EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2011/35/EU
af 5. april 2011
om fusioner af aktieselskaber
(kodifikation)
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 50, stk. 2, litra g),
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets tredje direktiv 78/855/EØF af 9. oktober 1978 med hjemmel i traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om fusioner af aktieselskaber (3) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (4). Direktivet bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.
(2)
Den samordning, som er foreskrevet i artikel 50, stk. 2, litra g), i traktaten og i den almindelige plan for ophævelse af begrænsninger i etableringsfriheden (5), blev påbegyndt med Rådets første direktiv 68/151/EØF af 9. marts 1968 om samordning af de garantier, som kræves i medlemsstaterne af de i traktatens artikel 58, stk. 2, nævnte selskaber til beskyttelse af såvel selskabsdeltagernes som tredjemands interesser, med det formål at gøre disse garantier lige byrdefulde (6).
(3)
Denne samordning fortsattes for så vidt angår stiftelse af aktieselskaber og bevarelse af og ændringer i deres kapital med Rådets andet direktiv 77/91/EØF af 13. december 1976 om samordning af de garantier, der kræves i medlemsstaterne af de i artikel 58, stk. 2, i traktaten nævnte selskaber til beskyttelse af såvel selskabsdeltagernes som tredjemands interesser, for så vidt angår stiftelsen af aktieselskabet samt bevarelsen af og ændringer i dets kapital, med det formål at gøre disse garantier lige byrdefulde (7), og, for så vidt angår årsregnskaberne for visse selskabsformer, med Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF af 25. juli 1978 på grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om årsregnskaberne for visse selskabsformer (8).
(4)
Beskyttelse af selskabsdeltagernes og tredjemands interesser kræver, at medlemsstaternes lovgivning om fusion af aktieselskaber samordnes, og alle medlemsstater bør indføre fusionsregler i deres retsorden.
(5)
I forbindelse med denne samordning er det særligt vigtigt at sikre, at aktionærerne i de selskaber, der fusionerer, informeres i tilstrækkeligt omfang og så objektivt som muligt om fusionens virkninger, og at deres rettigheder beskyttes på en egnet måde. Der er imidlertid ingen grund til at kræve, at en uafhængig sagkyndig skal foretage en undersøgelse af fusionsplanen for aktionærerne, hvis alle aktionærer er enige om, at undersøgelsen er unødvendig.
(6)
Reglerne om beskyttelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder, bedrifter eller dele af virksomheder eller bedrifter findes for tiden i Rådets direktiv 2001/23/EF af 12. marts 2001 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder eller bedrifter eller af dele af virksomheder eller bedrifter (9).
(7)
Kreditorerne, herunder indehavere af obligationer samt indehavere af andre værdipapirer i de selskaber, der fusionerer, bør beskyttes mod at lide tab ved fusionen.
(8)
Offentlighed, som foreskrevet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/101/EF af 16. september 2009 om samordning af de garantier, som kræves i medlemsstaterne af de i traktatens artikel 48, stk. 2, nævnte selskaber til beskyttelse af såvel selskabsdeltagernes som tredjemands interesser, med det formål at gøre disse garantier lige byrdefulde (10), bør udvides til også at omfatte fusioner, således at tredjemand i tilstrækkeligt omfang informeres herom.
(9)
Det er nødvendigt at udstrække de garantier, der ydes deltagerne og tredjemand ved gennemførelse af fusioner, til også at gælde visse andre retlige fremgangsmåder, der på væsentlige områder udviser lighedspunkter med fusion, for at undgå at denne beskyttelse kan omgås.
(10)
For at øge retssikkerheden i forholdet mellem de deltagende selskaber, mellem disse og tredjemand og mellem aktionærerne indbyrdes, er det nødvendigt at begrænse ugyldighedstilfældene ved så vidt muligt at afhjælpe mangler ved fusionen, og ved at sætte en kort frist til fremsættelse af ugyldighedsindsigelsen.
(11)
Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
KAPITEL 1
ANVENDELSESOMRÅDE
Artikel 1
1. De samordningsforanstaltninger, som dette direktiv foreskriver, finder anvendelse på medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser for følgende selskabsformer:
-
i Belgien:
-
la société anonyme/de naamloze vennootschap
-
i Bulgarien:
-
акционерно дружество
-
i Den Tjekkiske Republik:
-
akciová společnost
-
i Danmark:
-
aktieselskaber
-
i Tyskland:
-
die Aktiengesellschaft
-
i Estland:
-
aktsiaselts
-
i Irland:
-
public companies limited by shares, og public companies limited by guarantee having a share capital
-
i Grækenland:
-
ανώνυμη εταιρία
-
i Spanien:
-
la sociedad anónima
-
i Frankrig:
-
la société anonyme
-
i Italien:
-
la società per azioni
-
på Cypern:
-
Δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με μετοχές, δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με εγγύηση που διαθέτουν μετοχικό κεφάλαιο
-
i Letland:
-
akciju sabiedrība
-
i Litauen:
-
akcinė bendrovė
-
i Luxembourg:
-
la société anonyme
-
i Ungarn:
-
részvénytársaság
-
på Malta:
-
kumpannija pubblika/public limited liability company, kumpannija privata/private limited liability company
-
i Nederlandene:
-
de naamloze vennootschap
-
i Østrig:
-
die Aktiengesellschaft
-
i Polen:
-
spółka akcyjna
-
i Portugal:
-
a sociedade anónima
-
i Rumænien:
-
societate pe acțiuni
-
i Slovenien:
-
delniška družba
-
i Slovakiet:
-
akciová spoločnosť
-
i Finland:
-
julkinen osakeyhtiö/publikt aktiebolag
-
i Sverige:
-
aktiebolag
-
i Det forenede Kongerige:
-
public companies limited by shares, og public companies limited by guarantee having a share capital.
2. Medlemsstaterne kan undlade at anvende dette direktiv på kooperative selskaber, der er oprettet under en af de i stk. 1 anførte selskabsformer. I det omfang medlemsstaternes lovgivning benytter sig af denne mulighed, skal det pålægges disse selskaber at anføre udtrykket »kooperativt selskab« på alle de i artikel 5 i direktiv 2009/101/EF omhandlede dokumenter.
3. Medlemsstaterne kan undlade at anvende dette direktiv, såfremt et eller flere af de selskaber, der overtages eller ophører, er under for konkurs, akkord eller en anden lignende procedure.
KAPITEL II
BESTEMMELSER OM FUSION VED ET SELSKABS OVERTAGELSE AF ET ELLER FLERE ANDRE SELSKABER OG OM FUSION VED STIFTELSE AF ET NYT SELSKAB
Artikel 2
Medlemsstaterne træffer med hensyn til de selskaber, der er undergivet deres lovgivning, bestemmelser om fusion ved et selskabs overtagelse af et eller flere andre selskaber og om fusion ved stiftelse af et nyt selskab.
Artikel 3
1. I dette direktiv forstås ved »fusion ved overtagelse« den fremgangsmåde, hvorved et eller flere selskaber ved opløsning uden likvidation overdrager deres aktiver og passiver som helhed til et andet selskab mod vederlag i form af aktier i det overtagende selskab til aktionærerne i det eller de overtagne selskaber og eventuelt et kontant udligningsbeløb, der ikke kan overstige 10 % af de pågældende aktiers pålydende værdi eller, ved aktier uden pålydende værdi, af den bogførte pariværdi.
2. I henhold til en medlemsstats lovgivning kan der også ske fusion ved overtagelse af et eller flere selskaber i likvidation, såfremt de endnu ikke har påbegyndt udlodning af deres aktiver til aktionærerne.
Artikel 4
1. I dette direktiv forstås ved »fusion ved stiftelse af et nyt selskab« den fremgangsmåde, hvorved flere selskaber ved opløsning uden likvidation overdrager deres aktiver og passiver som helhed til et selskab, som de stifter, mod vederlag i form af aktier i det nye selskab til deres aktionærer og eventuelt et kontant udligningsbeløb, der ikke kan overstige 10 % af de pågældende aktiers pålydende værdi eller, ved aktier uden pålydende værdi, af den bogførte pariværdi.
2. I henhold til en medlemsstats lovgivning kan der også ske fusion ved stiftelse af et nyt selskab, når et eller flere af de ophørende selskaber er i likvidation, såfremt de endnu ikke har påbegyndt udlodning af deres aktiver til aktionærerne.
KAPITEL III
FUSION VED OVERTAGELSE
Artikel 5
1. De fusionerende selskabers administrations- eller ledelsesorganer udarbejder en skriftlig fusionsplan.
2. Fusionsplanen skal i det mindste indeholde følgende oplysninger:
a)
de fusionerende selskabers form, navn og vedtægtsmæssige hjemsted
b)
aktiernes ombytningsforhold og i givet fald de kontante udligningsbeløbs størrelse
c)
de nærmere regler for tildeling af aktier i det overtagende selskab
d)
det tidspunkt, fra hvilket disse aktier giver ret til andel i udbytte samt ethvert særligt forhold, der berører denne ret
e)
det tidspunkt, fra hvilket det overtagne selskabs handlinger regnskabsmæssigt anses som foretaget for det overtagende selskabs regning
f)
de rettigheder, som det overtagende selskab tilsikrer aktionærer med særlige rettigheder og indehavere af andre værdipapirer end aktier, eller de foranstaltninger, der foreslås vedrørende disse personer
g)
enhver særlig fordel, der gives de i artikel 10, stk. 1, omhandlede sagkyndige samt medlemmerne af de fusionerende selskabers administrations-, ledelses-, tilsyns- eller kontrolorganer.
