EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1174/2011
af 16. november 2011
om håndhævelsesforanstaltninger til at korrigere uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer i euroområdet
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 136, sammenholdt med artikel 121, stk. 6,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
De forbedrede rammer for økonomisk styring bør bygge på flere indbyrdes forbundne og sammenhængende politikker for holdbar vækst og beskæftigelse, navnlig en EU-strategi for vækst og beskæftigelse med særligt fokus på udvikling og styrkelse af det indre marked, fremme af international handel og konkurrenceevne, et europæisk semester for en styrket samordning af de økonomiske og budgetmæssige politikker, et effektivt regelsæt til forebyggelse og korrektion af uforholdsmæssigt store offentlige underskud (stabilitets- og vækstpagten), et solidt regelsæt til forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer, minimumskrav til nationale budgetmæssige rammer og forstærket regulering af og tilsyn med de finansielle markeder, herunder makroprudentielt tilsyn ved Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici.
(2)
Pålidelige statistiske data er grundlaget for overvågningen af makroøkonomiske ubalancer. For at kunne garantere solide og uafhængige statistikker bør medlemsstaterne sikre de nationale statistiske myndigheders professionelle uafhængighed, i overensstemmelse med adfærdskodeksen for europæiske statistikker som fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 223/2009 af 11. marts 2009 om europæiske statistikker (4). Endvidere er tilgængeligheden af pålidelige finanspolitiske data også relevante for overvågningen af makroøkonomiske ubalancer. Dette krav bør garanteres af reglerne på dette område i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1173/2011 af 16. november 2011 om effektiv håndhævelse af budgetovervågningen i euroområdet (5), særlig artikel 8.
(3)
Samordningen inden for Unionen af medlemsstaternes økonomiske politikker bør som foreskrevet i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) udvikles inden for rammerne af de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik og retningslinjerne for beskæftigelsespolitikken og bør bevirke, at de ledende principper om stabile priser, sunde og holdbare offentlige finanser og monetære vilkår og en holdbar betalingsbalance overholdes.
(4)
Erfaringerne og fejltagelserne fra de første ti år med Den Økonomiske og Monetære Union viser, at der er behov for at forbedre den økonomiske styring i Unionen, hvilket først og fremmest bør ske ved, at medlemsstaterne i højere grad gør de fælles vedtagne regler og politikker til deres egne, og ved hjælp af nogle mere solide rammer på EU-plan for overvågningen af de nationale økonomiske politikker.
(5)
Opnåelse og bevarelse af et dynamisk indre marked bør betragtes som et led i Den Økonomiske og Monetære Unions korrekte og gnidningsløse funktion.
(6)
Overvågningen af medlemsstaternes økonomiske politikker bør især udvides ud over budgetovervågningen til at omfatte en mere detaljeret og formel ramme for at forhindre uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer og hjælpe de berørte medlemsstater med at fastlægge korrigerende planer, før ubalancerne bider sig fast, og før den økonomiske og finansielle udvikling varigt bevæger sig i en uforholdsmæssigt ugunstig retning. En sådan udvidelse af overvågningen af de økonomiske politikker bør finde sted sideløbende med en styrkelse af den finanspolitiske overvågning.
(7)
For at bistå med at korrigere sådanne uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer er det nødvendigt med en detaljeret lovreguleret procedure.
(8)
Det er hensigtsmæssigt at supplere proceduren for multilaterale overvågning, der er omhandlet i artikel 121, stk. 3 og 4, i TEUF med specifikke regler for opdagelse af makroøkonomiske ubalancer samt forebyggelse og korrektion af uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer inden for Unionen. Det er vigtigt, at proceduren integreres i den årlige multilaterale overvågningscyklus.
