AFGØRELSE TRUFFET AF FORMANDEN FOR EUROPA-KOMMISSIONEN
af 29. februar 2012
om høringskonsulentens funktion og beføjelser i visse handelsprocedurer
(2012/199/EU)
FORMANDEN FOR EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union,
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Kommissionens forretningsorden (1), særlig artikel 22, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Retten til god forvaltning er et veletableret princip i EU-retten, som omfatter de proceduremæssige rettigheder for interesserede parter, der er involveret i forskellige administrative procedurer, hvis resultat kan påvirke deres interesser.
(2)
Dette princip i EU-retten er fastlagt i artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (2). De rettigheder, der er fastsat i artikel 41, stk. 1, og artikel 41, stk. 2, i charteret for en person, hvis interesser påvirkes af en procedure, er også enten eksplicit fastsat eller bør, da der er tale om generelle retsprincipper, anvendes i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (3), Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (4), Rådets forordning (EF) nr. 260/2009 af 26. februar 2009 om den fælles importordning (5), Rådets forordning (EF) nr. 625/2009 af 7. juli 2009 om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande (6), Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 af 22. december 1994 om fastsættelse af fællesskabsprocedurer på området for den fælles handelspolitik med henblik på at sikre udøvelsen af Fællesskabets rettigheder i henhold til internationale handelsregler, navnlig regler fastlagt i Verdenshandelsorganisationens regi (7), Rådets forordning (EF) nr. 385/96 af 29. januar 1996 om beskyttelse mod skadelig prisfastsættelse for fartøjer (8), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 868/2004 af 21. april 2004 om beskyttelse mod støtte og illoyal priskonkurrence til skade for EF-luftfartsselskaber i forbindelse med levering af luftfartsydelser fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (9), Rådets forordning (EF) nr. 732/2008 af 22. juli 2008 om anvendelse af et arrangement med generelle toldpræferencer fra 1. januar 2009 og om ændring af forordning (EF) nr. 552/97, (EF) nr. 1933/2006 og af Kommissionens forordning (EF) nr. 1100/2006 og (EF) nr. 964/2007, (10) Rådets forordning (EF) nr. 1515/2001 af 23. juli 2001 om de foranstaltninger, der kan træffes af EF på grundlag af en rapport vedtaget af WTO's Tvistbilæggelsesorgan vedrørende antidumping- og antisubsidieforanstaltninger (11) og Rådets forordning (EF) nr. 427/2003 af 3. marts 2003 om en varespecifik overgangsbeskyttelsesordning for indførsel med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om ændring af forordning (EF) nr. 519/94 om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande (12).
(3)
Siden den 1. januar 2007 har arbejdet med at sikre en effektiv udøvelse af de proceduremæssige rettigheder for de interesserede parter og sikre, at de handelsprocedurer, der er fastsat i ovennævnte forordninger, gennemføres uvildigt, retfærdigt og inden for en rimelig tid, været overdraget til en tjenestemand i Kommissionens Generaldirektorat for Handel med erfaring i handelsbeskyttelsesspørgsmål, med titlen »høringskonsulent«.
(4)
For at styrke denne rolle og skabe større gennemskuelighed og en retfærdig sagsbehandling i de relevante procedurer er det nu hensigtsmæssigt at styrke høringskonsulentens funktion i Kommissionen og fastlægge høringskonsulentens beføjelser.
(5)
Denne funktion skal tildeles en uafhængig person, der har erfaring med handelsprocedurer. Høringskonsulenten bør udnævnes af Kommissionen i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i vedtægten for tjenestemænd og i ansættelsesvilkårene for andre ansatte i Unionen.
(6)
For at styrke høringskonsulentens uafhængighed bør den pågældende administrativt tilknyttes det medlem af Kommissionen, der har ansvar for handelspolitik.
(7)
Høringskonsulentens vigtigste opgaver i medfør af denne afgørelse er at rådgive kommissæren med ansvar for handelspolitik og generaldirektøren for GD Handel, at sikre de proceduremæssige rettigheder, at give aktindsigt, at træffe afgørelse om den fortrolige karakter af et dokument og at tage administrationens holdning til forlængelse af frister op til ny vurdering. Høringskonsulenten bør tilstræbe at sikre, at der ved udarbejdelsen af udkast til Kommissionens retsakter eller forslag tages behørigt hensyn til alle relevante forhold, hvad enten disse er fordelagtige eller ufordelagtige for de interesserede parter.
(8)
For at styrke de proceduremæssige garantier for de interesserede parters udøvelse af deres proceduremæssige rettigheder er det nødvendigt at definere høringerne og fastsætte regler for tilrettelæggelse, gennemførelse og opfølgning af høringer med høringskonsulenten.
(9)
Høringskonsulentens beføjelser til at træffe afgørelse i spørgsmål vedrørende aktindsigt, fortrolighed og frister bør give parterne i en handelsprocedure en supplerende proceduremæssig garanti, uden at dette berører den tidsmæssige begrænsning af proceduren.
(10)
Rapporterne bør sikre, at de vigtigste aspekter, der er behandlet af høringskonsulenten, og de vigtigste henstillinger indbringes for beslutningstagerne, og således give en supplerende garanti for overholdelse af rettigheder for parter, der er berørt af en undersøgelse. Årsrapporterne bør også informere medlemsstaterne, Europa-Parlamentet og offentligheden om høringskonsulentens arbejde.
(11)
Ved fremlæggelse af oplysninger om fysiske personer skal der tages særlig højde for Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (13).
(12)
Denne afgørelse berører ikke de generelle regler om aktindsigt i Kommissionens dokumenter -
BESTEMT FØLGENDE:
Artikel 1
Høringskonsulenten
1. Der oprettes en særlig funktion i Kommissionen som høringskonsulent i handelsprocedurer.
2. Høringskonsulentens opgave er at sikre en effektiv udøvelse af de interesserede parters proceduremæssige rettigheder, der er fastsat i de forordninger, der er anført nedenfor (i det følgende benævnt »grundforordningerne«) og sikre, at handelsprocedurerne i disse forordninger gennemføres uvildigt, retfærdigt og inden for en rimelig tid. Der er tale om følgende grundforordninger:
a)
Forordning (EF) nr. 1225/2009, særlig artikel 5, stk. 10 og 11, artikel 6, stk. 5, 6, 7 og 8, artikel 8, stk. 3, 4 og 9, samt artikel 18, 19, 20 og 21
b)
Forordning (EF) nr. 597/2009, særlig artikel 10, stk. 12 og 13, artikel 11, stk. 5, 6, 7, 8 og 10, artikel 13, stk. 3, 4 og 9, samt artikel 28, 29, 30 og 31
c)
Forordning (EF) nr. 260/2009, særlig artikel 6 og 9
d)
Forordning (EF) nr. 625/2009, særlig artikel 5 og 7
e)
Forordning (EF) nr. 3286/94, særlig artikel 8 og 9
f)
Forordning (EF) nr. 385/96, særlig artikel 5, stk. 12 og 13, artikel 6, stk. 5, 6, 7 og 8, samt artikel 12, 13 og 14
g)
Forordning (EF) nr. 868/2004, særlig artikel 7 og 8
h)
Forordning (EF) nr. 732/2008, særlig artikel 18, 19 og 20
i)
Forordning (EF) nr. 1515/2001, særlig artikel 1, stk. 2, og artikel 2, stk. 2,
j)
Forordning (EF) nr. 427/2003, særlig artikel 5, stk. 5, artikel 6, stk. 4, 5 og 6, artikel 17, stk. 2 og 3, og artikel 18.
