikladne korektivne mjere u vezi s građevnim proizvodima na koje se navedeno odnosi, a koje je gospodarski subjekt stavio na raspolaganje na tržištu na području cijele Unije.
4. U slučaju kada odgovarajući gospodarski subjekt, unutar razdoblja navedenog u drugom podstavku stavka 1., ne poduzme prikladne korektivne mjere, tijela za tržišni nadzor poduzimaju sve prikladne privremene mjere kojima zabranjuju ili ograničavaju stavljanje na raspolaganje građevnih proizvoda na domaćem tržištu, povlače ih s tržišta ili ga opozivaju.
Tijela za tržišni nadzor bez odgađanja obavješćuju Komisiju i druge države članice o navedenim mjerama.
5. Informacija navedena u stavku 4. podrazumijeva sve dostupne detalje, a posebno podatke potrebne za identifikaciju nesukladnoga građevnog proizvoda, podrijetla građevnog proizvoda, prirode navodne nesukladnosti i uključenog rizika, prirode i trajanja poduzetih nacionalnih mjera kao i argumenata koje je predočio relevantni gospodarski subjekt. Posebno, tijela za tržišni nadzor naznačuju je li nesukladnost posljedica:
(a)
nemogućnosti proizvoda da postigne objavljeno svojstvo i/ili da zadovolji zahtjeve u vezi s ispunjenjem glavnih zahtjeva za građevine utvrđenih u ovoj Uredbi;
(b)
nedostataka usklađenih tehničkih specifikacija ili specifične tehničke dokumentacije.
6. Države članice, osim država članica koje započinju postupak, bez odlaganja obavješćuju Komisiju i druge države članice o svim donesenim mjerama i o svim dodatnim informacijama koje imaju na raspolaganju, a koje se odnose na nesukladnost dotičnoga građevnog proizvoda i, u slučaju neslaganja s objavljenom nacionalnom mjerom, o svojim primjedbama.
7. U slučaju kada, unutar 15 radnih dana od primitka informacije navedene u stavku 4., država članica ili Komisija nisu uložile primjedbe na privremene mjere koje je poduzela država članica u vezi s građevnim proizvodom na koje se navedeno odnosi, navedena se mjera smatra opravdanom.
8. Države članice osiguravaju da su bez odgađanja poduzele prikladne restriktivne mjere za građevni proizvod na koji se navedeno odnosi, kao što je povlačenje proizvoda sa svojeg tržišta.
Članak 57.
Sigurnosne mjere Unije
1. U slučaju kada su, nakon okončanja postupka utvrđenog u članku 56. stavku 3. i 4., uložene primjedbe na mjere koje je poduzela država članica ili u slučaju kada Komisija smatra da je nacionalna mjera u suprotnosti sa zakonodavstvom Unije, Komisija bez odlaganja započinje savjetovanje s državama članicama i odgovarajućim gospodarskim subjektom (subjektima) i procjenjuje nacionalnu mjeru. Na temelju rezultata te procjene Komisija odlučuje je li mjera opravdana ili nije.
Komisija svoju odluku upućuje svim državama članicama i o tome odmah obavješćuje države članice i odgovarajući (odgovarajuće) gospodarski (gospodarske) subjekt(e).
2. Ako se nacionalna mjera smatra opravdanom, sve države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi zajamčile da je nesukladan građevni proizvod povučen s njihovog tržišta i o tome obavješćuju Komisiju. Ako se nacionalna mjera smatra neopravdanom, dotične države članice moraju tu mjeru povući.
3. U slučaju kada se nacionalna mjera smatra opravdanom, a nesukladnost građevnog proizvoda pripisuje nedostacima usklađenih normi, kako je navedeno člankom 56. stavkom 5. točkom (b), Komisija je obvezna o tome obavijestiti relevantno europsko normirno tijelo ili tijela i navedeni slučaj predočiti odboru uspostavljenom sukladno članku 5. Direktive 98/34/EZ. Navedeni se odbor savjetuje s relevantnim europskim normirnim tijelom ili tijelima i bez odlaganja donosi svoje mišljenje.
