EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1168/2011
af 25. oktober 2011
om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 om oprettelse af et europæisk agentur for forvaltning af det operative samarbejde ved EU-medlemsstaternes ydre grænser
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 74 og artikel 77, stk. 2, litra b) og d),
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Udvikling af en fremsynet og omfattende europæisk indvandringspolitik, der bygger på menneskerettigheder, solidaritet og ansvarlighed, navnlig i forhold til de medlemsstater, der er udsat for et særligt og uforholdsmæssigt stort pres, er fortsat et centralt politisk mål for Unionen.
(2)
Formålet med Unionens politik vedrørende de ydre grænser er at skabe en integreret grænseforvaltning, der sikrer et ensartet og højt niveau for kontrol og overvågning, hvilket er et nødvendigt led i den frie bevægelighed for personer inden for Unionen og et afgørende aspekt af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Med henblik herpå påtænkes det at indføre fælles regler for standarder og procedurer for kontrol og overvågning ved de ydre grænser.
(3)
Effektiv anvendelse af de fælles regler for standarder og procedurer for kontrol og overvågning ved medlemsstaternes ydre grænser kræver en øget samordning af det operative samarbejde mellem medlemsstaterne.
(4)
Effektiv forvaltning af de ydre grænser ved hjælp af kontrol og overvågning bidrager til at bekæmpe ulovlig indvandring og menneskehandel og til at reducere trusler mod medlemsstaternes indre sikkerhed, offentlige orden, folkesundheden og internationale forbindelser.
(5)
Grænsekontrol ved de ydre grænser er ikke kun i de medlemsstaters interesse, ved hvis ydre grænse kontrollen foretages, men også i alle de medlemsstaters interesse, der har ophævet grænsekontrollen ved de indre grænser.
(6)
I 2004 vedtog Rådet forordning (EF) nr. 2007/2004 af 26. oktober 2004 om oprettelse af et europæisk agentur for forvaltning af det operative samarbejde ved EU-medlemsstaternes ydre grænser (3) (Frontex) (i det følgende benævnt »agenturet«), som blev funktionsdygtigt i maj 2005. Forordning (EF) nr. 2007/2004 blev ændret i 2007 ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 863/2007 af 11. juli 2007 om indførelse af en ordning for oprettelse af hurtige grænseindsatshold (4).
(7)
En yderligere styrkelse af agenturets rolle er i overensstemmelse med Unionens mål om at udvikle en politik med henblik på en gradvis indførelse af begrebet integreret grænseforvaltning. Agenturet bør, inden for rammerne af sit mandat, støtte medlemsstaterne i gennemførelsen af dette begreb som defineret i Rådets konklusioner om integreret grænseforvaltning af 4.-5. december 2006.
(8)
Det flerårige program for et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed i borgernes tjeneste (Stockholmprogrammet), som Det Europæiske Råd vedtog den 10.-11. december 2009, opfordrer til en præcisering og styrkelse af agenturets rolle med hensyn til forvaltningen af de ydre grænser.
(9)
Agenturets opgaver bør derfor revideres med henblik på særligt at styrke dets operative kapacitet, og det bør samtidig sikres, at alle de foranstaltninger, der træffes, står i et rimeligt forhold til målsætningerne, er effektive og fuldt ud overholder grundlæggende rettigheder og de rettigheder, der tilkommer flygtninge og asylansøgere, herunder særlig princippet om non-refoulement.
(10)
De nuværende muligheder for at yde effektiv bistand til medlemsstaterne med hensyn til de operationelle aspekter af forvaltningen af de ydre grænser bør styrkes for så vidt angår de tekniske ressourcer, der er til rådighed. Agenturet bør være i stand til med tilstrækkelig nøjagtighed at planlægge koordineringen af fælles operationer eller pilotprojekter.
(11)
Minimumsniveauer for nødvendigt teknisk udstyr, som stilles til rådighed af agenturet, og/eller som medlemsstaterne er forpligtede til at stille til rådighed på grundlag af årlige bilaterale forhandlinger og aftaler, vil i høj grad bidrage til en bedre planlægning og gennemførelse af de påtænkte operationer, som agenturet koordinerer.
(12)
Agenturet bør udarbejde fortegnelser over teknisk udstyr, som enten medlemsstaterne eller agenturet ejer og udstyr, der ejes af medlemsstaterne og agenturet i fællesskab, ved at oprette og ajourføre centrale journaler i en pulje af teknisk udstyr. Denne pulje bør indeholde det minimum af kategorier af teknisk udstyr, der er nødvendigt, for at agenturet kan udføre sine opgaver.
(13)
For at sikre, at operationerne bliver effektive, bør agenturet oprette hold af grænsevagter. Medlemsstaterne bør bidrage til disse hold med et passende antal uddannede grænsevagter og stille dem til rådighed for indsættelse, medmindre de står i en usædvanlig situation, der væsentligt berører udførelsen af nationale opgaver.
(14)
Agenturet bør kunne bidrage til holdene med de grænsevagter, som medlemsstaterne udstationerer i agenturet på halvpermanent basis, og de samme retlige regler bør gælde for grænsevagterne i forbindelse med udøvelsen af deres opgaver og beføjelser som for de gæstemedarbejdere, medlemsstaterne har bidraget direkte med til holdene. Agenturet bør tilpasse sine interne regler om udstationerede nationale eksperter, så det bliver muligt for værtsmedlemsstaten at give instrukser direkte til grænsevagterne under de fælles operationer og pilotprojekterne.
(15)
En veldefineret operativ plan, hvori der indgår evaluering og en forpligtelse til at aflægge rapport om hændelser, og som er aftalt mellem agenturet og værtsmedlemsstaten i samråd med de deltagende medlemsstater inden påbegyndelsen af de fælles operationer eller pilotprojekterne, vil generelt bidrage til at opfylde formålene med denne forordning ved at indføre en mere harmoniseret fremgangsmåde med hensyn til koordineringen af de fælles operationer og pilotprojekter.
(16)
Agenturet bør anvende rapporteringsordningen for hændelser til fremsendelse til de relevante nationale offentlige myndigheder og dets bestyrelse (»bestyrelsen«) af alle oplysninger vedrørende troværdige påstande om overtrædelser af særligt forordning (EF) nr. 2007/2004 og Schengengrænsekodeksen, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 (5), herunder af grundlæggende rettigheder, der har fundet sted under fælles operationer, pilotprojekter eller hurtige indsatser.
(17)
Risikoanalyser har vist sig at være et centralt element i gennemførelsen af operationer ved de ydre grænser. Kvaliteten heraf bør forbedres ved at udvide dem med en metode til at vurdere medlemsstaternes kapacitet til at imødegå forestående udfordringer, herunder aktuelle og fremtidige trusler og pres ved de ydre grænser. Disse vurderinger bør imidlertid ikke berøre Schengenevalueringsmekanismen.
(18)
Agenturet bør tilbyde uddannelse, herunder i grundlæggende rettigheder, adgang til international beskyttelse og adgang til asylprocedurer, på europæisk niveau for instruktører, der uddanner medlemsstaternes nationale grænsevagter, og videreuddannelse og seminarer vedrørende kontrol og overvågning af de ydre grænser og udsendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold i medlemsstaterne for de ansatte i de kompetente nationale tjenester. Agenturet kan tilrettelægge uddannelsesaktiviteter, herunder et udvekslingsprogram, i medlemsstaterne i samarbejde med disse. Medlemsstaterne bør integrere resultaterne af agenturets arbejde hermed i de nationale programmer for uddannelse af deres grænsevagter.
(19)
Agenturet bør følge og bidrage til udviklingen inden for videnskabelig forskning, der er relevant for dets arbejdsområde, og formidle sådanne oplysninger til Kommissionen og medlemsstaterne.
(20)
I de fleste medlemsstater falder de operative aspekter af tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere, der opholder sig ulovligt i medlemsstaterne, ind under den kompetence, der er tillagt de myndigheder, der er ansvarlige for kontrol ved de ydre grænser. Da der er en klar merværdi ved at udføre disse opgaver på EU-niveau, bør agenturet derfor under fuld overholdelse af Unionens politik for tilbagesendelse sikre koordinering eller tilrettelæggelse af medlemsstaternes fælles tilbagesendelsesaktioner, identificere bedste praksis for erhvervelse af rejsedokumenter og opstille en adfærdskodeks, som skal følges ved udsendelse af tredjelandsstatsborgere, der opholder sig ulovligt på medlemsstaternes område. Der bør ikke stilles finansielle midler fra Unionen til rådighed for aktiviteter eller operationer, der ikke udføres i overensstemmelse med Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»chartret om grundlæggende rettigheder«).
(21)
Agenturet kan for at opfylde sin mission og i det omfang, udførelsen af dets opgaver kræver det, samarbejde med Europol, Det Europæiske Asylstøttekontor, Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder og andre EU-agenturer og -organer, de kompetente myndigheder i tredjelande og internationale organisationer, der har kompetence med hensyn til spørgsmål, der er omfattet af forordning (EF) nr. 2007/2004, inden for rammerne af samarbejdsaftaler, der er indgået i henhold til de relevante bestemmelser i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»TEUF«). Agenturet bør fremme det operative samarbejde mellem medlemsstaterne og tredjelande inden for rammerne af Den Europæiske Unions udenrigspolitik.
(22)
Det bliver mere og mere vigtigt at samarbejde med tredjelande om spørgsmål, der henhører under forordning (EF) nr. 2007/2004. For at etablere en solid model for samarbejdet med de relevante tredjelande bør agenturet have mulighed for at iværksætte og finansiere projekter angående teknisk bistand og at indsætte forbindelsesofficerer i tredjelande i samarbejde med de kompetente myndigheder i disse lande. Agenturet bør kunne indbyde observatører fra tredjelande til at deltage i dets aktiviteter, når der er givet den nødvendige uddannelse. Det er også relevant at indføre et samarbejde med tredjelande med henblik på at fremme EU-standarderne for forvaltning af grænserne, herunder respekten for grundlæggende rettigheder og den menneskelige værdighed.
(23)
For at sikre åbne og gennemsigtige ansættelsesvilkår og ligebehandling af personalet bør vedtægten for tjenestemænd ved Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union, jf. Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (6), finde anvendelse på agenturets personale og den administrerende direktør, herunder reglerne om tavshedspligt eller andre tilsvarende fortrolighedskrav.
(24)
Endvidere bør agenturets bestyrelse vedtage særlige bestemmelser, så nationale eksperter fra medlemsstaterne kan udstationeres til agenturet. Sådanne bestemmelser bør bl.a. præcisere, at udstationerede nationale grænsevagter, der skal udstationeres under fælles operationer, pilotprojekter eller hurtige indsatser, bør betragtes som gæstemedarbejdere med tilsvarende opgaver og beføjelser.
(25)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (7) finder anvendelse på agenturets behandling af personoplysninger. Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse bør derfor føre tilsyn med behandlingen af personoplysninger i agenturet og have beføjelser til i agenturet at få adgang til alle de oplysninger, som er nødvendige for den tilsynsførendes undersøgelser.
(26)
I det omfang medlemsstaterne behandler personoplysninger, finder Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (8) fuldt ud anvendelse.
(27)
Agenturet bør, når det varetager den operationelle forvaltning af it-systemer, følge europæiske og internationale standarder, bl.a. om databeskyttelse, under hensyntagen til de højeste faglige krav.
(28)
Forordning (EF) nr. 2007/2004 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(29)
I denne forordning overholdes de grundlæggende rettigheder og de principper, der navnlig anerkendes i TEUF og chartret om grundlæggende rettigheder, særligt retten til menneskelig værdighed, forbuddet mod tortur og umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, retten til frihed og sikkerhed, retten til beskyttelse af personoplysninger, asylretten, princippet om non-refoulement, princippet om ikke-forskelsbehandling, barnets rettigheder og adgang til effektive retsmidler. Denne forordning bør anvendes af medlemsstaterne i overensstemmelse med disse rettigheder og principper. Enhver magtanvendelse bør være i overensstemmelse med værtsmedlemsstatens nationale lovgivning, herunder med principperne om nødvendighed og proportionalitet.
(30)
Gennemførelsen af denne forordning bør ikke berøre medlemsstaternes rettigheder eller forpligtelser i henhold til De Forenede Nationers havretskonvention, den internationale konvention om sikkerhed for menneskeliv på søen, den internationale konvention om maritim eftersøgning og redning eller Genèvekonventionen om flygtninges retsstilling.
(31)
Målet for denne forordning, nemlig at bidrage til oprettelsen af en integreret forvaltning af det operative samarbejde ved medlemsstaternes ydre grænser, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union (»TEU«). I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(32)
For så vidt angår Island og Norge udgør denne forordning en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (9), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i Rådets afgørelse 1999/437/EF af 17. maj 1999 om visse gennemførelsesbestemmelser til nævnte aftale (10). Delegationer fra Republikken Island og Kongeriget Norge bør derfor deltage i arbejdet i bestyrelsen som medlemmer, men med begrænset stemmeret.
(33)
For så vidt angår Schweiz udgør denne forordning en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (11), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, B og G, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (12). Delegationen fra Det Schweiziske Forbund bør derfor deltage i arbejdet i bestyrelsen som medlem, men med begrænset stemmeret.
(34)
For så vidt angår Liechtenstein udgør denne forordning en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (13), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, B og G, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EU (14). Delegationen fra Fyrstendømmet Liechtenstein bør derfor deltage i arbejdet i bestyrelsen som medlem, men med begrænset stemmeret.
(35)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokol (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om denne forordning til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne forordning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 4 i protokollen.
(36)
Denne forordning udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (15); Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.
(37)
Denne forordning udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (16); Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.
(38)
Agenturet bør fremme tilrettelæggelsen af operative aktioner, hvor medlemsstaterne kan udnytte den ekspertise og de faciliteter, som Irland og Det Forenede Kongerige måtte være parate til at tilbyde, efter nærmere bestemmelser, der skal fastsættes af bestyrelsen i hvert enkelt tilfælde. Repræsentanter for Irland og Det Forenede Kongerige bør med henblik herpå indbydes til alle bestyrelsesmøderne, så de i fuldt omfang kan deltage i drøftelserne vedrørende forberedelsen af sådanne operative aktioner.
(39)
Kongeriget Spanien og Det Forenede Kongerige er uenige om, hvor Gibraltars grænser skal drages.
(40)
Suspensionen af anvendelsen af denne forordning på Gibraltars grænser indebærer ikke, at de pågældende stater har ændret deres respektive holdning -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Ændringer
I forordning (EF) nr. 2007/2004 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 1 affattes stk. 2 og 3 således:
»2. Agenturet skal, som et EU-organ, jf. definitionen i artikel 15, og i overensstemmelse med denne forordnings artikel 19 samt under hensyntagen til, at ansvaret for kontrol og overvågning af de ydre grænser ligger hos medlemsstaterne, fremme og effektivisere anvendelsen af nuværende og fremtidige EU-foranstaltninger vedrørende forvaltning af de ydre grænser, navnlig Schengengrænsekodeksen, der er indført ved forordning (EF) nr. 562/2006 (17). Agenturet skal gøre dette ved at samordne medlemsstaternes gennemførelse af sådanne foranstaltninger og herved bidrage til at sikre et effektivt, højt og ensartet niveau for personkontrol og overvågning af medlemsstaternes ydre grænser.
Agenturet skal udføre sine opgaver under fuld overholdelse af den relevante EU-ret, herunder Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»chartret om grundlæggende rettigheder«), de relevante dele af folkeretten, herunder konventionen om flygtninges retsstilling udfærdiget i Genève den 28. juli 1951 (»Genèvekonventionen«), forpligtelserne vedrørende adgang til international beskyttelse, navnlig princippet om non-refoulement, og grundlæggende rettigheder samt under hensyntagen til rapporterne fra det rådgivende forum, der er omhandlet i denne forordnings artikel 26a.
3. Agenturet skal endvidere yde Kommissionen og medlemsstaterne den nødvendige tekniske støtte og ekspertise hvad angår forvaltning af de ydre grænser og fremme solidariteten mellem medlemsstaterne, navnlig dem der er udsat for et særligt og uforholdsmæssigt stort pres.
2)
I artikel 1a foretages følgende ændringer:
a)
Følgende nr. indsættes:
»1a) »europæiske grænsevagthold«: med henblik på artikel 3, artikel 3b, artikel 3c, artikel 8 og artikel 17: hold, der skal indsættes under fælles operationer og pilotprojekter; med henblik på artikel 8a-8g: hold, der skal indsættes til hurtige grænseindsatser (»hurtige indsatser«) i henhold til forordning (EF) nr. 863/2007 (18); med henblik på artikel 2, stk. 1, litra ea) og g), samt artikel 5: hold, der skal indsættes under fælles operationer, pilotprojekter og hurtige indsatser
b)
Nr. 2 affattes således:
»2) »værtsmedlemsstat«: en medlemsstat, hvori en fælles operation, et pilotprojekt eller en hurtig indsats, finder sted, eller hvorfra den eller det er indledt«.
c)
Nr. 4 og 5 affattes således:
»4) »medlemmer af holdene«: grænsevagter fra andre medlemsstater end værtsmedlemsstaten, som gør tjeneste i de europæiske grænsevagthold
5) »anmodende medlemsstat«: en medlemsstat, hvis kompetente myndigheder anmoder agenturet om at indsætte hurtige grænseindsatshold på dens område«.