Artikel 6
Fusionsplanen skal offentliggøres for hvert af de fusionerende selskaber efter den fremgangsmåde, der er fastsat i hver medlemsstats lovgivning, i overensstemmelse med artikel 3 i direktiv 2009/101/EF mindst en måned forud for dagen for den generalforsamling, der skal træffe bestemmelse om fusionsplanen.
Ethvert af de fusionerende selskaber fritages fra det krav om offentliggørelse, som er fastlagt i artikel 3 i direktiv 2009/101/EF, hvis selskabet i en sammenhængende periode, der begynder mindst en måned før den dag, der er fastsat for den generalforsamling, hvor der skal træffes beslutning om fusionsplanen, og slutter tidligst ved generalforsamlingens afslutning, gør fusionsplanen gratis tilgængelig for offentligheden på sit websted. Medlemsstaterne underlægger ikke denne fritagelse andre krav eller begrænsninger end dem, der er nødvendige for at garantere webstedets sikkerhed og dokumenternes ægthed, og kan kun pålægge sådanne krav eller begrænsninger i det omfang, de er proportionale for at nå disse mål.
Uanset denne artikels stk. 2 kan medlemsstaterne kræve, at offentliggørelse skal ske via den centrale elektroniske platform, der henvises til i artikel 3, stk. 5, i direktiv 2009/101/EF. Medlemsstaterne kan alternativt kræve, at en sådan offentliggørelse sker på et andet websted, der er udpeget af dem til dette formål. Hvis medlemsstaterne gør brug af en af disse muligheder, skal de sikre, at selskaberne ikke pålægges et specifikt gebyr for en sådan offentliggørelse.
Anvendes et andet websted end den centrale elektroniske platform, offentliggøres en reference, der giver adgang til dette websted, på den centrale elektroniske platform mindst en måned inden den dag, der er fastsat for generalforsamlingen. Referencen angiver også datoen for offentliggørelsen af fusionsplanen på webstedet og er gratis tilgængelig for offentligheden. Selskaberne pålægges ikke et specifikt gebyr for en sådan offentliggørelse.
Forbuddet mod at pålægge selskaberne et specifikt gebyr for en offentliggørelse, jf. stk. 3 og 4, berører ikke medlemsstaternes mulighed for at overvælte omkostningerne i forbindelse med den centrale elektroniske platform på selskaberne.
Medlemsstaterne kan kræve, at selskaberne bibeholder oplysningerne på deres websted i en specifik periode efter generalforsamlingen, eller i givet fald på den elektroniske platform eller det andet websted, som den pågældende medlemsstat har udpeget. Medlemsstaterne kan fastsætte konsekvenserne af en midlertidig afbrydelse af adgangen til webstedet eller til den centrale elektroniske platform som følge af tekniske eller andre årsager.
Artikel 7
1. Fusionen kræver i det mindste samtykke fra generalforsamlingen i hvert af de fusionerende selskaber. Medlemsstaternes lovgivning bestemmer, at denne beslutning om samtykke skal træffes med i det mindste et flertal, som ikke må være mindre end to tredjedele af de stemmer, der er knyttet enten til de repræsenterede aktier eller den repræsenterede tegnede kapital.
Medlemsstaternes lovgivning kan dog bestemme, at et simpelt flertal af de i første afsnit nævnte stemmer er tilstrækkeligt, når mindst halvdelen af den tegnede kapital er repræsenteret. Herudover finder i givet fald reglerne om ændring af stiftelsesdokumentet og vedtægten anvendelse.
2. Såfremt der findes flere aktieklasser, kræver beslutningen om fusion en særskilt afstemning, i det mindste for hver klasse af aktionærer, hvis rettigheder forringes ved dispositionen.
3. Beslutningen omfatter godkendelsen af fusionsplanen og de eventuelle ændringer til stiftelsesdokumentet og vedtægten, som dens gennemførelse nødvendiggør.
Artikel 8
En medlemsstats lovgivning kan undlade at kræve, at fusionen kræver samtykke fra det overtagende selskabs generalforsamling, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
den i artikel 6 foreskrevne offentliggørelse skal for det overtagende selskab ske mindst en måned inden dagen for den generalforsamling i det eller de overtagne selskaber, som skal træffe beslutning om fusionsplanen
b)
alle aktionærer i det overtagende selskab har ret til mindst en måned forud for den i litra a) anførte dag på det pågældende selskabs hjemsted at gøre sig bekendt med de i artikel 11, stk. 1, nævnte dokumenter
c)
en eller flere aktionærer i det overtagende selskab, hvis aktiebeholdning udgør en mindsteprocentdel af den tegnede kapital, skal have ret til at kræve generalforsamlingens indkaldelse i det overtagende selskab, på hvilken der skal træffes beslutning om fusionens vedtagelse; denne mindste procentdel kan ikke fastsættes til mere end 5 %; medlemsstaterne kan dog bestemme, at aktier uden stemmeret undtages fra beregningen af denne procentdel.
Med henblik på stk. 1, litra b), finder artikel 11, stk. 2, 3 og 4, anvendelse.
Artikel 9
1. Hvert af de fusionerende selskabers administrations eller ledelsesorganer udarbejder en udførlig skriftlig beretning, i hvilken fusionsplanen, herunder navnlig aktiernes ombytningsforhold, forklares og begrundes retligt og økonomisk.
Såfremt der har været særlige vanskeligheder forbundet med vurderingen, skal disse også omtales i denne beretning.
2. Hvert af de involverede selskabers administrations- eller ledelsesorganer underretter deres selskabs generalforsamling og de andre involverede selskabers administrations eller ledelsesorganer, således at de kan underrette deres respektive generalforsamlinger om enhver væsentlig ændring i aktiverne og passiverne mellem datoen for udarbejdelsen af fusionsplanen og datoen for de generalforsamlinger, der skal træffe beslutning om fusionsplanen.
3. Medlemsstaterne kan fastsætte, at den beretning, der henvises til i stk. 1, og/eller de oplysninger, der henvises til i stk. 2, ikke kræves, hvis alle aktionærerne og indehaverne af andre værdipapirer, der giver stemmeret i hvert af de selskaber, som deltager i fusionen, er enige herom.
Artikel 10
1. For hvert af de fusionerende selskaber undersøger en eller flere sagkyndige, der er uafhængige af disse, og som er udpeget eller godkendt af en retslig eller administrativ myndighed, fusionsplanen og udarbejder en skriftlig beretning til aktionærerne. Dog kan en medlemsstats lovgivning bestemme, at der udpeges en eller flere uafhængige sagkyndige for alle de fusionerende selskaber, hvis denne udpegning på fælles anmodning af disse selskaber foretages af en retslig eller administrativ myndighed. Disse sagkyndige kan i henhold til hver medlemsstats lovgivning være såvel fysiske som juridiske personer og selskaber.
2. I den i stk. 1 nævnte beretning skal de sagkyndige under alle omstændigheder erklære, hvorvidt ombytningsforholdet er rimeligt og sagligt begrundet. Denne erklæring skal mindst:
a)
angive den eller de metoder, der er anvendt ved fastsættelsen af det foreslåede ombytningsforhold
b)
anføre om denne eller disse metoder er hensigtsmæssige i det foreliggende tilfælde, samt angive de værdier, som hver enkelt metode resulterer i, og indeholde en udtalelse om den relative betydning, der tillægges disse metoder ved fastsættelsen af værdien.
Såfremt der har været særlige vanskeligheder forbundet med vurderingen, skal disse også omtales i beretningen.
3. Enhver sagkyndig har ret til hos de fusionerende selskaber at få adgang til alle nødvendige oplysninger og dokumenter samt til at foretage enhver nødvendig kontrol.
4. Der kræves ikke nogen undersøgelse af fusionsplanen og heller ikke nogen beretning fra en sagkyndig, hvis alle aktionærer og indehavere af andre værdipapirer, der giver stemmeret i hvert af de selskaber, som deltager i fusionen, er enige herom.
Artikel 11
1. Mindst en måned forud for dagen for den generalforsamling, der skal træffe beslutning om fusionsplanen, har hver aktionær ret til på selskabets hjemsted at gøre sig bekendt med i det mindste følgende dokumenter:
a)
fusionsplanen
b)
de fusionerende selskabers årsregnskaber og årsberetninger for de sidste tre regnskabsår
c)
i givet fald en mellembalance, der er afsluttet på et tidspunkt, som ikke ligger før den første dag i den tredje måned forud for fusionsplanens udarbejdelse, såfremt de sidste årsregnskaber vedrører et regnskabsår, der er udløbet mere end 6 måneder forud for dette tidspunkt
d)
i givet fald de i artikel 9 nævnte beretninger fra de fusionerende selskabers administrations- eller ledelsesorganer
e)
i givet fald de i artikel 10, stk. l, nævnte beretninger.