Artikel 2
Definitioner
I denne afgørelse forstås ved:
a) »Handelsprocedure«: enhver undersøgelse eller administrativ procedure, der udføres af Kommissionens tjenestegrene i henhold til en af grundforordningerne
b) »interesseret part«: enhver person, hvis interesser påvirkes af en handelsprocedure, som defineret i den relevante grundforordning
c) »de interesserede parters rettigheder«: de proceduremæssige rettigheder og retten for enhver til at få en uvildig og retfærdig behandling inden for en rimelig frist i forbindelse med handelsprocedurer.
Artikel 3
Udnævnelse - fratræden og udnævnelse af stedfortræder
1. Høringskonsulenten udnævnes af Kommissionen i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i vedtægten for tjenestemænd og i ansættelsesvilkårene for andre ansatte i Unionen.
2. Høringskonsulentens udnævnelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. Kommissionen vedtager en begrundet afgørelse om enhver afbrydelse, fratræden eller overflytning af høringskonsulenten i henhold til en hvilken som helst procedure. Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
3. Høringskonsulenten tilknyttes administrativt det medlem af Kommissionen, der har ansvar for handelspolitik.
4. Er høringskonsulenten forhindret i at gribe ind, og hvis det efter samråd med høringskonsulenten skønnes hensigtsmæssigt, udpeger det kompetente medlem af Kommissionen med ansvar for handelspolitik en anden tjenestemand, som ikke er inddraget i behandlingen af den pågældende sag, til at udføre høringskonsulentens opgaver.
Artikel 4
Principper for høringskonsulentens indgriben
1. I udførelsen af sine opgaver skal høringskonsulenten handle uafhængigt. Høringskonsulenten må ikke modtage instrukser fra anden side i udførelsen af sine opgaver.
2. Ved udøvelsen af sine funktioner iagttager høringskonsulenten kravet om, at grundforordningerne skal gennemføres effektivt i overensstemmelse med gældende EU-ret og de principper, der er fastlagt af Domstolen.
3. I udøvelsen af sine funktioner skal høringskonsulenten til enhver tid under en procedure have ubegrænset adgang uden unødig forsinkelse til eventuelle sagsakter vedrørende proceduren.
4. Høringskonsulenten træffer beslutninger, som fastsat i denne afgørelse, og kan fremsætte henstillinger til Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste om alle spørgsmål vedrørende rettighederne for de interesserede parter, der havde anmodet om høringskonsulentens indgreb. Høringskonsulenten skal især sørge for, at der ved udarbejdelsen af udkast til Kommissionens retsakter eller forslag tages behørigt hensyn til alle relevante forhold, hvad enten disse er fordelagtige eller ufordelagtige for de interesserede parter.
5. Høringskonsulenten underretter den ansvarlige direktør eller dennes stedfortræder om udviklingen af den procedure, som høringskonsulenten har grebet ind i, indtil Kommissionen eller Rådet vedtager en endelig retsakt. Høringskonsulenten underrettes straks om enhver væsentlig ændring af Kommissionens holdning i den endelige fase af en handelsprocedure for at vurdere enhver potentiel virkning for de interesserede parters rettigheder.
6. Høringskonsulenten rådgiver det medlem af Kommissionen, der har ansvar for handelspolitik, og eventuelt generaldirektøren for GD Handel om opfølgningen af sine henstillinger og eventuelt om mulige retsmidler.
7. Høringskonsulenten høres af den ansvarlige direktør om ændringer eller ajourføringer af politikken vedrørende procedurespørgsmål og væsentlige spørgsmål, der har indvirkning på de interesserede parters rettigheder, jf. definitionen i artikel 2 i denne afgørelse. Høringskonsulenten kan høres om ethvert andet spørgsmål som led i en handelsprocedure.
8. Høringskonsulenten kan om nødvendigt forelægge Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik og generaldirektøren for Generaldirektoratet for Handel bemærkninger og anbefalinger om et hvilket som helst spørgsmål som led i en handelsprocedure.
Artikel 5
Betingelser for høringskonsulentens indgreb - tidsplan - information
1. Høringskonsulenten handler efter anmodning fra interesserede parter, Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik, generaldirektøren, den ansvarlige direktør for en handelsprocedure eller dennes stedfortræder, eller en direktør i andre tjenestegrene, der er blevet hørt i forbindelse med en handelsprocedure.
2. Høringskonsulenten kan gribe ind på et hvilket som helst tidspunkt af en procedure dog under hensyntagen til tidspresset i en sådan procedure.
3. Høringskonsulenten er bundet af de frister, der gælder i handelsprocedurer i overensstemmelse med grundforordningerne.
4. Endelige retsakter eller forslag fra Kommissionen skal ledsages af en note fra høringskonsulenten om dennes eventuelle indgreb i proceduren og arten af indgrebet.
Artikel 6
Høringer
1. Høringskonsulenten kan efter anmodning eller i de tilfælde og på de betingelser, der er fastsat i grundforordningerne, arrangere og gennemføre to typer høringer, nemlig høringer mellem en individuel interesseret part eller en gruppe af interesserede parter med de samme interesser og Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjenestegrene, og høringer af interesserede parter med forskellige interesser.
2. En høring kan vedrøre ethvert spørgsmål, der opstår på et hvilket som helst tidspunkt i en handelsprocedure, og kan påvirke de interesserede parters rettigheder.
3. Fysiske personer, der er indbudt til at deltage i en høring, kan enten møde personligt eller lade sig repræsentere ved en retlig repræsentant. Juridiske personer, der er indbudt til at deltage i en høring, skal være repræsenteret af en behørigt befuldmægtiget ansat udvalgt blandt deres faste personale.
4. Fysiske eller juridiske personer, der er indbudt til at deltage i en høring tilrettelagt af høringskonsulenten, kan bistås af en juridisk rådgiver eller en anden kvalificeret person uden for deres faste personale, der er godkendt af høringskonsulenten.
5. Denne artikel berører ikke retten til at blive hørt i henhold til grundforordningerne.
Artikel 7
Høringer med en individuel interesseret part eller en gruppe af interesserede parter med samme interesser
1. Høringskonsulenten kan arrangere og gennemføre en høring mellem en individuel interesseret part eller en gruppe af interesserede parter med samme interesser og Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste og eventuelt andre tjenestegrene på begrundet anmodning fra den individuelle interesserede part eller gruppe af interesserede parter med samme interesser.
2. En individuel interesseret part kan indgive anmodning om en høring med en gruppe af interesserede parter med samme interesser om et specifikt emne, som finder sted, forudsat at mindst en anden interesseret part med samme interesser indvilliger i at deltage.
Artikel 8
Høringer af interesserede parter med forskellige interesser
1. En høring af interesserede parter med forskellige interesser kan arrangeres og ledes af høringskonsulenten, således at divergerende synspunkter kan fremføres, og modargumenter fremlægges. Fristen for afholdelse af en sådan høring angives i meddelelsen om indledning af en handelsprocedure.
2. En høring blandt interesserede parter med forskellige interesser kan organiseres som led i alle handelsprocedurer efter høring af Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste.