U slučaju kada se nacionalna mjera smatra opravdanom, a nesukladnost građevnog proizvoda pripisuje nedostacima Europskog dokumenta za ocjenjivanje ili specifične tehničke dokumentacije, kako je navedeno u članku 56. stavku 5. točki (b), Komisija predočava taj slučaj Stalnom odboru za graditeljstvo i nakon toga donosi odgovarajuće mjere.
Članak 58.
Sukladni građevni proizvodi koji ipak predstavljaju rizik za zdravlje i sigurnost
1. U slučaju kada država članica, nakon provedene procjene sukladno članku 56. stavku 1., ustanovi da, iako u skladu s ovom Uredbom, građevni proizvod ipak predstavlja rizik pri ispunjenju temeljnih zahtjeva za građevinu, zdravlje ili sigurnost osoba ili druge aspekte zaštite javnog interesa, ona zahtijeva od odgovarajućeg gospodarskog subjekta da poduzme sve prikladne mjere kako bi zajamčio da predmetni građevni proizvod, jednom kada je stavljen na tržište, više ne predstavlja taj rizik, da povuče građevni proizvod s tržišta ili da ga opozove unutar razumnog razdoblja, razmjerno prirodi rizika, a koji ima pravo propisati.
2. Gospodarski subjekt osigurava da su poduzete sve korektivne mjere glede građevnih proizvoda na koje se navedeno odnosi, a koje je taj gospodarski subjekt učinio dostupnim na tržištu na području cijele Unije.
3. Države članice odmah obavješćuju Komisiju i druge države članice. Ta obavijest uključuje sve dostupne detalje, a posebno podatke potrebne za identifikaciju građevnog proizvoda na koji se navedeno odnosi, podrijetla i opskrbnog lanca proizvoda, prirodu uključenog rizika te prirodu i trajanje poduzetih nacionalnih mjera.
4. Komisija bez odlaganja započinje savjetovanje s državama članicama i odgovarajućim gospodarskim subjektom(ima) te procjenjuje poduzete nacionalne mjere. Na temelju rezultata te procjene, Komisija odlučuje da li su poduzete mjere opravdane ili ne i, prema potrebi, predlaže prikladne mjere.
5. Komisija svoju odluku upućuje svim državama članicama te je odmah dostavlja njima i odgovarajućem (odgovarajućim) gospodarskom (gospodarskim) subjektu (subjektima).
Članak 59.
Formalna nesukladnost
1. Ne dovodeći u pitanje članak 56., u slučaju kada država članica ustanovi jedno od sljedećeg, ona od odgovarajućeg gospodarskog subjekta zahtijeva da ukloni navedenu nesukladnost zbog toga što:
(a)
je oznaka CE postavljena protivno članku 8. ili 9.;
(b)
oznaka CE nije postavljena, kako se zahtijeva u skladu s člankom 8. stavkom 2.;
(c)
ne dovodeći u pitanje članak 5., izjava o svojstvima nije sastavljena, prema potrebi, u skladu s člankom 4.;
(d)
izjava o svojstvima nije sastavljena u skladu s člankom 4., 6. i 7.;
(e)
tehnička dokumentacija nije dostupna ili potpuna.
2. U slučaju kada se nesukladnost navedena u stavku 1. nastavi, država članica poduzima sve prikladne mjere kako bi ograničila ili zabranila stavljanje na raspolaganje građevnog proizvoda na tržište ili jamči povlačenje tog proizvoda s tržišta.
POGLAVLJE IX.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 60.
