KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 725/2011
af 25. juli 2011
om indførelse af en procedure for godkendelse og certificering af innovative teknologier til nedbringelse af CO2-emissionerne fra personbiler i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 443/2009
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 443/2009 af 23. april 2009 om fastsættelse af præstationsnormer for nye personbilers emissioner inden for Fællesskabets integrerede tilgang til at nedbringe CO2-emissionerne fra personbiler og lette erhvervskøretøjer (1), særlig artikel 12, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
For at fremme udvikling og hurtig udbredelse af nye og avancerede køretøjsteknologier til nedbringelse af CO2-emissionerne giver forordning (EF) nr. 443/2009 fabrikanter og leverandører mulighed for at ansøge om godkendelse af visse innovative teknologier, der bidrager til at nedbringe CO2-emissionerne fra personbiler. Det er derfor nødvendigt at præcisere kriterierne for at fastslå, hvilke teknologier, der bør komme i betragtning som miljøinnovationer i henhold til nævnte forordning.
(2)
Ifølge artikel 12, stk. 2, litra c), i forordning (EF) nr. 443/2009, kan teknologier, der indgår i Unionens integrerede tilgang som beskrevet i Kommissionens meddelelse af 7. februar 2007 med titlen »Resultater af revisionen af Fællesskabets strategi for nedbringelse af CO2-emissionerne fra personbiler og lette erhvervskøretøjer« (2) og i Kommissionens meddelelse af 7. februar 2007 med titlen »En konkurrencevenlig lovramme for automobiler i det 21. århundrede« (3), og som er blevet reguleret i EU-retten, eller andre teknologier, der er obligatoriske i henhold til EU-retten, ikke komme i betragtning som miljøinnovationer i henhold til nævnte forordning. Disse teknologier omfatter dæktryksovervågningssystemer, rullemodstand for dæk og gearskifteindikatorer, der falder ind under anvendelsesområdet for Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 661/2009 af 13. juli 2009 om krav til typegodkendelse for den generelle sikkerhed af motorkøretøjer, påhængskøretøjer dertil samt systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer (4) og, for så vidt angår rullemodstand for dæk, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1222/2009 af 25. november 2009 om mærkning af dæk for så vidt angår brændstofeffektivitet og andre vigtige parametre (5).
(3)
En teknologi, der allerede i nogen tid har været almindelig tilgængelig på markedet, kan ikke anses for innovativ i henhold til artikel 12 i forordning (EF) nr. 443/2009 og bør ikke komme i betragtning som en miljøinnovation. For at skabe de rette incitamenter er det hensigtsmæssigt at begrænse en teknologis markedsindtrængningsgrad til graden for nichesegmentet som defineret i artikel 11, stk. 4, i forordning (EF) nr. 443/2009 og at anvende år 2009 som udgangspunkt. Disse tærskelværdier bør senest revideres i 2015.
(4)
For at fremme teknologier med det største potentiale for nedbringelse af CO2-emissionerne fra personbiler, og især udviklingen af innovative fremdriftsteknologier, bør kun de teknologier komme i betragtning, som er væsentlige for køretøjets transportfunktion og i betydelig grad bidrager til at forbedre køretøjets samlede energiforbrug. Teknologier, der kun bidrager til dette formål eller tager sigte på at forbedre førerens eller passagerernes komfort, bør ikke komme i betragtning.
(5)
I henhold til forordning (EF) nr. 443/2009 kan ansøgninger indgives af både fabrikanter og leverandører. Ansøgningen bør indeholde den nødvendige dokumentation for, at alle kriterierne for at komme i betragtning er opfyldt, herunder en metodologi til at måle CO2-besparelserne ved den innovative teknologi.
(6)
CO2-besparelserne ved en miljøinnovation bør kunne måles med en tilfredsstillende nøjagtighedsgrad. Denne nøjagtighed kan kun opnås, når besparelserne er på 1 g CO2/km eller derover.
(7)
Når CO2-besparelserne ved en teknologi afhænger af førerens adfærd eller af andre faktorer, som ansøgeren ikke har kontrol over, bør denne teknologi i princippet ikke komme i betragtning som en miljøinnovation, medmindre det på grundlag af stærke og uafhængige statistiske beviser er muligt at fremsætte verificerbare antagelser om gennemsnitsførerens adfærd.
(8)
Den standardprøvecyklus, der anvendes til typegodkendelsesmåling af CO2-emissionerne fra et køretøj, påviser ikke alle de besparelser, der kan tilskrives bestemte teknologier. For at skabe de rette incitamenter til innovation bør kun de besparelser, der ikke dækkes af standardprøvecyklussen, tages i betragtning ved beregningen af de samlede CO2-besparelser.
(9)
Når CO2-besparelserne skal påvises, bør der foretages en sammenligning mellem de samme køretøjer med og uden miljøinnovationen. Prøvningsmetodologien bør omfatte målinger, der kan verificeres, gentages og sammenlignes. For at sikre ensartede spilleregler, og fordi der ikke findes en aftalt og mere realistisk kørecyklus, bør køremønsteret i den nye europæiske kørecyklus som anført i Kommissionens forordning (EF) nr. 692/2008 af 18. juli 2008 om gennemførelse og ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2007 om typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til emissioner fra lette personbiler og erhvervskøretøjer (Euro 5 og Euro 6) og om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer (6) anvendes som en fælles reference. Prøvningsmetodologien bør være baseret på målinger på et chassisdynamometer eller på modellering eller simulering, når sådanne metodologier ville give bedre og mere nøjagtige resultater.
(10)
Kommissionen bør udarbejde retningslinjer for udarbejdelsen af ansøgningen og for prøvningsmetodologierne og regelmæssigt opdatere dem for at tage hensyn til erfaringer indhøstet i forbindelse med vurderingen af forskellige ansøgninger.
(11)
I henhold til forordning (EF) nr. 443/2009 skal ansøgningen være ledsaget af en verifikationsrapport udarbejdet af et uafhængigt og godkendt organ. Dette organ skal være en teknisk tjeneste af kategori A eller B som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF af 5. september 2007 om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer (7). For at sikre organets uafhængighed bør tekniske tjenester, der udpeges i overensstemmelse med artikel 41, stk. 6, i nævnte direktiv, imidlertid ikke anses for et uafhængigt og godkendt organ i betydningen i denne forordning. Organet bør foruden verifikationsrapporten fremlægge relevant dokumentation for sin uafhængighed af ansøgeren.