3. En individuel interesseret part kan indgive anmodning om en høring med en gruppe af interesserede parter med forskellige interesser om et specifikt emne, som finder sted, forudsat at mindst en anden interesseret part med forskellige interesser indvilliger i at deltage.
4. Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste og eventuelt andre tjenestegrene deltager i høringen.
5. Kompetente repræsentanter for medlemsstaterne kan deltage i høringer af interesserede parter med forskellige interesser som observatører.
Artikel 9
Forberedelse af høringer
1. Efter høring af den ansvarlige direktør eller dennes stedfortræder, fastsætter høringskonsulenten varighed, dato og sted for høringen. Hvor en udsættelse er ønsket af de interesserede parter eller Kommissionens tjenestegrene, tager høringskonsulenten stilling til, hvorvidt udsættelsen kan imødekommes.
2. Høringskonsulenten kan eventuelt afholde et forberedende møde med de interesserede parter eller Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste og andre tjenestegrene for så vidt muligt at identificere og præcisere alle juridiske eller faktiske spørgsmål, der skal tages op under høringen. Høringskonsulenten kan i den forbindelse anmode deltagerne i en høring om alle oplysninger, der måtte være nødvendige for at forberede høringen.
3. Høringskonsulenten udarbejder en dagsorden for hver høring, som sendes til alle deltagere inden høringen.
4. Høringskonsulenten kan, inden for et rimeligt tidsrum efter fristen for indgivelse af kommentarer vedrørende en fremlæggelse og før en høring mellem parterne, give deltagerne mulighed for at stille spørgsmål til oplysninger, som er indgivet af andre interesserede parter.
5. For at sikre en grundig forberedelse af høringen mellem parterne og særlig med henblik på at få de faktiske forhold belyst så klart som muligt kan høringskonsulenten efter samråd med den ansvarlige direktør eller dennes stedfortræder inden høringen tilsende de parter, der skal deltage i høringen, en liste over de spørgsmål, som han ønsker, at de skal tage stilling til.
6. Høringskonsulenten kan ligeledes anmode om skriftligt at blive forhåndsunderrettet om hovedindholdet i de erklæringer, der påtænkes afgivet af deltagerne i høringen.
7. Høringskonsulenten kan indbyde eksterne eksperter til høringerne. Interesserede parter og Kommissionens tjenestegrene kan anmode høringskonsulenten om at tillade eksterne eksperter til høringer. Høringskonsulenten træffer afgørelse om sådanne anmodninger. Eksterne eksperter, der indbydes til en høring, skal underskrive en aftale om fortrolighed.
8. Eksterne eksperter kan blive anmodet om at fremskaffe relevante analyser, rapporter eller publikationer, som skal indgå i sagsakterne og stilles til rådighed for alle deltagere hurtigst muligt forud for høringen.
Artikel 10
Gennemførelse af høringer
1. Høringskonsulenten er eneansvarlig for gennemførelsen af høringen. Høringskonsulenten sikrer, at høringen afvikles korrekt, og bidrager derigennem til en retfærdig behandling under selve høringen og til, at eventuelle efterfølgende beslutninger bliver retfærdige.
2. Høringerne er ikke offentlige. Høringskonsulenten afgør, hvilke personer der skal høres på en interesseret parts vegne, og om de pågældende personer skal høres hver for sig eller i overværelse af andre personer, der er indbudt til at deltage. I sidstnævnte tilfælde skal der tages hensyn til de interesserede parters legitime interesser i, at deres forretningshemmeligheder og andre fortrolige oplysninger beskyttes.
3. Høringskonsulenten kan give deltagerne mulighed for at stille og besvare spørgsmål under høringen.
4. Hvis høringskonsulenten har tilladt brug af eksterne eksperter, skal han sikre sig, at disse eksperter har mulighed for at fremlægge deres synspunkter og svare på spørgsmål fra andre deltagere i høringen.
5. Efter en høring kan høringskonsulenten eventuelt med henblik på at sikre retten til at blive hørt, efter samråd med den ansvarlige direktør eller dennes stedfortræder, give interesserede parter mulighed for at afgive yderligere skriftlige bemærkninger. Høringskonsulenten fastsætter en frist for afgivelsen af sådanne nye bemærkninger. Skriftlige bemærkninger modtaget efter denne dato kan ikke tages i betragtning.
Artikel 11
Opfølgning af høringer
1. Høringskonsulenten udarbejder en udskrift eller et fyldestgørende resumé af høringerne:
a)
Hvor der er arrangeret høringer af interesserede parter med forskellige interesser, forelægges alle deltagere i høringen en udskrift eller et fyldestgørende resumé, som indgår i sagsakterne, der kan konsulteres af interesserede parter.
b)
Hvor der er arrangeret høringer mellem en individuel interesseret part eller en gruppe af interesserede parter med lignende interesser og Kommissionens tjenestegrene, forelægges alle deltagere i høringen en udskrift eller et fyldestgørende resumé. Disse deltagere kan indgive en begrundet anmodning om fortrolig behandling af visse oplysninger i udskriften eller resuméet. Høringskonsulenten træffer afgørelse om disse anmodninger efter at have hørt Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste og eventuelt andre tjenestegrene. Den ikke-fortrolige udgave af udskriften eller resuméet af høringen skal indgå i sagsakterne, der kan konsulteres af de interesserede parter.
2. Høringskonsulenten kan fremsætte anbefalinger til Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste i henhold til artikel 4, stk. 4, i denne afgørelse. Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste meddeler inden for en rimelig frist før vedtagelsen af en endelig retsakt høringskonsulenten, hvorvidt og hvordan der er taget hensyn til disse anbefalinger og fremsender en kopi af udkastet til retsakt til høringskonsulenten.
3. Høringskonsulenten fremlægger regelmæssige rapporter for det kompetente medlem af Kommissionen med ansvar for handelspolitik med kopi til generaldirektøren om høringer med de individuelle parter eller en gruppe af interesserede parter med lignende interesser, jf. artikel 18 i denne afgørelse, medmindre sagen kræver en øjeblikkelig henstilling til Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik eller generaldirektøren.
4. Eventuelle henstillinger til Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste og rapporter og bemærkninger til Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik og generaldirektøren, som er udarbejdet af høringskonsulenten, betragtes som fortrolige interne dokumenter.
5. Hvis der arrangeres en høring mellem parterne, udarbejder høringskonsulenten en skriftlig endelig rapport om overholdelsen af de interesserede parters rettigheder. Denne rapport kan ændres af høringskonsulenten som følge af eventuelle ændringer i udkastet til retsakt, indtil den endelige retsakt vedtages.
Artikel 12
Aktindsigt
1. En part, som hævder at være en interesseret part, kan anmode høringskonsulenten om at revidere ethvert afslag fra Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste på, inden for et rimeligt tidsrum, at indrømme den pågældende aktindsigt i de dokumenter, der kan konsulteres af parterne, eller et bestemt dokument i Kommissionens besiddelse. Høringskonsulenten undersøger sagen og træffer afgørelse om at indrømme delvis eller fuld adgang eller afslå aktindsigt i sagsakterne eller det ønskede dokument.
2. Høringskonsulenten fastsætter tidsfristerne for, hvornår Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste skal indrømme en sådan aktindsigt.