Delegirani akti
Za potrebe postizanja ciljeva ove Uredbe, a posebno uklanjanja i izbjegavanja ograničenja prilikom stavljanja građevnog proizvoda na raspolaganje na tržištu, dolje navedena pitanja prenose se na Komisiju u skladu s člankom 61. i pod uvjetima utvrđenima u članku 62. i 63.:
(a)
utvrđivanje, prema potrebi, bitnih značajki ili graničnih razina za posebne porodice građevnih proizvoda, u vezi s kojima, u skladu s člankom 3. do 6., proizvođač objavljuje, ovisno o njihovoj najmeravanoj uporabi, pomoću razina, grupa ili opisom, svojstvo svog proizvoda u trenutku stavljanja na tržište;
(b)
uvjeti pod kojima se izjava o svojstvima može obraditi elektroničkim putem, kako bi postala dostupna na web stranicama u skladu s člankom 7.;
(c)
izmjena u razdoblju tijekom kojeg proizvođač mora čuvati tehničku dokumentaciju i izjavu o svojstvima nakon što je građevni proizvod stavljen na tržište, u skladu s člankom 11., na temelju očekivanog vijeka trajanja ili uloge koju građevni proizvod ima u građevinama;
(d)
izmjena u Prilogu II. i, prema potrebi, donošenje dodatnih pravila postupanja u skladu s člankom 19. stavkom 3., kako bi se zajamčila sukladnost s načelima iz članka 20. ili praktična primjena postupaka utvrđenih u članku 21.;
(e)
prilagodba Priloga III., tablice 1. Priloga IV. i Priloga V. kao odgovora na tehnički napredak;
(f)
uspostava i prilagodba razreda svojstava kao odgovor na tehnički napredak u skladu s člankom 27. stavkom 1.;
(g)
uvjeti pod kojima se smatra da građevni proizvod zadovoljava određenu razinu ili grupu svojstava bez ispitivanja ili bez daljnjeg ispitivanja u skladu s člankom 27. stavkom 5., pod uvjetom da time nije ugroženo ispunjenje temeljnih zahtjeva za građevne proizvode;
(h)
prilagodba, utvrđivanje i revizija sustava ocjenjivanja i provjere stalnosti svojstava u skladu s člankom 28., u vezi s danim proizvodom, određenom porodicom proizvoda ili određenim bitnim značajkama, te u skladu s:
i.
važnošću uloge koju taj proizvod ili te bitne značajke imaju u odnosu na temeljne zahtjeve za građevine;
ii.
prirodom proizvoda;
iii.
učinkom varijabilnosti bitnih značajka građevnog proizvoda tijekom očekivanog vijeka trajanja proizvoda; i
iv.
osjetljivošću na nedostatke u proizvodnji proizvoda;
Članak 61.
Provedba delegiranih akata
1. Ovlast donošenja delegiranih akata navedenih u članku 60. dodjeljuje se Komisiji za razdoblje od pet godina počevši od 24. travnja 2011. Komisija izrađuje izvješće od delegiranju ovlasti najkasnije šest mjeseci prije isteka petogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti se automatski produljuje za razdoblja u istovjetnom trajanju, osim ako se Europski parlament ili Vijeće tom produljenju ne usprotive sukladno članku 62.
2. Čim Komisija donese delegirani akt, ona o tome istodobno obavješćuje Europski parlament i Vijeće.
3. Ovlast donošenja delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji pod uvjetima utvrđenima u članku 62. i 63.
Članak 62.
Opoziv delegiranih ovlasti
1. Europski parlament ili Vijeće mogu u svakom trenutku opozvati delegiranje ovlasti iz članka 60.
2. Institucija koja je započela interni postupak odlučivanja o opozivu delegiranih ovlasti nastoji obavijestiti druge institucije i Komisiju, unutar razumnog razdoblja prije donošenja konačne odluke, pri čemu mora naznačiti delegiranu ovlast koja bi mogla biti predmetom opoziva i moguće razloge tog opoziva.
3. Odluka o opozivu predstavlja kraj delegiranja ovlasti pobliže označenih u toj odluci. Ona proizvodi učinke odmah ili kasnije, kako je pobliže označeno u toj odluci. Ne utječe na valjanost delegiranih ovlasti koje su već na snazi. Objavljuje se u Službenom listu Europske unije.
Članak 63.