Med henblik på første afsnit, litra c), kræves der ikke en mellembalance, hvis selskabet offentliggør en halvårsrapport i overensstemmelse med artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/109/EF af 15. december 2004 om harmonisering af gennemsigtighedskrav i forbindelse med oplysninger om udstedere, hvis værdipapirer er optaget til handel på et reguleret marked (11) og stiller den til rådighed for aktionærerne i overensstemmelse med dette stykke. Medlemsstaterne kan endvidere fastsætte, at der ikke kræves en mellembalance, hvis alle aktionærerne og indehaverne af andre værdipapirer, der giver stemmeret i hvert af de selskaber, som deltager i fusionen, er enige herom.
2. Den i stk. 1, første afsnit, litra c), nævnte mellembalance udarbejdes efter samme metoder og med samme opstilling som i den sidste årlige balance.
Dog kan en medlemsstats lovgivning bestemme at:
a)
det ikke er nødvendigt at foretage en ny faktisk opgørelse af beholdningen
b)
værdiansættelserne i den sidste balance kun kan ændres i overensstemmelse med bevægelserne i henhold til bogføringen; der skal dog tages hensyn til:
-
afskrivninger og henlæggelser for den mellemliggende tid
-
væsentlige ændringer af den faktiske værdi, som ikke fremgår af bogføringen.
3. Enhver aktionær skal efter anmodning vederlagsfrit kunne få fuldstændige eller om ønsket delvise genparter af de i stk. 1 nævnte dokumenter.
Såfremt en aktionær har erklæret sig indforstået med, at selskabet anvender elektroniske midler til at videregive oplysninger, kan sådanne genparter stilles til rådighed ved elektronisk post.
4. Et selskab fritages fra kravet om at stille de dokumenter, der henvises til i stk. 1, til rådighed på sit hjemsted, hvis det i en sammenhængende periode, der begynder mindst en måned før den dag, der er fastsat for den generalforsamling, hvor der skal træffes beslutning om fusionsplanen, og slutter tidligst ved generalforsamlingens afslutning, gør dem tilgængelige på sit websted. Medlemsstaterne underlægger ikke denne fritagelse andre krav eller begrænsninger end dem, der er nødvendige for at garantere webstedets sikkerhed og dokumenternes ægthed, og kan kun pålægge sådanne krav eller begrænsninger i det omfang, de er proportionale for at nå disse mål.
Stk. 3 finder ikke anvendelse, hvis webstedet i hele den periode, der henvises til i nærværende stykkes første afsnit, giver aktionærerne mulighed for at downloade og printe de dokumenter, der henvises til i stk. 1. I dette tilfælde kan medlemsstaterne dog fastsætte, at selskabet skal gøre disse dokumenter tilgængelige for aktionærerne til eftersyn på sit hjemsted.
Medlemsstaterne kan kræve, at selskaberne bibeholder oplysningerne på deres websted i en specifik periode efter generalforsamlingen. Medlemsstaterne kan fastsætte konsekvenserne af en midlertidig afbrydelse af adgangen til webstedet som følge af tekniske eller andre årsager.
Artikel 12
Beskyttelsen af arbejdstagernes rettigheder i hvert af de fusionerende selskaber sker i henhold til direktiv 2001/23/EF.
Artikel 13
1. Medlemsstaternes lovgivninger fastsætter en passende ordning til sikring af de rettigheder, som tilkommer de fusionerende selskabers kreditorer, hvis fordringer er stiftet forud for fusionsplanens offentliggørelse og ikke er forfaldne på tidspunktet for denne offentliggørelse.
2. Med henblik herpå skal medlemsstaternes lovgivninger i det mindste bestemme, at kreditorerne har krav på passende sikkerhed, såfremt de fusionerende selskabers finansielle situation gør denne beskyttelse nødvendig, og såfremt kreditorerne ikke allerede har en sådan sikkerhed.
Medlemsstaterne fastsætter betingelserne for den beskyttelse, der er omhandlet i stk. 1 og i nærværende stykkes første afsnit. Medlemsstaterne sikrer under alle omstændigheder, at kreditorerne kan anmode den relevante administrative eller retlige myndighed om hensigtsmæssige sikkerhedsforanstaltninger, såfremt de kan godtgøre, at deres krav på grund af fusionen er i fare, og at selskabet ikke har iværksat hensigtsmæssige sikkerhedsforanstaltninger.
3. Beskyttelsen af det overtagende og det overtagne selskabs kreditorer kan være forskellig.
Artikel 14
Med forbehold af bestemmelser om fælles udøvelse af rettigheder for indehavere af obligationer i fusionerende selskaber anvendes artikel 13 på disse kreditorer, medmindre en forsamling af indehavere af massegældsbreve, såfremt den nationale lovgivning indeholder bestemmelser om en sådan forsamling, eller hver enkelt indehaver af massegældsbreve har godkendt fusionen.
Artikel 15
Indehavere af andre værdipapirer end aktier, hvortil der er knyttet særrettigheder, skal i det overtagende selskab have rettigheder, der mindst svarer til dem, de besad i det overtagne selskab, medmindre ændringen i disse rettigheder er godkendt på en forsamling af indehavere af disse værdipapirer, såfremt den nationale lovgivning indeholder bestemmelser om en sådan forsamling, eller de er godkendt af hver enkelt indehaver af disse værdipapirer, eller medmindre disse indehavere har ret til at få deres værdipapirer tilbagekøbt af det overtagende selskab.
Artikel 16
1. Såfremt en medlemsstats lovgivning ikke fastsætter nogen forebyggende retslig eller administrativ kontrol med fusionens lovlighed, eller såfremt denne kontrol ikke omfatter alle for fusionen krævede handlinger, skal protokollen fra de generalforsamlinger, der træffer beslutning om fusionen, og i givet fald den efter disse generalforsamlinger sluttede fusionsaftale, legaliseres. Såfremt fusionen ikke kræver samtykke fra generalforsamlinger i alle de fusionerende selskaber, skal fusionsplanen legaliseres.
2. Notaren eller den myndighed, som er beføjet til at legalisere dokumentet, skal undersøge og bekræfte tilstedeværelsen og retmæssigheden af alle de handlinger og formaliteter, som påhviler det selskab, for hvilket notaren eller myndigheden handler, og af fusionsplanen.
Artikel 17
Medlemsstaternes lovgivning fastsætter det tidspunkt, på hvilket fusionen får virkning.
Artikel 18
1. Fusionen skal for hvert af de fusionerende selskaber offentliggøres efter den fremgangsmåde, der er fastsat i hver enkelt medlemsstats lovgivning, i overensstemmelse med artikel 3 i direktiv 2009/101/EF.
2. Det overtagende selskab kan selv iværksætte de formaliteter vedrørende offentliggørelse, der skal opfyldes med hensyn til det eller de overtagne selskaber.
Artikel 19
1. Fusionen har ipso jure følgende retsvirkninger, som indtræder samtidigt:
a)
både i forholdet mellem det overtagne og det overtagende selskab og i forhold til tredjemand overgår det overtagne selskabs aktiver og passiver som helhed til det overtagende selskab
b)
aktionærerne i det overtagne selskab bliver aktionærer i det overtagende selskab
c)
det overtagne selskab ophører.
2. Aktier i det overtagne selskab ombyttes ikke med aktier i det overtagende selskab, når aktierne i det overtagne selskab indehaves af enten:
a)
det overtagende selskab selv eller af en person, der handler i eget navn, men for selskabets regning, eller
b)
det overtagne selskab selv eller af en person, der handler i eget navn, men for selskabets regning.
3. Det ovenfor anførte berører ikke de medlemsstaters lovgivning, som kræver særlige formaliteter, for at overdragelsen af visse formuegenstande, rettigheder og forpligtelser, der følger med det overtagne selskab, har retsvirkning over for tredjemand. Det overtagende selskab kan selv iværksætte disse formaliteter; medlemsstaternes lovgivning kan dog tillade, at det overtagne selskab fortsat iværksætter disse formaliteter i en begrænset periode, som bortset fra særlige tilfælde ikke må være længere end et halvt år regnet fra den dato, hvor fusionen får virkning.
Artikel 20
I medlemsstaternes lovgivning skal der i det mindste fastsættes regler for det privatretlige ansvar, som påhviler medlemmerne af det overtagne selskabs administrations- eller ledelsesorganer i forhold til selskabets aktionærer på grund af uforsvarlig adfærd udvist af medlemmerne af de nævnte organer i forbindelse med fusionens forberedelse og gennemførelse.
Artikel 21
I medlemsstaternes lovgivning skal der i det mindste fastsættes regler for det privatretlige ansvar, som de sagkyndige, der i henhold til artikel 10, stk. 1, skal afgive beretning for det overtagne selskab, har over for det overtagne selskabs aktionærer på grund af uforsvarlig adfærd udvist af de sagkyndige under udførelsen af deres hverv.