3)
I artikel 2 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 ændres således:
i)
Litra c) og d) affattes således:
»c)
foretage risikoanalyser, herunder vurderinger af medlemsstaternes kapacitet med hensyn til at imødegå trusler og pres ved de ydre grænser
d)
deltage i udviklingen af forskning, der er relevant for kontrol og overvågning af ydre grænser«.
ii)
Følgende litra indsættes:
»da)
bistå medlemsstaterne i situationer, der kræver øget teknisk og operativ bistand ved deres ydre grænser, under hensyntagen til at nogle situationer kan indebære humanitære nødsituationer og redning til søs«.
iii)
Litra e) affattes således:
»e)
bistå medlemsstaterne i situationer, der kræver øget teknisk og operativ bistand ved de ydre grænser, navnlig de medlemsstater der er udsat for et særligt og uforholdsmæssigt stort pres«.
iv)
Følgende litra indsættes:
»ea)
oprette europæiske grænsevagthold, der skal indsættes under fælles operationer, pilotprojekter og hurtige indsatser«.
v)
Litra f) og g) affattes således:
»f)
yde medlemsstaterne den nødvendige støtte, herunder, når agenturet anmodes herom, til koordinering eller tilrettelæggelse af fælles tilbagesendelsesaktioner
g)
indsætte grænsevagter fra de europæiske grænsevagthold til medlemsstater under fælles operationer, pilotprojekter eller hurtige indsatser i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 863/2007«.
vi)
Følgende litraer tilføjes:
»h)
i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 45/2001 udvikle og drive informationssystemer, der gør det muligt at foretage hurtig og pålidelig udveksling af oplysninger om risici, der er ved at opstå ved medlemsstaternes ydre grænser, herunder det informations- og koordineringsnet, der er oprettet ved beslutning 2005/267/EF (19)
i)
yde den nødvendige bistand til udvikling og drift af et europæisk grænseovervågningssystem og efter omstændighederne til udvikling af et fælles miljø til deling af informationer, herunder interoperabilitet mellem systemerne.
b)
Følgende stykke indsættes:
»1a. I overensstemmelse med EU-retten og folkeretten må ingen sættes i land eller overdrages på anden vis til myndighederne i et land, der overtræder princippet om non-refoulement, eller hvorfra den pågældende risikerer at blive udvist eller tilbagesendt til et andet land, der overtræder dette princip. De særlige behov, som børn, ofre for menneskehandel, personer med behov for lægehjælp, personer med behov for international beskyttelse og andre udsatte personer har, imødekommes i overensstemmelse med EU-retten og folkeretten.«
c)
Stk. 2, sidste afsnit, affattes således:
»Medlemsstaterne aflægger rapport til agenturet om de operative spørgsmål ved de ydre grænser, der ligger uden for agenturets rammer. Agenturets administrerende direktør (»den administrerende direktør«) underretter regelmæssigt og mindst én gang om året agenturets bestyrelse (»bestyrelsen«) om disse spørgsmål.«
4)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 2a
Adfærdskodeks
Agenturet udarbejder og videreudvikler en adfærdskodeks, der gælder for alle operationer, der koordineres af agenturet. Adfærdskodeksen fastsætter procedurer, hvis formål er at garantere retsstatsprincipperne og respekten for grundlæggende rettigheder, med særlig vægt på uledsagede mindreårige og udsatte personer samt personer, der søger international beskyttelse, og som gælder for alle personer, der deltager i agenturets aktiviteter.
Agenturet udarbejde adfærdskodeksen i samarbejde med det rådgivende forum, der er omhandlet i artikel 26a.«
5)
Artikel 3 affattes således:
»Artikel 3
Fælles operationer og pilotprojekter ved de ydre grænser
1. Agenturet evaluerer, godkender og samordner forslag til fælles operationer og pilotprojekter, der fremsættes af medlemsstaterne, herunder medlemsstaternes anmodninger i forbindelse med forhold, der kræver øget teknisk og operativ bistand, navnlig i tilfælde af et særligt og uforholdsmæssigt stort pres.
Agenturet kan selv tage initiativ til og gennemføre fælles operationer og pilotprojekter i samarbejde med de berørte medlemsstater og efter aftale med værtsmedlemsstaterne.
Det kan ligeledes træffe afgørelse om at stille sit tekniske udstyr til rådighed for de medlemsstater, der deltager i de fælles operationer og pilotprojekterne.
Forud for fælles operationer og pilotprojekter bør der foretages en grundig risikoanalyse.
1a. Agenturet kan, efter at have underrettet den pågældende medlemsstat, bringe fælles operationer og pilotprojekter til ophør, hvis betingelserne for at gennemføre disse fælles operationer eller pilotprojekter ikke længere er opfyldt.
De medlemsstater, der deltager i en fælles operation eller et pilotprojekt, kan anmode agenturet om at bringe nævnte fælles operation eller pilotprojekt til ophør.
Oprindelsesmedlemsstaten sørger for passende disciplinære eller andre foranstaltninger i overensstemmelse med sin nationale lovgivning i tilfælde af krænkelser af grundlæggende rettigheder eller forpligtelser vedrørende international beskyttelse under udførelsen af en fælles operation eller et pilotprojekt.
Den administrerende direktør skal helt eller delvis suspendere fælles operationer og pilotprojekter eller helt eller delvis bringe dem til ophør, hvis vedkommende finder, at sådanne krænkelser er alvorlige eller kan forventes at vare ved.
1b. Agenturet opretter i overensstemmelse med artikel 3b en pulje af grænsevagter under betegnelsen »europæiske grænsevagthold« til eventuel indsættelse under fælles operationer og pilotprojekter som omhandlet i artikel 1. Agenturet træffer afgørelse om indsættelse af menneskelige ressourcer og teknisk udstyr i overensstemmelse med artikel 3a og 7.
2. Agenturet kan ved den praktiske gennemførelse af fælles operationer og pilotprojekter virke gennem dets specialafdelinger, jf. artikel 16.
3. Agenturet evaluerer resultaterne af de fælles operationer og pilotprojekter og fremsender de detaljerede evalueringsrapporter sammen med bemærkningerne fra den ansvarlige for grundlæggende rettigheder, jf. artikel 26a, til bestyrelsen senest 60 dage efter disse fælles operationers og pilotprojekters afslutning. Agenturet foretager en omfattende sammenlignende analyse af disse resultater for at fremme kvaliteten, sammenhængen og effektiviteten af fremtidige fælles operationer og pilotprojekter og vedlægger analysen agenturets årsberetning, jf. artikel 20, stk. 2, litra b).
4. Agenturet skal finansiere eller medfinansiere de fælles operationer og pilotprojekter, der er omhandlet i stk. 1. med tilskud fra dets budget i overensstemmelse med de finansielle bestemmelser, der gælder for agenturet.
5. Stk. 1a og 4 finder også anvendelse på hurtige indsatser.«
6)
Følgende artikler indsættes:
»Artikel 3a
Organisatoriske aspekter af fælles operationer og pilotprojekter
1. Den administrerende direktør udarbejder en operativ plan for fælles operationer og pilotprojekter, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1. Den administrerende direktør og værtsmedlemsstaten indgår i samråd med de medlemsstater, der deltager i en fælles operation eller et pilotprojekt, aftale om den operative plan med detaljeret angivelse af de organisatoriske aspekter i god tid inden den påtænkte påbegyndelse af den fælles operation eller pilotprojektet.
Den operative plan skal dække alle aspekter, der anses for nødvendige for at gennemføre den fælles operation eller pilotprojektet, herunder følgende:
a)
en beskrivelse af situationen inkl. fremgangsmåde for og formålene med indsættelsen, herunder det operative mål
b)
den forventede varighed af den fælles operation eller pilotprojektet
c)
det geografiske område, hvor den fælles operation eller pilotprojektet skal finde sted
d)
en beskrivelse af opgaver og særlige instrukser for gæstemedarbejderne, herunder om tilladte søgninger i databaser og tilladte tjenestevåben samt tilladt ammunition og udstyr i værtsmedlemsstaten
e)
sammensætningen af gæstemedarbejdernes hold samt indsættelse af andre relevante medarbejdere
f)
bestemmelser om kommando og kontrol, herunder angivelse af navn og rang for de af værtsmedlemsstatens grænsevagter, der har ansvaret for samarbejdet med gæstemedarbejderne og agenturet, navnlig for de grænsevagter, som har kommandoen i indsættelsesperioden, og gæstemedarbejdernes plads i kommandoleddene
g)
det tekniske udstyr, der skal indsættes under den fælles operation eller pilotprojektet, herunder særlige krav, såsom betingelser for brug, mandskab, der er anmodet om, transport og anden logistik samt finansielle bestemmelser
h)
detaljerede bestemmelser om agenturets øjeblikkelige rapportering af hændelser til bestyrelsen og til de relevante nationale offentlige myndigheder
i)
en rapporterings- og evalueringsordning med benchmarks for evalueringsrapporten og en frist for indgivelse af den endelige evalueringsrapport i henhold til artikel 3, stk. 3
j)
med hensyn til operationer til havs, særlige oplysninger angående relevant jurisdiktionskompetence og lovgivning for det geografiske område, hvor den fælles operation eller pilotprojektet finder sted, herunder henvisninger til folkerettens og EU-rettens regler om opbringning, redning til søs og ilandsætning
k)
retningslinjer for samarbejde med tredjelande, andre EU-agenturer og -organer eller internationale organisationer.
2. Alle ændringer og tilpasninger af den operative plan skal godkendes af den administrerende direktør og værtsmedlemsstaten. Agenturet sender straks en kopi af den ændrede eller tilpassede operative plan til de deltagende medlemsstater.
3. Agenturet sikrer som led i dets koordinerende opgaver den operationelle gennemførelse af alle de organisatoriske aspekter, herunder tilstedeværelsen af et medlem af agenturets personale under de fælles operationer og pilotprojekter, der er omhandlet i denne artikel.
Artikel 3b
Sammensætning og indsættelse af europæiske grænsevagthold
1. På forslag fra den administrerende direktør træffer bestyrelsen med et absolut flertal af de stemmeberettigede medlemmer afgørelse om det samlede antal grænsevagter, der skal stilles til rådighed for de europæiske grænsevagthold, og om disses profiler. Den samme procedure finder anvendelse med hensyn til senere ændringer af det samlede antal og profilerne. Medlemsstaterne bidrager til de europæiske grænsevagthold ved at udnævne grænsevagter, der svarer til de ønskede profiler, fra en national pulje oprettet på grundlag af de forskellige profiler, der er opstillet.
2. Medlemsstaternes bidrag, for så vidt angår deres grænsevagter til specifikke fælles operationer og pilotprojekter i det følgende år, planlægges på grundlag af årlige bilaterale forhandlinger og aftaler mellem agenturet og medlemsstaterne. I overensstemmelse med disse aftaler stiller medlemsstaterne grænsevagter til rådighed med henblik på indsættelse efter anmodning fra agenturet, medmindre de står i en usædvanlig situation, der væsentligt berører udførelsen af nationale opgaver. En sådan anmodning indgives mindst 45 dage før den planlagte indsættelse. Dette berører ikke oprindelsesmedlemsstatens selvstændige udvælgelse af personale og valg af varigheden af personalets indsættelse.
3. Agenturet bidrager også til de europæiske grænsevagthold med kompetente grænsevagter, der udstationeres af medlemsstaterne som nationale eksperter i henhold til artikel 17, stk. 5. Medlemsstaternes bidrag, for så vidt angår udstationering af deres grænsevagter ved agenturet i det følgende år, planlægges på grundlag af årlige bilaterale forhandlinger og aftaler mellem agenturet og medlemsstaterne.
I overensstemmelse med disse aftaler stiller medlemsstaterne grænsevagterne til rådighed med henblik på udstationering, medmindre dette i alvorlig grad vil berøre udførelsen af nationale opgaver. I sådanne situationer kan medlemsstaterne hjemkalde deres udstationerede grænsevagter.
Den maksimale varighed af sådanne udstationeringer må ikke overstige seks måneder ud af en tolvmåneders periode. De udstationerede grænsevagter skal i henhold til denne forordning anses for at være gæstemedarbejdere og pålægges de opgaver og tillægges de beføjelser, der er fastsat i artikel 10. Den medlemsstat, som har udstationeret de pågældende grænsevagter, anses for at være »oprindelsesmedlemsstat« som defineret i artikel 1a, nr. 3), i forbindelse med anvendelsen af artikel 3c, 10 og 10b. Andet personale, der er midlertidigt ansat af agenturet, og som ikke er kvalificeret til at udøve funktioner i forbindelse med grænsekontrol, indsættes kun til koordineringsopgaver under fælles operationer og pilotprojekter.
4. Under udførelsen af deres opgaver og under udøvelsen af deres beføjelser skal medlemmerne af de europæiske grænsevagthold fuldt ud overholde grundlæggende rettigheder, herunder adgangen til asylprocedurer, og respektere den menneskelige værdighed. De foranstaltninger, der træffes under udførelsen af deres opgaver og under udøvelsen af deres beføjelser, skal stå i et rimeligt forhold til målene med disse foranstaltninger. Under udførelsen af deres opgaver og udøvelsen af deres beføjelser må de ikke foretage nogen forskelsbehandling af personer på grundlag af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering.
5. Agenturet udpeger i medfør af artikel 8g en koordinationsansvarlig for hver fælles operation eller hvert pilotprojekt, hvor medlemmerne af de europæiske grænsevagthold skal indsættes.
Den koordinationsansvarlige har til opgave at fremme samarbejdet og koordinationen mellem værtsmedlemsstater og deltagende medlemsstater.
6. Agenturet dækker de omkostninger, medlemsstaterne har afholdt i forbindelse med, at de i henhold til denne artikels stk. 1 har stillet deres grænsevagter til rådighed for de europæiske grænsevagthold, jf. artikel 8h.
7. Agenturet underretter hvert år Europa-Parlamentet om det antal grænsevagter, som hver enkelt medlemsstat har afsat til de europæiske grænsevagthold i henhold til denne artikel.
Artikel 3c
Instruktion af de europæiske grænsevagthold
1. Under indsættelsen af de europæiske grænsevagthold udsteder værtsmedlemsstaten instrukser til holdene i overensstemmelse med den operative plan, jf. artikel 3a, stk. 1.
2. Agenturet kan gennem sin koordinationsansvarlige, jf. artikel 3b, stk. 5, meddele sine synspunkter om de i stk. 1 omhandlede instrukser til værtsmedlemsstaten. I så fald tager værtsmedlemsstaten hensyn til disse synspunkter.
3. Værtsmedlemsstaten giver i overensstemmelse med artikel 8g al nødvendig bistand til den koordinationsansvarlige, herunder fuld adgang til de europæiske grænsevagthold når som helst under hele indsættelsen.
4. Medlemmerne af de europæiske grænsevagthold kan under udførelsen af deres opgaver og udøvelsen af deres beføjelser fortsat pålægges disciplinærforanstaltninger af oprindelsesmedlemsstaten.«
7)
Artikel 4 affattes således:
»Artikel 4
Risikoanalyse
Agenturet udvikler og anvender en fælles integreret model for risikoanalyse.
Det udarbejder både generelle og specifikke risikoanalyser, der fremlægges for Rådet og Kommissionen.
Med henblik på risikoanalyse kan agenturet efter forudgående konsultation med de berørte medlemsstater foretage en vurdering af deres kapacitet til at imødegå forestående udfordringer, herunder aktuelle og fremtidige trusler og pres ved medlemsstaternes ydre grænser, navnlig for de medlemsstater, der er udsat for et særligt og uforholdsmæssigt stort pres. Med henblik herpå kan agenturet foretage en vurdering af medlemsstaternes udstyr og ressourcer med hensyn til grænsekontrol. Vurderingen skal være baseret på oplysninger fra de berørte medlemsstater og på rapporter fra og resultater af fælles operationer, pilotprojekter, hurtige indsatser og andre aktiviteter, som agenturet udfører. Disse vurderinger berører ikke Schengenevalueringsmekanismen.
Resultaterne af disse vurderinger forelægges bestyrelsen.
Med henblik på denne artikel videregiver medlemsstaterne alle de nødvendige oplysninger om situationen og om eventuelle trusler ved de ydre grænser til agenturet.
Agenturet indarbejder resultaterne af den fælles integrerede model for risikoanalyse i udformningen af de fælles grundlæggende uddannelsesprogrammer for grænsevagter, jf. artikel 5.«
8)
Artikel 5 ændres således:
a)
Stk. 1 affattes således:
»Agenturet giver de grænsevagter, som er medlemmer af de europæiske grænsevagthold, den videreuddannelse, som er relevant for deres opgaver og beføjelser, og afholder regelmæssige øvelser med de pågældende grænsevagter i overensstemmelse med den plan for videreuddannelse og øvelser, som er fastlagt i agenturets årlige arbejdsprogram.
Agenturet tager endvidere de fornødne initiativer til at sikre, at alle grænsevagter og andet af medlemsstaternes personale, der deltager i de europæiske grænsevagthold, samt agenturets eget personale, inden de deltager i operative aktiviteter organiseret af agenturet, har modtaget uddannelse i relevant EU-ret og folkeret, herunder grundlæggende rettigheder og adgang til international beskyttelse og retningslinjer med henblik på at identificere personer, der søger beskyttelse, og at lede dem til passende faciliteter.