(9)
En styrkelse af den økonomiske styring bør omfatte en tættere og mere rettidig inddragelse af Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter. Selv om det anerkendes, at Europa-Parlamentets modparter i denne dialog er de relevante EU-institutioner og deres repræsentanter, kan Europa-Parlamentets kompetente udvalg tilbyde en medlemsstat, der er genstand for en afgørelse fra Rådet om pålæggelse af en rentebærende deponering eller en årlig bod, jf. denne forordning, at deltage i en drøftelse. Medlemsstatens deltagelse i en sådan drøftelse er frivillig.
(10)
Kommissionen bør spille en mere fremtrædende rolle i den styrkede overvågningsprocedure for så vidt angår vurderinger, der er specifikke for hver enkelt medlemsstat, kontroller, missioner på stedet, henstillinger og varslinger.
(11)
Håndhævelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer (6) bør styrkes ved at indføre deponering af et rentebærende beløb i tilfælde af manglende efterlevelse af en henstilling om korrigerende foranstaltninger. Sådanne deponeringer bør konverteres til en årlig bod, såfremt henstillingen om at afhjælpe uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer fortsat ikke efterleves inden for samme procedure vedrørende ubalancer. Disse håndhævelsesforanstaltninger bør anvendes på medlemsstater, der har euroen som valuta.
(12)
Hvis en medlemsstat undlader at efterkomme Rådets henstillinger bør den rentebærende deponering eller boden pålægges, indtil Rådet konstaterer, at medlemsstaten har truffet korrigerende foranstaltninger til at efterkomme henstillingerne.
(13)
Endvidere bør en medlemsstat, som gentagne gange undlader at udarbejde en korrigerende handlingsplan med henblik på at efterkomme Rådets henstilling, også som hovedregel pålægges en årlig bod, indtil Rådet konstaterer, at medlemsstaten har forelagt en korrigerende handlingsplan, der i tilstrækkelig grad efterkommer henstillingen.
(14)
For at sikre ligebehandling mellem medlemsstaterne bør den rentebærende deponering og boden være den samme for alle medlemsstater, der har euroen som valuta, og svare til 0,1 % af den pågældende medlemsstats bruttonationalprodukt (BNP) i det foregående år.
(15)
Kommissionen bør kunne henstille at reducere størrelsen af en sanktion eller at ophæve den på grund af exceptionelle økonomiske omstændigheder.
(16)
Proceduren for at anvende sanktioner over for de medlemsstater, der undlader at træffe effektive foranstaltninger til at korrigere uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer, bør udformes på en sådan måde, at anvendelsen af sanktionerne over for disse medlemsstater er reglen og ikke undtagelsen.
(17)
Bod, der er omhandlet i denne forordning, bør udgøre andre indtægter som anført i artikel 311 i TEUF og bør afsættes til stabilitetsmekanismer for at yde finansiel bistand, der er oprettet af de medlemsstater, der har euroen som valuta, for at sikre stabiliteten i hele euroområdet.
(18)
Beføjelsen til at vedtage individuelle afgørelser om anvendelse af de sanktioner, der er omhandlet i denne forordning, bør tillægges Rådet. Som led i den samordning af medlemsstaternes økonomiske politikker, der foretages i Rådet, jf. artikel 121, stk. 1, i TEUF, udgør disse individuelle afgørelser en integreret opfølgning af de foranstaltninger, Rådet vedtager i overensstemmelse med artikel 121 i TEUF og forordning (EU) nr. 1176/2011.
(19)
Eftersom denne forordning indeholder generelle regler for en effektiv håndhævelse af forordning (EU) nr. 1176/2011, bør den vedtages efter den almindelige lovgivningsprocedure, jf. artikel 121, stk. 6, i TEUF.
(20)
Målet for denne forordning, nemlig en effektiv håndhævelse af korrektion af uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer i euroområdet, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne på grund af de tætte indbyrdes handelsmæssige og finansielle forbindelser mellem medlemsstaterne og følgevirkningerne af de nationale økonomiske politikker for Unionen og euroområdet som helhed, og kan derfor bedre opnås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
1. I denne forordning fastlægges et system med sanktioner med henblik på effektiv korrektion af uforholdsmæssigt store makroøkonomiske ubalancer i euroområdet.
