RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1177/2011
af 8. november 2011
om ændring af forordning (EF) nr. 1467/97 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 126, stk. 14, andet afsnit,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (2),
efter en særlig lovgivningsprocedure, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Samordningen inden for Unionen af medlemsstaternes økonomiske politikker som foreskrevet i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) bør bevirke, at de ledende principper om stabile priser, sunde offentlige finanser og monetære vilkår og en holdbar betalingsbalance overholdes.
(2)
Stabilitets- og vækstpagten bestod oprindeligt af Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker (3), Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (4) og Det Europæiske Råds resolution af 17. juni 1997 om stabilitets- og vækstpagten (5). Forordning (EF) nr. 1466/97 og (EF) nr. 1467/97 blev ændret ved henholdsvis forordning (EF) nr. 1055/2005 (6) og (EF) nr. 1056/2005 (7). Desuden vedtog Rådet den 20. marts 2005 en rapport om en bedre gennemførelse af stabilitets- og vækstpagten (8).
(3)
Stabilitets- og vækstpagten er baseret på målsætningen om sunde og holdbare offentlige finanser som et middel til at styrke forudsætningerne for prisstabilitet og en holdbar og stærk vækst, som bygger på finansiel stabilitet, hvorved den medvirker til at nå Unionens mål for holdbar vækst og beskæftigelse.
(4)
Erfaringerne og fejltagelserne fra de første ti år med Den Økonomiske og Monetære Union viser, at der er behov for at forbedre den økonomiske styring i Unionen, hvilket først og fremmest bør ske ved, at medlemsstaterne i højere grad gør de i fællesskab vedtagne regler og politikker til deres egne, og via nogle mere solide rammer på EU-plan for overvågningen af de nationale økonomiske politikker.
(5)
Det er nødvendigt at udbygge det fælles regelværk for økonomisk styring, herunder forbedret budgetovervågning, i overensstemmelse med den høje grad af integration mellem økonomierne i medlemsstaterne i Unionen og især i euroområdet.
(6)
De forbedrede rammer for økonomisk styring bør bygge på flere indbyrdes forbundne og sammenhængende politikker for holdbar vækst og beskæftigelse, navnlig en EU-strategi for vækst og beskæftigelse med særligt fokus på udvikling og styrkelse af det indre marked, fremme af international handel og konkurrenceevne, et europæisk semester for en styrket samordning af de økonomiske og budgetmæssige politikker, et effektivt regelsæt til forebyggelse og korrektion af uforholdsmæssigt store offentlige underskud (stabilitets- og vækstpagten), et solidt regelsæt til forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer, minimumskrav til nationale budgetmæssige rammer og forstærket regulering af og tilsyn med de finansielle markeder, herunder makroprudentielt tilsyn ved Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici.
(7)
Opnåelse og bevarelse af et dynamisk indre marked bør betragtes som et led i Den Økonomiske og Monetære Unions korrekte og gnidningsløse funktion.
(8)
Stabilitets- og vækstpagten og den samlede ramme for den økonomiske styring bør supplere og støtte EU-strategien for vækst og beskæftigelse. Indbyrdes forbindelser mellem de forskellige elementer bør dog ikke resultere i undtagelser fra stabilitets- og vækstpagtens bestemmelser.
(9)
Styrkelsen af den økonomiske styring bør omfatte en tættere og mere rettidig inddragelse af Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter. Selv om det anerkendes, at Europa-Parlamentets modparter i denne dialog er de relevante EU-institutioner og deres repræsentanter, kan Europa-Parlamentets kompetente udvalg tilbyde en medlemsstat, der er genstand for en afgørelse fra Rådet, jf. artikel 126, stk. 6, i TEUF, en henstilling fra Rådet, jf. artikel 126, stk. 7, i TEUF, et pålæg fra Rådet, jf. artikel 126, stk. 9, i TEUF, eller en afgørelse fra Rådet, jf. artikel 126, stk. 11, i TEUF, at deltage i en udveksling af synspunkter. Medlemsstatens deltagelse i en sådan udveksling af synspunkter er frivillig.
(10)
Kommissionen bør spille en mere fremtrædende rolle i den forstærkede overvågningsprocedure for så vidt angår vurderinger, der er specifikke for hver enkelt medlemsstat, kontroller, missioner på stedet, henstillinger og advarsler.
(11)
Rådet og Kommissionen bør ved anvendelsen af denne forordning tage behørigt hensyn til alle relevante faktorer og til de berørte medlemsstaters økonomiske og budgetmæssige situation.
(12)
Reglerne vedrørende budgetdisciplin bør skærpes, især ved at lægge større vægt på gældsniveauet og gældsudviklingen og på holdbarheden generelt. Mekanismerne til sikring af, at disse regler overholdes og håndhæves, bør også styrkes.
(13)
For at kunne gennemføre den aktuelle procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud på basis af både underskudskriteriet og gældskriteriet er der behov for et numerisk benchmark, der tager hensyn til konjunkturforløbet, og som kan benyttes til at fastslå, om den procentdel, som den offentlige gæld udgør af bruttonationalproduktet (BNP), falder tilstrækkeligt og nærmer sig referenceværdien i et tilfredsstillende tempo.
Der bør indføres en overgangsperiode for at sætte medlemsstater, der på datoen for denne forordnings vedtagelse er underlagt en procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, i stand til at tilpasse deres politikker til det numeriske benchmark for gældsnedbringelse. Dette bør ligeledes gælde for medlemsstater, der er genstand for et EU- eller IMF-tilpasningsprogram.
(14)
Manglende overholdelse af det numeriske benchmark for gældsreduktion bør ikke være tilstrækkelig til at konstatere, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud, idet der bør tages hensyn til alle de relevante faktorer, der gennemgås i den rapport, der udarbejdes af Kommissionen i henhold til artikel 126, stk. 3, i TEUF. Navnlig kan vurderingen af konjunkturens og sammensætningen af stock-flow-justeringens virkning på gældsudviklingen være tilstrækkelig til at undgå, at det konstateres, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud på basis af gældskriteriet.
(15)
Ved konstateringen af, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud, på basis af underskudskriteriet, og de skridt, der fører frem til denne konstatering, er det nødvendigt at tage hensyn til alle de relevante faktorer, der gennemgås i Kommissionens rapport, der udarbejdes i henhold til artikel 126, stk. 3, i TEUF, hvis den procentdel, som den offentlige gæld udgør af BNP, ikke overskrider referenceværdien.
(16)
I forbindelse med inddragelsen af systemiske pensionsreformer i relevante forhold bør det være et centralt hensyn, om disse reformer styrker den langsigtede holdbarhed i det overordnede pensionssystem, uden at de øger risiciene for budgetstillingen på mellemlang sigt.
(17)
I sin rapport i henhold til artikel 126, stk. 3, i TEUF bør Kommissionen tage behørigt hensyn til kvaliteten af de nationale budgetmæssige rammer, da de spiller en afgørende rolle for den finanspolitiske konsolidering og holdbarheden i de offentlige finanser. Dette hensyn bør også omfatte minimumskravene i Rådets direktiv 2011/85/EU af 8. november 2011 om krav til medlemsstaternes budgetmæssige rammer (9) og andre ønskelige krav til finanspolitisk disciplin, som der er enighed om.
(18)
For at understøtte kontrollen med, at Rådets henstillinger og pålæg om at korrigere uforholdsmæssigt store underskud efterleves, er det nødvendigt, at de indeholder en nærmere angivelse af de årlige budgetmål, der kan sikre den påkrævede forbedring af de offentlige finanser i konjunkturkorrigerede termer, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger. I den sammenhæng bør det årlige benchmark på 0,5 % af BNP forstås som en årlig gennemsnitsbasis.
(19)
Ved vurderingen af, hvor virkningsfulde de trufne foranstaltninger er, vil det være en fordel at benytte overholdelsen af de generelle offentlige udgiftsmål som en reference sammen med gennemførelsen af planlagte specifikke foranstaltninger på indtægtssiden.
(20)
Ved vurderingen af, om der er grundlag for en forlængelse af fristen for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud, bør der tages særligt hensyn til alvorlige økonomiske tilbageslag for euroområdet eller for Unionen som helhed, forudsat at dette ikke bringer den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt i fare.
(21)
Der er grund til at skærpe anvendelsen af de finansielle sanktioner, der er omhandlet i traktatens artikel 126, stk. 11, i TEUF, så de kommer til at fungere som et reelt incitament til at efterkomme pålæggene i artikel 126, stk. 9, i TEUF.