Agenturet udarbejder og videreudvikler fælles grundlæggende uddannelsesprogrammer for grænsevagter og tilbyder uddannelse på europæisk niveau for instruktører, der uddanner medlemsstaternes nationale grænsevagter, herunder med hensyn til grundlæggende rettigheder, adgang til international beskyttelse og relevante søretlige bestemmelser.
Agenturet udarbejder de fælles grundlæggende uddannelsesprogrammer efter høring af det i artikel 26a omhandlede rådgivende forum.
Medlemsstaterne indarbejder de fælles grundlæggende uddannelsesprogrammer i uddannelsen af deres nationale grænsevagter.«
b)
Efter sidste stk. indsættes følgende stykke:
»Agenturet opretter et udvekslingsprogram, således at de grænsevagter, der deltager i de europæiske grænsevagthold, kan tilegne sig viden eller særlig knowhow fra erfaringer og god praksis i udlandet ved at arbejde sammen med grænsevagter i en anden medlemsstat end deres egen.«
9)
Artikel 6 og 7 affattes således:
»Artikel 6
Opfølgning og bidrag til forskningen
Agenturet følger og yder bidrag på proaktiv vis til udviklingen inden for forskning, der er relevant for kontrol og overvågning af de ydre grænser, og formidler disse oplysninger til Kommissionen og medlemsstaterne.
Artikel 7
Teknisk udstyr
1. Agenturet kan selv eller i fællesskab med en medlemsstat erhverve eller lease teknisk udstyr til kontrol ved de ydre grænser med henblik på indsættelse under fælles operationer, pilotprojekter, hurtige indsatser, fælles tilbagesendelsesaktioner eller projekter vedrørende teknisk bistand inden for rammerne af de finansielle bestemmelser, der gælder for agenturet. Inden erhvervelse eller leasing af udstyr, der medfører væsentlige udgifter for agenturet, foretages der en grundig behovs- og cost-benefit-analyse. Sådanne udgifter skal indgå i agenturets budget som godkendt af bestyrelsen i henhold til artikel 29, stk. 9. Erhverver eller leaser agenturet betydeligt teknisk udstyr, såsom fartøjer til patruljering af det åbne hav eller kysten, finder følgende betingelser anvendelse:
a)
ved egen erhvervelse og erhvervelse i fællesskab indgår agenturet formelt en aftale med en medlemsstat om, at den sørger for indregistrering af udstyret i overensstemmelse med den gældende lovgivning i den pågældende medlemsstat
b)
ved leasing skal udstyret indregistreres i en medlemsstat.
Indregistreringsmedlemsstaten og agenturet aftaler på grundlag af en standardaftale udarbejdet af agenturet de nærmere bestemmelser til fastlæggelse af perioder, hvor agenturet har fuld rådighed over de aktiver, der ejes i fællesskab, samt vilkårene for anvendelsen af udstyret.
Indregistreringsmedlemsstaten eller leverandøren af teknisk udstyr tilvejebringer de nødvendige eksperter og teknisk mandskab til at betjene det tekniske udstyr på en juridisk holdbar og sikker måde.
2. Agenturet udarbejder og ajourfører en central fortegnelse over udstyret i en pulje af teknisk udstyr bestående af udstyr tilhørende medlemsstaterne eller agenturet samt udstyr, der ejes af medlemsstaterne og agenturet i fællesskab, til brug for kontrol af de ydre grænser. Puljen af teknisk udstyr skal indeholde et minimumsantal af hver type teknisk udstyr, jf. stk. 5. Udstyret i puljen af teknisk udstyr skal indsættes under de aktiviteter, der er omhandlet i artikel 3, 8a og 9.
3. Medlemsstaterne bidrager til den pulje af teknisk udstyr, der er omhandlet i stk. 2. Medlemsstaternes bidrag til puljen og indsættelse af teknisk udstyr til specifikke operationer planlægges på grundlag af årlige bilaterale forhandlinger og aftaler mellem agenturet og medlemsstaterne. I overensstemmelse med disse aftaler og for så vidt som det indgår i minimumsantallet for teknisk udstyr for det pågældende år, stiller medlemsstaterne deres tekniske udstyr til rådighed med henblik på indsættelse efter anmodning fra agenturet, medmindre de står over for en usædvanlig situation, der væsentligt berører udførelsen af nationale opgaver. En sådan anmodning indgives mindst 45 dage før den planlagte indsættelse. Bidragene til puljen af teknisk udstyr revideres en gang om året.
4. Agenturet forvalter fortegnelsen over puljen af teknisk udstyr som følger:
a)
klassificering efter type udstyr og type operation
b)
klassificering efter ejer (medlemsstat, agenturet, andre)
c)
samlet antal for det nødvendige udstyr
d)
eventuelle krav til mandskabet
e)
andre oplysninger, såsom nærmere oplysninger angående indregistrering, krav til transport og vedligeholdelse, gældende nationale eksportordninger, tekniske instrukser eller andre oplysninger, der er relevante for at kunne betjene udstyret rigtigt.
5. Agenturet finansierer indsættelsen af det tekniske udstyr, der indgår i det minimumsantal af teknisk udstyr, som en medlemsstat skal bidrage med det pågældende år. Indsættelse af teknisk udstyr, der ikke indgår i minimumsantallet af teknisk udstyr, samfinansieres af agenturet med indtil 100 % af de berettigede udgifter under hensyntagen til den specifikke situation, som de medlemsstater, der indsætter sådant teknisk udstyr, står i.
Reglerne vedrørende teknisk udstyr, herunder det krævede samlede minimumsantal af hver type teknisk udstyr og betingelserne for indsættelse og refusion af udgifter, fastsættes i overensstemmelse med artikel 24 for hvert år af bestyrelsen på forslag fra den administrerende direktør. Af budgetmæssige grunde bør afgørelsen herom træffes af bestyrelsen senest den 31. marts hvert år.
Agenturet fremsætter forslag om minimumsantallet af teknisk udstyr under hensyn til sine behov, navnlig for at kunne udføre fælles operationer, pilotprojekter, hurtige indsatser og fælles tilbagesendelsesaktioner i overensstemmelse med dets arbejdsprogram for det pågældende år.
Viser minimumsantallet af teknisk udstyr sig at være utilstrækkeligt til at udføre den operative plan, der er vedtaget for fælles operationer, pilotprojekter, hurtige indsatser eller fælles tilbagesendelsesaktioner, revideres det af agenturet på grundlag af begrundede behov og af en aftale med medlemsstaterne.
6. Agenturet aflægger rapport om sammensætningen og indsættelsen af udstyr, der indgår i puljen af teknisk udstyr, til bestyrelsen en gang om måneden. Opfyldes minimumsantallet af teknisk udstyr, jf. stk. 5, ikke, underretter den administrerende direktør straks bestyrelsen herom. Bestyrelsen træffer afgørelse om prioriteringen af indsættelsen af det tekniske udstyr som hastesag og træffer de nødvendige foranstaltninger til at afhjælpe de påpegede mangler. Den underretter Kommissionen om de påpegede mangler og om, hvilke foranstaltninger der er truffet. Kommissionen underretter efterfølgende Europa-Parlamentet og Rådet herom og meddeler dem sin egen vurdering.
7. Agenturet underretter hvert år Europa-Parlamentet om, antallet af teknisk udstyr, som hver enkelt medlemsstat har afsat til puljen af teknisk udstyr i henhold til denne artikel.«
10)
I artikel 8 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 affattes således:
»1. Uden at det berører artikel 78, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»TEUF«) kan en eller flere medlemsstater, der er udsat for et særligt og uforholdsmæssigt stort pres og står i en situation, der kræver øget teknisk og operativ bistand, anmode agenturet om bistand for at kunne opfylde deres forpligtelser vedrørende kontrol og overvågning af de ydre grænser. Agenturet skal i overensstemmelse med artikel 3 arrangere den nødvendige tekniske og operative bistand til den eller de anmodende medlemsstater.«
b)
I stk. 2 tilføjes følgende litra:
»c)
indsætte grænsevagter fra europæiske grænsevagthold.«
c)
Stk. 3 affattes således:
»3. Agenturet kan erhverve teknisk udstyr til kontrol og overvågning af de ydre grænser til brug for dets eksperter og inden for rammerne af og under hurtige indsatser.«
11)
Artikel 8a affattes således:
»Artikel 8a
Hurtige indsatser
Efter anmodning fra en medlemsstat, der står i en situation med et akut og ekstraordinært pres, specielt når der til steder ved de ydre grænser ankommer et stort antal tredjelandsstatsborgere, som forsøger at indrejse ulovligt på medlemsstatens område, kan agenturet i en begrænset periode indsætte et eller flere europæiske grænsevagthold (»hold«) i den anmodende medlemsstat i en passende periode i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EF) nr. 863/2007.«
12)
Artikel 8d, stk. 5, affattes således:
»5. Træffer den administrerende direktør afgørelse om at indsætte ét eller flere hold, udarbejder agenturet sammen med den anmodende medlemsstat straks og under alle omstændigheder senest fem arbejdsdage efter afgørelsens dato en operativ plan i overensstemmelse med artikel 8e.«
13)
I artikel 8e, stk. 1, foretages følgende ændringer:
a)
Litra e), f) og g) affattes således:
»e)
sammensætningen af holdene samt indsættelse af andre relevante medarbejdere
f)
bestemmelser om kommando og kontrol, herunder angivelse af navn og rang for de af værtsmedlemsstatens grænsevagter, der har ansvaret for samarbejdet med holdene, navnlig for de grænsevagter, som har kommandoen over holdene i indsættelsesperioden, og holdenes placering i kommandoleddene
g)
det tekniske udstyr, der skal indsættes sammen med holdene, herunder særlige krav, såsom betingelser for brug, mandskab, der er anmodet om, transport og anden logistik samt finansielle bestemmelser«.
b)
Følgende litraer tilføjes:
»h)
detaljerede bestemmelser om agenturets øjeblikkelige rapportering af hændelser til bestyrelsen og til de relevante nationale offentlige myndigheder
i)
en rapporterings- og evalueringsordning med benchmarks for evalueringsrapporten og en frist for indgivelse af den endelige evalueringsrapport i henhold til artikel 3, stk. 3
j)
med hensyn til operationer til havs, specifikke oplysninger angående relevant jurisdiktionskompetence og lovgivning for det geografiske område, hvor den hurtige indsats finder sted, herunder henvisninger til folkerettens og EU-rettens regler om opbringning, redning til søs og ilandsætning
k)
retningslinjer for samarbejde med tredjelande, andre EU-agenturer og -organer eller internationale organisationer.«
14)
I artikel 8h, stk. 1, affattes indledningen således:
»1. Agenturet dækker fuldt ud følgende omkostninger afholdt af medlemsstaterne i forbindelse med, at de har stillet grænsevagter til rådighed til formålene i artikel 3, stk. 1b, og artikel 8a og 8c:«.
15)
Artikel 9 affattes således:
»Artikel 9
Samarbejde om tilbagesendelse
1. Inden for rammerne af Unionens tilbagesendelsespolitik, navnlig Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/115/EF af 16. december 2008 om fælles standarder og procedurer i medlemsstaterne for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold (20), og uden at behandle indholdet af afgørelser om tilbagesendelse, yder agenturet den nødvendige bistand og sikrer efter anmodning fra de deltagende medlemsstater koordineringen eller tilrettelæggelsen af medlemsstaternes fælles tilbagesendelsesaktioner, bl.a. ved at chartre fly med henblik på sådanne aktioner. Agenturet finansierer eller medfinansierer, de operationer og projekter, der er omhandlet i dette stykke, med støtte fra dets budget i overensstemmelse med de finansielle bestemmelser, der gælder for agenturet. Agenturet kan tillige bruge de EU-midler, der er afsat på tilbagesendelsesområdet. Agenturet sikrer, at det i støtteaftaler med medlemsstaterne gøres til en betingelse for finansiel støtte, at chartret om grundlæggende rettigheder fuldt ud overholdes.
1a. Agenturet udarbejder en adfærdskodeks for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold, idet denne skal finde anvendelse under alle fælles tilbagesendelsesaktioner, agenturet koordinerer, og indeholde en beskrivelse af fælles standardprocedurer, som bør forenkle tilrettelæggelsen af fælles tilbagesendelsesaktioner og sikre tilbagesendelse på en human måde og under fuld overholdelse af grundlæggende rettigheder, navnlig princippet om den menneskelige værdighed, forbuddet mod tortur og umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, retten til frihed og sikkerhed, retten til beskyttelse af personoplysninger og til ikke-forskelsbehandling.
1b. Adfærdskodeksen skal særligt tage hensyn til forpligtelsen i artikel 8, stk. 6, i direktiv 2008/115/EF til at sørge for en effektiv ordning for tilsyn med tvangsmæssig tilbagesendelse og til strategien for grundlæggende rettigheder nævnt i denne forordnings artikel 26a, stk. 1. Tilsynet med fælles tilbagesendelsesaktioner bør ske på grundlag af objektive og gennemsigtige kriterier og omfatte hele den fælles tilbagesendelsesaktion fra før afrejsen til overdragelsen af de tilbagevendende til tilbagesendelseslandet.
1c. Medlemsstaterne underretter regelmæssigt agenturet om deres behov for bistand eller koordinering fra agenturet. Agenturet udarbejder en rullende operativ plan for at give de medlemsstater, der anmoder om det, den nødvendige operative støtte, herunder i form af det tekniske udstyr nævnt i artikel 7, stk. 1. Bestyrelsen træffer i overensstemmelse med artikel 24 efter forslag fra den administrerende direktør afgørelse om indholdet af og fremgangsmåden for den rullende operative plan.
2. Agenturet samarbejder med de kompetente myndigheder i de tredjelande, der er nævnt i artikel 14, med henblik på at udvikle bedste praksis vedrørende erhvervelse af rejsedokumenter og tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold.
16)
Artikel 10, stk. 2, affattes således:
»2. Under udførelsen af deres opgaver og udøvelsen af deres beføjelser overholder gæstemedarbejderne EU-retten og folkeretten samt grundlæggende rettigheder og værtsmedlemsstatens nationale lovgivning.«
17)
Artikel 11 affattes således:
»Artikel 11
Systemer til udveksling af oplysninger
Agenturet kan træffe alle nødvendige foranstaltninger for at lette udvekslingen af oplysninger, der er relevante for dets opgaver, med Kommissionen og medlemsstaterne og, hvor det er passende, de EU-agenturer, der er omhandlet i artikel 13. Det udvikler og driver et informationssystem, der kan udveksle klassificerede informationer med disse aktører, herunder de personoplysninger, der er omhandlet i artikel 11a, 11b og 11c.
Agenturet kan træffe alle nødvendige foranstaltninger for at lette udvekslingen af oplysninger, der er relevante for dets opgaver, med Det Forenede Kongerige og Irland, hvis den vedrører de aktiviteter, de deltager i, i overensstemmelse med artikel 12 og artikel 20, stk. 5.«
18)
Følgende artikler indsættes:
»Artikel 11a
Databeskyttelse
Forordning (EF) nr. 45/2001 finder anvendelse på agenturets behandling af personoplysninger.
Bestyrelsen fastlægger foranstaltninger med henblik på agenturets anvendelse af forordning (EF) nr. 45/2001, herunder foranstaltninger vedrørende den databeskyttelsesansvarlige for agenturet. Disse foranstaltninger fastsættes efter høring af Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse. Agenturet kan behandle personoplysninger til administrative formål, jf. dog artikel 11b og 11c.
Artikel 11b
Behandling af personoplysninger i forbindelse med fælles tilbagesendelsesaktioner
1. Ved udførelsen af sine opgaver vedrørende organisering og koordinering af fælles tilbagesendelsesaktioner for medlemsstaterne, jf. artikel 9, kan agenturet behandle personoplysninger om personer, der er genstand for sådanne fælles tilbagesendelsesaktioner.
2. Behandlingen af disse personoplysninger skal overholde principperne om nødvendighed og proportionalitet. Den skal i særdeleshed være strengt begrænset til de personoplysninger, der er nødvendige for de fælles tilbagesendelsesaktioner.
3. Personoplysningerne skal slettes, når det formål, de blev indsamlet til, er nået, og senest ti dage efter afslutningen af den fælles tilbagesendelsesaktion.
4. Hvis personoplysningerne ikke overføres til luftfartsselskabet af en medlemsstat, kan agenturet overføre disse oplysninger.
5. Denne artikel anvendes i overensstemmelse med de i artikel 11a omhandlede foranstaltninger.
Artikel 11c
Behandling af personoplysninger, som indsamles under fælles operationer, pilotprojekter og hurtige indsatser
1. Agenturet kan viderebehandle personoplysninger, der er indsamlet af medlemsstaterne under sådanne aktioner og fremsendt til agenturet med henblik på at bidrage til sikkerheden ved medlemsstaternes ydre grænser, uden at det berører medlemsstaternes kompetence til at indsamle personoplysninger i forbindelse med fælles operationer, pilotprojekter og hurtige indsatser, og med de begrænsninger, der er fastsat i stk. 2 og 3.