Artikel 13
Fortrolighed
1. Høringskonsulenten er bundet af de generelle bestemmelser om behandling af fortrolige oplysninger, der er afgivet af interesserede parter som led i Kommissionens administrative procedurer.
2. Interesserede parter eller Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste kan anmode høringskonsulenten om at træffe beslutning om den fortrolige karakter af et dokument, som Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste har i sin besiddelse.
Artikel 14
Ikke-fortrolige resuméer af fortrolige oplysninger
1. En interesseret part kan anmode høringskonsulenten om at revidere Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjenestes vurdering af, om et ikke-fortroligt sammendrag af de fortrolige oplysninger, der fremlægges i forbindelse med en undersøgelse, er tilstrækkeligt detaljeret til at sikre en rimelig forståelse af substansen i de oplysninger, der afgives fortroligt.
2. Hvis Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste har til hensigt at se bort fra et dokument eller oplysninger, for hvilke en interesseret part har afvist at fremlægge et fyldestgørende ikke-fortroligt resumé, kan sidstnævnte anmode høringskonsulenten om at træffe afgørelse i sagen.
3. Høringskonsulenten behandler anmodningen. Hvis høringskonsulenten finder, at det ikke-fortrolige sammendrag ikke er tilstrækkeligt detaljeret, giver han den interesserede part, der gav resuméet, lejlighed til at fremsætte bemærkninger og forbedre resuméet inden for en rimelig frist.
4. Hvis den interesserede part, der har fremsendt fortrolige oplysninger, fremsender et mangelfuldt resumé, anfører begrundelser, der ikke kan accepteres, eller undlader at handle, afgør høringskonsulenten, om der kan ses bort fra fortrolige oplysninger, for hvilke der ikke er blevet fremlagt et fyldestgørende ikke-fortroligt resumé i overensstemmelse med grundforordningernes relevante bestemmelser.
Artikel 15
Adgang til oplysninger af fortrolig karakter, som ikke kan indgå i et resumé
På foranledning af en interesseret part kan høringskonsulenten behandle fortrolige oplysninger, der ikke kan indgå i resumé, som den pågældende part ikke har adgang til, med henblik på at kontrollere, hvordan disse oplysninger blev anvendt af Kommissionens undersøgelsestjeneste.
Høringskonsulenten meddeler den anmodende interesserede part:
a)
om de oplysninger, der blev hemmeligholdt for parten, er relevante for den pågældende parts forsvar, og
b)
om den ansvarlige undersøgelsestjeneste har afspejlet oplysningerne korrekt i de kendsgerninger og betragtninger, som blev lagt til grund for deres konklusioner, hvor dette er relevant.
Artikel 16
Forlængelse af frister
1. En anmodning om forlængelse af tidsfrister eller udsættelse af fristen for besvarelse af spørgeskemaer, for fremlæggelse af yderligere oplysninger, for kontrolbesøg, eller fremlæggelse af bemærkninger til meddelelsen af konklusioner skal først indsendes af de interesserede parter til Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste. En sådan anmodning skal indgives i god tid inden udløbet af den oprindelige frist. Når en sådan anmodning afvises, eller hvis den interesserede part mener, at forlængelsen er for kort, kan den pågældende inden udløbet af den oprindelige frist indgive en begrundet anmodning til høringskonsulenten om at gennemgå sagen. Efter høring af den ansvarlige direktør eller dennes stedfortræder kan høringskonsulenten forlænge frister eller afvise anmodningen.
2. Kommissionens tjenestegrene skal ikke agere i en sag, der henvises til høringskonsulenten, før denne har truffet en beslutning.
3. Høringskonsulenten træffer sin afgørelse under hensyntagen til de særlige forhold i forbindelse med en anmodning og tidspresset i proceduren.
Artikel 17
Deltagelse i udvalgsmøder
Høringskonsulenten kan deltage i udvalgets møder. Høringskonsulenten kan i givet fald besvare spørgsmål fra medlemsstaterne, for så vidt disse spørgsmål vedrører arten af hans indgreb i procedurerne.
Artikel 18
Rapporter om høringskonsulentens arbejde
1. Ved udgangen af hvert år udarbejder høringskonsulenten en årsrapport. Årsrapporten skal indeholde oplysninger om de sager, som høringskonsulenten har grebet ind i, de afgørelser og henstillinger han har fremsat og eventuelle anbefalinger til forbedring af handelsprocedurerne. Rapporten stiles til Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik. Generaldirektøren for GD Handel og de ansvarlige direktører modtager en kopi af rapporten.
2. Resuméer af årsrapporten sendes til medlemsstaterne og Europa-Parlamentet og offentliggøres på høringskonsulentens websted.
3. Høringskonsulenten udarbejder periodiske rapporter for Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik med et resumé af sine aktiviteter og spørgsmål, der opstod under disse aktiviteter. Årsrapporten indeholder en redegørelse for de vigtigste politiske spørgsmål, afgørelser og henstillinger, som høringskonsulenten har fremsat, og for hvordan disse henstillinger er blevet taget i betragtning af Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste. Et eksemplar af denne rapport stiles til generaldirektøren for GD Handel.
4. Høringskonsulenten aflægger rapport om eventuelle høringer af interesserede parter med forskellige interesser og kan i udførelsen af den rådgivende rolle rapportere til Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik og generaldirektøren for GD Handel om andre aspekter, der følger af en handelsprocedure eller på anden vis er relevante for en effektiv anvendelse af EU-rettens principper i handelsprocedurer.
5. Høringskonsulentens endelige rapport om høringer af parterne forelægges for Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik, generaldirektøren for GD Handel og den ansvarlige direktør. Den fremsendes også til de kompetente repræsentanter for medlemsstaterne og de interesserede parter.
Artikel 19
Overgangsbestemmelser
Denne afgørelse finder anvendelse på sager, der er i gang på tidspunktet for afgørelsens ikrafttræden, men hvor ingen endelig fremlæggelse har fundet sted.
Proceduremæssige skridt før denne afgørelses ikrafttræden har fortsat virkning.
Artikel 20
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. februar 2012.
32012D0199
L 107/5
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
29.02.2012.
ODLUKA PREDSJEDNIKA EUROPSKE KOMISIJE
od 29. veljače 2012.
o funkciji i opisu poslova službenika za saslušanje u određenim trgovinskim postupcima
(2012/199/EU)
PREDSJEDNIK EUROPSKE KOMISIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Poslovnik Europske komisije (1), a posebno njegov članak 22.,
budući da:
(1)
Pravo na dobru upravu predstavlja jedno od utvrđenih zakonskih načela Europske unije, koje uključuje postupovna prava zainteresiranih stranaka uključenih u upravne postupke čiji ishodi mogu utjecati na njihove interese.