(22)
For at sikre, at medlemsstater, der har euroen som valuta, overholder Unionens rammer for overvågning af de offentlige finanser, bør der fastlægges regelbaserede sanktioner på basis af artikel 136 i TEUF, således at der bliver adgang til retfærdige, hurtige og virkningsfulde mekanismer til sikring af, at stabilitets- og vækstpagten overholdes.
(23)
Bod, der er omhandlet i denne forordning, udgør andre indtægter som anført i artikel 311 i TEUF og bør afsættes til stabilitetsmekanismer for at yde finansiel bistand, der er oprettet af de medlemsstater, der har euroen som valuta, for at sikre stabiliteten i hele euroområdet.
(24)
Henvisningerne i forordning (EF) nr. 1467/97 bør tage hensyn til den nye nummerering af artiklerne i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og til, at Rådets forordning (EF) nr. 3605/93 (10) er erstattet af Rådets forordning (EF) nr. 479/2009 af 25. maj 2009 om gennemførelse af den protokol om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (11).
(25)
Forordning (EF) nr. 1467/97 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 1467/97 foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 1 affattes således:
»Artikel 1
1. Denne forordning fastsætter bestemmelser, der skal fremskynde og afklare proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Formålet med proceduren vedrørende uforholdsmæssigt store underskud er at imødegå forekomsten af uforholdsmæssigt store offentlige underskud og, hvis de alligevel opstår, sikre, at de korrigeres hurtigt, idet overholdelsen af budgetdisciplinen undersøges på basis af kriterierne om offentligt underskud og offentlig gæld.
2. I denne forordning forstås ved »deltagende medlemsstater« de medlemsstater, der har euroen som valuta.«
2)
I artikel 2 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1, første afsnit, affattes således:
»1. Et offentligt underskud, der overstiger referenceværdien, anses for at være exceptionelt i henhold til artikel 126, stk. 2, litra a), andet led, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), når overskridelsen er en følge af en usædvanlig begivenhed, der ligger uden for den pågældende medlemsstats kontrol, og som har en afgørende indvirkning på de samlede offentlige finanser, eller når overskridelsen er en følge af et alvorligt økonomisk tilbageslag.«
b)
Følgende stykke indsættes:
»1a. Når den procentdel, som den offentlige gæld udgør af bruttonationalproduktet (BNP), overstiger referenceværdien, anses den for at falde tilstrækkeligt og nærme sig referenceværdien med en tilfredsstillende hastighed i henhold til artikel 126, stk. 2, litra b), i TEUF, hvis forskellen i forhold til referenceværdien er aftaget i de forudgående tre år med i gennemsnit en tyvendedel pr. år som et benchmark, baseret på ændringerne over de seneste tre år, for hvilke der er tilgængelige data.
Kravet i forbindelse med gældskriteriet betragtes også som opfyldt, hvis Kommissionens budgetprognoser viser, at den påkrævede reduktion af forskellen sker over en treårig periode, der omfatter de to år, der følger efter det sidste år, der er tilgængelige data for. For en medlemsstat, der er omfattet af en procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud den 8. november 2011 og i en periode på tre år fra korrektionen af dette uforholdsmæssigt store underskud, betragtes kravet under gældskriteriet som opfyldt, hvis den pågældende medlemsstat ifølge Rådets udtalelser om dens stabilitets- eller konvergensprogram har gjort tilstrækkelige fremskridt mod overholdelse.
Ved gennemførelse af benchmarket for tilpasning af gældskvoten skal der tages hensyn til konjunkturens indflydelse på gældsreduktionstempoet.«
c)
Stk. 3-7 affattes således:
»3. Kommissionen tager ved udarbejdelsen af en rapport efter artikel 126, stk. 3, i TEUF hensyn til alle relevante forhold som angivet i nævnte artikel, i den udstrækning disse faktorer har væsentlig indflydelse på vurderingen af, om den berørte medlemsstat har overholdt underskuds- og gældskriteriet. Rapporten skal, hvor det er relevant, beskrive:
a)
udviklingen i den økonomiske situation på mellemlang sigt, særlig vækstpotentialet, herunder forskellige bidrag fra arbejde, kapitalakkumulering og totalfaktorproduktivitet, konjunkturudvikling og nettoopsparingspositionen i den private sektor
b)
udviklingen i budgetstillingerne på mellemlang sigt, herunder særlig fremskridtene i tilpasningen hen imod det mellemfristede budgetmål, niveauet for den primære saldo og udviklingen i de primære udgifter, både de løbende udgifter og kapitaludgifterne, gennemførelsen af politikker inden for rammerne af forebyggelse og korrektion af uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer, gennemførelsen af politikker inden for rammerne af den fælles vækststrategi for Unionen samt den overordnede kvalitet i de offentlige finanser, især effektiviteten af de nationale budgetmæssige rammer
c)
udviklingen, dynamikken og holdbarheden i den offentlige gæld på mellemlang sigt, herunder navnlig risikofaktorer såsom gældens forfaldsstruktur og denomineringsvaluta, stock-flow-justering og dens sammensætning, akkumulerede reserver og andre finansielle aktiver; garantier, især i forhold til finanssektoren, implicitte forpligtelser med relation til befolkningens aldring samt privat gæld, såfremt den måtte repræsentere en implicit eventualforpligtelse for den offentlige sektor.
Kommissionen tager behørigt og udtrykkeligt hensyn til alle andre forhold, som efter den pågældende medlemsstats opfattelse er relevante for at kunne foretage en samlet kvalitativ vurdering af overholdelsen af underskuds- og gældskriteriet, og som medlemsstaten har forelagt Rådet og Kommissionen. I denne sammenhæng tages der særligt hensyn til: økonomiske bidrag til fremme af international solidaritet og til opfyldelse af Unionens politiske mål; gæld stiftet som følge af bilateral og multilateral støtte mellem medlemsstater i forbindelse med sikring af finansiel stabilitet og gæld i relation til finansiel stabilisering i perioder med stor finansiel uro.
4. Rådet og Kommissionen foretager en afbalanceret generel vurdering af alle relevante forhold, herunder især af, om de som skærpende eller formildende omstændigheder har indflydelse på vurderingen af, om underskuds- og/eller gældskriteriet er overholdt. Hvis den procentdel, som den offentlige gæld udgør af BNP, overstiger referenceværdien, tages der ved vurderingen af, om underskudskriteriet er overholdt, kun hensyn til disse forhold i faserne forud for, at det fastslås, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud, jf. artikel 126, stk. 4, 5 og 6, i TEUF, hvis den dobbelte betingelse om det overordnede princip er fuldstændigt opfyldt, dvs. at der kun tages hensyn til disse relevante forhold, hvis det offentlige underskud ligger tæt på referenceværdien og kun midlertidigt overskrider referenceværdien.
Der skal dog ved vurderingen af, om gældskriteriet er overholdt, tages hensyn til disse forhold i faserne forud for, at det fastslås, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud.
5. Rådet og Kommissionen skal ved vurderingen af, om underskuds- og gældskriterierne er overholdt, og i de efterfølgende faser af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud tage behørigt hensyn til gennemførelsen af pensionsreformer, som indfører et flersøjlesystem, der omfatter en obligatorisk, fuldt finansieret søjle og nettoomkostningerne for den offentligt styrede søjle. Der skal især tages hensyn til de elementer i det overordnede pensionssystem, som er skabt af reformen, dvs. om det fremmer en langsigtet holdbarhed uden at øge risiciene for budgetstillingen på mellemlang sigt.
6. Hvis Rådet på grundlag af artikel 126, stk. 6, i TEUF har fastslået, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i en medlemsstat, tager Rådet og Kommissionen i forbindelse med de efterfølgende skridt i proceduren i nævnte artikel i TEUF, hensyn til de relevante forhold, der er henvist til i stk. 3 i nærværende artikel, da disse påvirker situationen i den berørte medlemsstat, bl.a. som beskrevet i artikel 3, stk. 5, og artikel 5, stk. 2, i denne forordning, navnlig ved fastsættelsen af en frist for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud og en eventuel forlængelse heraf. Der tages imidlertid ikke hensyn til sådanne relevante forhold ved Rådets afgørelse efter artikel 126, stk. 12, i TEUF om ophævelse af nogle af eller alle dets afgørelser efter artikel 126, stk. 6-9 og 11, i TEUF.