Artikel 22
1. Medlemsstaterne kan kun fastsætte bestemmelser om fusioners ugyldighed i overensstemmelse med følgende regler:
a)
ugyldigheden skal fastslås ved en retsafgørelse
b)
en fusion, som har fået virkning i henhold til artikel 17, kan kun erklæres ugyldig på grund af manglende forebyggende retslig eller administrativ kontrol med lovligheden eller manglende legalisering, eller hvis det konstateres, at generalforsamlingens beslutning er ugyldig eller anfægtelig i henhold til national ret
c)
retssag til fastslåelse af ugyldigheden kan ikke anlægges, når der er forløbet seks måneder efter det tidspunkt, hvor fusionen er blevet virksom over for den, der gør ugyldigheden gældende, eller hvis mangelen er afhjulpet
d)
såfremt det er muligt at afhjælpe den mangel, på grund af hvilken fusionen kan erklæres ugyldig, skal retten give de pågældende selskaber en frist hertil
e)
den afgørelse, ved hvilken fusionens ugyldighed fastslås, offentliggøres i henhold til de i hver medlemsstat ved lov fastsatte bestemmelser i overensstemmelse med artikel 3 i direktiv 2009/101/EF
f)
såfremt en medlemsstats lovgivning tillader tredjemand at påklage afgørelsen, kan dette kun ske inden for en frist af seks måneder, efter at afgørelsen er gjort offentlig tilgængelig i henhold til direktiv 2009/101/EF
g)
den afgørelse, ved hvilken fusionens ugyldighed fastslås, berører ikke i sig selv retsvirkningerne af de forpligtelser, der er blevet indgået af eller over for det overtagende selskab, inden afgørelsen er gjort offentlig tilgængelig, men efter det tidspunkt, hvor fusionen får virkning
h)
de i fusionen deltagende selskaber hæfter solidarisk for det overtagende selskabs under litra g) omhandlede forpligtelser.
2. Uanset stk. 1, litra a), kan en medlemsstats lovgivning ligeledes bestemme, at en administrativ myndighed kan fastslå fusionens ugyldighed, hvis en sådan afgørelse kan indbringes for en retsmyndighed. Stk. 1, litra b) og litra d)-h) finder tilsvarende anvendelse på den administrative myndighed. Denne ugyldighedsprocedure kan ikke indledes efter udløbet af en frist på seks måneder fra det tidspunkt, hvor fusionen får virkning.
3. Medlemsstaternes lovgivning vedrørende mulighederne for at erklære en fusion ugyldig efter andre former for kontrol end den forebyggende retslige eller administrative kontrol med fusionens lovlighed berøres ikke.
KAPITEL IV
FUSION VED STIFTELSE AF ET NYT SELSKAB
Artikel 23
1. Med forbehold af artikel 12 og 13 i direktiv 2009/101/EF finder artikel 5, 6 og 7, samt artikel 9-22 i nærværende direktiv anvendelse på fusion ved stiftelse af et nyt selskab. I forbindelse hermed forstås ved »fusionerende selskaber« eller »overtagne selskab« de ophørende selskaber og ved »overtagende selskab« det nye selskab.
Artikel 5, stk. 2, litra a), i dette direktiv finder også anvendelse på det nye selskab.
2. Fusionsplanen og, såfremt de foreligger som et særskilt dokument, stiftelsesdokumentet eller udkastet til stiftelsesdokument og det nye selskabs vedtægt eller udkast hertil kræver godkendelse fra generalforsamlingen i hvert af de selskaber, som sammensmeltes.
KAPITEL V
ET SELSKABS OVERTAGELSE AF ET ANDET, I HVILKET DET FØRSTE EJER 90 % ELLER MERE AF AKTIERNE
Artikel 24
Medlemsstaterne fastsætter for de selskaber, der henhører under deres lovgivning, bestemmelser om den fremgangsmåde, hvorved et eller flere selskaber opløses uden likvidation og overdrager deres aktiver og passiver som helhed til et andet selskab, der ejer alle deres aktier samt øvrige værdipapirer, der giver stemmeret på generalforsamlingen. Bestemmelserne i kapitel III finder anvendelse på denne fremgangsmåde. Medlemsstaterne kan imidlertid ikke pålægge de krav, der er anført i artikel 5, stk. 2, litra b), c) og d), artikel 9 og 10, artikel 11, stk. 1, litra d) og e), artikel 19, stk. 1, litra b), samt artikel 20 og 21.
Artikel 25
Medlemsstaterne kan ikke anvende artikel 7 på de i artikel 24 nævnte fremgangsmåder, såfremt følgende betingelser er opfyldt:
a)
den i artikel 6 foreskrevne offentliggørelse skal for hvert af de selskaber, som deltager i transaktionen, ske mindst en måned inden, transaktionen får virkning
b)
alle det overtagende selskabs aktionærer har ret til mindst en måned inden transaktionen får virkning på selskabets hjemsted at gøre sig bekendt med de i artikel 11, stk. 1, litra a), b) og c), angivne dokumenter
c)
artikel 8, stk. 1, litra c), skal finde anvendelse.
Med henblik på denne artikels stk. 1, litra b) finder artikel 11, stk. 2, 3 og 4, anvendelse.
Artikel 26
Medlemsstaterne kan anvende artikel 24 og 25 på fremgangsmåder, hvorved et eller flere selskaber opløses uden likvidation og overdrager deres aktiver og passiver som helhed til et andet selskab, såfremt alle de i artikel 24 nævnte aktier og øvrige værdipapirer fra det eller de overtagne selskaber tilhører det overtagende selskab og/eller personer, som har disse aktier og værdipapirer noteret på eget navn, men for det overtagende selskabs regning.
Artikel 27
Hvis en fusion ved overtagelse gennemføres af et selskab, som ejer 90 % eller flere, men ikke samtlige aktier og andre værdipapirer, der giver stemmeret på generalforsamlingen i det eller de overtagne selskaber, kan medlemsstaterne ikke kræve, at fusionen kræver samtykke fra generalforsamlingen i det overtagende selskab, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
den i artikel 6 foreskrevne offentliggørelse skal for det overtagende selskab ske mindst en måned inden den generalforsamling i det eller de overtagne selskaber, der skal træffe beslutning om fusionen
b)
alle aktionærer i det overtagende selskab skal have ret til mindst en måned inden det i litra a) angivne tidspunkt på dette selskabs hjemsted at gøre sig bekendt med de i artikel 11, stk. 1, litra a) og b), og i givet fald de i artikel 11, stk. 1, litra c), d) og e), nævnte dokumenter
c)
artikel 8, stk. 1, litra c), skal finde anvendelse.
Med henblik på denne artikels stk. 1, litra b), finder artikel 11, stk. 2, 3 og 4, anvendelse.
Artikel 28
Medlemsstaterne kan ikke pålægge kravene i artikel 9, 10 og 11 i forbindelse med en fusion som nævnt i artikel 27, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
de aktionærer, som er i mindretal i det overtagne selskab, har ret til at lade det overtagende selskab erhverve deres aktier
b)
i så fald har de ret til at modtage et vederlag svarende til værdien af deres aktier
c)
i tilfælde af uenighed om dette vederlag skal det kunne fastsættes af en domstol eller af en administrativ myndighed, der er udpeget af medlemsstaten til dette formål.
En medlemsstat behøver ikke at anvende stk. 1, hvis medlemsstatens lovgivning giver det overtagende selskab ret til, uden forudgående offentligt tilbud om overtagelse, at kræve, at alle indehaverne af de resterende værdipapirer i det eller de selskaber, der skal overtages, sælger disse værdipapirer til det overtagende selskab forud for fusionen til en rimelig pris.
Artikel 29
Medlemsstaterne kan anvende artikel 27 og 28 på fremgangsmåder, hvorved et eller flere selskaber opløses uden likvidation og overdrager deres aktiver og passiver som helhed til et andet selskab, såfremt mindst 90 % men ikke alle de i artikel 27 omhandlede aktier og øvrige værdipapirer fra det eller de opløste selskaber tilhører det overtagende selskab og/eller personer, som har disse aktier og værdipapirer noteret på eget navn, men for det overtagende selskabs regning.
KAPITEL VI
ANDRE TRANSAKTIONER, DER KAN SIDESTILLES MED FUSION
Artikel 30
Når det i en medlemsstats lovgivning tillades, at det kontante udligningsbeløb ved en af de i artikel 2 omhandlede transaktioner overstiger 10 %, finder kapitel III og IV og artikel 27, 28 og 29 anvendelse.
Artikel 31
Når en medlemsstats lovgivning tillader en af de i artikel 2, 24 eller 30 omhandlede transaktioner, uden at alle de overdragende selskaber ophører, finder henholdsvis kapitel III - med undtagelse af artikel 19, stk. 1, litra c) - kapitel IV eller V anvendelse.
KAPITEL VII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 32
Direktiv 78/855/EØF, som ændret ved de retsakter, der er nævnt i bilag I, del A, ophæves, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne.
Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag II.
Artikel 33
Dette direktiv træder i kraft den 1. juli 2011.
Artikel 34
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 5. april 2011.
32011L0035
L 110/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
05.04.2011.
