RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 906/2011
af 2. september 2011
om ændring af forordning (EF) nr. 193/2007 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af polyethylenterephthalat med oprindelse i Indien og ændring af forordning (EF) nr. 192/2007 om indførelse af en endelig antidumpingtold på import af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i bl.a. Indien
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 19 og 24,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. PROCEDURE
1.1. Tidligere undersøgelse og gældende udligningsforanstaltninger
(1)
Ved forordning (EF) nr. 2603/2000 (2) indførte Rådet en endelig udligningstold på importen af polyethylenterephthalat (»PET«) med oprindelse i bl.a. Indien (i det følgende benævnt »den oprindelige antisubsidieundersøgelse«). Efter en udløbsundersøgelse indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 193/2007 (3) en endelig udligningstold for en periode på yderligere fem år. Udligningsforanstaltningerne blev ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1286/2008 (4) efter en delvis interimsundersøgelse (»den seneste fornyede undersøgelse«). Udligningsforanstaltningerne består i en specifik told. Tolden varierer mellem 0 EUR/ton og 106,5 EUR/ton på importen fra individuelt nævnte indiske producenter og en resttold på 69,4 EUR/ton på importen fra andre producenter.
1.2. Gældende antidumpingforanstaltninger
(2)
Ved forordning (EF) nr. 2604/2000 (5) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen af PET med oprindelse i bl.a. Indien (»den oprindelige antidumpingundersøgelse«). Efter en udløbsundersøgelse indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 192/2007 (6) en endelig antidumpingtold for en periode på yderligere fem år. Antidumpingforanstaltningerne blev ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1286/2008 efter den seneste fornyede undersøgelse. Foranstaltningerne blev fastsat til niveauet for skadestærsklen og bestod af specifikke antidumpingtoldsatser. Tolden varierer mellem 87,5 EUR/ton og 200,9 EUR/ton på importen fra individuelt nævnte indiske producenter og en resttold på 153,6 EUR/ton på importen fra andre producenter (»de gældende antidumpingforanstaltninger«).
(3)
Ved afgørelse 2000/745/EF (7) godtog Kommissionen tilsagn fra flere eksporterende producenter om en mindsteimportpris (»tilsagn«).
1.3. Indledning af en delvis interimsundersøgelse
(4)
En anmodning om en delvis interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 19 blev indgivet af Reliance Industries Limited, en indisk eksporterende producent af PET (»ansøgeren«). Anmodningen var begrænset til en undersøgelse af subsidieaspektet for så vidt angår ansøgeren. Ansøgeren anmodede samtidig om den fornyede undersøgelse af de nuværende antidumpingforanstaltninger. Den resterende antidumping- og udligningstold anvendes på import af varer fremstillet af ansøgeren, og ansøgerens salg til Unionen er omfattet af tilsagnet.
(5)
Ansøgeren fremlagde umiddelbare beviser for, at det ikke længere var nødvendigt at fastholde foranstaltningen på dens nuværende niveau for at modvirke den udligningsberettigede subsidiering. Ansøgeren fremlagde navnlig umiddelbare beviser for, at dennes subsidiebeløb er dalet til et niveau et godt stykke under den toldsats, som i øjeblikket finder anvendelse på virksomheden. Denne nedbringelse af det samlede subsidieringsniveau skulle navnlig skyldes en betydelig nedgang i ydelserne under Duty Entitlement Passbook Scheme (DEPBS).
(6)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at anmodningen indeholdt tilstrækkelige umiddelbare beviser, og offentliggjorde den 10. juni 2010 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (8) om indledning af en delvis interimsundersøgelse (»nærværende fornyede undersøgelse«) i henhold til grundforordningens artikel 19. Undersøgelsen var begrænset til en undersøgelse af subsidieringsaspektet for så vidt angår ansøgeren.
1.4. Parter, som er berørt af undersøgelsen
(7)
Kommissionen underrettede officielt ansøgeren, repræsentanterne for eksportlandet og sammenslutningen af EU-producenter om indledningen af den fornyede undersøgelse. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.
(8)
Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(9)
For at indhente de oplysninger, som den anså for nødvendige til sin undersøgelse, sendte Kommissionen et spørgeskema til ansøgeren og de indiske myndigheder og modtog besvarelser inden for den fastsatte frist.
(10)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, den fandt nødvendige med henblik på fastlæggelsen af subsidiering. Kommissionen foretog kontrolbesøg på stedet hos ansøgeren i Mumbai, Indien, og hos de indiske myndigheder i New Delhi (Generaldirektoratet for udenrigshandel og Handelsministeriet) og i Mumbai (regionalt kontor for Generaldirektoratet for udenrigshandel).
1.5. Den nuværende undersøgelsesperiode
(11)
Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. april 2009 til den 31. marts 2010 (»den nuværende undersøgelsesperiode« eller »NUP«).