Prigovori na delegirane akte
1. Europski parlament ili Vijeće smiju uložiti prigovor na delegirani akt unutar razdoblja od 3 mjeseca od dana priopćenja tog akta.
Na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća, navedeno se razdoblje produljuje za 3 mjeseca.
2. Ako po isteku razdoblja navedenog u stavku 1. ni Europski parlament ni Vijeće ne ulože prigovor na delegirani akt, on se objavljuje u Službenom listu Europske unije i stupa na snagu na dan koji je u njemu naveden.
Delegirani se akt smije objaviti u Službenom listu Europske unije i stupiti na snagu prije isteka tog razdoblja ako su Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju kako ne namjeravaju uložiti prigovor.
3. Ako Europski parlament ili Vijeće ulože prigovor na delegirane akte unutar razdoblja navedenog u stavku 1., tada on ne stupa na snagu. Institucija koja uloži prigovor mora navesti razloge za ulaganje prigovora na delegirani akt.
Članak 64.
Odbor
1. Komisiji pomaže Stalni odbor za graditeljstvo.
2. Prilikom upućivanja na ovaj stavak, primjenjuju se članci 3. i 7. Odluke 1999/468/EZ.
3. Države članice jamče da su članovi Stalnog odbora za graditeljstvo u mogućnosti izvršavati svoje funkcije tako da se izbjegnu sukobi interesa, a posebno s obzirom na postupke dobivanja oznake CE.
Članak 65.
Stavljanje izvan snage
1. Direktiva 89/106/EEZ stavlja se izvan snage.
2. Upućivanja na Direktivu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu.
Članak 66.
Prijelazne odredbe
1. Smatra se da su građevni proizvodi, koji su stavljeni na tržište u skladu s Direktivom 89/106/EEZ prije 1. srpnja 2013., u skladu s ovom Uredbom.
2. Proizvođači sastavljaju Izjavu o svojstvima na temelju certifikata o sukladnosti ili izjave o sukladnosti, koje su izdane prije 1. srpnja 2013. u skladu s Direktivom 89/106/EEZ.
3. Smjernice za europsko tehničko dopuštenje koje su objavljene prije 1. srpnja 2013. u skladu s člankom 11. Direktive 89/106/EEZ mogu se koristiti kao europski dokumenti za ocjenjivanje.
4. Proizvođači i uvoznici smiju koristiti europska tehnička odobrenja koja su izdana u skladu s člankom 9. Direktive 89/106/EEZ prije 1. srpnja 2013. kao europske tehničke ocjene tijekom razdoblja valjanosti tih odobrenja.
Članak 67.
Obavješćivanje Komisije
1. Komisija do 25. travnja 2014. procjenjuje posebnu potrebu za podacima o udjelu opasnih tvari u građevnim proizvodima i razmotriti moguće proširenje obveznih podataka predviđenih člankom 6. stavkom 5. na druge tvari te o tome obavješćuje Europski parlament i Vijeće. U svojim procjenama Komisija mora voditi računa, inter alia, o potrebi da se zajamči visoka razina zaštite zdravlja i sigurnosti radnika koji koriste građevne proizvode i korisnika građevina, uključujući zahtjeve recikliranja i/ili ponovne uporabe dijelova ili materijala.
Prema potrebi, nakon izvještaja se, unutar 2 godine od njegovog podnošenja Europskom parlamentu i Vijeću, donose odgovarajući zakonski prijedlozi.
2. Komisija do 25. travnja 2016. Europskom parlamentu i Vijeću podnosi izvješće o provedbi ove Uredbe, uključujući izvještaj o članku 19., 20., 21., 23., 24. i 37. na temelju izvješća koje su dostavile države članice, kao i drugi relevantni akteri, a uz koje su priloženi, prema potrebi, prikladni prijedlozi.
Članak 68.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Međutim, članak 3. do 28., članak 36. do 38., članak 56. do 63., članak 65. i 66., kao i prilozi I., II., III. i V. primjenjuju se od 1. srpnja 2013.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 9. ožujka 2011.