DIREKTIVA 2011/35/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 5. travnja 2011.
o spajanjima dioničkih društava
(kodifikacija)
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 50. stavak 2. točku (g),
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Treća direktiva Vijeća 78/855/EEZ od 9. listopada 1978. koja se temelji na članku 54. stavku 3. točki (g) Ugovora o spajanjima dioničkih društava (3) nekoliko je puta znatno izmijenjena (4). Zbog jasnoće i racionalnosti navedenu Direktivu trebalo bi kodificirati.
(2)
Usklađivanje kako je predviđeno u članku 50. stavku 2. točki (g) Ugovora i u općem programu za ukidanje ograničenja slobode poslovnog nastana (5), započeto je s Prvom direktivom Vijeća 68/151/EEZ od 9. ožujka 1968. o usklađivanju zaštitnih mjera koje su radi zaštite interesa njihovih članova i drugih predviđene u državama članicama za društva u smislu članka 58. stavka 2. Ugovora, a s ciljem izjednačavanja takvih zaštitnih mjera u čitavoj Zajednici (6).
(3)
To je usklađivanje nastavljeno s obzirom na osnivanje dioničkih društava te održavanje i promjenu njihovog kapitala Drugom direktivom Vijeća 77/91/EEZ od 13. prosinca 1976. o koordinaciji zaštitnih mehanizama koje, radi zaštite interesa članica i ostalih, države članice zahtijevaju od društava u smislu članka 58. stavka 2. Ugovora, s obzirom na osnivanje dioničkih društava i održavanje i promjenu njihovog kapitala, a s ciljem ujednačavanja tih zaštitnih mehanizama (7), te s obzirom na godišnje financijske izvještaje određenih vrsta trgovačkih društava Četvrtom direktivom Vijeća 78/660/EEZ od 25. srpnja 1978. na temelju članka 54. stavka 3. točke (g) Ugovora o godišnjim financijskim izvještajima za određene vrste trgovačkih društava (8).
(4)
Zaštita interes članova i trećih stranaka zahtijeva usklađivanje zakonodavstva država članica koje se odnosi na spajanja dioničkih društava te da se odredbe o spajanjima predvide u zakonodavstvima svih država članica.
(5)
U smislu takvog usklađivanja posebno je važno odgovarajuće i što objektivnije informiranje dioničara društava koja se spajaju i da su njihova prava primjereno zaštićena. Međutim, ako se svi dioničari sporazumiju, nije potrebno zahtijevati preispitivanje nacrta uvjeta spajanja od strane neovisnog stručnjaka za potrebe samih dioničara.
(6)
Zaštita prava zaposlenika u slučaju spajanja društava ili dijelova društava trenutačno je uređena Direktivom Vijeća 2001/23/EZ od 12. ožujka 2001. o usklađivanju zakonodavstava država članica o zaštiti prava zaposlenika u slučaju prijenosa poduzeća, pogona ili dijelova poduzeća ili pogona (9).
(7)
Vjerovnike, uključujući i imatelje zadužnica i osobe s drugim pravima s obzirom na društva u postupku spajanja, trebalo bi zaštititi tako da spajanje ne utječe nepovoljno na njihove interese.
(8)
Zahtjeve za objavljivanje iz Direktive 2009/101/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o usklađivanju zaštitnih mjera koje, radi zaštite interesa članova i trećih strana, države članice zahtijevaju za trgovačka društva u smislu članka 48. stavka 2. Ugovora, s ciljem izjednačavanja takvih zaštitnih mjera (10) treba proširiti tako da se uključe i spajanja, kako bi treće strane bile primjereno informirane.
(9)
Zaštitne mjere za članove i treće stranke s obzirom na spajanja trebale bi se proširiti tako da obuhvaćaju određene pravne prakse koje su u bitnim značajkama slične spajanju, tako da se obveze pružanja zaštite ne mogu izbjeći.
(10)
Da bi se osigurala pravna sigurnost s obzirom na odnose između predmetnih društava, te između njih i trećih strana, kao i članova, neophodno je ograničiti pojavu slučajeva ništavosti tako da se osigura ispravljanje nedostataka uvijek kada je to moguće i da se ograniče razdoblja u kojima se mogu započeti postupci utvrđivanja ništavosti.
(11)
Ova Direktiva ne bi trebala dovoditi u pitanje obveze država članica s obzirom na vremenska ograničenja za prenošenje u nacionalno pravo direktiva iz Priloga I., dijela B,
DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
POGLAVLJE I.
PODRUČJE PRIMJENE
Članak 1.
1. Mjere za usklađivanje utvrđene u ovoj Direktivi primjenjuju se na zakone i druge propise država članica za sljedeće vrste društava:
-
Belgija:
-
la société anonyme/de naamloze vennootschap,
-
Bugarska:
-
акционерно дружество,
-
Češka:
-
akciová společnost,
-
Danska:
-
aktieselskaber,
-
Njemačka:
-
die Aktiengesellschaft,
-
Estonija:
-
aktsiaselts,
-
Irska:
-
public companies limited by shares, i public companies limited by guarantee having a share capital,
-
Grčka:
-
ανώνυμη εταιρία,
-
Španjolska:
-
la sociedad anónima,
-
Francuska:
-
la société anonyme,
-
Italija:
-
la società per azioni,
-
Cipar:
-
Δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με μετοχές, δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με εγγύηση που διαθέτουν μετοχικό κεφάλαιο,
-
Latvija:
-
akciju sabiedrība,
-
Litva:
-
akcinė bendrovė,
-
Luksemburg:
-
la société anonyme,
-
Mađarska:
-
részvénytársaság,
-
Malta:
-
kumpannija pubblika/public limited liability company, kumpannija privata/private limited liability company,
-
Nizozemska:
-
de naamloze vennootschap,
-
Austrija:
-
die Aktiengesellschaft,
-
Poljska:
-
spółka akcyjna,
-
Portugal:
-
a sociedade anónima,
-
Rumunjska:
-
societate pe acțiuni,
-
Slovenija:
-
delniška družba,
-
Slovačka:
-
akciová spoločnosť,
-
Finska:
-
julkinen osakeyhtiö/publikt aktiebolag,
-
Švedska:
-
aktiebolag,
-
Ujedinjena Kraljevina:
-
public companies limited by shares, and public companies limited by guarantee having a share capital.
2. Države članice ne moraju primjenjivati ovu Direktivu na zadruge osnovane kao jedno od društava navedeno u stavku 1. Ako pravo država članica koristi takvu mogućnost, od takvih društava zahtijeva unošenje riječi „zadruga” u sve dokumente iz članka 5. Direktive 2009/101/EZ.
3. Države članice ne moraju primjenjivati ovu Direktivu u slučajevima kada je jedno ili više društava koja su predmet preuzimanja ili prestaju postojati u stečajnom postupku, postupcima vezanim uz prestanak insolventnih društava i analognim postupcima.
POGLAVLJE II.
ODREDBE O SPAJANJU PREUZIMANJEM JEDNOG ILI VIŠE DRUŠTAVA KOJEG IZVRŠAVA DRUGO DRUŠTVO I O SPAJANJU OSNIVANJEM NOVOG DRUŠTVA
Članak 2.
Za društva na koja se primjenjuje njihovo nacionalno pravo, države članice propisuju pravila koja uređuju spajanje preuzimanjem jednog ili više društava od strane drugog društva i spajanje osnivanjem novog društva.
Članak 3.
1. Za potrebe ove Direktive, „spajanje preuzimanjem” je postupak u kojem jedno ili više društava prestaje postojati bez likvidacije i prenosi na drugo društvo svu svoju aktivu i pasivu, u zamjenu za izdavanje dionica društva preuzimatelja dioničarima društva ili društava koja su predmet preuzimanja i, ovisno o slučaju, novčanu naknadu koja ne prelazi 10 % nominalne vrijednosti tako izdanih dionica, ili kada te dionice nemaju nominalnu vrijednost, njihove knjigovodstvene vrijednosti.
2. Zakoni države članice mogu odrediti da se spajanje preuzimanjem također može izvršiti kada je jedno ili više društava koja su predmet preuzimanja u postupku likvidacije, pod uvjetom da je ta mogućnost ograničena na društva koja još nisu započela s raspodjelom imovine svojim dioničarima.
Članak 4.
1. Za potrebe ove Direktive, „spajanje osnivanjem novog društva” znači postupak u kojem više društava prestaje postojati bez likvidacije, a sva njihova aktiva i pasiva se prenose na drugo društvo koje ona osnivaju u zamjenu za izdavanje dionica tog novog društva dioničarima društva ili društava koja se spajaju i, ovisno o slučaju, novčanu naknadu koja ne prelazi 10 % nominalne vrijednosti tako izdanih dionica ili, ako te dionice nemaju nominalnu vrijednost, njihove knjigovodstvene vrijednosti.
2. Zakoni države članice mogu odrediti da se spajanje osnivanjem novog društva također može izvršiti kada je jedno ili više društava koja se spajaju u postupku likvidacije, pod uvjetom da je ta mogućnost ograničena na društva koja još nisu započela s raspodjelom imovine svojim dioničarima.
POGLAVLJE III.
SPAJANJE PREUZIMANJEM
Članak 5.