1.6. Sideløbende antidumpingundersøgelse
(12)
Den 10. juni 2010 (9) bekendtgjorde Kommissionen indledningen af en delvis interimsundersøgelse af de gældende antidumpingforanstaltninger i henhold til artikel 11, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (10) (»antidumpinggrundforordningen«), der var begrænset til en undersøgelse af dumpingaspektet for så vidt angår ansøgeren.
(13)
I den sideløbende antidumpingundersøgelse konstateredes det, at omstændighederne med hensyn til dumping ikke havde ændret sig betydeligt og varigt, og undersøgelsen blev derfor afsluttet uden ændring af de gældende antidumpingforanstaltninger for ansøgeren.
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
2.1. Den pågældende vare
(14)
Den undersøgte vare er PET med viskositetsindeks på 78 ml/g og derover ifølge ISO-standard 1628-5, i øjeblikket henhørende under KN-kode 3907 60 20 og med oprindelse i Indien (»den pågældende vare«).
2.2. Samme vare
(15)
Undersøgelsen viste, at den pågældende vare produceret i Indien og solgt til Unionen er identisk med hensyn til fysiske og kemiske egenskaber og anvendelsesformål med den vare, der fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i Indien. Det konkluderes derfor, at produkter solgt på hjemmemarkedet og eksportmarkedet er samme vare i henhold til grundforordningens artikel 1, stk. 4. Da nærværende fornyede undersøgelse er begrænset til subsidieringsaspektet for så vidt angår ansøgeren, var det ikke muligt at nå frem til en konklusion vedrørende den vare, der produceres og sælges af EU-erhvervsgrenen på EU-markedet.
3. UNDERSØGELSESRESULTATER
3.1. Subsidier
(16)
På grundlag af de oplysninger, der blev forelagt af de indiske myndigheder og ansøgeren, og besvarelserne af Kommissionens spørgeskema, undersøgte Kommissionen følgende ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes subsidier:
Landsdækkende ordninger:
a)
Advance Authorisation Scheme (»AAS«) (forhåndstilladelsesordningen)
b)
Duty Entitlement Passbook Scheme (»DEPBS«) (toldgodtgørelsesordning)
c)
Export Promotion Capital Goods Scheme (»EPCGS«) (eksportfremmeordning for kapitalgoder)
d)
Focus Market Scheme (»FMS«)
e)
Focus Product Scheme (»FPS«)
f)
Income Tax Exemption Scheme (»ITES«) (indkomstskattefritagelsesordning).
Regionale ordninger:
g)
Delstaten Gujarats incitamentsordning for kapitalinvestering (Capital Investment Incentive Scheme)
(17)
De nævnte ordninger a) til e) er baseret på Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992 (nr. 22 af 1992) (»loven om udenrigshandel«), der trådte i kraft den 7. august 1992. Ved loven om udenrigshandel bemyndiges den indiske regering til at udstede bekendtgørelser om eksport- og importpolitikken. Disse bekendtgørelser sammenfattes i »Foreign Trade Policy«-dokumenter (»FTP«), der udstedes af Handelsministeriet hvert femte år og regelmæssigt ajourføres. To FTP-dokumenter er relevante for NUP i den foreliggende sag, nemlig FTP 04-09 og FTP 09-14. Sidstnævnte trådte i kraft i august 2009. Desuden fastlægger de indiske myndigheder også de procedurer, der styrer FTP 04-09 og FTP 09-14 i en procedurehåndbog - »Handbook of Procedures, Volume I« (henholdsvis »HOP I 04-09« og »HOP I 09-14«). Procedurehåndbogen ajourføres også regelmæssigt.
(18)
Ordning f) er baseret på »Income Tax Act of 1961« (»indkomstskatteloven af 1961«), som ændres årligt ved »Finance Act« (»finansloven«).
(19)
Ordning g) forvaltes af delstaten Gujarat og er baseret på Gujarats industrifremmepolitik.
3.1.1. Advance Authorisation Scheme (»AAS«) (forhåndstilladelsesordningen)
a) Retsgrundlag
(20)
Ordningen er nærmere beskrevet i punkt 4.1.1 til 4.1.14 i FTP 04-09 og FTP 09-14 og punkt 4.1 til 4.30A i HOP I 04-09 og i HOP 09-14.
b) Støtteberettigelse
(21)
AAS-ordningen består af seks underordninger, der er beskrevet nærmere i betragtning 22. Disse underordninger er bl.a. forskellige med hensyn til støtteberettigelse. Producenteksportører og forhandler-eksportører, der er »forbundne« med støttende producenter, er berettiget til støtte efter AAS-ordningerne for fysisk eksport og årligt behov. Producenteksportører, der leverer til den endelige eksportør, er støtteberettiget efter AAS-ordningen for mellemleverancer. Hovedleverandører, der leverer til kategorier »ligestillet med eksport«, jf. punkt 8.2 i FTP 04-09 og FTP 09-14, såsom leverandører til eksportorienterede virksomheder, er støtteberettigede efter AAS-ordningen for transaktioner ligestillet med eksport. Endelig er mellemleverandører til producent-eksportører berettiget til fordele i forbindelse med transaktioner ligestillet med eksport i henhold til underordningerne »ARO« (Advance Release Order - attester til forudgående frigivelse) og løbende indenlandsk remburs.