7. I tilfælde af, at underskuddet i en medlemsstat overskrider referenceværdien, og dette afspejler gennemførelsen af en pensionsreform, som indfører et flersøjlesystem, der omfatter en obligatorisk, fuldt finansieret søjle, tager Rådet og Kommissionen også hensyn til reformens omkostninger, når de bedømmer udviklingen i underskudstallene som led i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, så længe underskuddet ikke væsentligt overstiger et niveau, der kan betragtes som liggende tæt på referenceværdien, og gældskvoten ikke overstiger referenceværdien, forudsat at den samlede finanspolitiske holdbarhed opretholdes. Der tages også hensyn til nettoomkostningerne med henblik på Rådets afgørelse efter artikel 126, stk. 12, i TEUF om ophævelse af nogle af eller alle dets afgørelser efter artikel 126, stk. 6-9 og 11, i TEUF hvis underskuddet til væsentligt og til stadighed er blevet formindsket og har nået et niveau, der ligger tæt på referenceværdien.«
3)
Følgende afdeling indsættes:
»AFDELING 1A
ØKONOMISK DIALOG
Artikel 2a
1. For at fremme dialogen mellem EU-institutionerne, især Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, og for at sikre større gennemsigtighed og ansvarlighed, kan Europa-Parlamentets kompetente udvalg indbyde Rådets formand, Kommissionen og, i relevant omfang, Det Europæiske Råds formand eller Eurogruppens formand til at give møde i udvalget med henblik på at drøfte afgørelser fra Rådet, jf. artikel 126, stk. 6, i TEUF, henstillinger fra Rådet, jf. artikel 126, stk. 7, i TEUF, pålæg fra Rådet, jf. artikel 126, stk. 9, i TEUF, eller afgørelser fra Rådet, jf. artikel 126, stk. 11, i TEUF.
Det forventes, at Rådet som hovedregel følger Kommissionens henstillinger og forslag og i modsat fald fremkommer med en offentlig redegørelse for sin holdning.
Europa-Parlamentets kompetente udvalg kan tilbyde den medlemsstat, der er berørt af sådanne afgørelser, henstillinger eller pålæg, at deltage i en udveksling af synspunkter.
2. Rådet og Kommissionen informerer jævnligt Europa-Parlamentet om anvendelsen af denne forordning.«
4)
Artikel 3 ændres som følger:
a)
Stk. 2 affattes således:
»2. Kommissionen tager fuldt ud hensyn til den i stk. 1 nævnte udtalelse, og hvis den finder, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud, forelægger den Rådet en udtalelse og et forslag i overensstemmelse med artikel 126, stk. 5 og 6, i TEUF, og orienterer Europa-Parlamentet herom.«
b)
I stk. 3 erstattes henvisningen til »artikel 4, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 3605/93« af en henvisning til »artikel 3, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 479/2009«
c)
Stk. 4-5 affattes således:
»4. Rådets henstilling efter artikel 126, stk. 7, i TEUF fastsætter en frist på højst seks måneder for den pågældende medlemsstats iværksættelse af virkningsfulde foranstaltninger. Hvis situationens alvor kræver det, kan fristen for virkningsfulde foranstaltninger nedsættes til tre måneder. Rådets henstilling fastsætter også en frist for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud, som skal gennemføres i året efter, at det er konstateret, medmindre der foreligger særlige omstændigheder. I sin henstilling opfordrer Rådet medlemsstaten til at nå årlige budgetmål, der på basis af den prognose, der ligger til grund for henstillingen, kan forbedre den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, med som benchmark mindst 0,5 % af BNP for at sikre, at det uforholdsmæssigt store underskud korrigeres inden for fristen i henstillingen.
4a. Inden for den i stk. 4 fastsatte frist aflægger den pågældende medlemsstat rapport til Rådet og Kommissionen om de foranstaltninger, den har truffet som reaktion på Rådets henstilling efter artikel 126, stk. 7, i TEUF. Rapporten skal indeholde oplysninger om målene for henholdsvis offentlige udgifter og indtægter og for de diskretionære foranstaltninger på henholdsvis udgifts- og indtægtssiden, der fastsættes i overensstemmelse med Rådets henstilling, samt oplysninger om de foranstaltninger, der allerede er vedtaget eller påtænkes vedtaget for at nå de fastsatte mål. Medlemsstaten skal offentliggøre rapporten.
5. Hvis der er truffet virkningsfulde foranstaltninger i overensstemmelse med en henstilling efter artikel 126, stk. 7, i TEUF, og uventede negative økonomiske forhold gør sig gældende med store ugunstige virkninger for de offentlige finanser efter vedtagelsen af henstillingen, kan Rådet på grundlag af en henstilling fra Kommissionen beslutte at vedtage en revideret henstilling efter artikel 126, stk. 7, i TEUF. Den reviderede henstilling kan navnlig forlænge fristen for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud med som hovedregel et år under hensyntagen til de relevante forhold, der omtales i artikel 2, stk. 3, i denne forordning. Rådet vurderer, om der i forhold til de økonomiske prognoser i henstillingen er tale om uventede negative økonomiske forhold med store ugunstige virkninger for de offentlige finanser. I tilfælde af et alvorligt økonomisk tilbageslag for euroområdet eller for Unionen som helhed kan Rådet også på grundlag af en henstilling fra Kommissionen vedtage en revideret henstilling efter artikel 126, stk. 7, i TEUF, forudsat at det ikke er til fare for den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt.«
5)
Artikel 4, stk. 1 og 2, affattes således:
»1. Såfremt Rådet i henhold til artikel 126, stk. 8, i TEUF træffer afgørelse om at offentliggøre sine henstillinger, når det har konstateret, at der ikke er truffet virkningsfulde foranstaltninger, skal denne beslutning træffes straks efter udløbet af den frist, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, i denne forordning.
2. Når Rådet vurderer, om dets henstillinger efter artikel 126, stk. 7, i TEUF er blevet fulgt op af virkningsfulde foranstaltninger, baserer det sin afgørelse på den rapport, som den pågældende medlemsstat har forelagt i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4a, i denne forordning, på oplysningerne om rapportens gennemførelse og på andre beslutninger, som regeringen i den pågældende medlemsstat har offentliggjort.
Konstaterer Rådet i henhold til artikel 126, stk. 8, i TEUF, at medlemsstaten har undladt at træffe virkningsfulde foranstaltninger, forelægger det en rapport herom for Det Europæiske Råd.«
6)
Artikel 5, stk. 1 og 2, affattes således:
»1. En rådsafgørelse om at pålægge den pågældende deltagende medlemsstat at træffe foranstaltninger til nedbringelse af underskuddet i overensstemmelse med artikel 126, stk. 9, i TEUF træffes inden for to måneder efter, at Rådet i overensstemmelse med artikel 126, stk. 8, i TEUF har konstateret, at der ikke er truffet virkningsfulde foranstaltninger. I pålægget opfordrer Rådet medlemsstaten til at nå årlige budgetmål, der på basis af den prognose, der ligger til grund for pålægget, kan forbedre den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, med som benchmark mindst 0,5 % af BNP for at sikre, at det uforholdsmæssigt store underskud korrigeres inden for fristen i pålægget. Rådet angiver også, hvilke foranstaltninger der kan bidrage til at nå de fastsatte mål.
1a. I forlængelse af Rådets pålæg i henhold til artikel 126, stk. 9, i TEUF aflægger den pågældende medlemsstat rapport til Rådet og Kommissionen om de foranstaltninger, den har truffet som reaktion herpå. Rapporten skal indeholde oplysninger om målene for henholdsvis de offentlige udgifter og indtægter og de diskretionære foranstaltninger på henholdsvis udgifts- og indtægtssiden samt oplysninger om de foranstaltninger, der er truffet som reaktion på de specifikke henstillinger fra Rådet, således at Rådet om nødvendigt kan træffe afgørelse i henhold til artikel 6, stk. 2, i denne forordning. Medlemsstaten skal offentliggøre rapporten.