(2)
Ovo načelo Europske unije definirano je člankom 41. Povelje o temeljnim pravima Europske unije (2). Prava iz članka 41. stavaka 1. i 2. Povelje koja se tiču osoba na čije interese utječe trgovački postupak su također ili izričito definirana ili ih je, obzirom da predstavljaju opća pravna načela, potrebno primjenjivati u okviru Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (3), Uredbe Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (4), Uredbe Vijeća (EZ) br. 260/2009 od 26. veljače 2009. o zajedničkim pravilima za uvoz (5), Uredbe Vijeća (EZ) br. 625/2009 od 7. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za uvoz iz određenih trećih zemalja (6), Uredbe Vijeća (EZ) br. 3286/94 od 22. prosinca 1994. o utvrđivanju postupaka Zajednice u području zajedničke trgovinske politike kako bi se osiguralo ostvarivanje prava Zajednice prema međunarodnim trgovinskim pravilima, posebno onim utvrđenim pod okriljem Svjetske trgovinske organizacije (7), Uredbe Vijeća (EZ) br. 385/96 od 29. siječnja 1996. o zaštiti od štetnog oblikovanja cijena brodova (8), Uredbe (EZ) br. 868/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o zaštiti od prakse subvencioniranja i nekorektnog određivanja cijena koja uzrokuje štetu zračnim prijevoznicima Zajednice koji pružaju usluge zračnog prijevoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (9), Uredbe Vijeća (EZ) br. 732/2008 od 22. srpnja 2008. o primjeni sustava općih carinskih povlastica za razdoblje od 1. siječnja 2009. do 31. prosinca 2011. te o izmjeni Uredaba (EZ) br. 552/97, (EZ) br. 1933/2006 i Uredaba Komisije (EZ) br. 1100/2006 i (EZ) br. 964/2007 (10), Uredbe Vijeća (EZ) br. 1515/2001 od 23. srpnja 2001. o mjerama koje Zajednica može poduzeti slijedom izvješća koje je donijelo Tijelo za rješavanje sporova WTO-a u pogledu antidampinških pitanja i pitanja o zaštiti od subvencioniranog uvoza (11) te Uredbe Vijeća (EZ) br. 427/2003 od 3. ožujka 2003. o prijelaznim zaštitnim mehanizmima za uvoz određenih proizvoda podrijetlom iz Narodne Republike Kine i izmjenama Uredbe (EZ) br. 519/94 o zajedničkim pravilima za uvoz iz pojedinih trećih zemalja (12).
(3)
Od siječnja 2007. službeniku Glavne uprave za trgovinu s iskustvom u pitanjima zaštite trgovine pod nazivom „službenik za saslušanje” povjerena je zadaća da štiti učinkovito ostvarivanje postupovnih prava zainteresiranih stranaka i osigura da se trgovinski postupci predviđeni gore navedenim uredbama provode nepristrano, pošteno i u razumnom roku.
(4)
Kako bi se učvrstila spomenuta uloga te povećala transparentnost i postupovna pravednost predmetnih postupaka, u ovom je trenutku prikladno učvrstiti ulogu službenika za saslušanje unutar Komisije te utvrditi njegove zadaće.
(5)
Navedena se uloga dodjeljuje neovisnoj osobi s iskustvom u trgovinskim postupcima. Službenika za saslušanje imenuje Komisija u skladu s pravilima utvrđenima Pravilnikom o osoblju za dužnosnike i Uvjetima zaposlenja ostalih službenika Europske unije.
(6)
Kako bi se osigurala neovisnost službenika za saslušanje, on bi za administrativne potrebe trebao biti povezan s članom Komisije odgovornim za trgovinsku politiku.
(7)
Glavne zadaće službenika za saslušanje predviđene ovom Odlukom su savjetovanje povjerenika odgovornog za trgovinsku politiku i glavnog direktora Glavne uprave za trgovinu, jamčenje postupovnih prava, davanje uvida u spise, donošenje odluka o povjerljivosti dokumenata i razmatranje odluka uprave o produljenju rokova. Službenik za saslušanje dužan je osigurati da se prilikom pripreme nacrta pravnih akata ili prijedloga Komisije poštuju sve bitne činjenice, bilo povoljne ili nepovoljne za zainteresirane stranke.
(8)
Kako bi se poboljšala postupovna jamstva za ostvarivanje postupovnih prava zainteresiranih stranaka, potrebno je odrediti vrste saslušanja i utvrditi pravila organizacije, provedbe i daljnjeg informiranja o saslušanju od strane službenika za saslušanje.
(9)
Ovlaštenje službenika za saslušanja da odlučuje o pitanjima uvida u spise, povjerljivosti i rokova trebalo bi strankama uključenima u trgovinski postupak pružiti dodatno postupovno jamstvo, ne dovodeći u pitanje vremenska ograničenja postupka.
(10)
Izvješća bi trebala osigurati da donositelji odluka budu upoznati s glavnim pitanjima kojima se bavi službenik za saslušanja i s njegovim glavnim preporukama, pružajući na taj način dodatno jamstvo za poštovanje prava stranaka uključenih u trgovinski postupak. U godišnjem izvještajima trebalo bi također o radu službenika za saslušanja izvijestiti države članice Europske unije, Europski parlament i javnost.
(11)
Prilikom otkrivanja podataka o fizičkim osobama potrebno je posebno poštovati Uredbu (EZ) 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom protoku takvih podataka (13).
(12)
Ova Odluka ne dovodi u pitanje opća pravila kojima se odobrava ili zabranjuje pristup dokumentima Komisije,
DONIO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Službenik za saslušanje
1. Unutar Komisije utemeljuje se posebna funkcija službenika za saslušanje u trgovinskim stvarima.
2. Zadaća službenika za saslušanje je da štiti učinkovitu provedbu postupovnih prava zainteresiranih stranaka predviđenih niže navedenim uredbama (dalje u tekstu „osnovne uredbe”) i osigura da se trgovinski postupci iz tih Uredaba provode nepristrano, pošteno i u razumnom roku. Te su osnovne uredbe sljedeće:
(a)
Uredba (EZ) br. 1225/2009, a posebno članak 5. stavci 10. i 11., članak 6. stavci 5., 6., 7. i 8., članak 8. stavci 3., 4. i 9. te članci 18., 19., 20. i 21.;
(b)
Uredba (EZ) br. 597/2009, a posebno članak 10. stavci 12. i 13., članak 11. stavci 5., 6., 7., 8. i 10., članak 13. stavci 3., 4. i 9. te članci 28., 29., 30. i 31.;
(c)
Uredba (EZ) br. 260/2009, a posebno članci 6. i 9.;
(d)
Uredba (EZ) br. 625/2009, a posebno članci 5. i 7.;
(e)
Uredba (EZ) br. 3286/94, a posebno članci 8. i 9.;
(f)
Uredba (EZ) br. 385/96, a posebno članak 5. stavci 12. i 13., članak 6. stavci 5., 6., 7. i 8. te članci 12., 13. i 14.;
(g)
Uredba (EZ) br. 868/2004, a posebno članci 7. i 8.;
(h)
Uredba (EZ) br. 732/2008, a posebno članci 18, 19. i 20.;
(i)
Uredba (EZ) br. 1515/2001, a posebno članak 1. stavak 2. i članak 2. stavak 2.;
(j)
Uredba (EZ) br. 427/2003, a posebno članak 5. stavak 5., članak 6. stavci 4., 5. i 6., članak 17. stavci 2. i 3. te članak 18.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Direktive primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„trgovinski postupak” znači svaka istraga ili administrativni postupak koje provode službe Komisije u skladu s bilo kojom od osnovnih uredbi;
(b)
„zainteresirana stranka” znači svaka osoba na čije interese utječe trgovinski postupak kako je utvrđeno u odgovarajućoj osnovnoj uredbi;
(c)
„prava zainteresiranih stranaka” znači postupovna prava i pravo svake osobe da se trgovinski postupci u koje je uključena provode nepristrano, pošteno i u razumnom roku.