(12)
For at sikre en effektiv registrering og overvågning af de specifikke besparelser for de enkelte køretøjer bør besparelserne certificeres som led i typegodkendelsen af et køretøj, og de samlede besparelser bør indføres i typeattesten i overensstemmelse med direktiv 2007/46/EF.
(13)
Kommissionen bør have mulighed for på ad hoc-grundlag at verificere de certificerede samlede besparelser for de enkelte køretøjer. Når det er klart, at de certificerede besparelser ikke svarer til omfanget af de besparelser, der følger af afgørelsen om at godkende en teknologi som en miljøinnovation, bør Kommissionen kunne se bort fra de certificerede CO2-besparelser ved beregningen af de gennemsnitlige specifikke CO2-emissioner. Fabrikanten bør imidlertid i et begrænset tidsrum få mulighed for at påvise, at de certificerede værdier er nøjagtige.
(14)
For at sikre en gennemsigtig ansøgningsprocedure bør der foreligge et offentligt tilgængeligt resumé af ansøgningerne om godkendelse af innovative teknologier og af prøvningsmetodologierne. Når prøvningsmetodologierne er godkendt, bør de være offentligt tilgængelige. De undtagelser fra retten til aktindsigt, der er anført i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (8), finder anvendelse i nødvendigt omfang.
(15)
I henhold til artikel 13, stk. 3, i forordning (EF) nr. 443/2009 godkendes innovative teknologier ikke længere i henhold til den procedure, der er anført i nævnte forordning, fra datoen for en revideret CO2-emissionsmålingsprocedures ikrafttræden. For at sikre en passende udfasning af de kreditter for miljøinnovationer, der er godkendt i henhold til denne forordning, bør denne forordning revideres senest i 2015.
(16)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Klimaændringer -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
I denne forordning fastsættes den procedure, der skal følges ved anmodning om, og vurdering, godkendelse og certificering af innovative teknologier, som nedbringer CO2-emissionerne fra personbiler i henhold til artikel 12 i forordning (EF) nr. 443/2009.
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. Enhver teknologi, der falder ind under anvendelsesområdet for følgende foranstaltninger, som er omfattet af den integrerede tilgang, der henvises til i artikel 1 i forordning (EF) nr. 443/2009, anses ikke for innovative teknologier:
a)
effektivitetsforbedringer i luftkonditioneringsanlæg
b)
dæktryksovervågningssystemer, der falder ind under anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 661/2009
c)
rullemodstand for dæk, der falder ind under anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 661/2009 og forordning (EF) nr. 1222/2009
d)
gearskiftindikatorer, der falder ind under anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 661/2009
e)
brug af biobrændstoffer.
2. En ansøgning kan indgives i henhold til denne forordning med hensyn til teknologi, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:
a)
Den er monteret i højst 3 % af alle nyregistrerede personbiler i 2009.
b)
Den vedrører dele, som er væsentlige for køretøjets effektive drift og er forenelig med direktiv 2007/46/EF.
Artikel 3
Definitioner
Ud over definitionerne i artikel 2 og 3 i forordning (EF) nr. 443/2009 anvendes følgende definitioner:
a) »innovativ teknologi«: en teknologi eller en kombination af teknologier med næsten samme tekniske egenskaber og karakteristika, hvor CO2-besparelserne kan påvises ved hjælp af en prøvningsmetodologi, og hvor hver af de individuelle teknologier, der udgør kombinationen, falder ind under det anvendelsesområde, der er angivet i artikel 2
b) »leverandør«: fabrikanten af en innovativ teknologi, som er ansvarlig for at sikre produktionens overensstemmelse, dennes autoriserede repræsentant i Unionen eller importøren
c) »ansøger«: den fabrikant eller leverandør, der indgiver en ansøgning om godkendelse af en innovativ teknologi som miljøinnovation
d) »miljøinnovation«: en innovativ teknologi ledsaget af en prøvningsmetodologi, der er godkendt af Kommissionen i overensstemmelse denne forordning
e) »uafhængigt og certificeret organ«: en teknisk tjeneste af kategori A eller kategori B som omhandlet i artikel 41, stk. 3, litra a) og b), i direktiv 2007/46/EF, der opfylder kravene i artikel 42 i nævnte direktiv, med undtagelse af tekniske tjenester udpeget i overensstemmelse med artikel 41, stk. 6, i nævnte direktiv.
Artikel 4
Ansøgning
1. En ansøgning om godkendelse af en innovativ teknologi som miljøinnovation forelægges skriftligt for Kommissionen. Ansøgningen og al støttedokumentationen forelægges via e-mail eller elektronisk databærer eller uploades på en server, som administreres af Kommissionen. Den skriftlige ansøgning skal indeholde en liste over støttedokumentationen.
2. En ansøgning skal indeholde følgende:
a)
ansøgers kontaktoplysninger
b)
en beskrivelse af den innovative teknologi og den måde, hvorpå den er monteret på et køretøj, herunder bevis for, at teknologien falder ind under det anvendelsesområde, der er angivet i artikel 2
c)
en kortfattet beskrivelse - som offentliggøres, når ansøgningen indgives til Kommissionen - af den innovative teknologi, herunder detaljerede oplysninger, som underbygger, at betingelserne i artikel 2, stk. 2, er opfyldt, og af den prøvningsmetodologi, der henvises til i litra e) i nærværende stykke
d)
en skønnet angivelse af de individuelle køretøjer, der kan eller er beregnet til at blive udstyret med den innovative teknologi, og de skønnede nedbringelser af CO2-emissionerne for disse køretøjer ved hjælp af den innovative teknologi
e)
en metodologi, der skal anvendes til at påvise CO2-emissionsreduktionerne ved den innovative teknologi, eller en henvisning til en sådan metodologi, hvis den allerede er godkendt af Kommissionen
f)
bevis for, at:
i)
den emissionsreduktion, der opnås ved hjælp af den innovative teknologi, opfylder den tærskelværdi, der er angivet i artikel 9, stk. 1, idet der tages hensyn til en eventuel indtrådt forringelse af teknologien
ii)
den innovative teknologi ikke er omfattet af de CO2-målinger i standardprøvecyklussen, der henvises til i artikel 12, stk. 2, litra c), i forordning (EF) nr. 443/2009, som angivet i artikel 9, stk. 2, i nærværende forordning
iii)
ansøgeren er ansvarlig for CO2-emissionsreduktionen ved den innovative teknologi som angivet i artikel 9, stk. 3
g)
en verifikationsrapport fra et uafhængigt og godkendt organ som angivet i artikel 7.