2. Hvis der er truffet virkningsfulde foranstaltninger i overensstemmelse med et pålæg efter artikel 126, stk. 9, i TEUF, og uventede negative økonomiske forhold gør sig gældende med store ugunstige virkninger for de offentlige finanser efter vedtagelsen af pålægget, kan Rådet på grundlag af en henstilling fra Kommissionen beslutte at vedtage et revideret pålæg efter artikel 126, stk. 9, i TEUF. Det reviderede pålæg kan navnlig forlænge fristen for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud med som hovedregel et år under hensyntagen til de relevante forhold, der er omtalt i artikel 2, stk. 3, i denne forordning. Rådet vurderer, om der i forhold til de økonomiske prognoser i pålægget er tale om uventede negative økonomiske forhold med store ugunstige virkninger for de offentlige finanser. I tilfælde af et alvorligt økonomisk tilbageslag for euroområdet eller for Unionen som helhed kan Rådet også på grundlag af en henstilling fra Kommissionen vedtage et revideret pålæg efter artikel 126, stk. 9, I TEUF, forudsat at det ikke er til fare for den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt.«
7)
Artikel 6-8 affattes således:
»Artikel 6
1. Når Rådet vurderer, om dets pålæg efter artikel 126, stk. 9, i TEUF er blevet fulgt op af virkningsfulde foranstaltninger, baserer det sin afgørelse på den rapport, som den pågældende medlemsstat har forelagt i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1a, i denne forordning, og på oplysningerne om rapportens gennemførelse samt på andre beslutninger, som regeringen i den pågældende medlemsstat har offentliggjort. Der skal tages hensyn til resultatet af Kommissionens overvågningsmission i henhold til artikel 10a i denne forordning.
2. Hvis betingelserne for at anvende artikel 126, stk. 11, i TEUF er opfyldt, pålægger Rådet sanktioner i overensstemmelse med nævnte artikel. Enhver sådan afgørelse træffes senest fire måneder efter Rådets afgørelse i henhold til artikel 126, stk. 9, i TEUF om at pålægge den pågældende deltagende medlemsstat at træffe foranstaltninger.
Artikel 7
Hvis en deltagende medlemsstat undlader at efterkomme Rådets successive afgørelser i henhold til artikel 126, stk. 7 og 9, i TEUF, skal Rådets afgørelse i henhold til artikel 126, stk. 11, i TEUF om at pålægge sanktioner som hovedregel træffes inden for 16 måneder efter de indberetningstidspunkter, der er fastsat i artikel 3, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 479/2009. Hvis denne forordnings artikel 3, stk. 5, eller artikel 5, stk. 2, anvendes, tilpasses fristen på 16 måneder i overensstemmelse hermed. Der anvendes en fremskyndet procedure i tilfælde af et bevidst planlagt underskud, som Rådet finder uforholdsmæssigt stort.
Artikel 8
Enhver rådsafgørelse i henhold til artikel 126, stk. 11, i TEUF om at intensivere sanktionerne træffes senest to måneder efter indberetningstidspunkterne i henhold til forordning (EF) nr. 479/2009. Enhver rådsafgørelse i henhold til artikel 126, stk. 12, i TEUF træffes snarest muligt og i hvert fald senest to måneder efter indberetningstidspunkterne i henhold til forordning (EF) nr. 479/2009.«
8)
I artikel 9, stk. 3, erstattes henvisningen til »artikel 6« af en henvisning til »artikel 6, stk. 2«.
9)
I artikel 10 foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 1 affattes indledningen således:
»1. Rådet og Kommissionen overvåger regelmæssigt gennemførelsen af de foranstaltninger:«
b)
I stk. 3 erstattes henvisningen til »forordning (EF) nr. 3605/93« af en henvisning til »forordning (EF) nr. 479/2009«.
10)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 10a
1. Kommissionen skal sikre en permanent dialog med medlemsstaternes myndigheder i overensstemmelse med denne forordnings målsætninger. I den forbindelse gennemfører Kommissionen missioner navnlig med det formål at evaluere den aktuelle økonomiske situation i den pågældende medlemsstat og identificere eventuelle risici eller vanskeligheder i forbindelse med opfyldelsen af denne forordnings målsætninger.
2. Det kan indføres forstærket overvågning af medlemsstater, der er underlagt henstillinger og pålæg udstedt i henhold til artikel 126, stk. 8, i TEUF, og afgørelser i henhold til artikel 126, stk. 11, i TEUF med henblik på at foretage overvågning på stedet. De pågældende medlemsstater skal tilvejebringe alle de oplysninger, der er nødvendige for forberedelse og gennemførelse af missionen.
3. Kommissionen kan, når det er hensigtsmæssigt, anmode repræsentanter for Den Europæiske Centralbank om at deltage i overvågningsmissioner i medlemsstat, der har euroen som valuta, eller som deltager i aftalen af 16. marts 2006 mellem Den Europæiske Centralbank og de nationale centralbanker i medlemsstaterne uden for euroområdet om fastlæggelse af de operationelle procedurer for en valutakursmekanisme i tredje fase af Den Økonomiske og Monetære Union (12) (ERM II).
4. Kommissionen aflægger rapport til Rådet om resultatet af den i stk. 2 omhandlede mission og kan beslutte at offentliggøre undersøgelsesresultaterne.
5. I forbindelse med tilrettelæggelsen af de i stk. 2 omhandlede overvågningsmissioner forelægger Kommissionen sine foreløbige undersøgelsesresultater for de berørte medlemsstater, således at disse kan fremsætte bemærkninger hertil.«
11)
Artikel 11-12 affattes således:
»Artikel 11
Når Rådet i henhold til artikel 126, stk. 11, i TEUF træffer afgørelse om at pålægge sanktioner over for en deltagende medlemsstat, pålægger det den normalt en bod. Rådet kan træffe afgørelse om at supplere en sådan bod med de andre foranstaltninger, der er fastsat i artikel 126, stk. 11, i TEUF.
Artikel 12
1. Boden består af en fast komponent svarende til 0,2 % af BNP og en variabel komponent. Den variable komponent beløber sig til en tiendedel af forskellen mellem den absolutte værdi af den offentlige saldo i det forudgående år og enten referenceværdien for den offentlige saldo eller, hvis den manglende overholdelse af budgetdisciplinen inkluderer gældskriteriet, den offentlige saldo som en procentdel af BNP, der skulle have været opnået samme år i henhold til pålægget efter artikel 126, stk. 9, i TEUF.
2. Rådet vurderer derefter i hvert af de følgende år efter, at en bod er pålagt, og indtil afgørelsen om, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud, er ophævet, om den pågældende deltagende medlemsstat har truffet virkningsfulde foranstaltninger til opfølgning af Rådets pålæg efter artikel 126, stk. 9, i TEUF. I forbindelse med denne årlige vurdering beslutter Rådet i overensstemmelse med artikel 126, stk. 11, i TEUF at skærpe sanktionerne, medmindre den pågældende deltagende medlemsstat har efterkommet Rådets pålæg. Hvis Rådet træffer afgørelse om at pålægge en supplerende bod, beregnes denne på samme måde som den variable komponent i stk. 1.
3. En bod som omhandlet i stk. 1 og 2 kan ikke overstige 0,5 % af BNP.«
12)
Artikel 13 ophæves, og henvisningen hertil i artikel 15 erstattes af en henvisning til »artikel 12«.
13)
Artikel 16 affattes således:
»Artikel 16
Den bod, der er nævnt i artikel 12, udgør andre indtægter, jf. artikel 311 i TEUF, og afsættes til den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet. Når de deltagende medlemsstater opretter en anden stabilitetsmekanisme med henblik på at yde finansiel bistand og sikre stabiliteten i hele euroområdet, afsættes boden til nævnte mekanisme.«
14)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 17a
1. Senest den 14. december 2014 og derefter hvert femte år offentliggør Kommissionen en rapport om anvendelsen af denne forordning.
I rapporten foretages der bl.a. en evaluering af:
a)
forordningens effektivitet
b)
fremskridtene med at sikre en tættere samordning af de økonomiske politikker og en varig konvergens mellem medlemsstaternes økonomiske resultater i overensstemmelse med TEUF.
2. I givet fald ledsages rapporten, der er omhandlet i stk. 1, af et forslag til ændringer af forordningen.
3. Rapporten fremsendes til Europa-Parlamentet og Rådet.«
15)
I hele forordning (EF) nr. 1467/97 erstattes alle henvisninger til »traktatens artikel 104« af henvisninger til »artikel 126 i TEUF«.
16)
I punkt 2 i bilaget erstattes henvisningerne i kolonne I til »artikel 4, stk. 2 og 3, i Rådets forordning (EF) nr. 3605/93« af henvisninger til »artikel 3, stk. 2 og 3, i Rådets forordning (EF) nr. 479/2009«.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 8. november 2011.
32011R1177
L 306/33
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA VIJEĆA (EU) br. 1177/2011
od 8. studenoga 2011.
o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1467/97 o ubrzanju i pojašnjenju provedbe postupka u slučaju prekomjernog deficita
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno članak 126. stavak 14. drugi podstavak,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke (2),
u skladu s posebnim zakonodavnim postupkom,
budući da:
(1)
Kako je predviđeno Ugovorom o funkcioniranju Europske unije (UFEU), usklađenje gospodarskih politika država članica unutar Unije trebalo bi podrazumijevati poštovanje vodećih načela stabilnih cijena, dobrih javnih financija i monetarnih uvjeta, te stabilnu bilancu plaćanja.