c) Praktisk gennemførelse
(22)
Forhåndstilladelser kan udstedes for:
i) Fysisk eksport: Dette er den vigtigste underordning. Den gør det muligt toldfrit at importere råmaterialer til fremstilling af en specifik færdig eksportvare. »Fysisk« betyder i denne forbindelse, at eksportvaren skal forlade indisk territorium. Importtilladelsen og eksportforpligtelsen (herunder eksportvarens type) er specificeret i tilladelsen.
ii) Årligt behov: En sådan tilladelse er ikke knyttet til en bestemt eksportvare, men til en bredere varegruppe (f.eks. kemiske og hermed forbundne produkter). Indehaveren af tilladelsen kan - op til en bestemt værditærskel, som fastsættes efter tidligere eksportresultater - toldfrit importere ethvert råmateriale, der skal benyttes til fremstilling af enhver vare i den relevante varegruppe. Han kan vælge at eksportere enhver færdig vare i varegruppen, hvor sådanne toldfrie materialer er anvendt.
iii) Mellemleverancer: Denne underordning omfatter tilfælde, hvor to producenter har til hensigt at fremstille en enkelt eksportvare og stå for hver sin del af produktionsprocessen. Den producent-eksportør, der fremstiller mellemproduktet, kan importere toldfrie råmaterialer og i den forbindelse opnå en AAS-ordning for mellemleverancer. Den endelige eksportør færdiggør produktionen og er forpligtet til at eksportere den færdige vare.
iv) Transaktioner ligestillet med eksport: Denne underordning gør det muligt for en hovedleverandør toldfrit at importere råmaterialer, som er nødvendige for produktionen af varer, der skal sælges i »transaktioner ligestillet med eksport« til de kundekategorier, der er anført i punkt 8.2.b) til f), g), i) og j) i FTP 04-09 og FTP 09-14. Ifølge de indiske myndigheder forstås der ved transaktioner ligestillet med eksport transaktioner, hvor de leverede varer ikke forlader landet. En række kategorier af leverancer anses for at være transaktioner ligestillet med eksport, forudsat at varerne er fremstillet i Indien, f.eks. leverancer af varer til eksportorienterede virksomheder eller til selskaber i særlige økonomiske zoner.
v) ARO (attester til forudgående frigivelse): En indehaver af en forhåndstilladelse, der ønsker at købe råmaterialerne fra indenlandske kilder i stedet for at importere dem direkte, kan vælge at købe dem ved anvendelse af attester til forudgående frigivelse. I disse tilfælde godkendes forhåndstilladelserne som attester til forudgående frigivelse og påtegnes til den indenlandske leverandør ved levering af de varer, der er angivet deri. Påtegnelsen af attesten til forudgående frigivelse giver den indenlandske leverandør ret til de fordele, der indrømmes transaktioner ligestillet med eksport, jf. stk. 8.3 i FTP 04-09 og 09-14 (dvs. forhåndstilladelser for mellemleverancer/transaktioner ligestillet med eksport, eksportrestitution og tilbagebetaling af endelige forbrugsafgifter). Ved ARO-mekanismen ydes der refusion af skatter og afgifter til leverandøren, i stedet for at disse beløb tilbagebetales til den endelige eksportør i form af toldgodtgørelse eller -refusion. Skatter og afgifter kan refunderes for både indenlandske og importerede råmaterialer.
vi) Løbende indenlandsk remburs: Denne underordning dækker også indenlandske leverancer til en indehaver af en forhåndstilladelse. Denne kan henvende sig til en bank for at åbne en indenlandsk remburs til fordel for en indenlandsk leverandør. Banken ugyldiggør tilladelsen til direkte import for den værdi og de varemængder, der købes i landet i stedet for at blive importeret. Den indenlandske leverandør vil være berettiget til de fordele, der indrømmes transaktioner ligestillet med eksport, jf. punkt 8.3 i FTP 04-09 og FTP 09-14 (dvs. AAS for mellemleverancer/transaktioner ligestillet med eksport, eksportrestitution og tilbagebetaling af endelige punktafgifter).
(23)
Det konstateredes, at ansøgeren i NUP opnåede indrømmelser i henhold til kun én underordning i forbindelse med den pågældende vare, nærmere bestemt AAS-ordningen for transaktioner ligestillet med eksport. Det er derfor ikke nødvendigt at undersøge, om de resterende uudnyttede underordninger er udligningsberettigede.
(24)
For så vidt angår den anvendelse af AAS for transaktioner ligestillet med eksport i NUP, fastsætter de indiske myndigheder den mængde og værdi, som importtilladelsen og eksportforpligtelsen vedrører, og dette fremgår af tilladelsen. Desuden skal de tilsvarende transaktioner bekræftes på tilladelsen af statens embedsmænd på import- og eksporttidspunktet. Den mængde import, der er tilladt i henhold til denne ordning, fastsættes af de indiske myndigheder på grundlag af såkaldte standard input/output-normer (SION). Der er fastsat SION for de fleste varer (herunder den pågældende vare), og de udstedes af den indiske regering.