2. Denne forordning gælder for medlemsstater, der har euroen som valuta.
Artikel 2
Definitioner
Med henblik på denne forordning finder definitionerne i artikel 2 i forordning (EU) nr. 1176/2011 anvendelse.
Derudover anvendes følgende definition:
»exceptionelle økonomiske omstændigheder«: omstændigheder, hvor et offentligt underskud, der overskrider referenceværdien, anses for at være exceptionelt i henhold til artikel 126, stk. 2, litra a), andet led, i TEUF og som nærmere fastlagt i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (7).
Artikel 3
Sanktioner
1. Rådet pålægger ved afgørelse efter henstilling fra Kommissionen en rentebærende deponering, hvis der i overensstemmelse med artikel 10, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1176/2011 vedtages en afgørelse fra Rådet, hvori der konstateres manglende efterlevelse, og Rådet konkluderer, at den pågældende medlemsstat ikke har truffet de af Rådet henstillede korrigerende foranstaltninger.
2. Rådet pålægger ved afgørelse efter henstilling fra Kommissionen en årlig bod, såfremt
a)
der vedtages to på hinanden følgende henstillinger fra Rådet i samme procedure vedrørende ubalancer i overensstemmelse med artikel 8, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1176/2011, og Rådet vurderer, at medlemsstaten har forelagt en utilstrækkelig korrigerende handlingsplan, eller
b)
der vedtages to på hinanden følgende afgørelser fra Rådet i samme procedure vedrørende ubalancer, hvori der konstateres manglende efterlevelse i overensstemmelse med artikel 10, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1176/2011. I dette tilfælde pålægges den årlige bod ved at konvertere den rentebærende deponering til en årlig bod.
3. Afgørelserne i stk. 1 og 2 anses for at være vedtaget af Rådet, medmindre det med kvalificeret flertal beslutter at forkaste henstillingen inden for en frist på ti dage, efter at Kommissionen har vedtaget den. Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, kan beslutte at ændre henstillingen.
4. Kommissionens henstilling med henblik på Rådets afgørelse udstedes inden for tyve dage, efter at de i stk. 1 og 2 nævnte betingelser er opfyldt.
5. Den rentebærende deponering eller den årlige bod, som er genstand for Kommissionens henstilling, udgør 0,1 % af den pågældende medlemsstats BNP i det foregående år.
6. Uanset stk. 5 kan Kommissionen, hvis der foreligger exceptionelle økonomiske omstændigheder, eller hvis den pågældende medlemsstat har fremsat en begrundet anmodning til Kommissionen inden for en frist på ti dage, efter at de betingelser, der henvises til i stk. 1 og 2, er opfyldt, foreslå at nedsætte eller ophæve den rentebærende deponering eller boden.
7. Hvis en medlemsstat har deponeret et rentebærende beløb eller har betalt en årlig bod for et givet kalenderår, og Rådet derefter i overensstemmelse med artikel 10, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1176/2011 konkluderer, at medlemsstaten har truffet de henstillede korrigerende foranstaltninger i løbet af det pågældende år, tilbagebetales det beløb, der er deponeret for det pågældende år, med påløbne renter, eller den bod, der er betalt for det pågældende år, til medlemsstaten pro rata temporis.
Artikel 4
Tildeling af bodsbeløbene
Den bod, der er nævnt i artikel 3 i denne forordning, udgør andre indtægter, jf. artikel 311 i TEUF, og afsættes til den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet. Når de medlemsstater, der har euroen som valuta, opretter en anden stabilitetsmekanisme med henblik på at yde finansiel bistand og sikre stabiliteten i hele euroområdet, afsættes boden til nævnte mekanisme.
Artikel 5
Afstemning i Rådet
1. Hvad angår de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, stemmer kun medlemmer af Rådet, som repræsenterer medlemsstater, der har euroen som valuta, og Rådet træffer afgørelse uden at tage hensyn til stemmen fra det medlem af Rådet, som repræsenterer den berørte medlemsstat.