Artikel 5
Basiskøretøj og miljøinnovativt køretøj
1. Med henblik på den påvisning af CO2-emissioner, der henvises til i artikel 8, udpeger ansøgeren:
a)
et miljøinnovativt køretøj, der er udstyret med den innovative teknologi
b)
et basiskøretøj, der ikke er udstyret med den innovative teknologi, men i alle andre henseender er identisk med det miljøinnovative køretøj.
2. Hvis ansøgeren mener, at de oplysninger, der henvises til i artikel 8 og 9, kan påvises uden brug af et basiskøretøj og et miljøinnovativt køretøj som omhandlet i stk. 1 i denne artikel, skal ansøgningen indeholde de nødvendige oplysninger som begrundelse for denne konklusion og en metodologi, der giver tilsvarende resultater.
Artikel 6
Prøvningsmetodologi
1. Den prøvningsmetodologi, der henvises til i artikel 4, stk. 2, litra e), skal give resultater, der kan verificeres, gentages og sammenlignes. Den skal på en realistisk måde og med stor statistisk signifikans kunne påvise den innovative teknologis fordele med hensyn til CO2-emissioner og eventuelt tage hensyn til interaktionen med andre miljøinnovationer.
2. Kommissionen offentliggør retningslinjer for udarbejdelsen af prøvningsmetodologier for forskellige potentielle innovative teknologier, som opfylder kriterierne i stk. 1.
Artikel 7
Verifikationsrapport
1. Den verifikationsrapport, der henvises til i artikel 4, stk. 2, litra g), udarbejdes af et uafhængigt og godkendt organ, som ikke er en del af ansøgeren eller på anden måde være knyttet dertil.
2. Med henblik på verifikationsrapporten skal det uafhængige og godkendte organ:
a)
kontrollere, at de kriterier for at komme i betragtning, der er angivet i artikel 2, stk. 2, er opfyldt
b)
kontrollere, at de informationer, der afgives i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, litra f), opfylder kriterierne i artikel 9
c)
kontrollere, at den prøvningsmetodologi, der henvises til i artikel 4, stk. 2, litra e), egner sig til certificering af CO2-besparelserne ved den innovative teknologi for de relevante køretøjer, der henvises til i artikel 4, stk. 2, litra d), og opfylder minimumskravene i artikel 6, stk. 1
d)
kontrollere, at den innovative teknologi er forenelig med relevante krav til typegodkendelsen af køretøjet
e)
erklære, at det opfylder kravet i stk. 1 i denne artikel.
3. Med henblik på certificeringen af CO2-besparelserne i overensstemmelse med artikel 11 skal det uafhængige og godkendte organ på anmodning af fabrikanten udarbejde en rapport om interaktionen mellem flere miljøinnovationer, der anvendes i en type, variant eller udgave af et køretøj.
Rapporten skal angive CO2-besparelserne ved de forskellige miljøinnovationer under hensyntagen til virkningen af interaktionen.
Artikel 8
Påvisning af CO2-emissioner
1. Følgende CO2-emissioner påvises for et antal køretøjer, som er repræsentative for de individuelle køretøjer, der er angivet i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, litra d):
a)
CO2-emissionerne fra basiskøretøjet og fra det miljøinnovative køretøj med den innovative teknologi i brug som resultat af anvendelsen af den metodologi, der henvises til i artikel 4, stk. 2, litra e)
b)
CO2-emissionerne fra basiskøretøjet og fra det miljøinnovative køretøj med den innovative teknologi i brug som resultat af anvendelsen af den standardprøvecyklus, der henvises til i artikel 12, stk. 2, litra c), i forordning (EF) nr. 443/2009.
Påvisningen af CO2-emissionerne i overensstemmelse med stk. 1, litra a) og b), foretages under prøvningsforhold, der er identiske for alle prøvninger.
2. De samlede besparelser for et individuelt køretøj er forskellen mellem de emissioner, der er påvist i overensstemmelse med stk. 1, litra a).
Såfremt der er en forskel mellem de emissioner, der er påvist i overensstemmelse med stk. 1, litra b), trækkes denne forskel fra de samlede besparelser, der er påvist i overensstemmelse med stk. 1, litra a).
Artikel 9
Kriterier for at kunne komme i betragtning
1. Den minimumsreduktion, der opnås med den innovative teknologi, skal være 1 g CO2/km eller derover. Denne tærskelværdi anses for at være nået, når de samlede besparelser for den innovative teknologi, der er påvist i overensstemmelse med artikel 8, stk. 2, er 1 g CO2/km eller derover.
2. Såfremt de samlede besparelser for en innovativ teknologi ikke omfatter eventuelle besparelser, der er påvist under standardprøvecyklussen i overensstemmelse med artikel 8, stk. 2, anses den innovative teknologi for ikke at være omfattet af standardprøvecyklussen.
3. Den tekniske beskrivelse af den innovative teknologi, der henvises til i artikel 4, stk. 2, litra b), skal indeholde de detaljerede oplysninger, som er nødvendige for at påvise, at teknologiens CO2-reducerende kapacitet ikke afhænger af parametre eller valg, som ansøgeren ikke har kontrol over.
Såfremt beskrivelsen er baseret på antagelser, skal disse antagelser kunne verificeres og være baseret på et solidt og uafhængigt statistisk materiale, der støtter dem og deres anvendelsesmuligheder i hele Unionen.
Artikel 10
Vurdering af en ansøgning vedrørende en miljøinnovation
1. Når Kommissionen modtager en ansøgning, offentliggør den en kortfattet beskrivelse af den innovative teknologi og prøvningsmetodologien som omhandlet i artikel 4, stk. 2, litra c).