(25)
Af hensyn til de indiske myndigheders kontrol er indehaveren af forhåndstilladelse retligt forpligtet til at føre register over det faktiske forbrug af toldfrit importerede varer eller varer købt på hjemmemarkedet for hver tilladelse som pr. foreskrevet format (punkt 4.26 og 4.30 samt tillæg 23 i HOP I 04-09 og HOP I 09-14). Dette regnskab skal revideres af en ekstern statsautoriseret revisor/omkostningsrevisor, som udsteder en attest om, at de foreskrevne regnskaber og relevante bogføringer er undersøgt, og at de oplysninger, der er afgivet i henhold til tillæg 23, er sande og korrekte i enhver henseende.
(26)
Eksportforpligtelsen skal opfyldes inden for en fastsat frist efter udstedelsen af tilladelsen (24 måneder med mulighed for to forlængelser på hver seks måneder).
(27)
Det blev fastslået, at der ikke var nogen forbindelse mellem de importerede materialer og de eksporterede færdige varer. Støtteberettigede råvarer kan også være råmaterialer, der anvendes i produktionen af varer på tidligere produktionstrin. Desuden blev det konstateret, at ansøgeren ikke, selv om dette er obligatorisk, førte det i betragtning 25 nævnte forbrugsregister for alle tilladelser, kontrolleret ved ekstern revisor. På trods af overtrædelse af dette krav gjorde ansøgeren brug af fordelene under AAS, som endvidere i lyset af den konstaterede overvurdering af SION-normerne, overskred de retlige bestemmelser herfor.
d) Konklusion
(28)
Fritagelsen for importtold er et subsidie, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii) og artikel 3, stk. 2, dvs. et finansielt bidrag fra den indiske stat, der har medført en fordel for den undersøgte eksportør.
(29)
Desuden er AAS-ordningen for transaktioner ligestillet med eksport klart retligt betinget af eksportresultater og anses derfor for at være specifik og udligningsberettiget, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a). Uden en eksportforpligtelse kan en virksomhed ikke opnå fordele i henhold til denne ordning.
(30)
I forbindelse med nærværende fornyede undersøgelse er det derfor blevet fastslået, at den underordning, der blev benyttet i den aktuelle sag, ikke kan betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke reglerne i bilag I, litra i), bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse) til grundforordningen. De indiske myndigheder anvendte ikke deres verifikationsordning eller -procedure til effektivt at bekræfte, hvorvidt der blev brugt råmaterialer ved fremstillingen af den eksporterede vare og i hvilke mængder (bilag II, del II, punkt 4, i grundforordningen samt for substitutionsgodtgørelsesordninger bilag III, del II, punkt 2, i grundforordningen). SION-normerne kan ikke i sig selv anses for at være et system til verifikation af det faktiske forbrug, fordi de er blevet anset for at være for rundhåndede, og da det blev fastslået, at modtagne fordele ikke tilbagesøges af den indiske regering. Faktisk har de indiske myndigheder ikke ført effektiv kontrol på grundlag af korrekt førte registre over det faktiske forbrug. De indiske myndigheder foretog desuden heller ikke nogen yderligere undersøgelse på grundlag af de faktisk involverede råvarer, selv om det normalt er nødvendigt, når der ikke findes en effektiv kontrolordning (grundforordningens bilag II, del II, punkt 5, og bilag III, del II, punkt 3). Endelig er det blevet bekræftet, at inddragelsen af statsautoriserede revisorer i verifikationsprocessen i praksis ikke er sikret, selv om dette er obligatorisk ved lov.
(31)
AAS for transaktioner ligestillet med eksport er derfor udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(32)
Da der ikke er tale om tilladte toldgodtgørelsesordninger eller substitutionsgodtgørelsesordninger, er den udligningsberettigede fordel eftergivelsen af den samlede importtold, der normalt betales ved import af råmaterialer. Det skal i denne henseende bemærkes, at det ikke er fastsat i grundforordningen, at eftergivelse af overskydende afgifter alene kan udlignes. Ifølge grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og dens bilag I, litra i), kan der kun foretages udligning af for store eftergivne afgiftsbeløb, hvis betingelserne i bilag II og III til grundforordningen er opfyldt. Disse betingelser var imidlertid ikke opfyldt i dette tilfælde. Hvis det konstateres, at der ikke findes en passende overvågningsprocedure, finder ovennævnte undtagelse for godtgørelsesordninger således ikke anvendelse, og i stedet gælder derfor den normale regel om, at det er de ubetalte afgifter, der er givet afkald på, som skal udlignes, og ikke de beløb, som angiveligt er eftergivet for meget. Som det fremgår af bilag II, del II, og bilag III, del II, til grundforordningen påhviler det ikke undersøgelsesmyndigheden at beregne sådanne eftergivelser af for store beløb. Tværtimod skal den undersøgende myndighed ifølge grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), kun fastslå, om der foreligger tilstrækkelige beviser til at imødegå det hensigtsmæssige i en angivelig kontrolordning.