2. Det i stk. 1 omhandlede kvalificerede flertal af Rådets medlemmer defineres i overensstemmelse med artikel 238, stk. 3, litra b), i TEUF.
Artikel 6
Økonomisk dialog
For at fremme dialogen mellem EU-institutionerne, især Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, og for at sikre større gennemsigtighed og ansvarlighed, kan Europa-Parlamentets kompetente udvalg indbyde Rådets formand, Kommissionen og, i relevant omfang, Det Europæiske Råds formand eller Eurogruppens formand til at give møde for udvalget med henblik på at drøfte afgørelser truffet i medfør af artikel 3.
Europa-Parlamentets kompetente udvalg kan tilbyde den medlemsstat, der er berørt af sådanne afgørelser, at deltage i en drøftelse.
Artikel 7
Evaluering
1. Kommissionen offentliggør senest den 14. december 2014 og derefter hvert femte år en rapport om anvendelsen af denne forordning.
I rapporten foretages der bl.a. en evaluering af:
a)
hvor effektiv, denne forordning er
b)
fremskridtene med at sikre øget samordning af de økonomiske politikker og en varig konvergens mellem medlemsstaternes økonomiske resultater i overensstemmelse med TEUF.
2. Hvis det er hensigtsmæssigt, ledsages rapporten af forslag om ændring af denne forordning.
3. Rapporten og eventuelle dertil knyttede forslag fremsendes til Europa-Parlamentet og til Rådet.
Artikel 8
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 16. november 2011.
32011R1174
L 306/8
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA (EU) br. 1174/2011 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 16. studenoga 2011.
o provedbenim mjerama za ispravljanje prekomjernih makroekonomskih neravnoteža u europodručju
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 136., u kombinaciji s člankom 121. stavkom 6.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke (1),
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (2),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (3),
budući da:
(1)
Poboljšani okvir gospodarskog upravljanja trebao bi se oslanjati na nekoliko međusobno povezanih i usklađenih politika za održivi rast i zapošljavanje, posebno na strategiji Unije za rast i radna mjesta, s posebnim naglaskom na razvoju i jačanju unutarnjeg tržišta, potpori međunarodnoj trgovini i tržišnom natjecanju, Europskom semestru za jačanje usklađivanja gospodarskih i proračunskih politika, učinkovitom okviru za sprječavanje i ispravljanje prekomjernih državnih deficita (Pakt o stabilnosti i rastu), solidnom okviru za sprječavanje i ispravljanje makroekonomskih neravnoteža, minimalnim zahtjevima za nacionalne proračunske okvire i unaprijeđenom uređenju i nadzoru financijskih tržišta, uključujući makroprudencijalni nadzor Europskog odbora za sistemske rizike.
(2)
Pouzdani statistički podaci osnova su za nadzor makroekonomskih neravnoteža. Kako bi se zajamčili zdravi i neovisni statistički podaci, države članice jamče profesionalnu neovisnost nacionalnih statističkih tijela, u skladu s Kodeksom prakse europske statistike, kako je utvrđeno u Uredbi (EZ) br. 223/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2009. o europskoj statistici (4). Osim toga, dostupnost pouzdanih fiskalnih podataka također je bitna za nadzor makroekonomskih neravnoteža. Ovaj zahtjev trebao bi biti zajamčen pravilima koja su predviđena s tim u vezi Uredbom (EU) br. 1173/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o učinkovitoj provedbi proračunskog nadzora u europodručju (5), a posebno njegovim člankom 8.
(3)
Usklađivanje ekonomskih politika država članica u Uniji, trebalo bi se razviti u okviru širih smjernica ekonomske politike i smjernica za zapošljavanje kako je predviđeno Ugovorom o funkcioniranju Europske unije (UFEU) i trebalo bi podrazumijevati ispunjavanje općih načela stabilnih cijena, zdravih i održivih javnih financija i monetarnih uvjeta te održive bilance plaćanja.