2. Agenturet begrænser en sådan viderebehandling af personoplysninger til personoplysninger vedrørende personer, om hvem de kompetente myndigheder i medlemsstaterne har rimelig grund til at antage, at de har været indblandet i grænseoverskridende kriminelle aktiviteter, aktiviteter i forbindelse med ulovlig indvandring eller i menneskehandel, som defineret i artikel 1, stk. 1, litra a) og b), i Rådets direktiv 2002/90/EF af 28. november 2002 om definition af hjælp til ulovlig indrejse og transit samt ulovligt ophold (21).
3. Agenturet benytter kun personoplysningerne, der er omhandlet i stk. 2, til følgende formål:
a)
fremsendelse fra sag til sag til Europol eller andre retshåndhævende EU-agenturer, med forbehold af artikel 13
b)
til anvendelse ved udarbejdelse af risikoanalyser som omhandlet i artikel 4. Oplysningerne skal anonymiseres i resultaterne af risikoanalyserne.
4. Personoplysningerne skal slettes, så snart de er blevet fremsendt til Europol eller andre EU-agenturer eller blevet anvendt til udarbejdelse af risikoanalyser som omhandlet i artikel 4. Oplysningerne må under ingen omstændigheder lagres længere end tre måneder efter datoen for indsamlingen af disse oplysninger.
5. Behandlingen af disse personoplysninger skal overholde principperne om nødvendighed og proportionalitet. Personoplysningerne må ikke anvendes af agenturet til efterforskning, hvilket fortsat er de kompetente myndigheder i medlemsstaternes ansvar.
Den skal i særdeleshed være strengt begrænset til de personoplysninger, der er nødvendige for de formål, der er omhandlet i stk. 3.
6. Videregivelse eller anden meddelelse af sådanne personoplysninger, der behandles af agenturet, til tredjelande eller andre tredjeparter er forbudt, uden at det berører forordning (EF) nr. 1049/2001.
7. Denne artikel anvendes i overensstemmelse med de i artikel 11a omhandlede foranstaltninger.
Artikel 11d
Sikkerhedsregler for beskyttelse af klassificerede informationer og ikke-klassificerede følsomme oplysninger
1. Agenturet anvender Kommissionens forskrifter om sikkerhed, jf. bilaget til Kommissionens afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom af 29. november 2001 om ændring af dens forretningsorden (22). Disse regler anvendes blandt andet på udveksling, behandling og opbevaring af klassificerede informationer.
2. Agenturet anvender sikkerhedsprincipperne for behandling af ikke-klassificerede følsomme oplysninger som fastsat i den i stk. 1 nævnte afgørelse og som gennemført af Kommissionen. Bestyrelsen fastlægger foranstaltninger med henblik på anvendelse af disse sikkerhedsprincipper.
19)
Artikel 13 og 14 affattes således:
»Artikel 13
Samarbejde med EU-agenturer og -organer og internationale organisationer
Agenturet kan samarbejde med Europol, Det Europæiske Asylstøttekontor, Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder (»Agenturet for Grundlæggende Rettigheder«), andre EU-agenturer og -organer og de internationale organisationer, der er kompetente med hensyn til spørgsmål, der er omfattet af denne forordning, inden for rammerne af samarbejdsaftaler, der er indgået med disse organer, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i TEUF samt bestemmelserne om disse organers kompetence. Agenturet underretter i hvert tilfælde Europa-Parlamentet om enhver sådan aftale.
Videregivelse eller anden meddelelse af personoplysninger, der behandles af agenturet, til andre EU-agenturer eller -organer er underlagt særlige samarbejdsaftaler om udveksling af personoplysninger og forudsætter forudgående godkendelse af den europæiske tilsynsførende for databeskyttelse.
Agenturet kan også efter aftale med den eller de berørte medlemsstater opfordre observatører fra EU-agenturer og -organer eller internationale organisationer til at deltage i sine aktiviteter som omhandlet i artikel 3, 4 og 5, i det omfang deres tilstedeværelse er i overensstemmelse med målene for disse aktiviteter, kan bidrage til forbedring af samarbejdet og udveksling af bedste praksis og ikke berører disse aktiviteters generelle sikkerhed. Disse observatører kan kun deltage i de aktiviteter, der er omhandlet i artikel 4 og 5, efter aftale med den eller de berørte medlemsstater og kun i de aktiviteter, der er omhandlet i artikel 3, efter aftale med værtsmedlemsstaten. Den operative plan, der er omhandlet i artikel 3a, stk. 1, skal indeholde detaljerede regler for observatørers deltagelse. Agenturet skal give disse observatører relevant uddannelse forud for deltagelsen.
Artikel 14
Fremme af det operative samarbejde med tredjelande og samarbejde med de kompetente myndigheder i tredjelande
1. I spørgsmål, der er omfattet af agenturets aktiviteter, og i det omfang, det er påkrævet med henblik på udførelsen af dets opgaver, fremmer agenturet det operative samarbejde mellem medlemsstaterne og tredjelande inden for rammerne af Unionens udenrigspolitik, herunder med hensyn til menneskerettigheder.
Agenturet og medlemsstaterne overholder normer og standarder, der mindst svarer til dem, der er fastsat i Unionens lovgivning, også når et samarbejde med tredjelande finder sted på disse landes område.
Etablering af et samarbejde med tredjelande har til formål at fremme europæiske standarder for grænseforvaltning og omfatter samtidig respekt for grundlæggende rettigheder og menneskelig værdighed.
2. Agenturet kan samarbejde med de myndigheder i tredjelande, der er kompetente i anliggender, der er omfattet af denne forordning, inden for rammerne af samarbejdsaftaler med disse myndigheder og i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i TEUF. Disse samarbejdsaftaler må udelukkende vedrøre forvaltning af det operative samarbejde
3. Agenturet kan indsætte sine forbindelsesofficerer, der bør nyde den størst mulige beskyttelse for at udføre deres opgaver, i tredjelande. De skal indgå i de lokale eller regionale samarbejdsnetværk mellem medlemsstaternes indvandringsforbindelsesofficerer, der er oprettet i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 377/2004 af 19. februar 2004 om oprettelse af et netværk af indvandringsforbindelsesofficerer (23). Der må kun indsættes forbindelsesofficerer i tredjelande, hvis grænseforvaltningspraksis er i overensstemmelse med minimumsstandarder for menneskerettigheder. Deres indsættelse skal godkendes af bestyrelsen. Inden for rammerne af Unionens udenrigspolitik bør de tredjelande prioriteres højest ved indsættelsen, som på grundlag af en risikoanalyse anses for at udgøre et oprindelses- eller transitland med hensyn til ulovlig indvandring. Agenturet kan også på et gensidigt grundlag modtage forbindelsesofficerer fra de pågældende tredjelande for en begrænset periode. Bestyrelsen skal efter forslag fra den administrerende direktør og i overensstemmelse med artikel 24 vedtage listen over prioriteter på årsbasis.
4. Agenturets forbindelsesofficerers opgaver omfatter i overensstemmelse med EU-retten og grundlæggende rettigheder etablering og vedligeholdelse af kontakter med de kompetente myndigheder i det tredjeland, de tilknyttes, med henblik på at bidrage til forebyggelse og bekæmpelse af ulovlig indvandring og tilbagesendelse af ulovlige indvandrere.
5. Agenturet kan få EU-finansiering i henhold til bestemmelserne i de relevante instrumenter til støtte for Unionens udenrigspolitik. Det kan indlede og finansiere projekter i tredjelande til at yde teknisk bistand i spørgsmål, der er omfattet af denne forordning.
6. Agenturet kan endvidere efter aftale med den eller de berørte medlemsstater opfordre observatører fra tredjelande til at deltage i sine aktiviteter som omhandlet i artikel 3, 4 og 5, i det omfang deres tilstedeværelse er i overensstemmelse med målene for disse aktiviteter, kan bidrage til forbedring af samarbejdet og udveksling af bedste praksis og ikke berører disse aktiviteters generelle sikkerhed. Disse observatører kan kun deltage i de aktiviteter, der er omhandlet i artikel 4 og 5, efter aftale med den eller de berørte medlemsstater og kun i de aktiviteter, der er omhandlet i artikel 3, efter aftale med værtsmedlemsstaten. Den operative plan, der er omhandlet i artikel 3a, stk. 1, skal indeholde detaljerede regler for observatørers deltagelse. Agenturet skal give disse observatører relevant uddannelse forud for deltagelsen.
7. Når der indgås bilaterale aftaler med tredjelande, jf. artikel 2, stk. 2, kan medlemsstaterne indsætte bestemmelser om agenturets rolle og kompetence, navnlig med hensyn til udøvelsen af beføjelser, som foretages af medlemmer af de hold, agenturet indsætter under fælles operationer eller pilotprojekter, jf. artikel 3.
8. Aktiviteterne i denne artikels stk. 2 og 3 forudsætter, at Kommissionens forinden udtaler sig om dem. Europa-Parlamentet skal hurtigst muligt underrettes fuldt ud om disse aktiviteter.
20)
Artikel 15, stk. 1, affattes således:
»Agenturet er et EU-organ. Det har status som juridisk person.«
21)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 15a
Hjemstedsaftale
Agenturet og den medlemsstat, hvor agenturet har sit hjemsted, indgår efter bestyrelsens godkendelse en hjemstedsaftale, hvori de nødvendige ordninger for de lokaler, der skal tilvejebringes til agenturet i den pågældende medlemsstat, og de faciliteter, som nævnte medlemsstat skal stille til rådighed, samt de særlige regler, der skal gælde i nævnte medlemsstat for den administrerende direktør, vicedirektøren, medlemmerne af bestyrelsen, agenturets personale og deres familiemedlemmer, fastlægges. Den medlemsstat, hvor agenturet har hjemsted, bør sikre de bedst mulige vilkår for, at agenturet kan fungere efter hensigten, herunder tilbud om skoleundervisning på flere sprog med et europæisk indhold og hensigtsmæssige transportforbindelser.«
22)
I artikel 17 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 3 affattes således:
»3. I forbindelse med gennemførelsen af artikel 3b, stk. 5, er det kun personale, som er ansat ved agenturet, og som er omfattet af vedtægten for tjenestemænd ved Den Europæiske Union eller afsnit II i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte ved Den Europæiske Union, der kan udnævnes til koordinationsansvarlig i henhold til artikel 8g. I forbindelse med gennemførelsen af artikel 3b, stk. 3, er det kun nationale eksperter, der udstationeres af en medlemsstat til agenturet, der kan tilknyttes de europæiske grænsevagthold. Agenturet udpeger de nationale eksperter, der skal tilknyttes de europæiske grænsevagthold i henhold til artikel 3b.«
b)
Følgende stykker tilføjes:
»4. Bestyrelsen vedtager de nødvendige gennemførelsesbestemmelser efter aftale med Kommissionen i henhold til artikel 110 i vedtægten for tjenestemænd ved Den Europæiske Union.
5. Bestyrelsen kan vedtage bestemmelser, så nationale eksperter fra medlemsstaterne kan udstationeres ved agenturet. Bestemmelserne skal tage hensyn til kravene i artikel 3b, stk. 3, særligt det forhold, at de anses for at være gæstemedarbejdere og har de i artikel 10 fastsatte opgaver og beføjelser. De skal indeholde bestemmelser om betingelserne for indsættelsen.«
23)
I artikel 20 foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 2 foretages følgende ændringer:
i)
Litra h) affattes således:
»h)
fastlægger agenturets organisationsplan og vedtager agenturets personalepolitik, særligt den flerårige plan for personalepolitikken. I overensstemmelse med de relevante bestemmelser i Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (24), fremsendes den flerårige plan for personalepolitikken til Kommissionen og budgetmyndigheden, når Kommissionen har udtalt sig til fordel herfor
ii)
Følgende litra tilføjes:
»i)
godkender agenturets flerårige plan med henblik på at skitsere den fremtidige langsigtede strategi for agenturets aktiviteter.«
b)
Stk. 4 affattes således:
»4. Bestyrelsen kan rådgive den administrerende direktør om alle spørgsmål, der klart vedrører udviklingen af den operative forvaltning af de ydre grænser, herunder aktiviteter vedrørende forskning, jf. artikel 6.«
24)
I artikel 21 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1, sidste punktum, affattes således:
»Mandatperioden kan forlænges.«
b)
Stk. 3 affattes således:
»3. De lande, som er associeret i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, deltager i agenturet. De har hver en repræsentant og en suppleant i bestyrelsen. I henhold til de relevante bestemmelser i deres associeringsaftaler er der udviklet ordninger, der præciserer arten og omfanget af og fastsætter detaljerede regler for disse landes deltagelse i agenturets arbejde, herunder bestemmelser om finansielle bidrag og personale.«
25)
I artikel 25 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 2 affattes således:
»2. Europa-Parlamentet eller Rådet kan opfordre den administrerende direktør til at aflægge rapport om udførelsen af dennes opgaver, navnlig om gennemførelsen og overvågningen af strategien for grundlæggende rettigheder, agenturets årsberetning for det foregående år, arbejdsprogrammet for det følgende år og agenturets flerårige plan, jf. artikel 20, stk. 2, litra i).«
b)
I stk. 3 tilføjes følgende litra:
»g)
at sikre gennemførelsen af de operative planer, der er omhandlet i artikel 3a og 8e.«
26)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 26a
Strategien for grundlæggende rettigheder
1. Agenturet udarbejder, videreudvikler og gennemfører sin strategi for grundlæggende rettigheder. Agenturet indfører en effektiv mekanisme for at overvåge overholdelsen af grundlæggende rettigheder i alle agenturets aktiviteter.
2. Agenturet opretter et rådgivende forum til at bistå direktøren og bestyrelsen i spørgsmål vedrørende grundlæggende rettigheder. Agenturet opfordrer Det Europæiske Asylstøttekontor, Agenturet for Grundlæggende Rettigheder, De Forenede Nationers Højkommissariat for Flygtninge og andre relevante organisationer til at deltage i det rådgivende forum. På forslag af den administrerende direktør træffer bestyrelsen afgørelse om sammensætningen af samt arbejdsmetoderne og de nærmere regler for fremsendelse af oplysninger til det rådgivende forum.
Det rådgivende forum høres om videreudviklingen og gennemførelsen af strategien for grundlæggende rettigheder, adfærdskodeksen og de fælles grundlæggende uddannelsesprogrammer.
Det rådgivende forum udarbejder en årsrapport om sine aktiviteter. Denne rapport offentliggøres.
3. Bestyrelsen udpeger en ansvarlig for grundlæggende rettigheder, der skal have de nødvendige kvalifikationer og erfaring inden for grundlæggende rettigheder. Den ansvarlige for grundlæggende rettigheder skal være uafhængig ved udøvelsen af sine opgaver og rapportere direkte til bestyrelsen og det rådgivende forum. Den pågældende skal aflægge rapport regelmæssigt og dermed bidrage til mekanismen for overvågning af grundlæggende rettigheder.
4. Den ansvarlige for grundlæggende rettigheder og det rådgivende forum har adgang til alle oplysninger om overholdelsen af grundlæggende rettigheder i forbindelse med alle agenturets aktiviteter.«
27)
I artikel 33 indsættes følgende stykker:
»2a. Den første evaluering efter ikrafttræden af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1168/2011 af 25. oktober 2011 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 om oprettelse af et europæisk agentur for forvaltning af det operative samarbejde ved EU-medlemsstaternes ydre grænser (25) skal også analysere behovet for yderligere øget samordning af forvaltningen af medlemsstaternes ydre grænser, herunder hvorvidt det er muligt at oprette et europæisk system af grænsevagter.
2b. Evalueringen skal omfatte en særlig analyse af, hvordan chartret om grundlæggende rettigheder blev overholdt ved anvendelsen af denne forordning.
Artikel 2
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 25. oktober 2011.
32011R1168
L 304/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA (EU) br. 1168/2011 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 25. listopada 2011.
o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 2007/2004 o osnivanju Europske agencije za upravljanje operativnom suradnjom na vanjskim granicama država članica Europske unije
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 74. i članak 77. stavak 2. točke (b) i (d),
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon odašiljanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Razvoj napredne i cjelovite europske migracijske politike, utemeljene na ljudskim pravima, solidarnosti i odgovornosti, posebno za one države članice koje su suočene s posebnim i nerazmjernim pritiscima, i dalje ostaje ključni politički cilj Unije.
(2)
Cilj je politike Unije u području vanjskih granica integrirano upravljanje granicama koje osigurava usklađenu i visoku razinu kontrole i nadzora, što je nužna posljedica slobodnog kretanja osoba unutar Unije i temeljna sastavnica područja slobode, sigurnosti i pravde. S tom je namjerom predviđeno donošenje zajedničkih pravila o standardima i postupcima za kontrolu i nadziranje vanjskih granica.
(3)
Za učinkovitu provedbu zajedničkih pravila o standardima i postupcima za kontrolu i nadziranje vanjskih granica, država članica treba ojačati koordinaciju operativne suradnje među državama članicama.
(4)
Učinkovito upravljanje vanjskim granicama obavljanjem pregleda i nadzora, pridonosi borbi protiv nezakonite imigracije i trgovine ljudima i smanjuje opasnost za unutarnju sigurnost, javni poredak, javno zdravstvo i međunarodne odnose država članica.