(2)
Pakt o stabilnosti i rastu (PSR) u početku se sastojao od Uredbe Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (3), Uredbe Vijeća (EZ) br. 1467/97 od 7. srpnja 1997. o ubrzanju i pojašnjenju provedbe postupka u slučaju prekomjernog deficita (4) i Rezolucije Europskog vijeća od 17. lipnja 1997. o Paktu o stabilnosti i rastu (5). Uredbe (EZ) br. 1466/97 i (EZ) br. 1467/97 izmijenjene su uredbama (EZ) br. 1055/2005 (6) odnosno (EZ) br. 1056/2005 (7). Također je doneseno i Izvješće Vijeća od 20. ožujka 2005.„Poboljšanje provedbe Pakta o stabilnosti i rastu” (8).
(3)
PSR se temelji na cilju dobrih i održivih državnih financija kao sredstva jačanja uvjeta za stabilnost cijena i za snažan, održiv rast poduprt financijskom stabilnošću, podržavajući tako postizanje ciljeva Unije za održiv rast i zapošljavanje.
(4)
Iskustvo stečeno i greške napravljene tijekom prvog desetljeća ekonomske i monetarne unije ukazuju na potrebu za poboljšanim gospodarskim upravljanjem u Uniji, koje bi trebalo graditi na snažnijem nacionalnom vlasništvu zajednički usuglašenih pravila i politika, te na čvršćem okviru za nadzor nacionalnih gospodarskih politika na razini Unije.
(5)
Potrebno je unaprijediti zajednički okvir za gospodarsko upravljanje, uključujući poboljšani proračunski nadzor, u skladu s visokim stupnjem integracije između gospodarstava država članica unutar Unije, a posebno unutar europodručja.
(6)
Poboljšani bi se okvir gospodarskog upravljanja trebao oslanjati na nekoliko međusobno povezanih i koherentnih politika za održiv rast i radna mjesta, strategiju Unije za rast i radna mjesta, posebno se usredotočujući na razvoj i jačanje unutarnjeg tržišta, promičući međunarodnu trgovinu i konkurentnost, europski semestar za jačanje usklađenja gospodarskih i proračunskih politika, djelotvoran okvir za sprečavanje i ispravljanje prekomjernih državnih deficita (PSR), čvrst okvir za sprečavanje i ispravljanje makroekonomske neravnoteže, minimalne zahtjeve za nacionalne proračunske okvire i poboljšanu regulaciju i nadzor financijskih tržišta, uključujući makrobonitetni nadzor od strane Europskog odbora za sistemske rizike.
(7)
Postizanje i održavanje dinamičnog unutarnjeg tržišta trebalo bi smatrati elementom pravilnog i nesmetanog funkcioniranja ekonomske i monetarne unije.
(8)
PSR i okvir potpunoga gospodarskog upravljanja trebali bi upotpunjivati i podržavati strategiju Unije za rast i radna mjesta. Međusobne veze između različitih sastavnica ne bi trebale predviđati iznimke od odredbi PSR-a.
(9)
Jačanje gospodarskog upravljanja trebalo bi uključivati tješnje i pravovremeno sudjelovanje Europskog parlamenta i nacionalnih parlamenata. Prepoznajući da u okviru ovog dijaloga u odnosu na Europski parlament stoje relevantne institucije Unije i njihovi predstavnici, nadležni odbor Europskog parlamenta može ponuditi mogućnost sudjelovanja u razmjeni stajališta državama članicama kojima je Vijeće uputilo odluku iz članka 126. stavka 6. UFEU-a, preporuku iz članka 126. stavka 7. UFEU-a, poziv iz članka 126. stavka 9. UFEU-a ili odluku iz članka 126. stavka 11. UFEU-a. Sudjelovanje države članice u takvoj razmjeni stajališta dobrovoljno je.
(10)
Komisija bi trebala imati veću ulogu u poboljšanom postupku nadzora što se tiče procjena koje su specifične za svaku državu članicu, praćenja, misija na licu mjesta, preporuka i upozorenja.
(11)
Kod primjene ove Uredbe Vijeće i Komisija trebali bi prema potrebi uzeti u obzir sve relevantne čimbenike i gospodarsko i proračunsko stanje dotičnih država članica.
(12)
Potrebno je ojačati pravila o proračunskoj disciplini, posebno dajući značajniju ulogu razini i razvoju duga, te sveopćoj održivosti. Također bi trebalo ojačati mehanizme koji osiguravaju usklađenost s pravilima i njihovo provođenje.
(13)
Provedba postojećeg postupka u slučaju prekomjernog deficita, kako na temelju kriterija deficita tako i na temelju kriterija duga, zahtijeva brojčani pokazatelj koji uzima u obzir poslovni ciklus, a prema kojemu se procjenjuje da li se omjer državnog duga i bruto domaćeg proizvoda (BDP-a) dovoljno smanjuje i zadovoljavajućim tempom približava referentnoj vrijednosti.
Trebalo bi uvesti prijelazno razdoblje kako bi se državama članicama koje podliježu postupku u vezi s prekomjernim deficitom omogućilo da na datum donošenja ove Uredbe prilagode svoje politike brojčanom pokazatelju za smanjenje duga. Ovo bi se također trebalo primjenjivati i na države članice koje podliježu programu prilagodbe Unije ili Međunarodnog monetarnog fonda.
(14)
Nepoštovanje pokazatelja za smanjenje duga ne bi trebalo biti dostatno za utvrđivanje postojanja prekomjernog deficita, za što bi trebalo uzeti u obzir cijeli niz relevantnih čimbenika koji su pokriveni izvješćem Komisije na temelju članka 126. stavka 3. UFEU-a. Procjena učinka ciklusa i strukture prilagodbe toka i stanja na kretanje duga može biti ponajprije dostatna kako bi se izbjeglo utvrđivanje postojanja prekomjernog deficita na temelju kriterija duga.
(15)
Kod utvrđivanja postojanja prekomjernog deficita na temelju kriterija deficita i koraka koji do toga vode, potrebno je uzeti u obzir cijeli niz relevantnih čimbenika koji su uključeni u izvješće Komisije na temelju članka 126. stavka 3. UFEU-a ako omjer državnog duga i BDP-a ne prelazi referentnu vrijednost.
(16)
Kada se, između ostalih relevantnih čimbenika, u obzir uzimaju sistemske mirovinske reforme, prvenstveno bi trebalo razmotriti poboljšavaju li te reforme dugoročnu održivost cjelokupnog mirovinskog sustava, istodobno ne povećavajući rizike za srednjoročno stanje proračuna.
(17)
Izvješće Komisije na temelju članka 126. stavka 3. UFEU-a trebalo bi primjereno uzeti u obzir kvalitetu nacionalnog proračunskog okvira jer on ima odlučujuću ulogu u podržavanju fiskalne konsolidacije i održivih javnih financija. Takvo razmatranje trebalo bi uključiti minimalne zahtjeve kako su navedeni u Direktivi Vijeća 2011/85/EU od 8. studenoga 2011. o zahtjevima za proračunske okvire država članica (9) i ostale dogovorene poželjne zahtjeve za fiskalnom disciplinom.
(18)
S ciljem podržavanja praćenja poštovanja preporuka Vijeća i poziva za ispravljanje stanja prekomjernog deficita, potrebno je da se u njima navedu godišnji proračunski ciljevi koji su u skladu s potrebnim fiskalnim poboljšanjima u ciklično usklađenim rokovima, bez jednokratnih i privremenih mjera. U tom kontekstu, 0,5 % godišnjeg pokazatelja BDP-a trebalo bi shvatiti kao godišnji prosjek.
(19)
Kod procjene učinkovitosti djelovanja bit će korisno usklađenje s rashodovnim ciljevima države kao referentnom točkom, zajedno s provedbom planiranih specifičnih prihodovnih mjera.
(20)
Procjenjujući slučaj za produljenje roka za ispravak prekomjernog deficita, posebno bi trebalo uzeti u razmatranje ozbiljne gospodarske recesije u europodručju ili u Uniji kao cjelini, pod uvjetom da to ne ugrožava srednjoročnu fiskalnu održivost.
(21)
Primjereno je intenzivirati primjenu financijskih sankcija predviđenih člankom 126. stavkom 11. UFEU-a tako da predstavljaju stvarne poticaje za poštovanje poziva iz članka 126. stavka 9. UFEU-a.