(33)
Subsidiebeløbet blev beregnet for ansøgeren på grundlag af de importafgifter, som der var givet afkald på (basistold og særlig tillægstold) for de materialer, der var importeret i henhold til den underordningen for transaktioner ligestillet med eksport i NUP (tæller). I overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a), blev de gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket subsidiebeløbet, når der blev fremsat berettigede krav herom. Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over den samlede eksportomsætning i NUP som nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(34)
Den subsidiesats, der blev fastsat for ansøgeren i forbindelse med denne ordning i NUP, er på 0,52 %.
3.1.2. Duty Entitlement Passbook Scheme (»DEPBS«) (toldgodtgørelsesordning)
a) Retsgrundlag
(35)
DEPBS-ordningen er beskrevet detaljeret i punkt 4.3 i FTP 04-09 og FTP 09-14 samt i kapitel 4 i HOP I 04-09 og i HOP 09-14.
b) Støtteberettigelse
(36)
Alle producent-eksportører og forhandler-eksportører er støtteberettigede under denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse
(37)
En støtteberettiget eksportør kan anmode om DEPBS-kreditter, der beregnes som en procentdel af værdien af de varer, der eksporteres i henhold til denne ordning. De indiske myndigheder har fastsat sådanne DEPBS-satser for de fleste varer, herunder den pågældende vare. De fastsættes på grundlag af SION-normer (jf. betragtning 24) og toldsatserne for denne formodede import, uanset om der rent faktisk er betalt importafgift eller ej. DEPBS-satsen for den pågældende vare i NUP i den aktuelle undersøgelse var 8 % med en værdi på 58 Rs/kg.
(38)
For at være berettiget til fordelene under denne ordning skal virksomheden foretage eksport. På tidspunktet for eksporttransaktionen skal eksportøren udfærdige en erklæring til de indiske myndigheder, hvoraf det fremgår, at eksporten finder sted i henhold til DEPBS-ordningen. For at varerne kan eksporteres, udsteder de indiske toldmyndigheder et eksportforsendelsesdokument som led i forsendelsesproceduren. Af dette dokument fremgår bl.a. størrelsen af den DEPBS-kredit, der skal indrømmes for den pågældende eksporttransaktion. Eksportøren kender på dette tidspunkt omfanget af den fordel, denne vil opnå. Når først toldmyndighederne har udstedt et eksportforsendelsesdokument, har den indiske regering ingen beføjelser med hensyn til indrømmelsen af en DEPBS-kredit. Den DEPBS-sats, der benyttes til at beregne fordelen, er den sats, der var gældende på tidspunktet for eksportangivelsen. Det er derfor ikke muligt at ændre fordelens størrelse efterfølgende.
(39)
Det konstateredes, at DEPBS-kreditter efter opfyldelsen af eksportforpligtelsen kan bogføres som indtægter i regnskaberne på et periodiseringsgrundlag, hvilket er i overensstemmelse med de indiske regnskabsstandarder. Sådanne kreditter kan benyttes til at betale told på senere import af enhver vare, der kan indføres uden restriktioner, undtagen kapitalgoder. Varer, der er importeret ved anvendelse af sådanne kreditter, kan sælges på hjemmemarkedet (og pålægges omsætningsafgift) eller anvendes på anden måde. DEPBS-kreditter er frit omsættelige og gyldige i en periode på 24 måneder fra udstedelsesdatoen.
(40)
Ansøgninger om DEPBS-kreditter registreres elektronisk og kan dække et ubegrænset antal eksporttransaktioner. Fristen for indsendelse af ansøgninger er tre måneder efter udførsel, men som anført i punkt 9.3 i HOP I 04-09 og i HOP 09-14 kan ansøgninger, der modtages efter udløbet af fristerne for indsendelse, altid kan tages i betragtning ved pålæggelse af en mindre bøde (f.eks. 10 % af godtgørelsen).
(41)
Det blev konstateret, at ansøgeren brugte denne ordning i NUP.
d) Konklusion
(42)
Med DEPBS ydes der subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. En DEPBS-kredit er et finansielt bidrag fra den indiske stat, da kreditten senere vil blive benyttet til at udligne importafgifter og dermed reducere de toldindtægter, som den indiske stat ellers ville have haft. Desuden medfører DEPBS-kreditten en fordel for eksportøren, da virksomhedens likviditet forbedres.
(43)
Endvidere er DEPBS retligt betinget af eksportresultater, og ordningen anses derfor for specifik og udligningsberettiget, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a).