2. Kommissionen vurderer ansøgningen, og senest ni måneder efter modtagelsen af en fuldstændig ansøgning godkender Kommissionen den innovative teknologi som en miljøinnovation sammen med prøvningsmetodologien, medmindre der gøres indsigelse med hensyn til teknologiens berettigelse eller prøvningsmetodologiens relevans.
Afgørelsen om at godkende den innovative teknologi som en miljøinnovation skal indeholde de informationer, som er nødvendige for certificering af CO2-besparelserne i overensstemmelse med artikel 11, dog med forbehold af anvendelsen af de undtagelser fra retten til aktindsigt, der er nærmere angivet i forordning (EF) nr. 1049/2001.
3. Kommissionen kan foreskrive tilpasninger af den foreslåede prøvningsmetodologi eller kræve, at der anvendes en anden godkendt prøvningsmetodologi end den, der foreslås af ansøgeren. Ansøgeren høres om den foreslåede tilpasning eller valget af prøvningsmetodologi.
4. Vurderingsperioden kan forlænges med fem måneder, hvis Kommissionen mener, at ansøgningen ikke kan vurderes på en passende måde inden for vurderingsperioden på ni måneder som følge af den innovative teknologis og den ledsagende prøvningsmetodologis kompleksitet eller som følge af ansøgningens omfang og indhold.
Hvis vurderingsperioden skal forlænges, underretter Kommissionen ansøgeren senest 40 dage efter modtagelsen af ansøgningen.
Artikel 11
Certificering af CO2-besparelser ved miljøinnovationer
1. En fabrikant, der ønsker at udnytte en reduktion af sine gennemsnitlige specifikke CO2-emissioner med det formål at opfylde sit specifikke emissionsmål ved hjælp af CO2-besparelserne ved en miljøinnovation, skal ansøge en godkendende myndighed i henhold til direktiv 2007/46/EF om en EF-typegodkendelsesattest for det køretøj, der er udstyret med miljøinnovationen. Ansøgningen om en attest skal foruden de dokumenter med de nødvendige oplysninger, der er nærmere angivet i artikel 6 i direktiv 2007/46/EF, indeholde en henvisning til Kommissionens afgørelse om at godkende en miljøinnovation i overensstemmelse med artikel 10, stk. 2, i denne forordning.
2. De certificerede CO2-besparelser ved miljøinnovationen, som er påvist i overensstemmelse med artikel 8 i denne forordning, angives særskilt i både dokumentationen for typegodkendelsen og typeattesten i overensstemmelse med direktiv 2007/46/EF på grundlag af de prøvninger, der er foretaget af de tekniske tjenester i overensstemmelse med artikel 11 i nævnte direktiv ved hjælp af den godkendte prøvningsmetodologi.
Såfremt CO2-besparelserne ved en miljøinnovation for en bestemt type, variant eller udgave ligger under den tærskelværdi, der er angivet i artikel 9, stk. 1, certificeres besparelserne ikke.
3. Såfremt køretøjet er udstyret med mere end en enkelt miljøinnovation, påvises CO2-besparelserne særskilt for hver miljøinnovation i overensstemmelse med proceduren i artikel 8, stk. 1. Summen af de deraf følgende besparelser, som er påvist i overensstemmelse med artikel 8, stk. 2, for hver miljøinnovation, udgør de samlede CO2-besparelser med henblik på certificeringen af dette køretøj.
4. Såfremt interaktion mellem flere miljøinnovationer, der er monteret på et køretøj, ikke kan udelukkes på grund af deres klart forskellige karakter, skal fabrikanten angive dette i ansøgningen til den godkendende myndighed og forelægge en rapport fra det uafhængige og godkendte organ om, hvordan interaktionen påvirker de besparelser, der opnås ved miljøinnovationerne i køretøjet, jf. artikel 7, stk. 3.
Såfremt denne interaktion medfører, at de samlede besparelser er mindre end 1 g CO2/km gange antallet af miljøinnovationer, tages der kun hensyn til de besparelser, der opfylder tærskelværdien i artikel 9, stk. 1, ved beregningen af de samlede besparelser i overensstemmelse med stk. 3 i nærværende artikel.
Artikel 12
Gennemgang af certificeringerne
1. Kommissionen sikrer, at de certificeringer og CO2-besparelser, der er forbundet med de enkelte køretøjer, verificeres på et ad hoc-grundlag.
Såfremt Kommissionen finder, at der er en forskel mellem de certificerede CO2-besparelser og de besparelser, den har verificeret ved hjælp af den eller de relevante prøvningsmetodologier, underretter den fabrikanten herom.
Fabrikanten kan inden 60 dage efter modtagelsen af underretningen indsende dokumentation til Kommissionen, som beviser nøjagtigheden af de certificerede CO2-besparelser. På anmodning af Kommissionen fremlægges rapporten om interaktionen mellem forskellige miljøinnovationer som omhandlet i artikel 7, stk. 3.
2. Såfremt den dokumentation, der henvises til i stk. 1, ikke forelægges inden for den angivne frist, eller hvis Kommissionen finder, at dokumentationen ikke er tilfredsstillende, kan Kommissionen træffe afgørelse om ikke at tage hensyn til de verificerede CO2-besparelser ved beregningen af fabrikantens gennemsnitlige specifikke emissioner for det følgende kalenderår.
3. En fabrikant, hvis certificerede CO2-besparelser ikke længere tages i betragtning, kan ansøge om en ny certificering for de pågældende køretøjer i overensstemmelse med proceduren i artikel 11.
Artikel 13
Udbredelse af oplysninger
En ansøger, som anmoder om fortrolig behandling af oplysninger, der er afgivet i henhold til denne forordning, skal begrunde, hvorfor undtagelserne i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1049/2001 finder anvendelse.
Artikel 14
Revision
Denne forordning og de miljøinnovationer, der er godkendt i henhold til denne forordning, revideres senest den 31. december 2015.
Artikel 15
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 25. juli 2011.