(4)
Iskustva stečena i pogreške učinjene tijekom prve decenije ekonomske i monetarne unije, ukazuju na potrebu za poboljšanim gospodarskim upravljanjem u Uniji, koje bi se trebalo temeljiti na snažnijem nacionalnom vlasništvu zajednički dogovorenih pravila i politika i na solidnijem okviru nadzora nacionalnih ekonomskih politika na razini Unije.
(5)
Ostvarivanje i održavanje dinamičnog unutarnjeg tržišta trebalo bi se smatrati elementom pravilnog i nesmetanog funkcioniranja ekonomske i monetarne unije.
(6)
Posebno, trebalo bi proširiti nadzor ekonomskih politika država članica izvan proračunskog nadzora kako bi se uključio detaljniji i formalniji okvir za sprječavanje prekomjernih makroekonomskih neravnoteža i kako bi se pomoglo pogođenim državama članicama da uspostave korektivne planove prije nego razlike zažive i prije nego što se ekonomska i financijska kretanja trajno okrenu u pretjerano neugodnom smjeru. Takvo proširivanje nadzora ekonomskih politika trebalo bi se odvijati usporedno s produbljivanjem fiskalnog nadzora.
(7)
Kako bi se pridonijelo ispravljanju takvih prekomjernih makroekonomskih neravnoteža, potrebno je u zakonodavstvu propisati detaljan postupak.
(8)
Primjereno je dopuniti postupak multilateralnog nadzora iz stavaka 3. i 4. članka 121. UFEU-a posebnim pravilima za otkrivanje makroekonomskih neravnoteža kao i za sprječavanje i ispravljanje prekomjernih makroekonomskih neravnoteža u Uniji. Ključno je da se postupak uključi u godišnji ciklus multilateralnog nadzora.
(9)
Jačanje gospodarskog upravljanja trebalo bi uključivati tješnje i pravodobnije uključivanje Europskog parlamenta i nacionalnih parlamenata. Dok se priznaje da su sugovornici Europskog parlamenta, u okviru dijaloga, relevantne institucije Unije i njihovi predstavnici, nadležni odbor Europskog parlamenta može državama članicama dati mogućnost da sudjeluju u razmjeni mišljenja prema državi članici koja je predmet odluke Vijeća, kojom se uvodi depozit koji nosi kamate ili godišnja novčana kazna u skladu s ovom Uredbom. Sudjelovanje države članice u takvoj razmjeni mišljenja je dobrovoljno.
(10)
Komisija bi trebala imati snažniju ulogu u postupku pojačanog nadzora u vezi s ocjenama koje su specifične za pojedinu državu članicu, praćenjem, izravnim misijama, preporukama i upozorenjima.
(11)
Provedba Uredbe (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža (6) trebala bi se osnažiti uvođenjem depozita koji nosi kamate u slučaju nepoštovanja preporuka o poduzimanju korektivnih mjera. Takvi depoziti trebali bi se pretvoriti u godišnju novčanu kaznu u slučaju trajnog nepoštovanja preporuka o rješavanju prekomjernih makroekonomskih neravnoteža u okviru istog postupka u vezi s prekomjernim neravnotežama. Ove provedbene mjere trebale bi se primjenjivati na sve države članice čija je valuta euro.
(12)
U slučaju nepoštovanja preporuka Vijeća, trebalo bi uvesti depozit koji nosi kamate ili novčanu kaznu, dok Vijeće ne ustanovi da je država članica donijela korektivne mjere kako bi postupila u skladu s njegovim preporukama.
(13)
Osim toga, ponovljeni propust države članice da izradi plan korektivnih mjera kako bi riješila preporuku Vijeća, u pravilu bi također trebao podlijegati godišnjoj novčanoj kazni dok Vijeće ne utvrdi da je država članica dostavila plan korektivnih mjera koji u dovoljnoj mjeri rješava njegovu preporuku.