(22)
Kako bi se osiguralo poštovanje okvira fiskalnog nadzora Unije za države članice čija je valuta euro, sankcije temeljene na pravilima trebale bi biti konstruirane na temelju članka 136. UFEU-a, osiguravajući nepristrane, pravovremene i učinkovite mehanizme za poštovanje PSR-a.
(23)
Novčane kazne iz ove Uredbe čine druge prihode iz članka 311. UFEU-a, te bi se trebale dodijeliti mehanizmima stabilnosti kao bi se osigurala financijska pomoć, uspostavljena od strane država članica čija je valuta euro radi zaštite stabilnosti europodručja u cjelini.
(24)
Upućivanja sadržana u Uredbi (EZ) br. 1467/97 trebala bi uzeti u obzir novo numeriranje članaka u Ugovoru o funkcioniranju Europske unije i zamjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 3605/93 (10) Uredbom Vijeća (EZ) br. 479/2009 od 25. svibnja 2009. o primjeni Protokola o postupku u slučaju prekomjernog deficita priloženog Ugovoru o osnivanju Europske zajednice (11).
(25)
Uredbu (EZ) br. 1467/97 trebala bi se stoga na odgovarajući način izmijeniti,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Uredba (EZ) br. 1467/97 mijenja se kako slijedi:
1.
Članak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 1.
1. Ova Uredba utvrđuje odredbe o ubrzanju i pojašnjenju postupka u vezi s prekomjernim proračunskim deficitom. Cilj postupka u vezi s prekomjernim deficitom je spriječiti prekomjerne državne deficite i, ako se pojave, potaknuti njihovo daljnje ispravljanje, gdje se poštovanje proračunske discipline ispituje na temelju državnog deficita i kriterija državnog duga.
2. Za potrebe ove Uredbe ‚države članice sudionice’ znači države članice čija je valuta euro.”
2.
Članak 2. mijenja se kako slijedi:
(a)
u stavku 1., prvi podstavak zamjenjuje se sljedećim:
„1. Prekoračenje državnog deficita iznad referentne vrijednosti smatra se iznimnim, u skladu s drugom alinejom točke (a) članka 126. stavka 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU-a), ako proizlazi iz neuobičajenog događaja koji je izvan kontrole dotične države članice i ima značajan učinak na financijski položaj opće države, ili kada proizlazi iz ozbiljne gospodarske recesije.”;
(b)
umeće se sljedeći stavak:
„1.a Kada prelazi referentnu vrijednost, smatra se da se omjer između državnog duga i bruto domaćeg proizvoda (BDP) smanjuje u dovoljnoj mjeri i približava referentnoj vrijednosti zadovoljavajućim tempom u skladu s točkom (b) članka 126. stavka 2. UFEU-a ako se razlika u odnosu na referentnu vrijednost smanjila tijekom prethodne tri godine po prosječnoj stopi od jedne dvadesetine godišnje kao pokazatelj, na temelju promjena kroz posljednje tri godine za koje su dostupni podaci.
Zahtjevi na temelju kriterija duga također se smatraju ispunjenim ako proračunske prognoze Komisije pokažu da će se traženo smanjenje u razlici dogoditi tijekom trogodišnjeg razdoblja koje pokriva dvije godine nakon posljednje godine za koju su dostupni podaci. Za državu članicu koja podliježe postupku u vezi s prekomjernim deficitom na dan 8. studenoga 2011. i za razdoblje od tri godine od ispravka prekomjernog deficita, zahtjev na temelju kriterija duga smatra se ispunjenim ako dotična država članica dovoljno napreduje prema usklađenju kako je procijenjeno u mišljenju koje je Vijeće usvojilo o njezinom programu stabilnosti ili konvergencije.
U provedbi pokazatelja prilagodbe omjera duga, vodi se računa o utjecaju ciklusa na tempo smanjenja duga.”;
(c)
stavci 3. do 7. zamjenjuju se sljedećim:
„3. Kada priprema izvješće na temelju članka 126. stavka 3. UFEU-a, Komisija uzima u obzir sve relevantne čimbenike navedene u tom članku, u mjeri u kojoj oni značajno utječu na procjenu usklađenja dotične države članice s kriterijima deficita i duga. Izvješće odražava, prema potrebi:
(a)
kretanja u srednjoročnom gospodarskom stanju, ponajprije potencijalni rast, uključujući razne doprinose koje osiguravaju radna snaga, akumulacija kapitala i ukupna faktorska produktivnost, ciklična kretanja, te stanje neto štednje privatnog sektora;
(b)
kretanja u srednjoročnim stanjima proračuna, posebno uključujući evidenciju o prilagodbi prema srednjoročnom proračunskom cilju, razini primarnog salda i kretanjima u primarnim rashodima, kako tekućim tako i kapitalnim, provedbu politika u kontekstu sprječavanja i ispravljanja prekomjernih makroekonomskih neravnoteža, provedbu politika u kontekstu strategije zajedničkog rasta Unije, te cjelokupnu kvalitetu javnih financija, a posebno učinkovitost nacionalnih proračunskih okvira;
(c)
kretanja u stanju srednjoročnog državnog duga, njegovu dinamiku i održivost, posebno uključujući čimbenike rizika koji uključuju strukturu dospijeća i denominaciju valute duga, prilagodbu toka i stanja i njegov sastav, akumulirane rezerve i ostalu financijsku imovinu, garancije, posebno one povezane s financijskim sektorom, te sve implicitne obveze povezane sa starenjem i privatnim dugom, u mjeri u kojoj to može predstavljati potencijalnu implicitnu obvezu države.
S dužnom i izričitom pažnjom Komisija razmatra sve druge čimbenike, koji su po mišljenju dotične države članice relevantni, kako bi sveobuhvatno procijenila ispunjavanje kriterija deficita i duga, a koje je država članica predložila Vijeću i Komisiji. U tom kontekstu, posebno se razmatraju financijski doprinosi promicanju međunarodne solidarnosti i postizanju ciljeva politike Unije, dug nastao u obliku bilateralne i multilateralne potpore između država članica u okviru zaštite financijske stabilnosti, i dug povezan s aktivnostima financijske stabilizacije tijekom velikih financijskih poremećaja.
4. Vijeće i Komisija izrađuju uravnoteženu cjelovitu procjenu svih relevantnih čimbenika, a posebno u kojoj mjeri oni utječu na procjenu usklađenosti s kriterijima deficita i/ili duga kao otegotni ili olakotni čimbenici. Ako kod procjene usklađenosti na temelju kriterija deficita omjer državnog duga i BDP-a prelazi referentnu vrijednost, ti čimbenici će se uzeti u obzir u koracima prema odluci o postojanju prekomjernog deficita predviđenim u stavcima 4., 5. i 6. članka 126. UFEU-a samo ako je u potpunosti ispunjen dvostruki uvjet sveobuhvatnog načela, to jest, da prije nego li se uzmu u obzir ti relevantni čimbenici, deficit države ostane blizu referentne vrijednosti, te da je prekoračenje referentne vrijednosti privremeno.
Međutim, ti se čimbenici uzimaju u obzir u koracima koji vode prema odluci o postojanju prekomjernog deficita kod procjene usklađenosti na temelju kriterija duga.
5. Pri procjeni usklađenosti s kriterijima deficita i duga, i u naknadnim koracima postupka u vezi s prekomjernim deficitom, Vijeće i Komisija uzimaju u obzir provedbu mirovinskih reformi kojima se uvodi sustav s više stupova uključujući obvezni, u potpunosti financirani stup i neto trošak stupa kojim se javno upravlja. Posebno se uzimaju u obzir značajke cjelokupnog mirovinskog sustava stvorenog takvom reformom, naime, promiče li dugoročnu održivost, istodobno ne povećavajući rizike za srednjoročno stanje proračuna.
6. Ako Vijeće na temelju članka 126. stavka 6. UFEU-a odluči da postoji prekomjerni deficit u državi članici, u naknadnim postupovnim koracima iz tog članka UFEU-a Vijeće i Komisija uzimaju u obzir relevantne čimbenike navedene u stavku 3. tog članka, kako oni utječu na situaciju u dotičnoj državi članici, uključujući i one navedene u članku 3. stavku 5. i članku 5. stavku 2. ove Uredbe, a posebno kod utvrđivanja krajnjeg roka za ispravak prekomjernog deficita i mogućeg produžavanja tog roka. Međutim, ti se relevantni čimbenici ne uzimaju u obzir za odluku Vijeća na temelju članka 126. stavka 12. UFEU-a o stavljanju nekih ili svih njegovih odluka na temelju stavaka 6. do 9. i stavka 11. članka 126. UFEU-a izvan snage.