1. Upravna ili upravljačka tijela društava koja se spajaju sastavljaju nacrt uvjeta spajanja u pisanom obliku.
2. Nacrt uvjeta spajanja utvrđuje barem sljedeće:
(a)
vrstu, ime i sjedište svakog društva uključenog u spajanje;
(b)
omjer zamjene dionica i iznos moguće novčane naknade;
(c)
uvjete raspodjele dionica u društvu preuzimatelju;
(d)
datum s kojim držanje takvih dionica dioničarima daje pravo sudjelovanja u dobiti i svim posebnom uvjetima vezanim uz takvo pravo;
(e)
datum s kojim se transakcije društva koje je predmet preuzimanja za potrebe knjigovodstva počinju smatrati transakcijama društva preuzimatelja;
(f)
prava koja društvo preuzimatelj prenosi na imatelje dionica s posebnim pravima i imatelje vrijednosnica osim dionica, ili predložene mjere vezane uz njih;
(g)
sve posebne pogodnosti koje se dodjeljuju stručnjacima iz članka 10. stavka 1. i članovima upravnih, upravljačkih, nadzornih ili kontrolnih tijela društava koja se spajaju.
Članak 6.
Nacrt uvjeta spajanja mora se objaviti kako je propisano pravom svake države članice u skladu s člankom 3. Direktive 2009/101/EZ, za svako od društava koje se spaja, barem mjesec dana prije datuma utvrđenog za glavnu skupštinu na kojoj se odlučuje o tim uvjetima.
Svako od društava koja se spajaju izuzima se od zahtjeva za objavljivanje iz članka 3. Direktive 2009/101/EZ ako tijekom neprekidnog razdoblja koje započinje barem mjesec dana prije datuma određenog za glavnu skupštinu na kojoj se odlučuje o nacrtu uvjeta spajanja i koje ne završava prije završetka glavne skupštine, taj nacrt uvjeta spajanja učini dostupnim za javnost besplatno putem svoje internetske stranice. Države članice ne uvjetuju to izuzeće zahtjevima ni ograničenjima, osim onime što je nužno kako bi se osigurala sigurnost internetske stranice i vjerodostojnost dokumenata i mogu nametnuti zahtjeve ili ograničenja samo u mjeri u kojoj su ona razmjerna ostvarenju tih ciljeva.
Odstupajući od drugog stavka države članice mogu zatražiti da se objava provede putem središnje elektroničke platforme navedene u članku 3. stavku 5. Direktive 2009/101/EEZ. Države članice umjesto toga mogu zatražiti da se objava provede na bilo kojoj drugoj internetskoj stranici koju su odredile za tu namjenu. Kada države članice iskoriste jednu od ovih mogućnosti, osiguravaju da se društvima ne naplaćuje posebna naknada za objavu.
Kada se koristi internetska stranica koja nije središnja elektronička platforma, objavljuje se uputa kojom se daje pristup toj internetskoj stranici najmanje jedan mjesec prije dana određenog za glavnu skupštinu. Ta uputa uključuje datum objave nacrta uvjeta za spajanje na internetskoj stranici i besplatno je dostupna javnosti. Društvima se ne naplaćuje posebna naknada za tu objavu.
Zabrana koja obuhvaća naplatu društvima posebne naknade za objavu, utvrđena u trećem i četvrtom stavku, ne utječe na sposobnost država članica da društvima naplate troškove vezane uz središnju elektroničku platformu.
Države članice mogu zatražiti društva da određeno vrijeme nakon glavne skupštine drže informacije na svojoj internetskoj stranici ili gdje je prikladno na središnjoj elektroničkoj platformi ili nekoj drugoj internetskoj stranici koju odredi predmetna država članica. Države članice mogu odrediti posljedice za privremeni prekid dostupnosti internetskoj stranici ili središnjoj elektroničkoj platformi koji je uzrokovan tehničkim ili drugim čimbenicima.
Članak 7.
1. Spajanje zahtijeva barem odobrenje glavne skupštine svakog društva koje se spaja. Prava država članica predviđaju da je za takvu odluku o odobrenju potrebna većina od najmanje dvije trećine glasova koji proizlaze iz dionica ili predstavljenog upisanog kapitala.
Međutim, zakoni države članice mogu utvrditi da je obična većina glasova navedenih u prvom podstavku dovoljna kada je predstavljena barem polovica upisanog kapitala. Nadalje, prema potrebi, primjenjuju se pravila koja uređuju izmjene društvenog ugovora i statuta.
2. Kada postoji više rodova dionica, odluka o spajanju podliježe odvojenom glasovanju barem svakog roda dioničara na čija prava transakcije utječu.
3. Odluka obuhvaća odobrenje nacrta uvjeta spajanja i sve neophodne izmjene društvenog ugovora i statuta za potrebe spajanja.
Članak 8.
Pravo države članice ne zahtijeva odobrenje spajanja na glavnoj skupštini društva preuzimatelja ako se zadovolje sljedeći uvjeti:
(a)
društvo preuzimatelj mora izvršiti objavu iz članka 6. barem mjesec dana prije datuma utvrđenog za glavnu skupštinu društva ili društava koja su predmet preuzimanja na kojoj se odlučuje o nacrtu uvjeta spajanja;
(b)
barem mjesec dana prije datuma utvrđenog u točki (a), svi dioničari društva preuzimatelja moraju imati pravo pregledati dokumentaciju u sjedištu društva preuzimatelja utvrđenu u članku 11. stavku 1.;
(c)
jedan ili više dioničara društva preuzimatelja koji ima minimalni postotak upisanog kapitala mora imati pravo zahtijevati sazivanje glavne skupštine društva koje izvršava preuzimanje s ciljem odlučivanja o odobrenju spajanja; taj minimalni postotak ne smije iznositi više od 5 %. Države članice, međutim, mogu osigurati isključivanje dionica bez prava glasa iz ove računice.
Za potrebe točke (b) prvog podstavka primjenjuje se članak 11. stavci 2., 3. i 4.
Članak 9.
1. Upravna ili upravljačka tijela svakog društva uključenog u spajanje sastavljaju iscrpno pisano izvješće o nacrtu uvjeta spajanja i njihovim pravnim i gospodarskim temeljima, s naglaskom na omjer zamjene dionica.
Navedeno izvješće također opisuje posebno vrednovanje mogućih novonastalih poteškoća.
2. Upravna ili upravljačka tijela svakog uključenog društva obavješćuju glavnu skupštinu svog društva i odgovarajuća upravna ili upravljačka tijela, tako da ona mogu obavijestiti svoje glavne skupštine o svim značajnim promjenama u aktivi i pasivi između datuma pripreme nacrta uvjeta spajanja i datuma glavnih skupština koje odlučuju o nacrtu uvjeta spajanja.
3. Države članice mogu utvrditi da izvješće utvrđeno u stavku 1. i/ili informacije navedene u stavku 2. nisu obvezni ako su se svi dioničari i imatelji drugih vrijednosnica s pravom glasa svih društava uključenih u spajanje tako usuglasili.
Članak 10.
1. Jedan ili više stručnjaka koji djeluju u ime svakog društva u postupku spajanja, no koji su od istih neovisni, koje je imenovalo ili odobrilo nadležno pravosudno ili upravno tijelo, preispituje nacrt uvjeta spajanja i sastavlja pismeno izvješće za dioničare. Međutim, prava država članica mogu utvrditi mogućnost imenovanja jednog ili više neovisnih stručnjaka za sva društva u postupku spajanja ako takvo imenovanje vrši pravosudno ili upravno tijelo na zajednički zahtjev tih društava. Takvi stručnjaci mogu biti, ovisno o pravu svake države članice, fizičke ili pravne osobe ili društva.
2. U izvješću navedenom u stavku 1., stručnjaci u svakom slučaju moraju navesti je li prema njihovom mišljenju omjer zamjene dionica pravedan i razuman. Njihova izjava mora barem:
(a)
navesti primijenjenu metodu ili metode za izračun predloženog omjera zamjene dionica;
(b)
navesti jesu li takva metoda ili metode primjerene u predmetnom slučaju, navesti vrijednosti proizašle korištenjem svake takve metode i dati mišljenje o relativnoj važnosti tih metoda u izračunavanju vrijednosti o kojoj se odlučuje.
Izvješće također opisuje sve posebne poteškoće u vrednovanju.
3. Svaki stručnjak ima pravo na sve odgovarajuće informacije o društvima koja se spajaju, pristup potrebnoj dokumentaciji te obavljanje svih neophodnih istraga.
4. Pregled nacrta uvjeta spajanja i izvješće stručnjaka nisu potrebni ako se svi dioničari i imatelji drugih vrijednosnica s pravom glasa svakog društva uključenog u spajanje tako dogovore.
Članak 11.
1. Svi dioničari imaju pravo pregledati barem sljedeće dokumente u sjedištu barem mjesec dana prije utvrđenog datuma glavne skupštine koja odlučuje o uvjetima spajanja:
(a)
nacrt uvjeta spajanja;
(b)
godišnje financijske izvještaje i godišnja izvješća društava koja se spajaju za prethodne tri financijske godine;
(c)
prema potrebi, računovodstveno izvješće sastavljeno na datum koji ne smije biti raniji od prvog dana trećeg mjeseca koji prethodi datumu nacrta uvjeta spajanja ako se zadnji godišnji financijski izvještaj odnosi na financijsku godinu koja je završila više od šest mjeseci prije tog datuma;
(d)
prema potrebi, izvješća upravnih ili upravljačkih tijela društava koja se spajaju utvrđena u članku 9.;
(e)
prema potrebi, izvješće navedeno u članku 10. stavku 1.