Članak 3.
Imenovanje - prestanak obavljanja i imenovanje zamjenika
1. Službenika za saslušanje imenuje Komisija u skladu s pravilima utvrđenim Pravilnikom o osoblju za dužnosnike i Uvjetima zaposlenja ostalih službenika Europske unije.
2. Imenovanje službenika za saslušanje objavljuje se u Službenom listu Europske unije. Za svaki prekid, prestanak funkcije ili premještaj službenika za saslušanje po bilo kojoj proceduri, Komisija mora donijeti obrazloženu odluku. Ta se odluka objavljuje u Službenom listu Europske unije.
3. Službenik za saslušanje za administrativne potrebe povezan je s članom Komisije odgovornim za trgovinsku politiku.
4. Kada službenik za saslušanje nije u mogućnosti postupati, član Komisije odgovoran za trgovinsku politiku, po mogućnosti nakon savjetovanja sa službenikom za saslušanje, određuje drugog službenika, koji nije uključen u predmetni slučaj, a ima dostatno iskustvo u trgovinskim postupcima, za izvršavanje dužnosti službenika za saslušanje.
Članak 4.
Načela interveniranja službenika za saslušanje
1. Pri obavljanju svojih dužnosti, službenik za saslušanje djeluje neovisno. Pri ispunjavanju svojih zadaća ne prima upute drugih.
2. Pri obavljanju svojih dužnosti, službenik za saslušanje uzima u obzir potrebu za učinkovitom primjenom osnovnih uredbi u skladu s važećim zakonodavstvom Unije te s načelima koje je utvrdio Sud Europske unije.
3. Pri izvršavanju svoje funkcije službenik za saslušanje mora u svakom trenutku trajanja postupka, bez ograničenja i neopravdanih odgoda, imati pristup svim spisima koji se tiču predmetnog trgovinskog postupka.
4. Službenik za saslušanje donosi odluke kako je predviđeno ovom Odlukom te može službama Komisije ovlaštenima za istrage iznositi prijedloge o svim pitanjima povezanim s pravima zainteresiranih stranaka koje su zatražile njegovo posredovanje. Službenik za saslušanje dužan je osigurati da se prilikom pripreme nacrta pravnih akata ili prijedloga Komisije poštuju sve bitne činjenice, bilo povoljne ili nepovoljne za zainteresirane stranke.
5. Odgovorni direktor ili njegov delegat izvješćuju službenika za saslušanje o daljnjem tijeku postupka u kojem je službenik za saslušanje posredovao, sve do usvajanja konačnog pravnog akta od strane Komisije ili Vijeća, ovisno o slučaju. Službenik za saslušanje mora bez odgode biti obaviješten o svakoj značajnoj promjeni stajališta Komisije u konačnoj fazi trgovinskog postupka kako bi procijenio svaki mogući utjecaj na prava zainteresiranih stranaka.
6. Službenik za saslušanje savjetuje člana Komisije odgovornog za trgovinsku politiku te, kada je to primjereno, i glavnog direktora, u vezi s daljnjim postupanjem na temelju njegovih preporuka i, u slučaju potrebe, u vezi s mogućim pravnim lijekovima.
7. Odgovorni direktor savjetuje se sa službenikom za saslušanje u vezi s promjenama ili nadopunama politike u vezi s postupovnim ili drugim značajnim pitanjima koja utječu na prava zainteresiranih stranaka kako su definirana člankom 2. ove Odluke. Službenik za saslušanje može savjetovati i o svakom drugom pitanju koje proizlazi iz trgovinskog postupka.
8. Službenik za saslušanje može članu Komisije odgovornom za trgovinsku politiku, te u slučaju potrebe i glavnom direktoru, iznijeti svoja stajališta i preporuke o svim pitanjima koja proizlaze iz trgovinskog postupka.
Članak 5.
Uvjeti posredovanja službenika za saslušanje - vremenski okvir - informacije
1. Službenik za saslušanje postupa na zahtjev zainteresiranih stranaka, člana Komisije odgovornog za trgovinsku politiku, glavnog direktora, direktora odgovornog za pojedini trgovinski postupak ili njegovog delegata te direktora drugih službi s kojima je izvršeno savjetovanje o pojedinom trgovinskom postupku.
2. Službenik za saslušanje može posredovati u bilo kojem trenutku trgovinskog postupka uz dužno poštovanje vremenskih ograničenja takvoga postupka.
3. Službenika za saslušanje obvezuju rokovi koji se primjenjuju u trgovinskim postupcima u skladu s osnovnim uredbama.
4. Svakom konačnom pravnom aktu ili prijedlogu Komisije prilaže se napomena službenika za saslušanje u kojoj se navodi je li posredovao u predmetnom postupku te kakva je bila priroda njegova posredovanja.
Članak 6.
Saslušanja
1. Službenik za saslušanje može na zahtjev ili u slučajevima i pod uvjetima utvrđenim osnovnim uredbama organizirati i provoditi dvije vrste saslušanja: saslušanja između pojedinačne zainteresirane stranke ili skupine zainteresiranih stranaka sa sličnim interesima i službi Komisije nadležnih za istragu te saslušanja između zainteresiranih stranaka s različitim interesima.
2. Saslušanje može obuhvatiti bilo koje pitanje koje se pojavi u bilo kojem trenutku trgovinskog postupka, a moglo bi utjecati na prava zainteresiranih stranaka.
3. Fizičke osobe pozvane na saslušanje dužne su mu prisustvovati osobno ili ih mora zastupati pravni zastupnik. Pravne osobe pozvane na saslušanje zastupaju predstavnici s odgovarajućim ovlaštenjem, imenovani iz redova njihova stalnog osoblja.
4. Fizičkim ili pravnim osobama pozvanim na saslušanje koje je organizirao službenik za saslušanje tijekom saslušanja pomoć može pružiti pravni savjetnik ili druga osposobljena osoba koja nije njihov stalni zaposlenik, a koju odobri službenik za saslušanje.
5. Ovaj članak ne dovodi u pitanje pravo na saslušanje utvrđeno osnovnim uredbama.
Članak 7.
Saslušanja s pojedinačnom zainteresiranom strankom ili skupinom zainteresiranih stranaka sa sličnim interesima
1. Službenik za saslušanje može, po obrazloženom zahtjevu zainteresirane stranke ili skupine zainteresiranih stranaka sa sličnim interesima, organizirati i provesti saslušanje između pojedinačne zainteresirane stranke ili skupine zainteresiranih stranaka sa sličnim interesima i službi Komisije nadležnih za istragu te u slučaju potrebe i drugih službi.
2. Saslušanje sa skupinom zainteresiranih stranaka sa sličnim interesima može se organizirati na zahtjev pojedinačne zainteresirane stranke i održava se pod uvjetom da na sudjelovanje pristane barem još jedna pojedinačna zainteresirana stranka sa sličnim interesima.
Članak 8.
Saslušanja između zainteresiranih stranaka s različitim interesima
1. Saslušanje između zainteresiranih stranaka s različitim interesima može se organizirati, uz predsjedavanje službenika za saslušanje, kako bi se omogućilo iznošenje suprotnih stajališta i protivnih argumenata. Razdoblje u kojem je potrebno održati takvo saslušanje navodi se u obavijesti o početku trgovinskog postupka.