7. U slučaju država članica gdje prekomjerni deficit iznad referentne vrijednosti odražava provedbu mirovinske reforme kojom se uvodi sustav s više stupova uključujući obvezni, u potpunosti financirani stup, kada procjenjuju kretanje iznosa deficita u postupcima u vezi s prekomjernim deficitom, Vijeće i Komisija također uzimaju u obzir troškove reforme, sve dok deficit značajno ne prelazi razinu koja se može smatrati bliskom referentnoj vrijednosti, a omjer duga ne prelazi referentnu vrijednost, pod uvjetom da se očuva cjelokupna fiskalna održivost. Neto trošak uzima se u obzir i kod odluke Vijeća na temelju članka 126. stavka 12. UFEU-a o stavljanju nekih ili svih njegovih odluka na temelju stavaka 6. do 9. i stavka 11. članka 126. UFEU-a izvan snage ako deficit značajno padne ili konstantno dostiže razinu blizu referentne vrijednosti.”
3.
Umeće se sljedeći odjeljak:
„ODJELJAK 1.A
GOSPODARSKI DIJALOG
Članak 2.a
1. Radi poboljšanja dijaloga između institucija Unije, osobito Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije, te radi osiguranja veće transparentnosti i odgovornosti, nadležni odbor Europskog parlamenta može pozvati predsjednika Vijeća, Komisiju i, gdje je to prikladno, predsjednika Europskog vijeća ili predsjednika Eurogrupe da se pojave pred odborom i rasprave odluke Vijeća na temelju članka 126. stavka 6. UFEU-a, preporuke Vijeća na temelju članka 126. stavka 7. UFEU-a, obavijesti na temelju članka 126. stavka 9. UFEU-a, ili odluke Vijeća na temelju članka 126. stavka 11. UFEU-a.
Od Vijeća se u pravilu očekuje da slijedi preporuke i prijedloge Komisije ili da svoje stajalište javno obrazloži.
Nadležni odbor Europskog parlamenta može ponuditi mogućnost državi članici na koju se odnose takve odluke, preporuke ili pozivi da sudjeluje u razmjeni mišljenja.
2. Vijeće i Komisija redovito obavješćuju Europski parlament o primjeni ove Uredbe.”
4.
Članak 3. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. Uzimajući u cijelosti u obzir mišljenje navedeno u stavku 1., ako smatra da postoji prekomjerni deficit, Komisija upućuje mišljenje i prijedlog Vijeću, u skladu sa stavcima 5. i 6. članka 126. UFEU-a i o tomu obavješćuje Europski parlament.”;
(b)
u stavku 3. upućivanje na „članak 4. stavke 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 3605/93” zamjenjuje se upućivanjem na „članak 3. stavke 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 479/2009”;
(c)
stavci 4. i 5. zamjenjuju se sljedećim:
„4. Preporuka Vijeća, dana u skladu s člankom 126. stavkom 7. UFEU-a, utvrđuje rok od najviše 6 mjeseci tijekom kojih dotična država članica treba poduzeti učinkovito djelovanje. Kada je to opravdano ozbiljnošću situacije, rok za učinkovito djelovanje može biti tri mjeseca. Preporuka Vijeća također utvrđuje rok za ispravak prekomjernog deficita, koji završava u godini nakon što je otkriven, osim ako postoje posebne okolnosti. Kako bi osiguralo ispravak prekomjernog deficita u roku navedenom u preporuci, Vijeće od države članice zahtijeva da postigne godišnje proračunske ciljeve koji su, na temelju prognoze koja podupire preporuku, usklađeni s minimalnim godišnjim poboljšanjima ciklički prilagođenog salda, bez jednokratnih i privremenih mjera, od najmanje 0,5 % BDP-a kao pokazatelja.
4.a U roku predviđenom u stavku 4. dotična država članica izvješćuje Vijeće i Komisiju o poduzetom djelovanju kao odgovoru na preporuku Vijeća na temelju članka 126. stavka 7. UFEU-a. Izvješće uključuje ciljeve za državne rashode i prihode, te za diskrecijske mjere usklađene s preporukom Vijeća i na rashodovnoj i na prihodovnoj strani, kao i informacije o poduzetim mjerama i prirodi onih predviđenih za postizanje ciljeva. Država članica objavljuje izvješće.
5. Ako je poduzeto učinkovito djelovanje u skladu s preporukom na temelju članka 126. stavka 7. UFEU-a, a došlo je do neočekivanih nepovoljnih gospodarskih događaja sa značajnim nepovoljnim posljedicama po državne financije nakon donošenja te preporuke, Vijeće po preporuci Komisije može odlučiti o donošenju revidirane preporuke na temelju članka 126. stavka 7. UFEU-a. Uzimajući u obzir relevantne čimbenike navedene u članku 2. stavku 3. ove Uredbe, revidirana preporuka može ponajprije produžiti rok za ispravak prekomjernog deficita, u pravilu za jednu godinu. Vijeće procjenjuje postojanje neočekivanih nepovoljnih gospodarskih događaja sa značajnim nepovoljnim posljedicama po državne financije prema gospodarskim prognozama iz svoje preporuke. U slučaju ozbiljne gospodarske recesije u europodručju ili u cijeloj Uniji, prema preporuci Komisije Vijeće može također odlučiti o usvajanju revidirane preporuke na temelju članka 126. stavka 7. UFEU-a pod uvjetom da to ne ugrožava srednjoročnu fiskalnu održivost.”
5.
U članku 4. stavci 1. i 2. zamjenjuju se sljedećim:
„1. Bilo koja odluka Vijeća na temelju članka 126. stavka 8. UFEU-a o objavi svojih preporuka gdje se utvrđuje da nije poduzeto učinkovito djelovanje, donosi se odmah po isteku roka određenog u skladu s člankom 3. stavkom 4. ove Uredbe.
2. Kada razmatra je li poduzeto učinkovito djelovanje kao odgovor na njegove preporuke dane u skladu s člankom 126. stavkom 7. UFEU-a, Vijeće temelji svoje odluke na izvješću koje podnosi dotična država članica u skladu s člankom 3. stavkom 4.a ove Uredbe i njegovom provedbom, kao i na bilo kojim drugim javno objavljenim odlukama vlade dotične države članice.
Kad u skladu s člankom 126. stavkom 8. UFEU-a Vijeće utvrdi da dotična država članica nije poduzela učinkovito djelovanje, ono sukladno tome izvješćuje Europsko vijeće.”
6.
U članku 5. stavci 1. i 2. zamjenjuju se sljedećim:
„1. Bilo koja odluka Vijeća o pozivu dotičnoj državi članici sudionici da poduzme mjere za smanjenje deficita u skladu s člankom 126. stavkom 9. UFEU-a donosi se u roku od dva mjeseca od odluke Vijeća na temelju članka 126. stavka 8. UFEU-a kojom se utvrđuje da nije poduzeto učinkovito djelovanje. Kako bi osiguralo ispravak prekomjernog deficita u roku navedenom u pozivu, Vijeće od države članice zahtijeva da postigne godišnje proračunske ciljeve koji su, na temelju prognoze koja podupire poziv, usklađeni s minimalnim godišnjim poboljšanjima ciklički prilagođenog salda, bez jednokratnih i privremenih mjera, od najmanje 0,5 % BDP-a kao pokazatelja. Vijeće također navodi mjere koje vode k postizanju tih ciljeva.
1.a Po pozivu Vijeća iz članka 126. stavka 9. UFEU-a, dotična država članica izvješćuje Vijeće i Komisiju o djelovanju poduzetom kao odgovor na poziv. U izvješće uključuje ciljeve za državne rashode i prihode, te za diskrecijske mjere i na rashodovnoj i na prihodovnoj strani, kao i informacije o djelovanjima poduzetim po pitanju konkretnih preporuka Vijeća kako bi Vijeću omogućila da, prema potrebi, donese odluku u skladu s člankom 6. stavkom 2. ove Uredbe. Država članica objavljuje izvješće.