(14)
Kako bi se osiguralo jednako postupanje između država članica, depozit koji nosi kamate i novčana kazna trebali bi biti jednaki za sve države članice čija je valuta euro i odgovarati 0,1 % bruto domaćega proizvoda (BDP-a) dotične države članice u prethodnoj godini.
(15)
Na temelju iznimnih gospodarskih prilika, Komisija bi trebala moći preporučiti smanjenje iznosa sankcija ili njihovo ukidanje.
(16)
Postupak za primjenu sankcija na one države članice koje su propustile poduzeti učinkovite mjere za ispravljanje prekomjernih makroekonomskih neravnoteža, trebalo bi tumačiti na takav način da bi primjena sankcija na navedene države članice bila pravilo, a ne iznimka.
(17)
Novčane kazne iz ove Uredbe trebale bi predstavljati druge prihode iz članka 311. UFEU-a i trebale bi se dodijeliti mehanizmima za stabilnost za osiguranje financijske pomoći, koje su uspostavile države članice čija je valuta euro kako bi zaštitile stabilnost europodručja u cjelini.
(18)
Vijeću bi trebalo dati ovlaštenje da donosi pojedine odluke za primjenu sankcija predviđenih ovom Uredbom. Kao dio usklađivanja ekonomskih politika država članica koje se provodi u Vijeću, kako je predviđeno člankom 121. stavkom 1. UFEU-a, ove pojedine odluke sastavni su dio daljnjeg praćenja mjera koje donese Vijeće u skladu s člankom 121. UFEU-a i Uredbom (EU) br. 1176/2011.
(19)
Budući da ova Uredba sadrži opća pravila za učinkovitu provedbu Uredbe (EU) br. 1176/2011, trebalo bi ju donijeti u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom iz članka 121. stavka 6. UFEU-a.
(20)
Budući da cilj ove Uredbe, to jest učinkovitu provedbu ispravka prekomjernih makroekonomskih neravnoteža u europodručju, države članice ne mogu dostatno ostvariti, zbog snažnih trgovinskih i financijskih međusobnih veza između država članica te učinka prelijevanja nacionalnih ekonomskih politika na Uniju i europodručje u cjelini, te se on stoga može na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti određenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti određenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ova Uredba utvrđuje sustav sankcija za učinkovito ispravljanje prekomjernih makroekonomskih neravnoteža u europodručju.
2. Ova se Uredba primjenjuje na države članice čija je valuta euro.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se definicije navedene u članku 2. Uredbe (EU) br. 1176/2011.
Osim toga, primjenjuje se sljedeća definicija:
„iznimne gospodarske prilike” znači prilike u kojima se višak državnog deficita iznad referentne vrijednosti smatra iznimnim u smislu druge alineje točke (a) članka 126. stavka 2. UFEU-a i kako je to navedeno u Uredbi Vijeća (EZ) br. 1467/97 od 7. srpnja 1997. o ubrzanju i pojašnjenju provedbe postupka u slučaju prekomjernog deficita (7).
Članak 3.
Sankcije
1. Vijeće, po preporuci Komisije, odlukom uvodi depozit koji nosi kamate, ako je odluka Vijeća kojom se utvrđuje nepoštovanje donesena u skladu s člankom 10. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 1176/2011, u slučaju kad Vijeće zaključi da dotična država članica nije poduzela korektivne mjere koje je preporučilo Vijeće.
2. Vijeće, po preporuci Komisije, odlukom uvodi novčanu kaznu kad:
(a)
su usvojene dvije uzastopne preporuke Vijeća u istom postupku neravnoteže u skladu s člankom 8. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1176/2011 i Vijeće smatra da je država članica dostavila nedostatan plan korektivnih mjera; ili
(b)
su usvojene dvije uzastopne odluke Vijeća u istom postupku neravnoteže kojima se utvrđuje nepoštovanje, u skladu s člankom 10. stavkom 4. Uredbe (EU) br. 1176/2011. U ovom slučaju, godišnja novčana kazna uvodi se pretvaranjem depozita koji nosi kamate u godišnju novčanu kaznu.