(5)
Granična kontrola vanjskih granica u interesu je ne samo država članica na čijim se vanjskim granicama provodi, nego i u interesu svih država članica koje su ukinule kontrolu na svojim unutarnjim granicama.
(6)
Vijeće je 2004. donijelo Uredbu (EZ) br. 2007/2004 od 26. listopada 2004. o osnivanju Europske agencije za upravljanje operativnom suradnjom na vanjskim granicama država članica Europske unije (3) (Frontex) (dalje u tekstu „Agencija”) koja je počela djelovati u svibnju 2005. Uredba (EZ) br. 2007/2004 izmijenjena je 2007. Uredbom (EZ) br. 863/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. srpnja 2007. o uspostavi mehanizama za osnivanje jedinica granične policije za brzu intervenciju (4).
(7)
Dodatno jačanje uloge Agencije u skladu je s ciljem Unije da razvije politiku uspostave koncepta integriranog upravljanja granicama. Agencija mora u okviru granica svojih ovlasti podupirati države članice u provedbi tog koncepta kako je definiran u zaključcima Vijeća 4. - 5. prosinca 2006. o integriranom upravljanju granicama.
(8)
Višegodišnji program za područje slobode, sigurnosti i pravde za državljane (Stockholmski program) koji je Europsko vijeće usvojilo 10. - 11. prosinca 2009. poziva na pojašnjenje i jačanje uloge Agencije u vezi s upravljanjem vanjskim granicama.
(9)
Mandat Agencije treba stoga prilagoditi da se u prvom redu ojačaju operativne mogućnosti Agencije, i pritom osigurati da su sve poduzete mjere razmjerne postavljenim ciljevima, da su učinkovite i da u cijelosti poštuju temeljna prava i prava izbjeglica i tražitelja azila, uključujući posebno zabranu vraćanja.
(10)
Sadašnje mogućnosti za osiguranje učinkovite pomoći državama članicama, u vezi s operativnim aspektima upravljanja vanjskim granicama, treba jačati u smislu raspoloživih tehničkih sredstava. Agenciji treba omogućiti da sa zadovoljavajućom točnošću planira usklađenost zajedničkih operacija ili pilot-projekata.
(11)
Minimalne količine potrebne tehničke opreme, koje joj države članice na temelju godišnjih bilateralnih pregovora i sporazuma između Agencije i država članica moraju obvezno osigurati, u velikoj će mjeri doprinijeti boljem planiranju i provedbi predviđenih operacija koje usklađuje Agencija.
(12)
Agencija mora voditi popise tehničke opreme u vlasništvu država članica ili Agencije, te opreme koja je u zajedničkom vlasništvu država članica i Agencije, tako da uspostavi i vodi centraliziranu evidenciju u pričuvi (pool) tehničke opreme. Ta pričuva treba sadržavati najmanji broj kategorija tehničke opreme potrebne da Agenciji omogući obavljanje njezinih aktivnosti.
(13)
Kako bi se operacije izvodile učinkovito, Agencija mora uspostaviti skupine pripadnika granične straže. Države članice moraju pridonositi tim skupinama odgovarajućim brojem osposobljenih pripadnika granične straže i dati ih na raspoloženje za raspoređivanje, osim ako su suočeni s izvanrednim situacijama koje znatno utječu na obavljanje nacionalnih zadaća.
(14)
Agencija mora moći pridonositi tim skupinama sastavljenim od pripadnika granične straže koji su privremeno upućeni iz države članice u Agenciju i za koje pri izvršavanju njihovih zadaća i ovlasti mora važiti isti pravni okvir kao i za gostujuće službenike koje u te skupine pridonose neposredno države članice. Agencija mora prilagoditi svoja unutarnja pravila u vezi s upućenim nacionalnim stručnjacima, kako bi država domaćin pripadnicima graničnih straža mogla davati izravne upute tijekom zajedničkih operacija i pilot-projekata.
(15)
Jasno definiran operativni plan, uključujući ocjenu i obvezu izvješćivanja o izvanrednim događajima, koji je dogovoren prije započinjanja zajedničkih operacija ili pilot-projekata između Agencije i države članice domaćina, uz savjetovanje s državama članicama sudionicama, u velikoj će mjeri doprinijeti ciljevima ove Uredbe uz usklađeniji modus operandi u vezi s koordinacijom zajedničkih operacija i pilot-projekata.
(16)
Agencija mora primjenjivati shemu izvješćivanja o izvanrednim događajima kad tijekom zajedničkih operacija, pilot-projekata ili brzih intervencija, odgovarajućim nacionalnim javnim tijelima i svojem Upravnom odboru (dalje u tekstu: Upravni odbor), prosljeđuje bilo kakve podatke o vjerodostojnim optužbama u vezi s kršenjem, posebno Uredbe (EZ) br. 2007/2004 ili Zakonika o schengenskim granicama koji je uveden Uredbom (EZ) br. 562/2006 Europskog parlamenta i Vijeća (5), uključujući temeljna prava.
(17)
Pokazalo se da je analiza rizika ključni element za provođenje operacija na vanjskim granicama. Potrebno je poboljšati njezinu kvalitetu dodatnom metodom za ocjenjivanje kapaciteta država članica da se suoče s predstojećim izazovima, uključujući sadašnje i buduće prijetnje i pritiske na vanjskim granicama. Međutim, ta ocjenjivanja ne smiju dovoditi u pitanje schengenski ocjenjivački mehanizam.
(18)
Agencija mora na europskoj razini instruktorima nacionalne granične straže osigurati obuku, koja uključuje temeljna prava, pristup međunarodnoj zaštiti i pristup postupcima azila, a službenicima nadležnih nacionalnih služba ponuditi dodatnu obuku i seminare vezane uz kontrolu i nadzor nad vanjskim granicama i udaljavanje državljana trećih zemalja koji nezakonito borave na državnom području država članica. Agencija može, u suradnji s državama članicama, organizirati obuku, uključujući razmjenu programa, na njihovu državnom području. Države članice moraju iz tog aspekta u nacionalne programe obuke svoje granične straže uključiti rezultate rada Agencije.
(19)
Agencija treba pratiti i pridonositi razvoju znanstvenih istraživanja bitnih za njezino područje rada i o tome odašiljati informacije Komisiji i državama članicama.
(20)
Operativni aspekti vraćanja državljana trećih zemalja, koji nezakonito borave u državama članicama, u većini država članica u nadležnosti su tijela odgovornih za kontrolu vanjskih granica. S obzirom na to da pri izvršavanju tih zadaća na razini Unije nedvojbeno nastaje dodana vrijednost, Agencija treba na odgovarajući način, i u cijelosti uzimajući u obzir politiku Unije u području vraćanja, osigurati koordinaciju ili organizaciju zajedničkih operacija vraćanja od strane država članica, te utvrditi najbolju praksu za pribavljanje putnih isprava te utvrditi kodeks postupanja koji treba uzimati u obzir pri udaljavanju državljana trećih zemalja koji nezakonito borave na državnom području država članica. Za aktivnosti ili operacije koje se ne provode u skladu s Poveljom o temeljnim pravima Europske unije (dalje u tekstu: Povelja o temeljnim pravima) ne smiju se davati na raspolaganje nikakva financijska sredstva Unije.
(21)
Agencija može za ispunjavanje svoje misije i, u mjeri potrebnoj za izvršavanje njezinih zadaća, surađivati s Europolom, Europskim azilnim uredom za potporu, Agencijom za temeljna prava Europske unije i drugim agencijama Unije, nadležnim tijelima trećih zemalja i međunarodnim organizacijama nadležnim za stvari iz Uredbe (EZ) br. 2007/2004 u okviru radnih dogovora sklopljenih u skladu s odgovarajućim odredbama Ugovora o funkcioniranju Europske unije („UFEU”). Agencija treba olakšati operativnu suradnju između država članica i trećih zemalja u okviru politike vanjskih odnosa Unije.
(22)
Suradnja s trećim zemljama u vezi sa stvarima iz Uredbe (EZ) br. 2007/2004 sve je važnija. Da uspostavi čvrst oblik suradnje s predmetnim trećim zemljama, Agenciji mora biti omogućeno da u trećim zemljama u suradnji s nadležnim tijelima tih zemalja, pokrene i financira projekte tehničke pomoći i rasporedi svoje časnike za vezu. Agenciji treba omogućiti da nakon osiguranja potrebnog osposobljavanja pozove promatrače iz trećih zemalja da sudjeluju u njezinim aktivnostima. Uspostavljanje suradnje s trećim zemljama važno je i zbog promicanja standarda Unije u vezi s upravljanjem granicama, uključujući poštovanje temeljnih prava i ljudskog dostojanstva.
(23)
Za osiguranje otvorenih i transparentnih uvjeta zapošljavanja te jednakog postupanja sa zaposlenima, na zaposlene u Agenciji i izvršnog direktora Agencije treba se primjenjivati Pravilnik o osoblju za dužnosnike Europske unije i Uvjeti zapošljavanja drugih službenika Europske Unije iz Uredbe Vijeća (EEZ, Euratom, EZUČ) br. 259/68 (6), uključujući pravila u vezi s profesionalnom tajnom ili drugim istovrijednim zadaćama povjerljivosti.
(24)
Osim toga, Upravni odbor treba donijeti posebne odredbe koje bi nacionalnim stručnjacima iz trećih zemalja omogućile da se upute na rad u Agenciju. Takve odredbe, među ostalim, moraju odrediti da se upućene pripadnike nacionalne straže koji se raspoređuju tijekom zajedničkih operacija, pilot-projekata ili brzih intervencija, treba tretirati kao gostujuće dužnosnike s odgovarajućim zadaćama i ovlastima.
(25)
Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (7), primjenjuje se na obradu osobnih podataka od strane Agencije. Europski nadzornik za zaštitu podataka treba stoga pratiti obradu osobnih podataka u Agenciji i biti ovlašten za dobivanje pristupa od strane Agencije svim podacima potrebnim za njegovo ispitivanje.
(26)
U mjeri u kojoj države članice obrađuju osobne podatke, u cijelosti se primjenjuje Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom prijenosu takvih podataka (8).
(27)
Pri osiguranju operativnog upravljanja informacijskim sustavima, Agencija se mora pridržavati europskih i međunarodnih standarda, uključujući one o zaštiti podataka, i pritom uzimati u obzir najviše profesionalne zahtjeve.
(28)
Uredbu (EZ) br. 2007/2004 treba stoga na odgovarajući način izmijeniti.
(29)
Ova Uredba poštuje temeljna prava i pridržava se načela priznatih, posebno Ugovorom o funkcioniranju Europske unije i Poveljom o temeljnim pravima, posebno prava na ljudsko dostojanstvo, zabranu mučenja i neljudskog i ponižavajućeg postupanja ili kažnjavanja, pravo na slobodu i sigurnost, pravo na zaštitu osobnih podataka, pravo na azil, načelo nevraćanja, načelo nediskriminacije, prava djeteta i pravo na učinkovito pravno sredstvo. Ova se Uredba treba primjenjivati u skladu s tim pravima i načelima. Svaka primjena sile mora biti u skladu s nacionalnim pravom države članice domaćina, uključujući načelo nužnosti i razmjernosti.
(30)
Provedba ove Uredbe ne smije utjecati na prava i obveze država članica iz Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora, Međunarodne Konvencije o zaštiti ljudskog života na moru, Međunarodne konvencije o traganju i spašavanju na moru ili Ženevske konvencije o statusu izbjeglica.
(31)
Budući da države članice ne mogu u zadovoljavajućoj mjeri ostvariti cilj iz ove Uredbe, tj., doprinijeti uspostavi zajedničkog upravljanja operativnom suradnjom na vanjskim granicama država članica, nego se oni mogu lakše ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti iz članka 5. Ugovora o Europskoj uniji („UEU”). U skladu s načelom proporcionalnosti iz navedenog članka, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.
(32)
Što se tiče Islanda i Norveške, ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma Vijeća Europske unije s Republikom Island i Kraljevinom Norveškom o pridruživanju tih dviju država provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (9), u područje iz članka 1. točke (A) Odluke Vijeća 1999/437/EZ od 17. svibnja 1999. o određenim aranžmanima za primjenu tog Sporazuma (10). Stoga izaslanstva Republike Islanda i Kraljevine Norveške trebaju sudjelovati kao članice Upravnog odbora, ali s ograničenim pravom glasa.
(33)
Što se tiče Švicarske, ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (11), iz članka 1. točaka (A), (B) i (G) Odluke 1999/437/EZ u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2008/146/EZ (12). Stoga izaslanstvo Švicarske Konfederacije treba sudjelovati kao članica Upravnog odbora, ali s ograničenim pravom glasa.
(34)
Što se tiče Lihtenštajna, ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Protokola između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (13), iz članka 1. točaka A, B i G Odluke 1999/437/EZ u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2011/350/EZ (14). Stoga izaslanstvo Kneževine Lihtenštajna treba sudjelovati kao članica Upravnog odbora, ali s ograničenim pravom glasa.
(35)
U skladu s člancima 1. i 2. Protokola (br. 22) o stajalištu Danske, koji je priložen Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Uredbe koja za nju nije obvezujuća niti se u odnosu na nju primjenjuje. Kako se ova Uredba nadograđuje na schengensku pravnu stečevinu, Danska u skladu s člankom 4. toga Protokola u roku šest mjeseci, nakon što Vijeće donese ovu Uredbu, odlučuje hoće li Uredbu prenijeti u svoje nacionalno pravo.
(36)
Ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje u skladu s Odlukom Vijeća 2000/365/EZ od 29. svibnja 2000. o zahtjevu Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (15); Ujedinjena Kraljevina stoga ne sudjeluje u njezinu donošenju, ona za nju nije obvezujuća niti se u odnosu na nju primjenjuje.
(37)
Ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Irska ne sudjeluje u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u provedbi nekih odredbi schengenske pravne stečevine (16); Irska stoga ne sudjeluje u njezinu donošenju, ona za nju nije obvezujuća niti se u odnosu na nju primjenjuje.
(38)
Agencija treba pomoći pri organiziranju operativnih djelovanja u kojima države članice mogu koristiti stručno znanje i sredstva koje Irska i Ujedinjena Kraljevina budu spremne ponuditi, u skladu s rješenjima o kojima odlučuje Upravni odbor za svaki slučaj pojedinačno. Zbog toga predstavnike Irske i Ujedinjene Kraljevine treba pozvati da prisustvuju svim sjednicama Upravnoga odbora, kako bi mogli u potpunosti sudjelovati u raspravama za pripremu takvih operativnih djelovanja.
(39)
Između Kraljevine Španjolske i Ujedinjene Kraljevine postoji spor oko određivanja granica Gibraltara.
(40)
Odgoda primjene ove Uredbe na granice Gibraltara ne podrazumijeva nikakve promjene u stajalištima predmetnih država,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Izmjene
Uredba (EZ) br. 2007/2004 mijenja se kako slijedi:
(1)
U članku 1. stavci 2. i 3. zamjenjuju se sljedećim:
„2. Uzimajući u obzir da su države članice odgovorne za kontrolu i nadziranje vanjskih granica, Agencija, kao tijelo Unije kako je definirano u članku 15. i u skladu s člankom 19. ove Uredbe, omogućuje lakšu i učinkovitiju primjenu sadašnjih i budućih mjera vezanih uz upravljanje vanjskim granicama, posebno Zakonika o schengenskim granicama koji je uveden Uredbom (EZ) br. 562/2006 (17). To postiže usklađivanjem mjera država članica pri provedbi tih mjera, i tako pridonosi učinkovitoj, usklađenoj i jedinstvenoj razini kontrole osoba i nadzora vanjskih granica država članica.
Agencija obavlja svoje zadaće u punoj usklađenosti s odgovarajućim pravom Unije, uključujući Povelju o temeljenim pravima Europske unije (dalje u tekstu „Povelja o temeljnim pravima”); odgovarajućim međunarodnim pravom, uključujući Konvenciju o statusu izbjeglica sastavljenu u Ženevi 28. srpnja 1951. (dalje u tekstu „Ženevska konvencija”); obvezama o pristupu međunarodnoj zaštiti, posebno načelo nevraćanja; i temeljnim pravima uzimajući pritom u obzir izvješća Savjetodavnog odbora iz članka 26.a ove Uredbe.
3. Agencija također pruža Komisiji i državama članicama potrebnu tehničku podršku i stručno znanje u upravljanju vanjskim granicama te promiče solidarnost među državama članicama, posebno onima koje su suočene s posebnim i nerazmjernim pritiscima.
(17) Uredba (EZ) br. 562/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2006. o Zakoniku Zajednice o pravilima prekograničnog kretanja osoba (Zakonik o schengenskim granicama) (SL L 105, 13.4.2006., str. 1.).”;" 						
(2)
Članak 1.a mijenja se kako slijedi:
(a)
umeće se sljedeća točka:
„1.a
„Skupine europskih pripadnika granične straže” za potrebe članka 3., članka 3.b, članka 3.c, članka 8. i članka 17. označuje skupine za raspoređivanje tijekom zajedničkih djelovanja i pilot-projekata; za potrebe članaka od 8.a do 8.g označuje skupine za raspoređivanje za brze intervencije na granicama (dalje u tekstu „brze intervencije”) u smislu Uredbe (EZ) br. 863/2007 (18), a za potrebe članka 2. stavka 1. točaka (ea) i (g) i članka 5. označuje skupine za raspoređivanje tijekom zajedničkih djelovanja, pilot-projekata i brzih intervencija.