2. Saslušanje između zainteresiranih stranaka s različitim interesima može se organizirati u okviru svakog postupka trgovinske zaštite, nakon saslušanja službi Komisije nadležnih za istragu.
3. Saslušanje između zainteresiranih stranaka s različitim interesima može se organizirati na zahtjev pojedinačne zainteresirane stranke i održava se pod uvjetom da na sudjelovanje pristane barem još jedna pojedinačna zainteresirana stranka s različitim interesima.
4. Saslušanju prisustvuju službe Komisije nadležne za istragu te u slučaju potrebe i druge službe.
5. Nadležni predstavnici država članica mogu kao promatrači prisustvovati bilo kojem saslušanju između zainteresiranih stranaka s različitim interesima.
Članak 9.
Priprema saslušanja
1. Nakon savjetovanja s odgovornim direktorom ili njegovim delegatom, službenik za saslušanje određuje datum, trajanje i mjesto saslušanja. U slučaju zahtjeva zainteresiranih stranaka ili službi Komisije za odgodom, službenik za saslušanje odlučuje hoće li odobriti odgodu.
2. Prema potrebi, službenik za saslušanje može održati pripremni sastanak sa zainteresiranima strankama ili sa službama Komisije nadležnim za istragu i drugim službama kako bi se, u mjeri u kojoj je to moguće, utvrdila i razjasnila sva činjenična ili zakonska pitanja koja je potrebno obraditi tijekom saslušanja. U tu svrhu, službenik za saslušanje može od sudionika saslušanja zatražiti sve informacije potrebne za pripremu saslušanja.
3. Službenik za saslušanje priprema dnevni red svakog saslušanja koji mora biti dostupan svim sudionicima prije samog saslušanja.
4. Službenik za saslušanje može, unutar razumnog vremenskog razdoblja nakon roka za podnošenje primjedbi na objavljene podatke te prije saslušanja među strankama, pozvati sudionike da podnesu upite o informacijama koje su pružile druge zainteresirane stranke.
5. Prema potrebi, službenik za saslušanje može nakon savjetovanja s odgovornim direktorom ili njegovim delegatom, kako bi se osigurala valjana priprema saslušanja i u što većoj mjeri razjasnilo činjenično stanje, strankama pozvanima na saslušanje unaprijed dostaviti popis pitanja u kojima bi se želio upoznati sa stajalištem stranaka.
6. Službenik za saslušanje također može zatražiti da ga se prethodno obavijesti u pisanom obliku o osnovnom sadržaju predviđenih izjava sudionika svakog saslušanja.
7. Službenik za saslušanje može na saslušanje pozvati vanjske stručnjake. Zainteresirane stranke i službe Komisije mogu od službenika za saslušanje zatražiti da dopusti prisustvovanje vanjskih stručnjaka saslušanju. Službenik za saslušanje odlučuje o takvim zahtjevima. Vanjski stručnjaci pozvani na saslušanje dužni su potpisati sporazum o povjerljivosti podataka.
8. Od vanjskih se stručnjaka može zatražiti izrada relevantnih analiza, izvještaja ili objava koji se uključuju u spis i moraju, kada je to moguće, biti dostupni svim sudionicima prije samog saslušanja.
Članak 10.
Provođenje saslušanja
1. Službenik za saslušanje u cijelosti je odgovoran za vođenje saslušanja. Službenik za saslušanje dužan je osigurati pravilno provođenje saslušanja te na taj način doprinijeti nepristranosti samog saslušanja i svake kasnije donesene odluke.
2. Saslušanja nisu javna. Službenik za saslušanje odlučuje o tome koje osobe je potrebno saslušati u ime stranke te trebaju li se te stranke saslušati posebno ili uz nazočnost drugih osoba pozvanih na saslušanje. U potonjem je slučaju potrebno poštovati legitimne interese zainteresiranih stranaka za zaštitom njihovih poslovnih tajni i drugih povjerljivih podataka.
3. Službenik za saslušanje može dopustiti sudionicima da tijekom saslušanja postavljaju pitanja i na njih odgovaraju.
4. Ako je službenik za saslušanje dopustio vanjskim stručnjacima prisustvovanje saslušanju, dužan je tim stručnjacima osigurati mogućnost da iznesu svoja mišljenja i odgovore na pitanja drugih sudionika saslušanja.
5. Prema potrebi, službenik za saslušanje može nakon savjetovanja s odgovornim direktorom ili njegovim delegatom, zbog potrebe da se osigura pravo osoba na saslušanje, dati mogućnost zainteresiranim strankama da podnesu daljnje pisane prigovore nakon usmenog saslušanja. Službenik za saslušanje određuje datum do kojega se takvi prigovori mogu podnijeti. Pisane primjedbe primljene nakon tog datuma ne uzimaju se u obzir.
Članak 11.
Daljnje informiranje o saslušanjima
1. Službenik za saslušanje dužan je izraditi transkript ili smisleni sažetak saslušanja:
(a)
u slučaju organizacije saslušanja između zainteresiranih stranaka s različitim interesima, transkript ili smisleni sažetak mora biti dostupan svim sudionicima saslušanja i uvršten u spis u koji će zainteresirane stranke imati uvid;
(b)
u slučaju organizacije saslušanja između pojedinačne zainteresirane stranke ili skupine zainteresiranih stranaka sa sličnim interesima i službi Komisije, transkript ili smisleni sažetak mora biti dostupan svim sudionicima saslušanja. Ti sudionici imaju pravo podnijeti obrazložen zahtjev za zaštitom određenih povjerljivih podataka sadržanih u transkriptu ili sažetku. Službenik za saslušanje donosi odluku o takvim zahtjevima nakon savjetovanja sa službama Komisije nadležnima za istragu i prema potrebi i drugim službama. Nezaštićena verzija transkripta ili sažetka uvrštava se u spis koji se daje na uvid zainteresiranim strankama.
2. Službenik za saslušanje može iznijeti prijedloge službama Komisije nadležnima za istragu u skladu s člankom 4. stavkom 4. ove Odluke. Službe Komisije nadležne za istragu u razumnom vremenskom razdoblju prije usvajanja konačnog pravnog akta izvješćuju službenika za saslušanje o tome jesu li i na koji način uzele u obzir te prijedloge te službeniku za saslušanje dostavljaju primjerak nacrta pravnog akta.
3. Službenik za saslušanje podnosi redovite izvještaje članu Komisije odgovornom za trgovinsku politiku, uz primjerak za glavnog direktora, o saslušanjima s pojedinačnim zainteresiranim strankama ili skupinom zainteresiranih stranaka sa sličnim interesima, kako je predviđeno člankom 18. ove Odluke, osim ako slučaj ne zahtijeva iznošenje hitnog prijedloga članu Komisije odgovornom za trgovinsku politiku ili glavnom direktoru.
4. Sve preporuke službama Komisije nadležnima za istragu te izvještaji i primjedbe službenika za saslušanje upućeni članu Komisije odgovornom za trgovinsku politiku ili glavnom direktoru smatraju se povjerljivim internim dokumentima.