2. Ako je poduzeto učinkovito djelovanje u skladu s pozivom na temelju članka 126. stavka 9. UFEU-a, a došlo je do neočekivanih nepovoljnih gospodarskih događaja sa značajnim nepovoljnim posljedicama po državne financije nakon donošenja tog poziva, Vijeće po preporuci Komisije može odlučiti o donošenju revidiranog poziva na temelju članka 126. stavka 9. UFEU-a. Uzimajući u obzir relevantne čimbenike navedene u članku 2. stavku 3. ove Uredbe, revidirani poziv može ponajprije produžiti rok za ispravak prekomjernog deficita, u pravilu za jednu godinu. Vijeće procjenjuje postojanje neočekivanih nepovoljnih gospodarskih događaja sa značajnim nepovoljnim posljedicama po državne financije prema gospodarskim prognozama iz svog poziva. U slučaju ozbiljne gospodarske recesije u europodručju ili u cijeloj Uniji, prema preporuci Komisije Vijeće može također odlučiti o donošenju revidiranog poziva na temelju članka 126. stavka 9. UFEU-a pod uvjetom da to ne ugrožava srednjoročnu fiskalnu održivost.”
7.
Članci 6. do 8. zamjenjuju se sljedećim:
„Članak 6.
1. Kada razmatra je li poduzeto učinkovito djelovanje kao odgovor na njegov poziv dan u skladu s člankom 126. stavkom 9. UFEU-a, Vijeće temelji svoje odluke na izvješću koje podnosi dotična država članica u skladu s člankom 5. stavkom 1.a ove Uredbe i njegovom provedbom, kao i na bilo kojim drugim javno objavljenim odlukama vlade dotične države članice. Uzima se u obzir rezultat nadzorne misije koju Komisija provodi u skladu s člankom 10.a ove Uredbe.
2. Ako su ispunjeni uvjeti za primjenu članka 126. stavka 11. UFEU-a, Vijeće izriče sankcije u skladu s tim člankom. Svaka takva odluka donosi se najkasnije četiri mjeseca nakon odluke Vijeća na temelju članka 126. stavka 9. UFEU-a o pozivu dotičnoj državi članici sudionici da poduzme mjere.
Članak 7.
Ako država članica sudionica ne djeluje u skladu s uzastopnim aktima Vijeća na temelju članka 126. stavaka 7. i 9. UFEU-a, odluka Vijeća na temelju članka 126. stavka 11. UFEU-a o izricanju sankcije u pravilu se donosi u roku od 16 mjeseci od datuma izvješćivanja utvrđenih u članku 3. stavcima 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 479/2009. Kada se primjenjuje članak 3. stavak 5. ili članak 5. stavak 2. ove Uredbe, 16-mjesečni rok prilagođava se na odgovarajući način. Ubrzani postupak se koristi u slučaju namjerno planiranog deficita za koji Vijeće odluči da je prekomjeran.
Članak 8.
Svaka odluka Vijeća na temelju članka 126. stavka 11. UFEU-a o povećavanju sankcija donosi se najkasnije dva mjeseca od datuma izvješćivanja na temelju Uredbe (EZ) br. 479/2009. Svaka odluka Vijeća na temelju članka 126. stavka 12. UFEU-a o ukidanju nekih ili svih njegovih odluka donosi se najkasnije dva mjeseca od datuma izvješćivanja na temelju Uredbe (EZ) br. 479/2009.”
8.
U članku 9. stavku 3. upućivanje na „članak 6.” zamjenjuje se upućivanjem na „članak 6. stavak 2.”
9.
Članak 10. mijenja se kako slijedi:
(a)
uvodne riječi stavka 1. zamjenjuju se sljedećim:
„1. Vijeće i Komisija redovito prate provedbu poduzetih radnji:”;
(b)
u stavku 3. upućivanje na „Uredbu (EZ) br. 3605/93” zamjenjuje se upućivanjem na „Uredbu (EZ) br. 479/2009”.
10.
Umeće se sljedeći članak:
„Članak 10.a
1. Komisija osigurava trajan dijalog s vlastima države članice u skladu s ciljevima ove Uredbe. U tom smislu, Komisija ponajprije izvršava misije u svrhu procjene trenutne gospodarske situacije u državi članici i identifikacije svih rizika ili poteškoća u usklađivanju s ciljevima ove Uredbe.
2. Poboljšani nadzor može se poduzeti za države članice koje su predmet preporuka i poziva izdanih slijedom odluke na temelju članka 126. stavka 8. UFEU-a i odluka na temelju članka 126. stavka 11. UFEU-a u svrhu praćenja na licu mjesta. Dotične države članice osiguravaju sve potrebne informacije za pripremu i izvršavanje misije.
3. Komisija može prema potrebi pozvati predstavnike Europske središnje banke da sudjeluju u nadzornim misijama u državi članici čije je valuta euro ili koja je sudionica Sporazuma od 16. ožujka 2006. između Europske središnje banke i nacionalnih središnjih banaka država članica izvan europodručja o utvrđivanju operativnih postupaka za tečajni mehanizam u trećoj fazi Ekonomske i monetarne unije (*) (ERM II).
4. Komisija Vijeću podnosi izvješće o rezultatu misije iz stavka 2., te može odlučiti svoje nalaze objavi.
5. Prilikom organiziranja nadzornih misija iz stavka 2. Komisija dostavlja svoje privremene nalaze dotičnim državama članicama na komentiranje.
(*) SL C 73, 25.3.2006., str. 21.”" 						
11.
Članci 11. i 12. zamjenjuju se sljedećim:
„Članak 11.
Kada god Vijeće na temelju članka 126. stavka 11. UFEU-a odluči izreći sankcije državi članici sudionici, u pravilu se zahtijeva novčana kazna. Vijeće može odlučiti dopuniti takvu novčanu kaznu ostalim mjerama predviđenim člankom 126. stavkom 11. UFEU-a.
Članak 12.
1. Iznos novčane kazne sastoji se od fiksnog dijela u iznosu od 0,2 % BDP-a i varijabilnog dijela. Varijabilni dio iznosi jednu desetinu apsolutne vrijednosti razlike između bilance kao postotka BDP-a u prethodnoj godini i referentne vrijednosti za bilancu države ili, u slučaju da nepoštovanje proračunske discipline uključuje kriterij duga, bilanca države kao postotak BDP-a koji je trebao biti postignut u toj godini u skladu s pozivom upućenim na temelju članka 126. stavka 9. UFEU-a.
2. U svakoj godini koja slijedi nakon godine u kojoj je izrečena kazna, pa do ukinuća odluke o postojanju prekomjernog deficita, Vijeće procjenjuje je li dotična država članica sudionica poduzela učinkovito djelovanje kao odgovor na poziv Vijeća u skladu s člankom 126. stavkom 9. UFEU-a. Ako dotična država članica sudionica ne postupi u skladu s pozivom Vijeća, na temelju članka 126. stavka 11. UFEU-a Vijeće u svojoj godišnjoj procjeni odlučuje o pojačanju sankcija. Ako Vijeće odluči izreći dodatnu novčanu kaznu, ona se izračunava na isti način kao i varijabilni dio novčane kazne navedene u stavku 1.
3. Nijedna pojedinačna novčana kazna navedena u stavcima 1. i 2. ne smije prelaziti 0,5 % BDP-a.”
12.
Članak 13. briše se i upućivanje na njega u članku 15. zamjenjuje se upućivanjem na „članak 12.”
13.
Ćlanak 16. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 16.
Novčane kazne iz članka 12. čine ostale prihode, kako su navedeni u članku 311. UFEU-a, te su namijenjene Europskom mehanizmu za financijsku stabilnost. Kada dotične države članice stvore drugi mehanizam stabilnosti za pružanje financijske pomoći radi zaštite stabilnosti u cijelom europodručju, iznos tih novčanih kazni namjenjuje se takvom mehanizmu.”
14.
Umeće se sljedeći članak:
„Članak 17.a
1. Komisija objavljuje izvješće o primjeni ove Uredbe do 14. prosinca 2014. i svakih pet godina nakon toga.
To izvješće, među ostalim, ocjenjuje:
(a)
učinkovitost ove Uredbe;
(b)
napredak u osiguravanju tješnje suradnje gospodarskih politika i trajne konvergencije gospodarskih učinaka država članica u skladu s UFEU-om.
2. Prema potrebi, izvješću navedenom u stavku 1. prilaže se prijedlog za izmjene ove Uredbe.
3. Izvješće se prosljeđuje Europskom parlamentu i Vijeću.”
15.
U Uredbi (EZ) br. 1467/97 svako upućivanje na „članak 104. Ugovora” zamjenjuje se upućivanjem na „članak 126. UFEU-a”.
16.
U točki 2. Priloga upućivanje na „članak 4. stavke 2. i 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 3605/93” u stupcu I. zamjenjuje se upućivanjem na „članak 3. stavke 2. i 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 479/2009”.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 8. studenoga 2011.