(18) Uredba (EZ) br. 863/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. srpnja 2007. o uspostavi mehanizama za osnivanje jedinica granične policije za brzu intervenciju (SL L 199, 31.7.2002., str. 30.).”" 						
(b)
točka 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2.
‚država članica domaćin’ označuje državu članicu u kojoj se zajedničko djelovanje, pilot-projekt ili brza intervencija odvija ili iz koje je pokrenuta;”;
(c)
točke 4. i 5. zamjenjuju se sljedećim:
„4.
‚članovi skupina’ označuje pripadnike granične straže država članica koji sudjeluju u skupinama europske granične straže i nisu iz države članice domaćina;
5.
‚država članica podnositeljica zahtjeva’ označuje državu članicu čija nadležna tijela traže od Agencije da rasporedi skupine za brze intervencije na njihovu državnom području;”;
(3)
Članak 2. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. mijenja se kako slijedi:
i.
točke (c) i (d) zamjenjuju se sljedećim:
„(c)
provodi analize rizika, uključujući ocjenu kapaciteta država članica za suočavanje s opasnostima i pritiscima na vanjskim granicama;
(d)
sudjeluje u razvoju u području istraživanja bitnih za kontrolu i nadziranje vanjskih granica;”;
ii.
umeće se sljedeća točka:
„(da)
pomaže državama članicama u okolnostima koje zahtijevaju veću tehničku i operativnu pomoć na vanjskim granicama, uzimajući pritom u obzir da u nekim situacijama to uključuje humanitarne krize i spašavanja na moru;”;
iii.
točka (e) zamjenjuje se sljedećim:
„(e)
pomaže državama članicama u okolnostima koje zahtijevaju veću tehničku i operativnu pomoć na vanjskim granicama, posebno onim državama članicama koje se suočavaju s posebnim i nerazmjernim pritiscima;”;
iv.
umeće se sljedeća točka:
„(ea)
uspostavi skupine pripadnika europske granične straže koje se raspoređuju tijekom zajedničkih djelovanja, pilot-projekata i brzih intervencija;”;
v.
točke (f) i (g) zamjenjuju se sljedećim:
„(f)
državama članicama osigurava se potrebna potpora, koja na njihov zahtjev uključuje koordinaciju i organizaciju zajedničkih operacija vraćanja;
(g)
raspoređuje pripadnike granične straže iz skupina europske granične straže u države članice na zajednička djelovanja, pilot-projekte i brze intervencije u skladu s Uredbom (EZ) br. 863/2007;”;
vi.
dodaju se sljedeće točke:
„(h)
u skladu s Uredbom (EZ) br. 45/2001 razvija informacijske sustave koji omogućuju brzu i pouzdanu razmjenu podataka u vezi s rizicima u nastajanju na vanjskim granicama država članica, uključujući informacijsku i koordinacijsku mrežu uspostavljenu Odlukom 2005/267/EZ (19), i upravlja njima;
i.
osigurava potrebnu pomoć pri razvoju o djelovanju europskog sustava nadziranja granica i, prema potrebi, razvoju zajedničkog okruženja za razmjenu podataka, uključujući interoperabilnost sustava.
(19) Odluka Vijeća 2005/267/EZ od 16. ožujka 2005. o uspostavi sigurne internetske informacijske i koordinacijske mreže za migracijske službe država članica (SL L 83, 1.4.2005., str. 48.).”;" 						
(b)
umeće se sljedeći stavak:
„1.a U skladu s pravom Unije i međunarodnim pravom, nijedna se osoba ne iskrcava ili na koji drugi način predaje tijelima zemlje koja krši načelo nevraćanja ili u kojoj postoji opasnost protjerivanja ili vraćanja u drugu zemlju koja krši navedeno načelo. Posebne potrebe djece, žrtve trgovine ljudima, osobe kojima je potrebna zdravstvena pomoć, osobe kojima je potrebna međunarodna zaštita i druge ranjive osobe sagledavaju se u skladu s pravom Unije i međunarodnim pravom.”;
(c)
u stavku 2. posljednji podstavak zamjenjuje se sljedećim:
„Države članice izvještavaju Agenciju o onim operativnim pitanjima na vanjskim granicama koja su izvan okvira Agencije. Izvršni direktor Agencije (dalje u tekstu „izvršni direktor”) o tim pitanjima redovito, a najmanje jedanput godišnje, izvješćuje Upravni odbor Agencije (dalje u tekstu „Upravni odbor”).”;
(4)
umeće se sljedeći članak:
„Članak 2.a
Kodeks postupanja
Agencija sastavlja i dalje razvija Kodeks postupanja koji se primjenjuje za sva djelovanja koja koordinira Agencija. Kodeks postupanja utvrđuje postupke koji su namijenjeni osiguranju načela vladavine prava i poštovanja temeljnih prava, s posebnim obzirom na maloljetnike bez pratnje i ranjive osobe, te na osobe koje traže međunarodnu zaštitu, i primjenjuje se na sve osobe koje sudjeluju u aktivnostima Agencije.
Agencija razvija Kodeks postupanja u suradnji sa Savjetodavnim forumom iz članka 26.a.”;
(5)
Članak 3. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 3.
Zajedničke operacije i pilot-projekti na vanjskim granicama
1. Agencija ocjenjuje, odobrava i usklađuje prijedloge država članica za zajedničke operacije i pilot-projekte, uključujući zahtjeve država članica u vezi s okolnostima koje zahtijevaju veću tehničku i operativnu pomoć, posebno u slučajevima posebnih i nerazmjernih pritisaka.
Agencija može sama potaknuti i provesti zajedničke operacije i pilot-projekte u suradnji s predmetnim državama članicama i u dogovoru s državom članicom domaćinom.
Može također odlučiti staviti na raspolaganje svoju tehničku opremu državama članicama koje sudjeluju u zajedničkim operacijama ili pilot-projektima.
Prije početka zajedničkih operacija i pilot-projekata potrebno je napraviti temeljitu analizu rizika.
1.a Agencija može, nakon što obavijesti predmetne države članice, prekinuti zajedničke operacije i pilot-projekte, ako uvjeti za provedbu tih zajedničkih operacija i pilot-projekata više nisu ispunjeni.
Države članice koje sudjeluju u zajedničkoj operaciji ili pilot-projektu, mogu zatražiti da Agencija prekine tu zajedničku operaciju ili pilot-projekt.
Matična država članica predviđa odgovarajuće disciplinske ili druge mjere, u skladu sa svojim nacionalnim pravom, u slučaju kršenja temeljnih prava ili obveza međunarodne zaštite tijekom odvijanja zajedničke operacije ili pilot-projekta.
Izvršni direktor prekida, ili u cijelosti ili djelomično obustavlja, zajedničke operacije ili pilot-projekte, ako smatra da su navedena kršenja teška ili da je veoma vjerojatno da će se nastaviti.
1.b Agencija može prikupiti pripadnike granične straže, koji se u skladu člankom 3.b zovu skupine europske granične straže, za mogući raspored tijekom zajedničkih operacija i pilot-projekata iz stavka 1. Agencija odlučuje o rasporedu ljudskih resursa i tehničke opreme u skladu s člancima 3.a i 7.
2. Zbog praktične organizacije zajedničkih operacija i pilot-projekata, Agencija može djelovati putem svojih specijaliziranih podružnica iz članka 16.
3. Agencija ocjenjuje rezultate zajedničkih operacija i pilot-projekata te u roku 60 dana od završetka tih operacija i projekata Upravnom odboru prosljeđuje detaljna izvješća o ocjeni, zajedno sa zapažanjima službenika za temeljna prava iz članka 26.a. Agencija sastavlja iscrpnu usporednu analizu tih rezultata kako bi povećala kvalitetu, usklađenost i učinkovitost budućih zajedničkih operacija i pilot-projekata, koju treba uključiti u svoje opće izvješće iz članka 20. stavka 2. točke (b).
4. Agencija može odlučiti sufinancirati zajedničke operacije i projekte iz stavka 1., potporama iz vlastitog proračuna, u skladu s financijskim pravilima koja se na nju primjenjuju.
5. Stavci 1.a i 4. primjenjuju se na brze intervencije.”;
(6)
umeću se sljedeći članci:
„Članak 3.a
Organizacijski aspekti zajedničkih operacija i pilot-projekata
1. Izvršni direktor sastavlja operativni plan za zajedničke operacije i pilot-projekte iz članka 3. stavka 1. Izvršni direktor i država članica domaćin, prije početka zajedničke operacije ili pilot-projekta, uz savjetovanje s državama članicama koje sudjeluju u zajedničkoj operaciji ili pilot-projektu, pravodobno se dogovaraju o operativnom planu u kojem se detaljno definiraju organizacijski aspekti.
Operativni plan obuhvaća sve aspekte koji se smatraju potrebnim za provođenje zajedničke operacije ili pilot-projekta, uključujući sljedeće:
(a)
opis stanja, uz modus operandi i ciljeve raspoređivanja, uključujući operativni plan;
(b)
predviđeno trajanje zajedničke operacije ili pilot-projekta;
(c)
geografsko područje na kojem će se zajednička operacija ili pilot-projekt odvijati;
(d)
opis zadaća i posebnih uputa za gostujuće službenike, uključujući i dopušteni uvid u baze podataka i dopušteno službeno oružje, streljivo i opremu u državi članici domaćinu;
(e)
sastav skupina gostujućih službenika kao i raspored drugoga odgovarajućeg osoblja;
(f)
odredbe o zapovijedanju i kontroli, uključujući imena i činove pripadnika granične straže države članice domaćina, odgovornih za suradnju s gostujućim službenicima i Agencijom, posebno onih pripadnika granične straže koji zapovijedaju tijekom raspoređivanja, te položaj gostujućih službenika u zapovjednom lancu;
(g)
tehničku opremu koju treba rasporediti tijekom zajedničke operacije ili pilot-projekta, uključujući posebne zahtjeve kao što su uvjeti uporabe, traženo osoblje, prijevoz i druga logistika te financijske odredbe;
(h)
detaljne odredbe o trenutačnom izvješćivanju Agencije o izvanrednom događaju Upravnom odboru i odgovarajućim nacionalnim javnim tijelima;
(i)
plan izvješćivanja i ocjenjivanja koji sadrži mjerila za izvješće o ocjenjivanju i konačan datum za podnošenje završnog izvješća o ocjenjivanju u skladu s člankom 3. stavkom 3.;
(j)
kad je riječ o operacijama na moru, posebne podatke o primjeni odgovarajuće nadležnosti i zakonodavstva na geografskom području, na kojem se zajednička operacija i pilot-projekt odvija, uključujući upućivanje na međunarodno pravo i pravo Unije o presretanju, spašavanju na moru i iskrcavanju;
(k)
modalitete o načinu suradnje s trećim zemljama, drugim agencijama i tijelima Unije ili međunarodnim organizacijama.
2. Sve izmjene ili prilagodbe operativnog plana zahtijevaju dogovor izvršnog direktora i države članice domaćina. Agencija odmah šalje primjerak izmijenjenog ili prilagođenoga operativnog plana državama članicama sudionicama.
3. Agencija u okviru svojih koordinacijskih zadaća, osigurava operativnu provedbu svih organizacijskih aspekata, uključujući prisutnost člana osoblja Agencije tijekom zajedničkih operacija ili pilot-projekata iz ovog članka.
Članak 3.b
Sastav i raspored skupina europske granične straže
1. Upravni odbor, na prijedlog izvršnog direktora, odlučuje apsolutnom većinom svojih članova koji imaju pravo glasa, o profilu i ukupnom broju pripadnika granične straže koji se daju na raspolaganje skupinama europske granične straže. Isti se postupak primjenjuje i pri mogućim naknadnim promjenama profila i ukupnog broja. Države članice pridonose skupinama europske granične straže preko nacionalnih pričuva na temelju različito definiranih profila imenovanjem pripadnika granične straže koji odgovaraju traženim profilima.
2. Doprinos država članica, kad je riječ o njihovim pripadnicima granične straže, za posebne zajedničke operacije i pilot-projekte za sljedeću godinu, planira se na temelju godišnjih bilateralnih pregovora i dogovora između Agencije i država članica. U skladu s tim dogovorima, države članice na zahtjev Agencije daju na raspolaganje pripadnike granične straže za raspoređivanje, osim ako su suočene s izvanrednim situacijama koje znatno utječu na obavljanje nacionalnih zadaća. Takav se zahtjev podnosi najmanje 45 dana prije namjeravanog razmještaja. Autonomija matične države članice u vezi s izborom osoblja i trajanjem njihova rasporeda ostaje nepromijenjena.
3. Agencija također pridonosi skupinama europske granične straže osposobljenim pripadnicima granične straže koje su kao nacionalne stručnjake u Agenciju uputile države članice u skladu s člankom 17. stavkom 5. Doprinos država članica, kad je riječ o upućivanju njihovih pripadnika granične straže u Agenciju za sljedeću godinu, planira se na temelju godišnjih bilateralnih pregovora i dogovora između Agencije i država članica.
U skladu s tim dogovorima, države članice stavljaju pripadnike granične straže na raspolaganje za upućivanje, osim ako bi to ozbiljno utjecalo na obavljanje nacionalnih zadaća. U takvim slučajevima države članice mogu povući svoje upućene pripadnike granične straže.
Takva upućivanja traju najdulje šest mjeseci tijekom razdoblja od 12 mjeseci. Upućeni pripadnici granične straže za potrebe ove Uredbe smatraju se gostujućim službenicima koji imaju zadaće i ovlasti iz članka 10. Država članica koja je uputila dotične pripadnike granične straže smatra se matičnom državom članicom, kako je definirana u članku 1.a točki 3. za potrebe primjene članaka 3.c, 10. i 10.b. Drugo osoblje zaposleno privremeno u Agenciji, koje nije osposobljeno za obavljanje kontrole granica, raspoređuje se tijekom zajedničkih operacija i pilot-projekata samo za obavljanje koordinacijskih zadaća.
4. Članovi skupina europske granične straže pri obavljanju svojih zadaća i izvršavanju svojih ovlasti, u potpunosti poštuju temeljna prava, uključujući pristup postupcima azila i ljudskom dostojanstvu. Sve mjere koje se poduzimaju u obavljanju zadaća i izvršavanju ovlasti razmjerne su ciljevima zbog kojih se takve mjere provode. Pri obavljanju zadaća i izvršavanju ovlasti ne smiju diskriminirati osobe na temelju njihova spola, rasnog ili etničkog podrijetla, vjere ili uvjerenja, dobi ili spolne orijentacije.
5. Agencija u skladu s člankom 8.g imenuje koordinatora za svaku zajedničku operaciju ili pilot-projekt u kojem će biti raspoređeni članovi skupina europske granične straže.
Uloga je koordinatora poticati suradnju i koordinaciju između države članice domaćina i država članica sudionica.
6. Agencija u skladu s člankom 8.h snosi troškove država članica koji nastanu kad države članice u skladu s ovim člankom stavkom 1. stave pripadnike granične straže na raspolaganje skupinama europske granične straže.
7. Agencija svake godine obavješćuje Europski parlament o broju pripadnika granične straže koje je pojedina država članica dodijelila skupinama europske granične straže u skladu s ovim člankom.
Članak 3.c
Upute skupinama europske granične straže
1. Država članica domaćin daje skupinama europske granične straže tijekom njihova razmještaja upute u skladu s operativnim planom iz članka 3.a stavka 1.
2. Agencija putem svog koordinatora iz članka 3.b stavka 5. može državi članici domaćinu priopćiti svoja stajališta o uputama iz stavka 1. U tom slučaju država članica domaćin ta stajališta uzima u obzir.
3. U skladu s člankom 8.g država članica domaćin pruža koordinatoru svu potrebnu pomoć, uključujući pun pristup skupinama europske granične straže u svakom trenutku tijekom raspoređivanja.
4. Članovi skupina europske granične straže pri obavljanju zadaća i izvršavanju ovlasti i dalje podliježu disciplinskim mjerama svoje matične države članice.”;
(7)
Članak 4. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 4.
Analiza rizika
Agencija razvija i primjenjuje zajednički integrirani model analize rizika.
Priprema opće i posebne analize rizika, koje podnosi Vijeću i Komisiji.
Agencija može za potrebe analize rizika, nakon prethodnog savjetovanja s predmetnim državama članicama, ocijeniti njihove kapacitete za suočavanje s nadolazećim izazovima, uključujući sadašnje i buduće prijetnje i pritiske na vanjskim granicama država članica, posebno za one države članice koje su suočene s posebnim i nerazmjernim pritiscima. U tu svrhu Agencija može ocijeniti opremu i resurse država članica u vezi s kontrolom granica. Ocjenjivanje se temelji na podacima koje daju predmetne države članice te na izvješćima i rezultatima zajedničkih operacija i pilot-projekata, brzih intervencija i drugih aktivnosti Agencije. Ta ocjenjivanja ne smiju dovoditi u pitanje schengenski mehanizam ocjenjivanja.
Rezultati tih ocjena predstavljaju se Upravnom odboru.
Države članice za potrebe ovog članka osiguravaju Agenciji sve potrebne podatke u vezi sa stanjem i mogućim opasnostima na vanjskim granicama.