5. U slučaju organizacije saslušanja između stranaka, službenik ovlašten za saslušanje izrađuje pisano konačno izvješće o poštovanju prava zainteresiranih stranaka. Službenik za saslušanje može izmijeniti konačno izvješće u svjetlu svih izmjena nacrta pravnog akta sve do trenutka usvajanja konačnog pravnog akta.
Članak 12.
Uvid u spis
1. Stranka koja tvrdi da je zainteresirana stranka može od službenika za saslušanje zatražiti da ponovno razmotri svaku zabranu od strane službi Komisije nadležnih za istragu kojom se dotičnoj stranci, unutar razumnog vremenskog razdoblja, onemogućuje uvid u spis dostupan zainteresiranim strankama ili u pojedini dokument kojim Komisija raspolaže. Službenik za saslušanje razmatra slučaj i donosi odluku o odobravanju djelomičnog ili potpunog uvida ili zabrani uvida u spis ili traženi dokument.
2. Službenik za saslušanje utvrđuje vremenske okvire unutar kojih će službe Komisije nadležne za istragu omogućiti takav uvid.
Članak 13.
Zaštita povjerljivosti podataka
1. Službenika za saslušanje obvezuju opća pravila zaštite povjerljivosti podataka koje su zainteresirane stranke priložile u okviru upravnih postupaka pred Komisijom.
2. Zainteresirana stranka ili službe Komisije nadležne za istragu mogu od službenika za saslušanje zatražiti da donese odluku o povjerljivoj prirodi dokumenta kojim raspolažu službe Komisije nadležne za istragu.
Članak 14.
Nepovjerljivi sažeci povjerljivih podataka
1. Zainteresirana stranka može od službenika za saslušanje zatražiti da ponovno razmotri ocjenu službi Komisije nadležnih za istragu o tome je li nepovjerljivi sažetak povjerljivih podataka koji je podnesen u okviru istrage dovoljno detaljan da omogući smisleno razumijevanje biti podnesenih povjerljivih podataka.
2. U slučaju namjere službi Komisije nadležnih za istragu da zanemare dokument ili podatke za koje je zainteresirana stranka odbila ponuditi smislen nepovjerljivi sažetak, potonja od službenika za saslušanje može zatražiti da odluči po tom pitanju.
3. Službenik za saslušanje razmatra zahtjev. Ako smatra da nepovjerljivi sažetak nije dovoljno detaljan, dužan je zainteresiranoj stranci koja je podnijela sažetak omogućiti da u razumnom vremenskom roku prokomentira i ispravi svoj sažetak.
4. Ako zainteresirana stranka koja je pružila povjerljive podatke ponudi manjkav sažetak, ponudi opravdanja koja nije moguće prihvatiti ili ne učini ništa, službenik za saslušanje odlučuje hoće li ili ne zanemariti povjerljive podatke za koje nije ponuđen nikakav smisleni nepovjerljivi sažetak u skladu s relevantnim odredbama osnovnih uredbi.
Članak 15.
Uvid u povjerljive podatke koji ne podliježu sažetom izvještavanju
Na zahtjev zainteresirane stranke službenik za saslušanje može razmotriti povjerljive podatke koji ne podliježu sažetom izvještavanju, a u koje ta stranka nema uvid, kako bi provjerio na koji su način službe Komisije nadležne za istragu koristile te podatke.
Službenik za saslušanje obavješćuje zainteresiranu stranku koja je podnijela zahtjev o tome jesu li, prema njegovom mišljenju:
(a)
podaci koji su joj uskraćeni od značaja za obranu te stranke; i
(b)
kada su od značaja, jesu li istražne službe ispravno obuhvatile te podatke u okviru činjenica i razmatranja na kojima su utemeljile svoje zaključke.
Članak 16.
Produljenje rokova
1. Svaki zahtjev za produljenjem vremenskih rokova ili odgodom datuma za podnošenje odgovora na upitnike, dostavu dodatnih informacija, obilaske na licu mjesta ili prigovore na objavljene podatke svaka zainteresirana stranka prvo upućuje službama Komisije nadležnima za istragu. Takav se zahtjev podnosi pravovremeno, prije isteka prvobitno utvrđenog vremenskog roka. Ako takav zahtjev bude odbijen ili zainteresirana stranka smatra da je odobreno produljenje roka prekratko, može, prije isteka izvorno utvrđenog vremenskog roka, službeniku za saslušanje podnijeti obrazložen zahtjev da razmotri slučaj. Nakon savjetovanja s odgovornim direktorom ili njegovim delegatom službenik za saslušanje ima pravo produljiti rokove ili odbiti zahtjev.
2. Službe Komisije ne postupaju u gore navedenom slučaju prije odluke službenika za saslušanje.
3. Službenik za saslušanje donosi odluku poštujući specifične okolnosti predmetnog zahtjeva i vremenska ograničenja postupka.
Članak 17.
Sudjelovanje u sastancima odbora
Službenik za saslušanje može prisustvovati sastancima odbora. Prema potrebi, službenik za saslušanje može odgovarati na pitanja država članica ako se ta pitanja tiču prirode njegova posredovanja u postupcima.
Članak 18.
Izvještaji službenika za saslušanje
1. Na kraju svake godine službenik za saslušanje izrađuje godišnje izvješće. Godišnje izvješće sadrži informacije o slučajevima u kojima je službenik za saslušanje posredovao, o vrstama odluka i preporuka koje je donio te o svim prijedlozima koje je iznio s ciljem unaprjeđenja trgovinskih postupaka. Izvješće se upućuje članu Komisije odgovornom za trgovinsku politiku. Primjerci izvješća uručuju se i glavnom direktoru za trgovinu te svim uključenim Upravama.
2. Sažeci godišnjih izvješća dostavljaju se državama članicama i Europskom parlamentu, te objavljuju na internetskoj stranici službenika za saslušanje.
3. Službenik za saslušanje izrađuje redovna izvješća za člana Komisije odgovornog za trgovinsku politiku u kojima iznosi sažetak svojih aktivnosti i svih pitanja koja su se pojavila tijekom tih aktivnosti. U izvješćima se daje pregled glavnih pitanja u vezi s politikom, odluka i prijedloga koje je službenik za saslušanje iznio te načina na koji su službe Komisije nadležne za istragu uzele u obzir te prijedloge. Primjerak ovog izvješća upućuje se glavnom direktoru za trgovinu.
4. Službenik za saslušanje izvještava o svim saslušanjima sa zainteresiranim strankama te, ispunjavajući svoju savjetodavnu ulogu, može izvijestiti člana Komisije odgovornog za trgovinsku politiku o svim drugim pitanjima koja se pojave tijekom trgovinskog postupka ili su na bilo koji drugi način značajna za učinkovitu provedbu zakonskih načela Europske unije u trgovinskim postupcima.
5. Konačno izvješće službenika za saslušanje o saslušanjima između stranaka podnosi se članu Komisije odgovornom za trgovinsku politiku, glavnom direktoru za trgovinu i nadležnom direktoru. Dostavlja se nadležnim predstavnicima država članica i zainteresiranim strankama.
Članak 19.
Prijelazne odredbe
Ova se Odluka primjenjuje na postupke koji su u trenutku njezina stupanja na snagu u tijeku, ali u kojima još nije donesena konačna objava.
Postupovni koraci koji su poduzeti prije stupanja na snagu ove Odluke ostaju na snazi.
Članak 20.
Stupanje na snagu
Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu 29. veljače 2012.