3. Smatra se da je Vijeće usvojilo odluke iz stavaka 1. i 2., osim ako ono kvalificiranom većinom odluči da će odbiti preporuku u roku od 10 dana od kada ju je donijela Komisija. Vijeće može donijeti odluku o izmjeni svoje preporuke putem kvalificirane većine.
4. Preporuka Komisije za odluku Vijeća donosi se u roku od dvadeset dana nakon ispunjavanja uvjeta iz stavaka 1. i 2.
5. Depozit koji nosi kamate ili godišnja novčana kazna koju preporuči Komisija, iznosi 0,1 % BDP-a dotične države članice u prethodnoj godini.
6. Odstupanjem od stavka 5. Komisija može, zbog iznimnih gospodarskih prilika ili na temelju obrazloženog zahtjeva dotične države članice, upućenog Komisiji u roku od deset dana od ispunjavanja uvjeta iz stavaka 1. i 2., predložiti smanjenje ili poništenje depozita koji nosi kamate ili godišnje novčane kazne.
7. Ako je država članica formirala depozit koji nosi kamate ili platila godišnju novčanu kaznu za određenu kalendarsku godinu, a Vijeće je nakon toga zaključilo, u skladu s člankom 10. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1176/2011 da je država članica poduzela preporučene korektivne mjere tijekom te godine, depozit plaćen za tu godinu zajedno s obračunatom kamatom ili kazna plaćena za tu godinu vraćaju se državi članici pro rata temporis.
Članak 4.
Dodjela novčane kazne
Novčane kazne iz članka 3. ove Uredbe predstavljaju druge prihode iz članka 311. UFEU-a i dodjeljuju se Europskom fondu za financijsku stabilnost. Kad države članice čija je valuta euro uspostavljaju drugi mehanizam za stabilnost kako bi osigurale financijsku pomoć radi očuvanja stabilnosti europodručja u cjelini, ove se novčane kazne dodjeljuju tom mehanizmu.
Članak 5.
Glasovanje u Vijeću
1. Za mjere iz članka 3. glasuju samo članovi Vijeća koji predstavljaju države članice čija je valuta euro, a Vijeće odlučuje ne uzimajući u obzir glas člana Vijeća koji predstavlja dotičnu državu članicu.
2. Kvalificirana većina članova Vijeća iz stavka 1. određuje se u skladu s točkom (b) članka 238. stavka 3. UFEU-a.
Članak 6.
Ekonomski dijalog
Kako bi se pospješio dijalog između institucija Unije, posebno Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije te kako bi se osigurala veća transparentnost i odgovornost, nadležni odbor Europskog parlamenta može pozvati predsjednika Vijeća, Komisije i, prema potrebi, predsjednika Europskog Vijeća ili predsjednika Euroskupine, da se pojave pred odborom i raspravljaju o odlukama koje su donesene u skladu s člankom 3.
Nadležni odbor Europskog parlamenta može pružiti priliku državi članici na koju se odluka odnosi da sudjeluje u razmjeni mišljenja.
Članak 7.
Preispitivanje
1. Do 14. prosinca 2014. i nakon toga svakih 5 godina, Komisija objavljuje izvješće o primjeni ove Uredbe.
To izvješće, među ostalim, procjenjuje:
(a)
učinkovitost ove Uredbe;
(b)
napredak u osiguranju tješnjeg usklađivanja ekonomskih politika i trajne konvergencije gospodarskih učinaka država članica u skladu s UFEU-om.
2. Prema potrebi, to je izvješće popraćeno prijedlogom za izmjene ove Uredbe.
3. Komisija šalje izvješće i sve popratne prijedloge Europskom parlamentu i Vijeću.
Članak 8.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u Strasbourgu 16. studenoga 2011.