Agencija uključuje rezultate zajedničkog integriranog modela analize rizika u svoju izradu zajedničkoga osnovnog nastavnog plana za obuku granične straže iz članka 5.”
(8)
Članak 5. mijenja se kako slijedi:
(a)
prvi stavak zamjenjuje se sljedećim:
„Agencija pripadnicima granične straže koji su članovi skupina europske granične straže osigurava daljnju obuku, relevantnu za njihove zadaće i ovlaštenja, i s tim pripadnicima granične straže provodi redovne vježbe u skladu s rasporedom za daljnju obuku kako je navedeno u godišnjem programu rada Agencije.
Agencija poduzima sve što je potrebno da osigura da svi pripadnici granične straže i drugo osoblje država članica, koje sudjeluje u skupinama europske granične straže, kao i osoblje Agencije prije sudjelovanja u operativnim aktivnostima koje organizira Agencija, sudjeluju u obuci u području prava Unije i međunarodnog prava, uključujući temeljna prava i pristup međunarodnoj zaštiti i smjernicama za identifikaciju osoba koje traže zaštitu te njihovo usmjeravanje odgovarajućim strukturama.
Agencija uspostavlja i dalje razvija zajednički osnovni nastavni plan za obuku pripadnika granične straže i na europskoj razini osigurava obuku za instruktore nacionalne granične straže država članica, uključujući i u vezi s temeljnim pravima i pristupom međunarodnoj zaštiti i odgovarajućem pomorskom pravu.
Agencija u suradnji sa Savjetodavnim forumom iz članka 26.a. sastavlja zajednički osnovni nastavni plan.
Države članice zajednički osnovni nastavni plan uključuju u osposobljavanje pripadnika svojih nacionalnih graničnih straža.”
(b)
sljedeći se stavak umeće nakon posljednjeg stavka:
„Agencija uspostavlja program razmjene, koji pripadnicima granične straže koji sudjeluju u skupinama europske granične straže omogućuje da radom s pripadnicima granične straže u državi članici koja nije njihova, i iskustvom i dobrom praksom drugih država članica, steknu potrebna stručna znanja i iskustva.”
(9)
članci 6. i 7. zamjenjuju se sljedećim:
„Članak 6.
Praćenje istraživanja i sudjelovanje u njima
Agencija proaktivno prati razvoj istraživanja bitnih za kontrolu i nadzor nad vanjskim granicama i o tome prosljeđuje informacije Komisiji i državama članicama.
Članak 7.
Tehnička oprema
1. Agencija može, sama ili u zajedničkom vlasništvu s državom članicom, nabaviti ili zakupiti tehničku opremu za nadziranje vanjske granice koja se raspoređuje tijekom zajedničkih operacija, pilot-projekata, brzih intervencija, zajedničkih operacija vraćanja ili projekta tehničke pomoći u skladu s financijskim pravilima koja se primjenjuju na Agenciju. Prije svake nabave ili zakupa opreme, koji za Agenciju predstavlja znatne troškove, provodi se temeljita analiza potreba te analiza troškova i koristi. Svaki takav izdatak predviđen je u proračunu Agencije koji je usvojio Upravni odbor u skladu s člankom 29. stavkom 9. Kod većih nabava ili zakupa tehničke opreme, kao što su patrolna plovila za uporabu na otvorenom moru ili na obali ili patrolna vozila, primjenjuju se sljedeći uvjeti:
(a)
u slučaju nabave ili zajedničkog vlasništva Agencija sklapa službeni dogovor s jednom državom članicom, s tim da država članica registrira opremu u skladu sa zakonodavstvom koje se u toj državi članici primjenjuje.
(b)
u slučaju zakupa oprema se registrira u državi članici.
Na temelju obrasca dogovora koji sastavlja Agencija, država članica u kojoj se oprema registrira i Agencija dogovaraju se o modalitetima, koji Agenciji osiguravaju razdoblje punog raspolaganja sredstvima u zajedničkom vlasništvu, te o rokovima za uporabu opreme.
Država članica u kojoj se oprema registrira ili dobavljač tehničke opreme osiguravaju potrebne stručnjake i tehničko osoblje koji će tehničkom opremom upravljati na zakonski ispravan i siguran način.
2. Agencija za potrebe nadzora vanjskih granica uspostavlja i vodi središnju evidenciju opreme u zalihi tehničke opreme koja se sastoji od opreme koja je u vlasništvu država članica ili Agencije, i opreme koja je u zajedničkom vlasništvu država članica i Agencije. Zaliha tehničke opreme sadrži minimalnu količinu tehničke opreme prema vrsti kako je navedeno u ovom članku stavku 5. Oprema na popisu u zalihi tehničke opreme raspoređuje se tijekom aktivnosti iz članaka 3., 8.a i 9.
3. Države članice pridonose u zalihu tehničke opreme iz stavka 2. Doprinos država članica i raspored tehničke opreme za posebne operacije, planira se na temelju godišnjih bilateralnih pregovora i dogovora između Agencije i država članica. U skladu s tim dogovorima, i ako ne prelazi minimalnu količinu tehničke opreme za predmetnu godinu, države članice na zahtjev Agencije daju svoju tehničku opremu na raspolaganje za raspoređivanje, osim ako su suočeni s izvanrednom situacijom koja znatno utječe na obavljanje nacionalnih zadaća. Takav se zahtjev podnosi najmanje 45 dana prije namjeravanog rasporeda. Doprinos u zalihe tehničke opreme pregledava se svake godine.
4. Agencija vodi evidenciju o zalihama tehničke opreme prema sljedećim kategorijama:
(a)
razvrstavanje po vrsti opreme i vrsti operacije;
(b)
razvrstavanje s obzirom na vlasnika (država članica, Agencija, ostalo);
(c)
ukupna količina potrebne opreme;
(d)
zahtjevi u vezi s osobljem, ako je potrebno;
(e)
drugi podaci, kao što su detalji o registraciji, zahtjevi u vezi s prijevozom i održavanjem, važeći nacionalni izvozni režimi, tehničke upute ili drugi relevantni podaci za ispravno rukovanje opremom.
5. Agencija financira raspored tehničke opreme koja je u okviru minimalne količine tehničke opreme koju osigurava predmetna država za određenu godinu. Raspored tehničke opreme koja prelazi minimalnu količinu tehničke opreme, Agencija sufinancira do najviše 100 % prihvatljivih izdataka, uzimajući pritom u obzir posebne okolnosti država članica koje raspoređuju takvu tehničku opremu.
Upravni odbor, na prijedlog izvršnog direktora, u skladu s člankom 24. svake godine odlučuje o pravilima u vezi s tehničkom opremom, uključujući potrebne ukupne minimalne količine prema vrsti tehničke opreme, uvjete za raspoređivanje i povrat troškova. Za potrebe proračuna Upravni odbor mora tu odluku donijeti do 31. ožujka svake godine.
Agencija predlaže minimalnu količinu tehničke opreme u skladu sa svojim potrebama, posebno stoga da može provoditi zajedničke operacije, pilot-projekte, brze intervencije i zajedničke operacije vraćanja, u skladu sa svojim programom rada za predmetnu godinu.
Ako se pokaže da je minimalna količina tehničke opreme nedostatna za provedbu operativnog plana, koji je dogovoren za zajedničke operacije, pilot-projekte, brze intervencije ili zajedničke operacije vraćanja, Agencija ga na temelju utemeljenih potreba ponovno definira.
6. Agencija svaki mjesec izvješćuje Upravni odbor o sastavu i razmještaju opreme koja je dio zaliha tehničke opreme. Kad se ne dosegne minimalna količina tehničke opreme iz stavka 5., izvršni direktor odmah obavješćuje Upravni odbor. Upravni odbor odmah donosi odluku o prioritetnom rasporedu tehničke opreme i poduzima odgovarajuće mjere da ukloni utvrđene nedostatke. Upravni odbor obavješćuje Komisiju o utvrđenim nedostacima i o poduzetim mjerama. Komisija o tome obavješćuje Europski parlament i Vijeće i prilaže svoju ocjenu.
7. Agencija svake godine obavješćuje Europski parlament o količini tehničke opreme koju je pojedina država članica dodijelila u zalihu tehničke opreme u skladu s ovim člankom.”;
(10)
Članak 8. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Ne dovodeći u pitanje članak 78. stavak 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), jedna ili više država članica suočenih s s posebnim i nerazmjernim pritiscima koji zahtijevaju povećanu tehničku i operativnu pomoć pri provedbi svojih obveza u vezi s kontrolom i nadzorom nad vanjskim granicama, može zatražiti pomoć od Agencije. Agencija u skladu s člankom 3. organizira odgovarajuću tehničku i operativnu pomoć za državu članicu (države članice) podnositeljicu (podnositeljice) zahtjeva.”;
(b)
u stavku 2. dodaje se sljedeća točka:
„(c)
rasporedi pripadnike granične straže iz skupina europske granične straže.”;
(c)
stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
„3. Agencija može nabaviti tehničku opremu za preglede i nadzor nad vanjskim granicama, koju upotrebljavaju njezini stručnjaci, te u okviru brzih intervencija za vrijeme njihova trajanja.”;
(11)
Članak 8.a zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 8.a
Brze intervencije
Na zahtjev države članice suočene s iznenadnim i izuzetnim pritiskom, posebno dolaskom velikog broja državljana iz trećih zemalja, koji na točkama vanjskih granica pokušavaju nezakonito ući na državno područje države članice, Agencija može, na državnom području te države članice podnositeljice zahtjeva, za odgovarajuće dugo ograničeno razdoblje, rasporediti jednu ili više skupina europske granične straže (dalje u tekstu „skupina”) u skladu s člankom 4. Uredbe (EZ) br. 863/2007.”;
(12)
u članku 8.d stavak 5. zamjenjuje se sljedećim:
„5. Ako izvršni direktor odluči rasporediti jednu ili više skupina, Agencija zajedno s državom članicom podnositeljicom zahtjeva odmah sastavlja operativni plan u skladu s člankom 8.e, a u svakom slučaju najkasnije pet radnih dana od datuma odluke.”;
(13)
u članku 8.e. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
(a)
točke (e), (f) i (g) zamjenjuju se sljedećim:
„(e)
sastav skupina gostujućih službenika kao i raspored drugoga odgovarajućeg osoblja;
(f)
odredbe o zapovijedanju i kontroli, uključujući imena i činove pripadnika granične straže države članice domaćina odgovornih za suradnju sa skupinama, posebno onih pripadnika granične straže koji zapovijedaju skupinama tijekom raspoređivanja, te položajem skupina u zapovjednom lancu;
(g)
tehničku opremu koja se raspoređuje zajedno sa skupinama, uključujući posebne zahtjeve kao što su uvjeti uporabe, traženo osoblje, prijevoz i druga logistika te financijske odredbe;”
(b)
dodaju se sljedeće točke:
„(h)
detaljne odredbe o trenutačnom izvješćivanju Agencije o izvanrednom događaju Upravnom odboru i odgovarajućim nacionalnim javnim tijelima;
(i)
plan izvješćivanja i ocjenjivanja koji sadrži mjerila za izvješće o ocjenjivanju i konačni datum za podnošenje završnog izvješća o ocjenjivanju u skladu s člankom 3. stavkom 3.;
(j)
kad je riječ o operacijama na moru, posebne podatke o primjeni odgovarajuće nadležnosti i zakonodavstva na geografskom području na kojem se brza intervencija događa, uključujući upućivanja na međunarodno pravo i pravo Unije o presretanju, spašavanju na moru i iskrcavanju;
(k)
modalitete o načinu suradnje s trećim zemljama, drugim agencijama i tijelima Unije ili međunarodnim organizacijama.”
(14)
u članku 8.h stavku 1. uvodni se dio zamjenjuje sljedećim:
„1. Agencija u cijelosti pokriva sljedeće troškove koje države članice imaju zbog stavljanja na raspolaganje svojih pripadnika granične straže za potrebe navedene u članku 3. stavku 1.b, članku 8.a i članku 8.c:”;
(15)
Članak 9. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 9.
Suradnja u području vraćanja
1. Agencija u skladu s politikom vraćanja Unije, a posebno Direktivom 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima u državama članicama vezanim uz vraćanje državljana trećih zemalja koji nezakonito borave (20), i bez preispitivanja utemeljenosti odluka o vraćanju, osigurava potrebnu pomoć te na zahtjev država članica sudionica osigurava koordinaciju ili organizaciju zajedničkih operacija vraćanja država članica, uključujući i najam zrakoplova za potrebe takvih operacija. Agencija financira ili sufinancira operacije i projekte iz ovog stavka potporama iz vlastitog proračuna, u skladu s financijskim pravilima koja se na nju primjenjuju. Agencija može koristiti i financijska sredstva Unije koja su raspoloživa za područje vraćanja. Agencija osigurava da je u njezinim sporazumima s državama članicama svaka dodjela sredstava uvjetovana punim poštovanjem Povelje o temeljnim pravima.
1.a Agencija izrađuje Kodeks postupanja, za vraćanje nezakonito prisutnih državljana iz trećih zemalja, koji se primjenjuje tijekom svih zajedničkih operacija vraćanja koje koordinira Agencija, u kojem su opisani zajednički standardizirani postupci koji trebaju pojednostavniti organizaciju zajedničkih operacija vraćanja i osigurati postupak vraćanja na human način i uz puno poštovanje temeljnih prava, posebno poštovanje načela ljudskog dostojanstva, zabrane mučenja, ili nehumanog ili ponižavajućeg postupanja ili kažnjavanja, prava na slobodu i sigurnost i prava na zaštitu osobnih podataka i zabranu nediskriminacije.
1.b U Kodeksu postupanja posebno se poštuje obveza iz članka 8. stavka 6. Direktive 2008/115/EZ o osiguranju učinkovita sustava za praćenje prisilnog vraćanja i Strategija temeljnih prava iz članka 26.a stavka 1. ove Uredbe. Praćenje zajedničkih operacija vraćanja mora se provoditi na temelju objektivnih i transparentnih kriterija i obuhvatiti cjelovitu zajedničku operaciju vraćanja od faze prije polaska do izručenja povratnika u zemlju vraćanja.
1.c Države članice redovito obavješćuju Agenciju o svojim potrebama za pomoć ili koordinaciju od strane Agencije. Agencija sastavlja mobilni operativni plan da državama članicama, koje to zatraže, osigura potrebnu operativnu potporu, uključujući tehničku opremu iz članka 7. stavka 1. Upravni odbor o sadržaju i načinu djelovanja mobilnoga operativnog plana odlučuje na prijedlog izvršnog direktora u skladu s člankom 24.
2. Agencija surađuje s nadležnim tijelima trećih zemalja iz članka 14. da utvrdi najbolje postupke za pribavljanje putnih isprava i vraćanje nezakonito prisutnih državljana trećih zemalja.
(20) SL L 348, 24.12.2008., str. 98.”" 						
(16)
u članku 10. stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. Pri obavljanju svojih zadaća i izvršavanju svojih ovlasti, gostujući službenici pridržavaju se prava Unije i međunarodnog prava te poštuju temeljna prava i nacionalno pravo države članice domaćina.”;
(17)
Članak 11. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 11.
Sustavi razmjene podataka
Agencija može poduzeti sve potrebne mjere koje olakšavaju razmjenu podataka, bitnih za njezine zadaće, s Komisijom i državama članicama i, kad je to potrebno, agencijama Unije iz članka 13. Agencija razvija i upravlja informacijskim sustavom kojim je moguće s navedenim subjektima razmjenjivati povjerljive podatke, uključujući podatke iz članaka 11.a, 11.b i11.c.
Agencija može poduzeti sve potrebne mjere koje olakšavaju razmjenu podataka, bitnih za njezine zadaće, s Ujedinjenom Kraljevinom i Irskom, ako se odnose na aktivnosti u kojima te države sudjeluju u skladu s člankom 12. i člankom 20. stavkom 5.”;
(18)
umeću se sljedeći članci:
„Članak 11.a
Zaštita podataka
Na obradu osobnih podataka od strane Agencije primjenjuje se Uredba (EZ) br. 45/2001.
Upravni odbor donosi mjere na temelju kojih Agencija primjenjuje Uredbu (EZ) br. 45/2001, uključujući mjere u vezi s osobom zaduženom za zaštitu podataka u Agenciji. Te se mjere donose nakon savjetovanja s Europskim nadzornikom zaštite podataka. Ne dovodeći u pitanje članke 11.b i 11.c, Agencija može obrađivati osobne podatke u administrativne svrhe.
Članak 11.b
Obrada osobnih podataka u okviru zajedničkih operacija vraćanja
1. Pri obavljanju svojih zadaća organiziranja i koordiniranja zajedničkih operacija vraćanja država članica iz članka 9., Agencija može obrađivati osobne podatke osoba koje su sudionici takvih zajedničkih operacija vraćanja.
2. Obrada takvih osobnih podataka poštuje načela nužnosti i razmjernosti. Posebno je strogo ograničena na one osobne podatke koji su potrebni u svrhe zajedničke operacije vraćanja.
3. Osobni se podaci brišu čim se postigne svrha zbog koje su prikupljeni, a najkasnije deset dana od završetka zajedničke operacije vraćanja.