Za potrebe točke (c) prvog podstavka, računovodstveno izvješće nije potrebno ako društvo objavljuje polugodišnje financijske izvještaje u skladu s člankom 5. Direktive 2004/109/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. prosinca 2004. o usklađivanju zahtjeva za transparentnošću u vezi s informacijama o izdavateljima čije su vrijednosnice uvrštene za trgovanje na uređenom tržištu (11) i koje su dostupne dioničarima u skladu s ovim stavkom. K tomu, države članice mogu osigurati da računovodstveno izvješće nije potrebno ako se svi dioničari i imatelji drugih vrijednosnica s pravom glasa svakog predmetnog društva uključenog u postupak spajanja tako dogovore.
2. Računovodstveno izvješće iz točke (c) prvog podstavka stavka 1. sastavlja se istim metodama i mora biti jednakog obrasca kao i zadnja godišnja bilanca.
Međutim, pravom države članice može se utvrditi da:
(a)
nije neophodno provesti novu fizičku inventuru;
(b)
vrednovanja prikazana na zadnjoj bilanci moraju se izmijeniti tako da prikazuju samo unose u knjigama računa; no sljedeće se svejedno mora uzeti u obzir:
-
srednjoročna amortizacija i pričuve,
-
materijalne promjene u stvarnoj vrijednosti koja nije prikazana u knjigama.
3. Svaki dioničar ima pravo dobiti, na zahtjev i besplatno, potpune ili, ako tako zatraži, djelomične preslike dokumenata iz stavka 1.
Kada dioničar pristane na elektroničku razmjenu podataka društva, takve se preslike mogu uputiti putem elektroničke pošte.
4. Društvo se izuzima od obveze osiguranja dostupnosti podataka iz stavka 1. u sjedištu društva ako ih, tijekom neprekidnog razdoblja koje započinje barem mjesec dana prije datuma određenog za glavnu skupštinu na kojoj se odlučuje o nacrtu uvjeta spajanja i koje ne završava prije završetka glavne skupštine, objavi na svojoj internetskoj stranici. Države članice ne uvjetuju to izuzeće zahtjevima ni ograničenjima osim onim što je nužno kako bi se osigurala sigurnost internetske stranice i vjerodostojnost dokumenata i mogu nametnuti zahtjeve ili ograničenja samo u mjeri u kojoj su oni razmjerni ostvarenju tih ciljeva.
Stavak 3. ne primjenjuje se ako internetska stranica dioničarima omogućava preuzimanje i ispis dokumenata iz stavka 1. tijekom razdoblja navedenog u prvom podstavku ovog stavka. Međutim, u tom slučaju država članica može odrediti da društvo osigura dostupnost tih dokumenata u svojem sjedištu za potrebe uvida dioničara.
Države članice mogu zatražiti društva da određeno vrijeme nakon glavne skupštine drže informacije na svojoj internetskoj stranici. Države članice mogu odrediti posljedice za privremeni prekid dostupnosti internetskoj stranici koji je uzrokovan tehničkim ili drugim čimbenicima.
Članak 12.
Zaštita prava zaposlenika svih društava uključenih u postupak spajanja uređuje se u skladu s Direktivom 2001/23/EZ.
Članak 13.
1. Prava država članica moraju osigurati odgovarajući sustav zaštite interesa vjerovnika društava uključenih u postupak spajanja čije tražbine prethode objavi nacrta uvjeta spajanja i nisu dospjele u vrijeme takve objave.
2. U tu svrhu, prava država članica osiguravaju barem da takvi vjerovnici imaju pravo na odgovarajuće zaštitne mjere ako financijsko stanje društava uključenih u postupak spajanja zahtijeva takvu zaštitu i ako ti vjerovnici već nemaju takve zaštitne mjere.
Države članice utvrđuju uvjete zaštite navedene u stavku 1. i u prvom podstavku ovog stavka. U svakom slučaju, države članice osiguravaju da su vjerovnici ovlašteni za prijavljivanje odgovarajućim upravnim ili pravosudnim tijelima za dobivanje odgovarajućih zaštitnih mjera pod uvjetom da mogu uvjerljivo dokazati da je zbog spajanja poštovanje njihovih prava ugroženo i da društvo nije osiguralo odgovarajuću zaštitu.
3. Takva zaštita može se razlikovati za vjerovnike društva preuzimatelja i društava koja su predmet preuzimanja.
Članak 14.
Ne dovodeći u pitanje pravila koja uređuju ostvarivanje njihovih prava, članak 13. primjenjuje se na imatelje zadužnica društava u spajanju, osim kada se spajanje odobri na sastanku imatelja zadužnica ako je takav sastanak utvrđen nacionalnim pravom ili ako ga zasebno odobri svaki imatelj zadužnice.
Članak 15.
Imateljima vrijednosnica s posebnim pravima, osim dionica, moraju biti dodijeljena prava u društvu preuzimatelju, barem istovjetna onima koja su imali u društvu koje je predmet preuzimanja, osim ako izmjene takvih prava nisu odobrene na sastanku imatelja takvih vrijednosnica, ako je takav sastanak propisan u skladu s nacionalnim pravom, ili ako su ih zasebno odobrili imatelji takvih vrijednosnica, ili ako ti imatelji imaju pravo na otkup svojih vrijednosnica od strane društva preuzimatelja.
Članak 16.
1. Kada pravo države članice ne predviđa preventivni sudski ili administrativni nadzor zakonitosti spajanja ili kada se takav nadzor ne odnosi na sve pravne akte koji su potrebni za spajanje, zapisnik sa sastanaka glavnih skupština koje odlučuju o spajanju i, prema potrebi, ugovor o spajanju izrađen nakon tih glavnih skupština, sastavljaju se i ovjeravaju na odgovarajući način. U slučajevima kada spajanje ne trebaju odobriti glavne skupštine svih društava koja se spajaju, nacrt uvjeta spajanja mora se sastaviti i ovjeriti na odgovarajući način i u odgovarajućem pravnom obliku.
2. Javni bilježnik ili drugo tijelo nadležno za sastavljanje i ovjeravanje dokumenata u odgovarajućem pravnom obliku mora provjeriti i ovjeriti postojanje i valjanost pravnih akata i formalnosti koje se zahtijevaju od društva i nacrta uvjeta spajanja.
Članak 17.
Prava država članica utvrđuju datum na koji spajanje stupa na snagu.
Članak 18.
1. Spajanje se mora objaviti kako je propisano pravom svake države članice, u skladu s člankom 3. Direktive 2009/101/EZ, s obzirom na svako od društava uključenih u spajanje.
2. Društvo preuzimatelj može samostalno provesti formalnosti objave vezane uz društvo ili društva koja su predmet preuzimanja.
Članak 19.
1. Spajanje ima sljedeće posljedice, ipso jure i istovremeno:
(a)
prijenos cjelokupne aktive i pasive društva koje je predmet preuzimanja na društvo preuzimatelja, s učinkom između društva koje je predmet preuzimanja i društva preuzimatelja i prema trećima;
(b)
dioničari društva koje je predmet preuzimanja postaju dioničari društva preuzimatelja;
(c)
društvo koje je predmet preuzimanja prestaje postojati.
2. Dionice u društvu koje je predmet preuzimanja ne zamjenjuju se za dionice društva koje se preuzima a koje drže:
(a)
samo društvo preuzimatelj, ili osobe koje djeluju u svoje ime a za račun tog društva;
(b)
samo društvo koje je predmet preuzimanja ili osobe koje djeluju u svoje ime a za račun tog društva.
3. Prethodno spomenuto ne utječe na zakone država članica koji zahtijevaju dovršetak posebnih formalnosti da bi prijenos određene imovine, prava i obveza s društva koje je predmet preuzimanja stupio na snagu s obzirom na treće stranke. Društvo preuzimatelj može samostalno izvršiti navedene formalnosti; međutim, pravo država članica može dopustiti društvu koje je predmet preuzimanja nastavak izvršenja tih formalnosti tijekom ograničenog razdoblja koje, osim u iznimnim slučajevima, ne može trajati dulje od šest mjeseci od datuma na koji spajanje stupa na snagu.
Članak 20.
S obzirom na dioničare društva koje je predmet preuzimanja pravo država članica utvrđuje barem pravila o građanskoj odgovornosti članova upravnih ili upravljačkih tijela tog društva s obzirom na neprimjereno postupanje od strane članova tih tijela u pripremi i provedbi spajanja.
Članak 21.
S obzirom na dioničare društva koje je predmet preuzimanja pravo država članica utvrđuje barem pravila o građanskoj odgovornosti stručnjaka odgovornih za sastavljanje izvješća iz članka 10. stavka 1. u ime tog društva, s obzirom na neprimjereno postupanje tih stručnjaka pri izvršavanju njihovih dužnosti.
Članak 22.