(44)
Ordningen kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelses- eller substitutionsgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), sådan som det hævdes af ansøgeren. Den overholder ikke de strenge regler, der er fastsat i grundforordningens bilag I, litra i), bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse). En eksportør er ikke forpligtet til rent faktisk at forbruge de toldfrit importerede varer i produktionsprocessen, og kreditbeløbet beregnes ikke i forhold til de faktisk anvendte råmaterialer. Desuden forefindes der ingen ordning eller procedure, der skal fastslå, hvilke råmaterialer der forbruges ved fremstillingen af den eksporterede vare, eller om der har været tale om for stor betaling af importafgifter, jf. bilag I, litra i), og bilag II og III til grundforordningen. Endelig er en eksportør berettiget til DEPBS-fordelene, uanset om den pågældende overhovedet importerer råvarer. For at opnå fordelen er det tilstrækkeligt for en eksportør blot at eksportere varer uden at påvise import af noget råmateriale. Selv eksportører, der køber alle deres råvarer lokalt og ikke importerer varer, der kan benyttes som råvarer, er således stadig berettiget til fordelene ved DEPBS.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(45)
I overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, og artikel 5 i grundforordningen blev det udligningsberettigede subsidiebeløb beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtageren havde opnået i NUP. I den forbindelse var det opfattelsen, at modtageren opnår fordelen på det tidspunkt, hvor der foretages en eksporttransaktion under denne ordning. På dette tidspunkt er det sandsynligt, at de indiske myndigheder giver afkald på tolden, hvilket udgør et finansielt bidrag, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii).
(46)
Det blev konstateret, at fordelene ved DEPBS var koncentreret på den pågældende vare. Derfor anses det for passende at betragte fordelen ved DEPBS-ordningen som summen af de kreditter, der er opnået for alle eksporttransaktioner af den pågældende vare under denne ordning i NUP.
(47)
Når der blev fremsat berettigede krav herom, blev gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket kreditterne for at nå frem til subsidiebeløbene som tæller, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a).
(48)
Dette subsidiebeløb er i henhold til grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over den samlede eksportomsætning af den pågældende vare i NUP som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(49)
På denne baggrund er den subsidiemargen, der blev konstateret under denne ordning for ansøgeren i NUP, på 7,52 %.
3.1.3. Export Promotion Capital Goods Scheme (»EPCGS«) (eksportfremmeordning for kapitalgoder)
a) Retsgrundlag
(50)
EPCGS er detaljeret beskrevet i kapitel 5 i FTP 04-09 og FTP 09-14 samt i kapitel 5 i HOP I 04-09 og i HOP I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(51)
Denne ordning kan benyttes af producent-eksportører, forhandler-eksportører, som er knyttet til støtteproducenter, samt leverandører af tjenesteydelser.
c) Praktisk gennemførelse
(52)
Med forbehold af en eksportforpligtelse har en virksomhed lov til at importere (nye og indtil ti år gamle brugte) kapitalgoder til nedsat told. Med henblik herpå udsteder de indiske myndigheder efter anmodning og mod betaling af et gebyr en EPCGS-licens. EPCGS giver mulighed for en reduceret importtoldsats på 3 % på alle kapitalgoder, der indføres under ordningen. For at opfylde eksportforpligtelsen skal de importerede kapitalgoder anvendes til at fremstille en given mængde eksportvarer inden for en bestemt periode. I henhold til FTP 09-14 kan der importeres kapitalgoder med en told på 0 % i henhold til EPCGS, men i sådanne tilfælde er perioden for indfrielse af importforpligtelsen kortere.
(53)
EPCGS-licensindehaveren kan også anskaffe kapitalgoderne i Indien. I så fald kan den indenlandske producent af kapitalgoder benytte fordelen ved toldfri import af dele, der er nødvendige til fremstilling af sådanne kapitalgoder. Alternativt kan den indenlandske producent gøre krav på fordelen ved transaktioner ligestillet med eksport, for så vidt angår levering af kapitalgoder til en EPCGS-licensindehaver.
d) Konklusion
(54)
Med EPCGS ydes der subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. Toldnedsættelsen er et finansielt bidrag fra den indiske stat, da denne indrømmelse reducerer de toldindtægter, som den indiske stat ellers ville have haft. Desuden medfører toldnedsættelsen en fordel for eksportøren, fordi toldbesparelsen ved import forbedrer virksomhedens likviditet.
(55)
Endvidere er EPCGS-ordningen retligt betinget af eksportresultater, da sådanne licenser ikke kan opnås uden en eksportforpligtelse. Den anses derfor for at være specifik og udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a).
(56)
EPCGS-ordningen kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelses- eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Kapitalgoder er ikke omfattet af anvendelsesområdet for sådanne tilladte ordninger, jf. grundforordningens bilag I, litra i), da de ikke forbruges ved produktionen af de eksporterede varer.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(57)
Subsidiebeløbet blev beregnet i henhold til artikel 7, stk. 3, i grundforordningen på grundlag af den ikke betalte told på importerede kapitalgoder, der anvendes i den petrokemiske og andre sektorer, hvor disse ydelser blev modtaget af ansøgeren, fordelt over en periode, der afspejler den normale afskrivningsperiode for sådanne kapitalgoder i den pågældende erhvervsgren. Der blev lagt renter til dette beløb for at afspejle den samlede værdi af fordelen over tid. Den kommercielle kreditrentesats, der anvendtes af ansøgeren ved salg i NUP blev anset for velegnet til dette formål.