32011R0725
L 194/19
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 725/2011
od 25. srpnja 2011.
o uspostavljanju postupka za odobravanje i certifikaciju inovativnih tehnologija za smanjenje emisija CO2 iz osobnih automobila sukladno Uredbi (EZ) br. 443/2009 Europskog parlamenta i Vijeća
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 443/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o utvrđivanju standardnih vrijednosti emisija za nove osobne automobile u okviru integriranog pristupa Zajednice s ciljem smanjivanja emisija CO2 iz lakih vozila (1), a posebno njezin članak 12. stavak 2.,
budući da:
(1)
U svrhu promicanja razvoja i žurnog uvođenja novih i naprednih tehnologija za smanjenje emisije CO2 iz vozila, Uredba (EZ) br. 443/2009 predviđa mogućnost za proizvođače i dobavljače da podnesu zahtjev za odobrenje određenih inovativnih tehnologija koje doprinose smanjivanju emisije CO2 iz osobnih vozila. Stoga je potrebno razjasniti kriterije za određivanje onih tehnologija koje bi trebale biti prihvatljive kao ekoinovativne sukladno toj Uredbi.
(2)
U skladu s člankom 12. stavkom 2. točkom (c) Uredbe (EZ) br. 443/2009, tehnologije koje su dio integriranog pristupa Unije koji je opisan u Komunikaciji Komisije od 7. veljače 2007. pod nazivom „Rezultati preispitivanja Strategije Zajednice s ciljem smanjenja emisije CO2 iz osobnih automobila i lakih gospodarskih vozila” (2) i Komunikacije Komisije od 7. veljače 2007. pod nazivom „Konkurentni zakonodavni okvir za automobilsku industriju za 21. stoljeće” (3), i koje su uređene zakonima Unije, ili druge tehnologije koje su obvezne prema pravu Unije, nisu prihvatljive kao eko-inovacije prema toj Uredbi. Takve tehnologije obuhvaćaju sustave za praćenje tlaka u gumama, otpora kotrljanja i pokazivače promjene brzina koji su obuhvaćeni Uredbom (EZ) br. 661/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zahtjevima za homologaciju tipa za opću sigurnost motornih vozila, njihovih prikolica i sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica namijenjenih za takva vozila (4) i, u pogledu otpora kotrljanja, Uredbe (EZ) br. 1222/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009. o označivanju guma s obzirom na učinkovitost potrošnje goriva i druge bitne parametre (5).
(3)
Tehnologija koja je već neko vrijeme široko dostupna na tržištu ne može se smatrati inovativnom u smislu članka 12. Uredbe (EZ) br. 443/2009 i ne bi trebala biti prihvatljiva kao eko-inovacija. Kako bi se ostvarili pravi poticaji, potrebno je ograničiti stupanj prodora na tržište određene tehnologije na segment tržišne niše kako je definirana u članku 11. stavku 4. Uredbe (EZ) br. 443/2009, a 2009. godinu uzeti kao početnu. Ovi pragovi trebali bi podlijegati preispitivanju najkasnije 2015. godine.
(4)
S ciljem promicanja tehnologija s najvećim potencijalom za smanjenje emisija CO2 iz osobnih automobila, a posebno razvoja inovativnih pogonskih tehnologija, prihvatljivima bi se trebale smatrati samo one tehnologije koje su usko povezane s prijevoznom funkcijom vozila i koje značajno doprinose poboljšanju sveukupne potrošnje energije vozila. Tehnologije koje dopunjavaju tu svrhu ili za cilj imaju povećanje udobnosti vozača ili putnika ne bi trebale biti prihvatljive.
(5)
U skladu s Uredbom (EZ) br. 443/2009, zahtjeve mogu podnositi proizvođači i dobavljači. Zahtjev bi trebao sadržavati potrebne dokaze o potpunom ispunjavanju kriterija prihvatljivosti, uključujući metodu za mjerenje uštede CO2 korištenjem inovativne tehnologije.
(6)
Trebalo bi biti moguće izmjeriti, sa zadovoljavajućim stupnjem točnosti, uštede CO2 ostvarene kroz eko-inovaciju. Takvu je točnost moguće postići samo kada su uštede 1 g CO2/km ili veće.
(7)
Kada ušteda CO2 neke tehnologije ovisi o ponašanju vozača ili o drugim čimbenicima koji su izvan kontrole podnositelja zahtjeva, takva tehnologija u načelu ne bi trebala biti prihvatljiva kao eko-inovacija, osim ako nije moguće, na temelju uvjerljivih i neovisnih statističkih dokaza, dati pretpostavku o ponašanju prosječnog vozača koju je moguće provjeriti.
(8)
Standardni ispitni ciklus mjerenja emisija CO2 iz vozila pri homologaciji tipa ne pokazuje sve uštede koje se mogu pripisati određenim tehnologijama. Za stvaranje pravih poticaja za inovacije, za izračunavanje ukupnih ušteda CO2 u obzir bi trebalo uzeti samo one uštede koje nisu obuhvaćene standardnim ispitnim ciklusom.
(9)
Za dokazivanje ušteda CO2 trebalo bi napraviti usporedbu između istih vozila s eko-inovacijom i bez eko-inovacije. Metoda ispitivanja trebala bi osigurati provjerljive, ponovljive i usporedive rezultate mjerenja. Kako bi se osigurali jednaki tržišni uvjeti, a budući da ne postoji utvrđen i realističan vozni ciklus, kao zajednička referenca trebali bi se uzimati tipovi vožnje prema novom europskom voznom ciklusu iz Uredbe Komisije (EZ) br. 692/2008 od 18. srpnja 2008. o provedbi i izmjeni Uredbe (EZ) br. 715/2007 Europskog parlamenta i Vijeća o homologaciji motornih vozila s obzirom na emisije iz lakih osobnih i teretnih vozila (Euro 5 i Euro 6) i dostupnosti podataka za popravke i održavanje vozila (6). Metoda ispitivanja trebala bi se temeljiti na mjerenjima na dinamometru s valjcima ili modeliranju ili simulaciji kada takve metode daju bolje i točnije rezultate.
(10)
Komisija bi trebala osigurati smjernice za sastavljanje zahtjeva i metode ispitivanja te ih redovito ažurirati tako da u obzir uzimaju iskustvo stečeno u procjeni različitih zahtjeva.