4. Kad država članica ne prenese osobne podatke prijevozniku, takve podatke može prenijeti Agencija.
5. Ovaj se članak primjenjuje u skladu s mjerama iz članka 11.a.
Članak 11.c
Obrada osobnih podataka prikupljenih tijekom zajedničkih operacija, pilot-projekata i brzih intervencija
1. Ne dovodeći u pitanje nadležnost država članica da za potrebe zajedničkih operacija, pilot-projekata i brzih intervencija prikupljaju osobne podatke, i pridržavajući se ograničenja iz stavaka 2. i 3., Agencija može dalje obrađivati osobne podatke koje su prikupile države članice tijekom takvih operativnih aktivnosti i prenijele Agenciji u namjeri da doprinesu sigurnosti vanjskih granica država članica.
2. Takva daljnja obrada osobnih podataka, od strane Agencije, ograničena je na osobne podatke o osobama na koje nadležna tijela država članica opravdano sumnjaju da su upletene u prekogranična kaznena djela omogućivanjem nezakonitih migracijskih aktivnosti ili aktivnosti vezanih uz trgovinu ljudima, kako je definirano u članku 1. stavku 1. točkama (a) i (b) Direktive Vijeća 2002/90/EZ od 28. studenoga 2002. o definiranju olakšavanja neovlaštenog ulaska, tranzita i boravka (21).
3. Agencija dalje obrađuje osnovne podatke iz stavka 2. samo za sljedeće potrebe:
(a)
prijenos Europolu ili drugim tijelima progona Unije, pod uvjetima iz članka 13. za svaki slučaj posebno;
(b)
uporabu za pripremu analiza rizika iz članka 4. Rezultati analize rizika ne sadrže osobne podatke.
4. Osobni se podaci brišu odmah nakon što se prenesu Europolu ili drugim tijelima Unije ili su uporabljeni za pripremu analiza rizika iz članka 4. Razdoblje pohrane podataka ni u kojem slučaju ne smije prelaziti tri mjeseca od datuma prikupljanja takvih podataka.
5. Obrada takvih osobnih podataka poštuje načela nužnosti i razmjernosti. Agencija ne smije upotrebljavati osobne podatke za potrebe istraga koje i dalje ostaju u nadležnosti nadležnih tijela država članica.
Obrada je posebno strogo ograničena na one osobne podatke koji su potrebni u svrhe iz stavka 3.
6. Ne dovodeći u pitanje Uredbu (EZ) br. 1049/2001, zabranjeno je daljnje prosljeđivanje ili drugo priopćivanje takvih osobnih podataka, koje je obradila Agencija, trećim zemljama ili drugim trećim strankama.
7. Ovaj se članak primjenjuje u skladu s mjerama iz članka 11.a.
Članak 11.d
Pravila o sigurnosti u području zaštite tajnih podataka i osjetljivih podataka koji nisu tajni
1. Agencija primjenjuje pravila Zajednice o sigurnosti kako je utvrđena u Prilogu Odluci Komisije 2001/844/EZ, EZUČ, Euratom od 29. studenoga 2001. o izmjeni njezina unutarnjeg Poslovnika (22). Ta se pravila, inter alia, primjenjuju na razmjenu, obradu i pohranjivanje tajnih podataka.
2. Agencija primjenjuje sigurnosna načela i u vezi s obradom osjetljivih podataka koji nisu tajni, kako je navedeno u Odluci iz stavka 1. ovog članka i kako ih provodi Komisija. Upravni odbor određuje mjere za primjenu tih sigurnosnih načela..
(21) SL L 328, 5.12.2002., str. 17." 						
(22) SL L 317, 3.12.2001., str. 1.”" 						
(19)
članci 13. i 14. zamjenjuju se sljedećim:
„Članak 13.
Suradnja s agencijama i tijelima Unije i međunarodnim organizacijama
Agencija može surađivati s Europolom, Europskim azilnim uredom za potporu, Agencijom Europske unije za temeljna prava (dalje u tekstu: Agencija za temeljna prava), drugim agencijama i tijelima Unije i međunarodnim organizacijama koje su nadležne za pitanja iz ove Uredbe, u okviru radnih sporazuma sklopljenih s tim tijelima u skladu s odgovarajućim odredbama Ugovora o funkcioniranju Europske unije i odredbama o nadležnosti tih tijela. Agencija u svakom slučaju bilo kakvih takvih sporazuma obavješćuje Parlament.
Daljnje prosljeđivanje ili drugo priopćivanje takvih osobnih podataka, koje je obradila Agencija, drugim agencijama ili tijelima Unije, uvjetovano je posebnim radnim dogovorima u vezi s razmjenom osobnih podataka, te prethodnim odobrenjem Europskog nadzornika zaštite podataka.
Agencija osim toga može, uz suglasnost predmetne države članice (predmetnih država članica), pozvati promatrače iz agencija i tijela Unije ili međunarodnih organizacija, da sudjeluju u njezinim aktivnostima iz članaka 3., 4. i 5., u mjeri u kojoj njihova prisutnost u skladu s ciljevima tih aktivnosti, može doprinijeti poboljšaju suradnje i razmjeni najbolje prakse te da pritom ne utječe na opću sigurnost tih aktivnosti. Sudjelovanje navedenih promatrača u aktivnostima iz članaka 3., 4. i 5., može se odvijati samo uz suglasnost predmetne države članice (predmetnih država članica), a u aktivnostima iz članaka 3. samo uz suglasnost države članice domaćina. Detaljna pravila o sudjelovanju promatrača uključuju se u operativni plan iz članka 3.a stavka 1. Ti promatrači prije sudjelovanja u aktivnostima Agencije, sudjeluju u odgovarajućoj obuci Agencije.
Članak 14.
Omogućivanje operativne suradnje s trećim zemljama i suradnje s nadležnim tijelima trećih zemalja
1. Agencija u okviru politike vanjskih odnosa Unije, u stvarima koje su obuhvaćene njezinim aktivnostima i u mjeri u kojoj je to potrebno za izvršavanje njezinih zadaća, omogućuje operativnu suradnju između država članica i trećih zemalja, uključujući i u vezi s temeljnim pravima.
Agencija i države članice ispunjavaju norme i standarde koji su najmanje istovjetni standardima zakonodavstva Unije i onda kad se suradnja s trećim zemljama odvija na državnom području tih zemalja.
Uspostava suradnje s trećim zemljama služi poticanju europskih standarda upravljanja granicama, uključujući i poštovanje temeljnih prava i ljudskog dostojanstva.
2. Agencija može surađivati s tijelima trećih zemalja, nadležnim za pitanja obuhvaćena ovom Uredbom, u okviru radnih dogovora sklopljenih s tim tijelima u skladu s odgovarajućim odredbama Ugovora o funkcioniranju Europske unije. Ti radni dogovori vezani su samo uz operativnu suradnju.
3. Agencija može u trećim zemljama rasporediti svoje časnike za vezu kojima pri izvršavanju njihovih zadaća mora biti osigurana najviša moguća zaštita. Ti su časnici za vezu dio lokalnih i regionalnih mreža za sudjelovanje časnika za vezu za imigraciju država članica, postavljenih u skladu s Uredbom (EZ) br. 377/2004 od 19. veljače 2004. o uspostavi mreže časnika za vezu zaduženih za imigraciju (23). Časnici za vezu raspoređuju se samo u one treće zemlje u kojima je praksa upravljanja granicama u skladu s minimalnim standardima ljudskih prava. Njihovo raspoređivanje odobrava Upravni odbor. U okviru vanjske politike Unije, prioritet pri raspoređivanju treba dati onim trećim zemljama za koje se, na temelju analize rizika, utvrdi da su zemlje podrijetla ili provoza u vezi s nezakonitom migracijom. Na temelju uzajamnosti Agencija može za ograničeno razdoblje također prihvatiti časnike za vezu koje upute treće zemlje. Upravni odbor na prijedlog izvršnog direktora i u skladu s člankom 24. svake godine donosi popis prioritetnih zadaća.
4. Zadaće časnika za vezu Agencije uključuju, u skladu su s pravom Unije i temeljnim pravima, uspostavu i održavanje kontakata s nadležnim tijelima treće zemlje kojoj su dodijeljeni, kako bi pridonijeli sprečavanju i borbi protiv nezakonite imigracije i vraćanju nezakonitih migranata.
5. Agencija može dobiti sredstva Unije u skladu s odredbama odgovarajućih akata na kojima se temelji politika vanjskih odnosa Unije. Agencija može pokrenuti i financirati projekte tehničke pomoći u trećim zemljama u vezi sa stvarima koje su obuhvaćene ovom Uredbom.
6. Agencija osim toga može, uz suglasnost predmetne države članice (predmetnih država članica), pozvati promatrače iz trećih zemalja da sudjeluju u njezinim aktivnostima iz članaka 3., 4. i 5., u mjeri u kojoj njihova prisutnost, u skladu s ciljevima tih aktivnosti, može doprinijeti poboljšaju suradnje i razmjeni najbolje prakse te pritom ne utjecati na opću sigurnost tih aktivnosti. Sudjelovanje navedenih promatrača u aktivnostima iz članaka 4. i 5., može se odvijati samo uz suglasnost predmetne države članice (predmetnih država članica), a u aktivnostima iz članka 3. samo uz suglasnost države članice domaćina. Detaljna pravila o sudjelovanju promatrača uključuju se u operativni plan iz članka 3.a stavka 1. Ti promatrači prije sudjelovanja u aktivnostima Agencije, sudjeluju u odgovarajućoj obuci Agencije.
7. Države članice mogu pri sklapanju bilateralnih sporazuma s trećim zemljama iz članka 2. stavka 2. uključiti odredbe o ulozi i nadležnosti Agencije, posebno u vezi s izvršavanjem izvršnih ovlasti, koje imaju članovi skupina koje raspoređuje Agencija tijekom zajedničkih operacija ili pilot-projekata iz članka 3.
8. Aktivnosti iz stavaka 2. i 3. ovog članka primjenjuju se kad Komisija u vezi s njima donese prethodno mišljenje, a Europski parlament o tim aktivnostima bude što prije u cijelosti obaviješten.
(23) SL L 64, 2.3.2004., str. 1.”" 						
(20)
u članku 15. prvi stavak zamjenjuje se sljedećim:
„Agencija je tijelo Unije. Ona ima pravnu osobnost.”;
(21)
umeće se sljedeći članak:
„Članak 15.a
Sporazum o sjedištu
Potrebni aranžmani koji se odnose na smještaj Agencije u državi članici u kojoj Agencija ima sjedište, kao i oprema koju stavlja na raspolaganje ta država članica, te posebna pravila koja se primjenjuju na izvršnog direktora, zamjenika izvršnog direktora, članove Upravnog odbora, osoblje Agencije i članove njihovih obitelji u toj državi članici propisuju se Sporazumom o sjedištu između Agencije i države članice u kojoj Agencija ima sjedište. Sporazum o sjedištu sklapa se nakon pribavljanja odobrenja Upravnog odbora. Država članica mora osigurati najbolje moguće uvjete kako bi omogućila pravilno funkcioniranje Agencije, uključujući višejezično, europski usmjereno školovanje i odgovarajuću prometnu povezanost.”;
(22)
Članak 17. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
„3. Za potrebe provedbe članka 3.b stavka 5. samo član osoblja Agencije, na koga se primjenjuje Pravilnik o osoblju za dužnosnike Europske unije ili glava II. Uvjeta zapošljavanja drugih službenika Europske unije, može biti imenovan koordinatorom u skladu s člankom 8.g. Za potrebe provedbe članka 3.b stavka 3. samo nacionalni stručnjaci upućeni iz države članice u Agenciju mogu biti imenovani i pridruženi skupinama europske granične straže. Agencija imenuje one nacionalne stručnjake koji se pridružuju skupinama europske granične straže u skladu s tim člankom.”;
(b)
dodaju se sljedeći stavci:
„4. Upravni odbor donosi potrebne provedbene odredbe u dogovoru s Komisijom na temelju članka 110. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije.
5. Upravni odbor donosi odredbe koje omogućuju da se nacionalni stručnjaci iz država članica upućuju u Agenciju. Te odredbe uzimaju u obzir zahtjeve iz članka 3.b stavka 3., posebno činjenicu da se tretiraju kao gostujući službenici i da imaju zadaće i ovlasti predviđene člankom 10. Uključuju odredbe o uvjetima raspoređivanja.”;
(23)
Članak 20. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 2. mijenja se kako slijedi:
i.
točka (h) zamjenjuje se sljedećim:
„(h)
određuje organizacijsku strukturu Agencije i donosi plan politike Agencije koji se odnosi na osoblje, posebno višegodišnji plan politike koja se odnosi na osoblje. U skladu s odgovarajućim odredbama Uredbe Komisije (EZ, Euratom) br. 2343/2002 od 19. studenoga 2002. o okvirnoj Financijskoj uredbi za tijela iz članka 185. Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br.1605/2002 o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (24), višegodišnji plan politike koja se odnosi na osoblje podnosi se Komisiji i proračunskom tijelu nakon prethodno dobivenog pozitivnog mišljenja Komisije.
(24) SL L 357, 31.12.2002., str. 72.”" 						
ii.
dodaje se sljedeća točka:
„(i)
donosi se višegodišnji plan Agencije čiji je cilj predstaviti buduću dugoročnu strategiju u vezi s aktivnostima Agencije.”;
(b)
stavak 4. zamjenjuje se sljedećim:
„4. Upravni odbor može savjetovati izvršnog direktora o bilo kojem pitanju tijesno povezanom s razvojem operativnog upravljanja vanjskim granicama, uključujući aktivnosti u području istraživanja predviđene člankom 6.”;
(24)
Članak 21. mijenja se kako slijedi:
(a)
u stavku 1. posljednja rečenica zamjenjuje se sljedećim:
„Mandat se može produljiti.”;
(b)
stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
„3. Države pridružene provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, sudjeluju u radu Agencije. Svaka ima svog predstavnika i njegova zamjenika u Upravnom odboru. U skladu s određenim odredbama njihovih ugovora o pridruživanju pripremljene su mjere koje određuju prirodu, opseg i detaljna pravila za sudjelovanje tih država u radu Agencije, uključujući odredbe o financijskim doprinosima i osoblju.”;
(25)
Članak 25. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. Europski parlament i Vijeće mogu pozvati izvršnog direktora da izvijesti o izvršenju svojih zadaća, u prvom redu o provedbi i praćenju strategije za temeljena prava, općem izvješću Agencije za prethodnu godinu, programu rada za sljedeću godinu i višegodišnjem planu Agencije iz članka 20. stavka 2. točke i.”;
(b)
u stavku 3. dodaje se sljedeća točka:
„(g)
osigurati provedbu operativnih planova iz članka 3.a i članka 8.e.”;
(26)
umeće se sljedeći članak:
„Članak 26.a
Strategija za temeljna prava
1. Agencija sastavlja i dalje razvija i provodi svoju strategiju za temeljna prava. Agencija uspostavlja učinkovit mehanizam kojim prati poštovanje temeljnih prava u svim aktivnostima Agencije.
2. Agencija osniva savjetodavni forum koji pomaže izvršnom direktoru i Upravnom odboru u stvarima temeljnih prava. Agencija poziva Europski azilni ured za potporu, Agenciju za temeljna prava, Visokog predstavnika Ujedinjenih naroda za izbjeglice i druge odgovarajuće organizacije, da sudjeluju u Savjetodavnom forumu. Upravni odbor, na prijedlog izvršnog direktora, odlučuje o sastavu i načinu rada Savjetodavnog foruma i modalitetima prijenosa podataka Savjetodavnom forumu.
Sa Savjetodavnim forumom savjetuje se o daljnjem razvoju i provedbi strategije za temeljna prava, Kodeksu postupanja i zajedničke osnove nastavnog plana.
Savjetodavni forum priprema godišnje izvješće o svojim aktivnostima. To je izvješće dostupno javnosti.
3. Upravni odbor imenuje osobu zaduženu za temeljna prava koja mora imati potrebne kvalifikacije i iskustvo u području temeljnih prava. Pri obavljanju svojih zadaća u svojstvu službenika za temeljna prava mora biti nezavisan i izravno izvješćivati Upravni odbor i Savjetodavni forum. Svoja izvješća predaje redovito i na taj način pridonosi mehanizmu za praćenje poštovanja temeljnih prava.
4. Službenik za temeljna prava i Savjetodavni forum imaju pristup svim podacima koji se odnose na poštovanje temeljnih prava u vezi sa svim aktivnostima Agencije.”;
(27)
U članku 33. umeću se sljedeći stavci:
„2.a U prvoj ocjeni od stupanja na snagu Uredbe (EU) br. 1168/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 2007/2004 o osnivanju Europske agencije za upravljanje operativnom suradnjom na vanjskim granicama država članica Europske unije (25), potrebno je analizirati i potrebe daljnje pojačane koordinacije upravljanja vanjskim granicama država članica, uključujući izvedivost osnivanja europskog sustava granične straže.
2.b U ocjenu je uključena i posebna analiza o načinu na koji je pri primjeni ove Uredbe poštovana Povelja o temeljnim pravima
(25) SL L 304, 22.11.2011., str. 1.”" 						
Članak 2.
Stupanje na snagu.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u Strasbourgu 25. listopada 2011.