(58)
I overensstemmelse med artikel 7, stk. 2 og 3, i grundforordningen er dette subsidiebeløb blevet fordelt over eksportomsætningen for den petrokemiske sektor og andre sektorer, for hvilke disse ydelser blev modtaget i NUP som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater.
(59)
Den subsidiemargen, der blev konstateret under denne ordning i NUP, var på 1,49 %.
3.1.4. Focus Market Scheme (»FMS«)
a) Retsgrundlag
(60)
FMS er detaljeret beskrevet i punkt 3.9.1 til 3.9.2.2 i FTP 04-09 og punkt 3.14.1 til 3.14.3 i FTP 09-14 samt i punkt 3.20 til 3.20.3 i HOP I 04-09 og punkt 3.8 til 3.8.2 i HOP I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(61)
Alle producent-eksportører og forhandler-eksportører er støtteberettigede under denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse
(62)
Under denne ordning er eksporten af alle varer til lande, der er meddelt i henhold til bilag 37, litra c) i HOP I 04-09 og i HOP 09-14, berettiget til en toldkredit på 2,5 % til 3 % af fob-værdien af de varer, der eksporteres i henhold til denne ordning. Visse former for eksportaktiviteter er udelukket fra denne ordning, f.eks. eksport af importerede eller omladede varer, transaktioner ligestillet med eksport, eksport af tjenester og eksportomsætning fra enheder, der opererer i særlige økonomiske områder. Visse former for varer er også udelukket fra denne ordning, f.eks. diamanter, ædelmetaller, malme, korn, sukker og olieprodukter.
(63)
Toldkreditterne i forbindelse med FMS er frit omsættelige og gyldige i en periode på 24 måneder fra datoen for udstedelse af det relevante toldgodtgørelsesdokument. De kan benyttes til at betale told på senere import af ethvert råmateriale eller enhver vare, herunder også kapitalgoder.
(64)
Toldgodtgørelsesdokumentet udstedes i eksporthavnen, efter at eksporten eller afsendelsen af varerne har fundet sted. Så længe en ansøger tilvejebringer kopier af al relevant eksportdokumentation til myndighederne (f.eks. eksportordrer, fakturaer, forsendelsespapirer, bankbekræftelser), kan de indiske myndigheder ikke frit bestemme, om der skal indrømmes toldkreditter.
d) Konklusion
(65)
Med FMS ydes der subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. En FMS-toldkredit er et finansielt bidrag fra den indiske stat, da kreditten senere vil blive benyttet til at udligne importafgifter, hvorved den indiske stat giver afkald på toldindtægter, den ellers ville have fået. Desuden medfører FMS-kreditten en fordel for eksportøren, fordi selskabets likviditet forbedres.
(66)
Endvidere er FMS retligt betinget af eksportresultater, og ordningen anses derfor for specifik og udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a).
(67)
Ordningen kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke de strenge regler, der er fastsat i grundforordningens bilag I, litra i), bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse). En eksportør er ikke forpligtet til rent faktisk at forbruge de toldfrit importerede varer i produktionsprocessen, og kreditbeløbet beregnes ikke i forhold til de faktisk anvendte råmaterialer. Der findes ingen ordning eller procedure med henblik på at fastslå, hvilke råmaterialer der forbruges ved fremstillingen af den eksporterede vare, eller om der har været tale om for stor betaling af importafgifter, jf. grundforordningens bilag I, litra i), og bilag II og III. Eksportører er berettiget til fordelene ved FMS, uanset om de importerer råmaterialer eller ikke. For at opnå fordelen er det tilstrækkeligt for en eksportør blot at eksportere varer uden at påvise import af noget råmateriale. Selv eksportører, der anskaffer alle deres råmaterialer lokalt og ikke importerer varer, der kan benyttes som råmaterialer, er således stadig berettigede til fordelene ved FMS. Desuden kan en eksportør anvende FMS-toldkreditter til at importere investeringsgoder, selv om disse ikke er omfattet af anvendelsesområdet for tilladelige toldgodtgørelsesordninger (jf. grundforordningens bilag I, litra i)), da de ikke forbruges ved produktionen af de eksporterede varer.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(68)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet som den fordel, modtageren havde ved eksport af den pågældende vare, som konstateret i NUP, bogført af ansøgeren ved anvendelse af ordningen på et periodiseringsgrundlag som en indtægt på eksporttransaktionstidspunktet. Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2 og 3, blevet fordelt over eksportomsætningen af den pågældende vare i NUP som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(69)
Når der blev fremsat berettigede krav herom, blev gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket kreditterne for at nå frem til subsidiebeløbene som tæller, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a).
(70)
Den fastslåede subsidiesats med hensyn til denne ordning i NUP for ansøgeren udgør 0,87 %.