(11)
U skladu s Uredbom (EZ) br. 443/2009, zahtjevu mora biti priloženo izvješće o provjeri koje sastavlja neovisno ovlašteno tijelo. Ovo tijelo trebalo bi biti tehnička služba kategorije A ili B kako se navodi u Direktivi 2007/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. rujna 2007. o uspostavi okvira za homologaciju motornih vozila i njihovih prikolica te sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica namijenjenih za takva vozila (7). Međutim, kako bi se osigurala neovisnost tog tijela, tehničke službe određene u skladu s člankom 41. stavkom 6. Direktive ne bi se trebale smatrati neovisnim ovlaštenim tijelom u smislu ove Uredbe. To tijelo trebalo bi, zajedno s izvješćem o provjeri, pružiti odgovarajuće dokaze svoje neovisnosti u odnosu na podnositelja zahtjeva.
(12)
Kako bi se osigurala učinkovita registracija i praćenje određenih ušteda za pojedino vozilo, uštede bi trebalo treba potvrditi u okviru homologacije vozila i ukupne uštede trebalo bi upisati u potvrdu o sukladnosti u skladu s Direktivom 2007/46/EZ.
(13)
Komisija bi trebala imati mogućnost ad hoc provjere potvrđene ukupne uštede za pojedino vozilo. Kada je očito da potvrđene uštede nisu dosljedne razini ušteda koje su rezultat odluke o odobravanju tehnologije kao eko-inovacije, Komisija bi trebala moći zanemariti potvrđene uštede CO2 prilikom izračuna prosječnih specifičnih emisija CO2. Međutim, proizvođaču bi trebalo omogućiti ograničeno razdoblje tijekom kojeg može dokazati da su potvrđene vrijednosti točne.
(14)
Kako bi se osiguralo transparentno podnošenje zahtjeva, sažete informacije o zahtjevima za odobrenje inovativnih tehnologija i metodama ispitivanja trebale bi biti dostupne javnosti. Nakon što su odobrene, metode ispitivanja trebale bi biti javno dostupne. Iznimke od javnog pristupa dokumentima koji je utvrđen Uredbom (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (8) trebale bi se primjenjivati prema potrebi.
(15)
U skladu s člankom 13. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 443/2009, inovativne tehnologije više se ne odobravaju prema postupku utvrđenom tom Uredbom od dana primjene revidiranog postupka za mjerenje emisija CO2. Kako bi se osiguralo odgovarajuće postupno ukidanje olakšica za eko-inovaciju sukladno toj Uredbi, ovu bi Uredbu trebalo preispitati najkasnije 2015. godine.
(16)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora za klimatske promjene,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Sadržaj
Ova Uredba propisuje postupak kojeg se treba pridržavati prilikom podnošenja zahtjeva, procjene, odobrenja i izdavanja potvrde za inovativne tehnologije koje smanjuju emisije CO2 iz osobnih automobila sukladno članku 12. Uredbe (EZ) br. 443/2009.
Članak 2.
Područje primjene
1. Sve tehnologije koje su obuhvaćena sljedećim mjerama koje su dio integriranog pristupa iz članka 1. Uredbe (EZ) br. 443/2009 ne smatraju se inovativnim tehnologijama:
(a)
poboljšanje učinkovitosti klimatizacijskih sustava;
(b)
sustavi za praćenje tlaka u gumama koji spadaju u područje primjene Uredbe (EZ) br. 661/2009;
(c)
otpor kotrljanja guma koji spadaju u područje primjene Uredaba (EZ) br. 661/2009 i (EZ) br. 1222/2009;
(d)
pokazatelji mijenjanja brzina koji spadaju u područje primjene Uredbe (EZ) br. 661/2009;
(e)
korištenje biogoriva.
2. Zahtjev za određenu tehnologiju može se podnijeti na temelju ove Uredbe, pod uvjetom da su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
tehnologija je ugrađena u 3 % ili manje svih novih osobnih automobila koji su registrirani 2009. godine;
(b)
tehnologija se odnosi na elemente koji su bitni za učinkovito funkcioniranje vozila i kompatibilna je s Direktivom 2007/46/EZ.
Članak 3.
Definicije
Uz definicije pojmova iz članaka 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 443/2009 primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„inovativna tehnologija” znači tehnologija ili kombinacija tehnologija sa sličnim tehničkim značajkama i karakteristikama gdje se uštede CO2 mogu dokazati koristeći jednu metodu ispitivanja i gdje svaka pojedina tehnologija u kombinaciji spada u područje primjene članka 2.;
(b)
„dobavljač” znači proizvođač inovativne tehnologije koji je odgovoran za osiguranje sukladnosti proizvodnje ili njegov ovlašteni predstavnik u Zajednici ili uvoznik;
(c)
„podnositelj zahtjeva” znači proizvođač ili dobavljač koji predaje zahtjev za odobrenje inovativne tehnologije kao eko-inovacije;
(d)
„eko-inovacija” znači inovativna tehnologija s pratećom metodom ispitivanja koju je odobrila Komisija u skladu s ovom Uredbom;
(e)
„neovisno ovlašteno tijelo” znači tehnička služba kategorije A ili B iz članka 41. stavka 3. točaka (a) i (b) Direktive 2007/46/EZ koji ispunjava zahtjeve utvrđene u članku 42. predmetne Direktive, uz izuzetak tehničkih servisa utvrđenih u skladu s člankom 41. stavkom 6. Direktive.
Članak 4.
Primjena
1. Zahtjev za odobrenje inovativne tehnologije kao eko-inovacije podnosi se Komisiji u pisanom obliku. Zahtjev i sva popratna dokumentacija također se podnose elektroničkom poštom ili putem elektroničkog nosača podataka ili se učitavaju na poslužitelj kojim upravlja Komisija. U pisanom se zahtjevu navodi sva popratna dokumentacija.