1. Prava država članica mogu utvrditi pravila o ništavosti spajanja samo u skladu sa sljedećim uvjetima:
(a)
ništavost se mora utvrditi sudskom odlukom;
(b)
spajanja koja su stupila na snagu u skladu s člankom 17. mogu se proglasiti ništavima samo ako nije bio prisutan preventivni sudski ili upravni nadzor njihove zakonitosti, ili ako nisu sastavljena i ovjerena na odgovarajući način, ili ako se pokaže da je odluka glavne skupštine ništava ili se može proglasiti ništavom prema nacionalnom pravu;
(c)
postupak poništavanja ne smije se pokrenuti više od šest mjeseci nakon datuma na koji spajanje stupi na snagu, s učinkom na osobu koja se poziva na ništavost ili ako su nepovoljne okolnosti popravljene;
(d)
kada je moguće ispraviti razlog ništavosti spajanja, nadležni sud predmetnim društvima odobrava određeno vremensko razdoblje u kojem se razlozi ništavosti mogu ukloniti;
(e)
odluka o proglašenju ništavosti spajanja objavljuje se kako je propisano pravom svake države članice u skladu s člankom 3. Direktive 2009/101/EZ;
(f)
kada pravo države članice dozvoljava trećoj stranki dovođenje u pitanje takve odluke, ta stranka može tako postupiti samo unutar šest mjeseci od objave presude kako je propisano u Direktivi 2009/101/EZ;
(g)
odluka kojom se spajanje proglašava ništavim ne utječe na valjanost postojećih obveza nastalih prije objave presude i nakon datuma na koji spajanje stupa na snagu s obzirom na društvo preuzimatelja;
(h)
društva koja sudjeluju u spajanju odgovorna su zajedno i solidarno s obzirom na obveze društva preuzimatelja iz točke (g).
2. Odstupajući od stavka 1. točke (a), pravo države članice također može predvidjeti da ništavost spajanja utvrdi upravno tijelo ako je protiv takve odluke dopuštena žalba sudu. Točka (b) i točke (d) do (h) primjenjuju se po analogiji na nadležno upravno tijelo. Takav postupak utvrđivanja ništavosti ne smije se pokretati više od šest mjeseci nakon datuma stupanja na snagu spajanja.
3. Navedene odredbe ne utječu na pravo država članica o ništavosti spajanja koja je utvrđena na temelju neke druge vrste nadzora, osim preventivnog sudskog ili upravnog nadzora zakonitosti.
POGLAVLJE IV.
SPAJANJE OSNIVANJEM NOVOG DRUŠTVA
Članak 23.
1. Članci 5., 6. i 7. i članci 9. do 22. ove Direktive primjenjuju se ne dovodeći u pitanje članke 12. i 13. Direktive 2009/101/EZ na spajanje osnivanjem novog društva. U tu svrhu, „društva koja se spajaju” i „društva koja su predmet preuzimanja” znači društva koja prestaju postojati, a „društvo preuzimatelj” znači novo društvo.
Točka (a) članka 5. stavka 2. ove Direktive također se primjenjuje na novo društvo.
2. Nacrt uvjeta spajanja i, ako su sadržani u odvojenom dokumentu, društveni ugovor ili nacrt društvenog ugovora i statut ili nacrt statuta novog društva odobravaju se na glavnoj skupštini svakog društva koje prestaje postojati.
POGLAVLJE V.
PREUZIMANJE JEDNOG DRUŠTVA OD STRANE DRUGOG KOJE DRŽI 90 % ILI VIŠE NJEGOVIH DIONICA
Članak 24.
Države članice, s obzirom na društva na koja se primjenjuje njihovo pravo, propisuju odredbe za postupak kod kojih jedno ili više društava prestaje postojati bez likvidacije i prenosi svu svoju aktivu i pasivu na drugo društvo koje drži sve njegove dionice i druge vrijednosnice s pravom glasovanja na glavnoj skupštini. Takve se operacije uređuju odredbama iz poglavlja III. Međutim, države članice ne nameću zahtjeve iz članka 5. stavka 2. točaka (b), (c) i (d), članaka 9. i 10., članka 11. stavka 1. točaka (d) i (e), članka 19. stavka 1. točke (b) te članaka 20. i 21.
Članak 25.
Države članice ne primjenjuju članak 7. na postupke iz članka 24. ako se ispune sljedeći uvjeti:
(a)
svako društvo uključeno u postupak mora ispuniti obvezu objave iz članka 6. barem mjesec dana prije stupanja postupka na snagu;
(b)
barem mjesec dana prije stupanja na snagu postupka svi dioničari društva preuzimatelja moraju imati pravo pregledati dokumentaciju u sjedištu društva navedenu u članku 11. stavku 1. točkama (a), (b) i (c);
(c)
obvezno se primjenjuje članak 8. prvi stavak točka (c).
Za potrebe točke (b) prvog stavka ovog članka primjenjuje se članak 11. stavci 2., 3. i 4.
Članak 26.
Države članice mogu primijeniti članke 24. i 25. na postupke putem kojih jedno ili više društava prestaje postojati bez likvidacije i prenosi svu svoju aktivu i pasivu na drugo društvo ako sve dionice i druge vrijednosnice papire društva ili društava koja su predmet preuzimanja navedenih u članku 24. drži društvo preuzimatelj i/ili osobe koje te dionice i vrijednosnice drže u svoje ime a za račun društva preuzimatelja.
Članak 27.
Kada spajanje preuzimanjem provodi društvo koje drži 90 % ili više, ali ne sve dionice i druge vrijednosne papire s pravom glasovanja u glavnoj skupštini društva koje je predmet preuzimanja, države članice ne zahtijevaju odobrenje spajanja glavne skupštine društva koje je predmet preuzimanja ako se ispune sljedeći uvjeti:
(a)
društvo preuzimatelj mora ispuniti obvezu objave iz članka 6. barem mjesec dana prije datuma utvrđenog za sastanak glavne skupštine društva ili društava koja su predmet preuzimanja, na kojem se odlučuje o nacrtu uvjeta spajanja;
(b)
barem mjesec dana prije datuma utvrđenog u točki (a) svi dioničari društva preuzimatelja moraju imati pravo pregledati dokumentaciju u sjedištu društva iz točaka (a) i (b) te, prema potrebi, (c), (d) i (e) članka 11. stavka 1.;
(c)
obvezna je primjena članka 8. prvog stavka točke (c).
Za potrebe točke (b) prvog stavka ovog članka primjenjuju se članak 11. stavci 2., 3. i 4.
Članak 28.
Države članice ne nameću zahtjeve iz članaka 9., 10. i 11. u slučaju spajanja u smislu članka 27. ako se ispune sljedeći uvjeti:
(a)
manjinski dioničari društva koje je predmet preuzimanja moraju imati pravo da društvo preuzimatelj preuzme i njihove dionice;
(b)
ako odluče iskoristiti to pravo, moraju imati pravo na naknadu razmjerne vrijednosti njihovih dionica;
(c)
u slučaju neslaganja u vezi te naknade, mora postojati mogućnost utvrđivanja vrijednosti sudskim putem ili u okviru nadležnosti nadležnog upravnog tijela, koje za te potrebe određuje država članica.
Država članica ne mora primijeniti prvi stavak ako pravo te države članice ovlasti društvo preuzimatelja da, bez prethodne javne ponude za preuzimanje, od svih imatelja preostalih vrijednosnih papira društva ili društava koja su predmet preuzimanja zahtijeva prodaju tih vrijednosnih papira po pravednoj cijeni prije spajanja.
Članak 29.
Države članice mogu primijeniti članke 27. i 28. na postupke kod kojih jedno ili više društava prestaje postojati bez likvidacije i prenosi svu svoju imovinu i obveze na drugo društvo ako 90 % ili više, ali ne sve dionice i druge vrijednosne papire društva ili društava koja su predmet preuzimanja navedenih u članku 27. drži društvo preuzimatelj i/ili osobe koje te dionice i vrijednosne papire drže u svoje ime a za račun društva preuzimatelja.
POGLAVLJE VI.
DRUGI POSTUPCI KOJI SE SMATRAJU SPAJANJIMA
Članak 30.
Kada u slučaju jednog od postupaka iz članka 2. pravo države članice odobrava gotovinsko plaćanje veće od 10 %, primjenjuju se poglavlja III. i IV. i članci 27., 28. i 29.
Članak 31.
Kada pravo države članice odobrava jedan od postupaka iz članaka 2., 24. i 30. a da pri tome sva prenesena društva ne prestaju postojati, prema potrebi se primjenjuju poglavlje III., osim članka 19. stavka 1. točke (c) te poglavlje IV. ili poglavlje V.
POGLAVLJE VII.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 32.
Direktiva 78/855/EEZ kako je izmijenjena aktima navedenim u Prilogu I. dijelu A ovim se stavlja izvan snage ne dovodeći u pitanje obveze država članica s obzirom na vremenska ograničenja za prenošenje u nacionalno zakonodavstvo direktiva utvrđenih u Prilogu I. dijelu B.
Upućivanja na Direktivu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjem na ovu Direktivu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu II.
Članak 33.
Ova Direktiva stupa na snagu 1. srpnja 2011.
Članak 34.
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 5. travnja 2011.