2. Zahtjev sadržava sljedeće:
(a)
detalje za kontakt podnositelja zahtjeva;
(b)
opis inovativne tehnologije i način na koji se ugrađuje u vozilo, uključujući dokaze da je ta tehnologija obuhvaćena člankom 2.;
(c)
sažet opis inovativne tehnologije, uključujući detalje koji dokazuju ispunjavanje uvjeta propisanih u članku 2. stavku 2., kao i metode ispitivanja iz točke (e) tog stavka, koji su prilikom podnošenja zahtjeva Komisiji javno dostupni;
(d)
predviđenu procjenu pojedinih vozila u koja se može, ili u koja se namjerava, ugraditi inovativna tehnologija, i procjenu smanjenja emisija CO2 korištenjem inovativne tehnologije u tim vozilima;
(e)
metodu koja će se koristiti za dokazivanje smanjenja emisija CO2 korištenjem inovativne tehnologije ili, u slučaju da je Komisija već odobrila takvu metodu, uputu na odobrenu metodu;
(f)
dokaze koji pokazuju da:
i.
smanjenje emisija postignuto korištenjem inovativne tehnologije ispunjava granične vrijednosti utvrđene u članku 9. stavku 1., uzimajući u obzir moguće zastarijevanje tehnologije tijekom vremena;
ii.
inovativna tehnologija nije obuhvaćena standardnim ispitnim ciklusom mjerenja CO2 iz članka 12. stavka 2. točke (c) Uredbe (EZ) br. 443/2009 kako je utvrđeno u članku 9. stavku 2. ove Uredbe;
iii.
podnositelj zahtjeva odgovoran je za smanjenje emisija CO2 ugradnjom inovativne tehnologije kako je utvrđeno u članku 9. stavku 3.;
(g)
izvješće o provjeri koje sastavlja neovisno ovlašteno tijelo kako je utvrđeno u članku 7.
Članak 5.
Osnovno vozilo i eko-inovativno vozilo
1. U svrhu dokazivanja emisija CO2 iz članka 8., podnositelj zahtjeva određuje:
(a)
ekoinovativno vozilo u koje se ugrađuje inovativna tehnologija;
(b)
osnovno vozilo u koje se ne ugrađuje inovativna tehnologija, ali je u svim drugim aspektima identično ekoinovativnom vozilu.
2. Ako podnositelj zahtjeva smatra da se informacije iz članaka 8. i 9. mogu dokazati bez korištenja osnovnog vozila i eko-inovativnog vozila kako se navodi u stavku 1. ovog članka, zahtjev mora sadržavati potrebne detalje koji opravdavaju zaključak i metodu koja daje istovjetne rezultate.
Članak 6.
Metoda ispitivanja
1. Metoda ispitivanja iz članka 4. stavka 2. točke (e) mora osigurati rezultate koji su provjerljivi, ponovljivi i usporedivi. Na realan način mora dokazati koristi inovativne tehnologije za smanjenje emisija CO2 s uvjerljivom statističkom važnošću i, prema potrebi, uzeti u obzir interakciju s drugim eko-inovacijama.
2. Komisija objavljuje smjernice za pripremu metoda ispitivanja za različite moguće inovativne tehnologije koje ispunjavaju kriterije iz stavka 1.
Članak 7.
Izvješće o provjeri
1. Izvješće o provjeri iz članka 4. stavka 2. točke (g) sastavlja neovisno ovlašteno tijelo koje nije dio podnositelja zahtjeva ili na bilo koji dugi način povezano s njim.
2. Za potrebe izvješća o provjeri, neovisno ovlašteno tijelo:
(a)
provjerava jesu li ispunjeni kriteriji prihvatljivosti iz članka 2. stavka 2;
(b)
provjerava da informacije navedene u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (f) udovoljavaju kriterijima iz članka 9.;
(c)
provjerava je li metoda ispitivanja iz članka 4. stavka 2. točke (e) primjerena za utvrđivanje ušteda CO2 korištenjem inovativne tehnologije za relevantna vozila iz članka 4. stavka 2. točke (d) te da ispunjava minimalne zahtjeve iz članka 6. stavka 1.;
(d)
provjerava je li inovativna tehnologija kompatibilna s relevantnim zahtjevima koji su određeni za homologaciju tipa vozila;
(e)
daje izjavu da ispunjava zahtjeve iz stavka 1. ovog članka.
3. S ciljem potvrđivanja ušteda CO2 u skladu s člankom 11., neovisno ovlašteno tijelo, na zahtjev proizvođača, sastavlja izvješće o interakciji između više eko-inovacija koje su ugrađene u jedan tip, varijantu ili izvedbu vozila.
U izvješću se navode uštede CO2 različitih eko-inovacija uzimajući u obzir utjecaj njihove interakcije.
Članak 8.
Prikaz emisija CO2
1. Za određen broj vozila koja predstavljaju pojedinačna vozila kako je navedeno u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (d), prikazane su sljedeće emisije CO2:
(a)
emisije CO2 iz osnovnog vozila i iz eko-inovativnog vozila s ugrađenom inovativnom tehnologijom koja je u pogonu, dobivene primjenom metode iz članka 4. stavka 2. točke (e);
(b)
emisije CO2 iz osnovnog vozila i iz eko-inovativnog vozila s ugrađenom inovativnom tehnologijom koja je u pogonu, dobivene primjenom standardnog ispitnog ciklusa iz članka 12. stavka 2. točke (c) Uredbe (EZ) br. 443/2009.
Prikaz emisija CO2 u skladu s točkama (a) i (b) prvog podstavka izvodi se u testnim uvjetima koji su identični za sva ispitivanja.
2. Ukupne uštede za pojedino vozilo predstavljaju razliku između emisija prikazanih u skladu s točkom (a) iz prvog podstavka stavka 1.
Kada postoji razlika između emisija prikazanih u skladu s točkom (b) prvog podstavka stavka 1., ta se razlika oduzima od ukupnih ušteda prikazanih u skladu s točkom (a) prvog podstavka stavka 1.
Članak 9.
Kriteriji prihvatljivosti
1. Najmanje smanjenje ostvareno korištenjem inovativne tehnologije iznosi 1g CO2/km. Taj se prag smatra ispunjenim kada ukupne uštede inovativne tehnologije prikazane u skladu s člankom 8. stavkom 2. iznose 1g CO2/km ili više.
2. Kada ukupne uštede inovativne tehnologije ne uključuju uštede prikazane prema standardnom ispitnom ciklusu u skladu s člankom 8. stavkom 2., smatra se da inovativna tehnologija nije obuhvaćena standardnim ispitnim ciklusom.
3. Tehnički opis inovativne tehnologije iz članka 4. stavka 2. točke (b) navodi potrebne detalje koji dokazuju da učinkovitost tehnologije u smanjivanju CO2 ne ovisi o postavkama ili opcijama koje su izvan kontrole podnositelja zahtjeva.
Kada se opis temelji na pretpostavkama, te pretpostavke moraju biti provjerljive i temeljene na uvjerljivim i neovisnim statističkim dokazima koji potkrepljuju te pretpostavke i njihovu primjenjivost u cijeloj Uniji.
Članak 10.
Ocjena zahtjeva za odobrenje eko-inovacije
1. Po primitku zahtjeva Komisija javno objavljuje sažetak opisa inovativne tehnologije i metode ispitivanja iz članka 4. stavka 2. točke (c).
2. Komisija ocjenjuje zahtjev i, u roku od 9 mjeseci od primitka potpunog zahtjeva, odobrava inovativnu tehnologiju kao eko-inovaciju zajedno s metodom ispitivanja, osim ako nije uložen prigovor u pogledu prihvatljivosti tehnologije ili primjerenosti metode ispitivanja.
U odluci o odobrenju inovativne tehnologije kao eko-inovacije detaljno se navode informacije potrebne za izdavanje potvrde o uštedama CO2 u skladu s člankom 11. ove Uredbe, podložno iznimkama od prava javnog uvida u dokumente utvrđene u Uredbi (EZ) br. 1049/2001.
3. Komisija može zatražiti da se predložena metoda ispitivanja prilagodi ili može zatražiti korištenje druge odobrene metode ispitivanja od one koju je predložio podnositelj zahtjeva. Tada se traži mišljenje podnositelja zahtjeva o izboru metode ispitivanja.
4. Razdoblje ocjenjivanja može se produljiti za 5 mjeseci ako Komisija utvrdi da, zbog složenosti inovativne tehnologije i prateće metode ispitivanja ili zbog veličine i sadržaja zahtjeva, zahtjev ne može primjereno ocijeniti u roku razdoblja za ocjenjivanje od 9 mjeseci.
Komisija u roku od 40 dana od primitka zahtjeva obavješćuje podnositelja zahtjeva o produljenju razdoblja za ocjenjivanje.
Članak 11.
Izdavanje potvrde o uštedama CO2 od eko-inovacija
1. Proizvođač koji želi iskoristiti smanjenje svojih prosječnih specifičnih emisija CO2 radi ispunjavanja određenih ciljnih vrijednosti kroz uštede CO2 korištenjem eko-inovacija mora podnijeti zahtjev tijelu za homologaciju u smislu Direktive 2007/46/EZ za izdavanje potvrde o EZ homologaciji tipa vozila s ugrađenom eko-inovacijom. Zahtjev za izdavanje potvrde, osim dokumenata koji sadrže potrebne informacije navedene u članku 6. Direktive 2007/46/EZ, sadrži uputu na odluku Komisije kojom odobrava eko-inovaciju u skladu s člankom 10. stavkom 2. Uredbe.
2. Uštede CO2 ostvarene korištenjem eko-inovacije kojima je izdana potvrda koje su prikazane u skladu s člankom 8. ove Uredbe navode se odvojeno u dokumentaciji o homologaciji i potvrdi o sukladnosti u skladu s Direktivom 2007/46/EZ, na temelju ispitivanja koja provode tehničke službe u skladu s člankom 11. te Direktive, koristeći odobrene metode ispitivanja.
Ako su uštede CO2 za određeni tip, varijantu ili izvedbu niže od graničnih vrijednosti utvrđenih u članku 9. stavku 1., uštedama se ne izdaje potvrda.
3. Ako vozilo ima ugrađeno više od jedne eko-inovacije, uštede CO2 prikazuju se zasebno za svaku eko-inovaciju u skladu s postupkom utvrđenim u članku 8. stavku 1. Zbroj dobivenih ušteda koje su određene u skladu s člankom 8. stavkom 2. za svaku eko-inovaciju daju ukupan zbroj ušteda CO2 radi izdavanje potvrde takvom vozilu.
4. Ako nije moguće isključiti interakciju između nekoliko eko-inovacija koje su ugrađene u jedno vozilo zbog njihove očito drukčije prirode, proizvođač to mora naznačiti u zahtjevu koji podnosi tijelu za homologaciju i mora dostaviti izvješće koje sastavlja neovisno ovlašteno tijelo o utjecaju interakcije na uštede eko-inovacije u vozilu iz članka 7. stavka 3.
Ako su, zbog interakcije, ukupne uštede manje od 1g CO2/km puta broj eko-inovacija, samo one uštede zbog eko-inovacije koje ispunjavaju granične vrijednosti utvrđene u članku 9. stavku 1. uzimaju se u obzir pri izračunavanju ukupnih ušteda u skladu sa stavkom 3. ovog članka.
Članak 12.
Preispitivanje izdanih potvrda
1. Komisija osigurava da se sve potvrde i uštede CO2 koje se pripisuju pojedinom vozilu provjeravaju na ad hoc osnovi.
Ako utvrdi da nema razlike između potvrđenih ušteda CO2 i ušteda koje je provjerila koristeći odgovarajuću metodu ili metode ispitivanja, Komisija obavješćuje proizvođača o svojim nalazima.
U roku od 60 dana od primitka obavijesti proizvođač može dostaviti Komisiji dokaze koji prikazuju točnost potvrđenih ušteda CO2. Na zahtjev Komisije potrebno je dostaviti izvješće o interakciji različitih eko-inovacija iz članka 7. stavka 3.
2. Ako dokazi iz stavka 1. nisu dostavljeni u naznačenom roku, ili ako se utvrdi da dostavljeni dokazi nisu zadovoljavajući, Komisija može odlučiti da ne uzme u obzir potvrđene uštede CO2 prilikom izračuna prosječnih specifičnih emisija tog proizvođača za sljedeću kalendarsku godinu.
3. Proizvođač čije se potvrđene uštede CO2 više ne uzimaju u obzir može podnijeti zahtjev za izdavanje nove potvrde predmetnim vozilima u skladu s postupkom koji je utvrđen u članku 11.
Članak 13.
Objavljivanje informacija
Podnositelj zahtjeva koji zatraži da se podaci dostavljeni prema ovoj Uredbi smatraju povjerljivima dužan je opravdati razlog zbog kojeg se primjenjuju bilo koje iznimke naveden u članku 4. Uredbe (EZ) br. 1049/2001.
Članak 14.
Preispitivanje
Ova se Uredba i eko-inovacije odobrene sukladno ovoj Uredbi preispituju najkasnije do 31. prosinca 2015. godine.
Članak 15.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 25. srpnja 2011.