3.1.5. Focus Product Scheme (»FPS«)
(71)
I løbet af undersøgelsen konstateredes det, at ansøgeren ikke opnåede fordele under FPS i NUP. Det var derfor ikke nødvendigt at analysere denne ordning yderligere i forbindelse med denne undersøgelse.
3.1.6. Income Tax Exemption Scheme (»ITES«) (indkomstskattefritagelsesordning)
(72)
I løbet af undersøgelsen konstateredes det, at ansøgeren ikke opnåede fordele under ITES i NUP. Det var derfor ikke nødvendigt at analysere denne ordning yderligere i forbindelse med denne undersøgelse.
3.1.7. Delstaten Gujarats incitamentsordning for kapitalinvestering (Capital Investment Incentive Scheme - »CIIS«)
(73)
Delstaten Gujarat indrømmer støtteberettigede industrivirksomheder begunstigelser i form af fritagelse for og/eller udsættelse af omsætningsafgift for at fremme den industrielle udvikling af økonomisk tilbagestående områder i staten.
a) Retsgrundlag
(74)
Denne ordning, som anvendes af delstaten Gujarat, er detaljeret beskrevet i Government of Gujarat Resolution No INC-1095/2000(3)/I af 11. september 1995, Government Notification, Finance Department No (GHN-43) VAT-2006/S.5(2)(2)-TH af 1. april 2006 og Rule 18A i Gujarat Value Added Tax Rules (2006).
b) Støtteberettigelse
(75)
Selskaber, der opretter en ny industrivirksomhed eller foretager en større udvidelse af en eksisterende industrivirksomhed i tilbagestående områder, er støtteberettigede i henhold til disse ordninger. Der findes imidlertid udtømmende lister over erhvervsgrene, der ikke er støtteberettigede, som forhindrer selskaber i bestemte erhvervssektorer i at drage fordel af begunstigelserne.
c) Praktisk gennemførelse
(76)
I henhold til denne ordning skal virksomhederne investere i tilbagestående områder. Disse områder - bestemte territoriale enheder i Gujarat - er inddelt i forskellige kategorier efter deres økonomiske udviklingsgrad, mens visse egne samtidig er udelukket fra incitamentsordningerne. Hovedkriteriet for fastsættelsen af begunstigelsernes omfang er investeringens størrelse og det område, hvor virksomheden er eller vil blive etableret.
(77)
Der kan indrømmes begunstigelser på ethvert tidspunkt, da der ikke er nogen frist hverken for indgivelse af en ansøgning om deltagelse i ordningerne eller for opfyldelse af de kvantitative kriterier.
d) Konklusion
(78)
Denne ordning yder subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. Den udgør et finansielt bidrag fra delstaten Gujarat, da de indrømmede begunstigelser (fritagelser fra omsætningsafgift) reducerer de skatteindtægter, der ellers ville være indgået. Desuden medfører disse begunstigelser en fordel for selskaberne i form af en forbedret finansiel situation, idet ellers skyldige skatter ikke betales.
(79)
Endvidere er ordningen regionalt specifikke i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), og artikel 4, stk. 3, da de kun kan benyttes af visse virksomheder, der har foretaget investeringer inden for bestemte angivne geografiske områder på den pågældende delstats retsområde. Den er ikke tilgængelig for selskaber, der er beliggende uden for disse områder, og fordelens størrelse er desuden afhængig af det pågældende område.
(80)
Delstaten Gujarats CIIS-ordning er derfor udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(81)
Ansøgeren fremførte, at virksomheden ikke længere er berettiget til fordelene i henhold til CIIS for et af sine produktionsanlæg. Undersøgelsen bekræftede denne påstand. For et andet anlægs vedkommende udløb virksomhedens støtteberettigelse i løbet af den nuværende undersøgelse. De modtagne subsidier for disse anlægs aktiviteter blev derfor ikke taget i betragtning ved beregningen af subsidiebeløbet.
(82)
Subsidiebeløbet blev beregnet på grundlag af det omsætningsafgiftsbeløb, som normalt skulle være betalt i den fornyede undersøgelsesperiode, men som forblev ubetalt i henhold til denne ordning. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over det samlede salg i den fornyede undersøgelsesperiode, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder. Den herved opnåede subsidiesats var på 0,31 %.
3.1.8. Udligningsberettigede subsidiebeløb
(83)
De samlede udligningsberettigede subsidier for ansøgeren i henhold til bestemmelserne i grundforordningen er udtrykt i værdi fastslået til 10,73 %. Dette subsidiebeløb overstiger den minimaltærskel, der er omhandlet i grundforordningens artikel 14, stk. 5.
(84)
Kommissionen finder derfor, at der fortsat forekom subsidiering i NUP, jf. grundforordningens artikel 18.
3.2. Ændrede omstændigheder med hensyn til subsidiering af blivende art
(85)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 19, stk. 2, blev det undersøgt, om omstændighederne med hensyn til subsidiering har ændret sig betydeligt i NUP.
(86)
Det blev fastslået, at ansøgeren i NUP fortsat opnåede fordele af udligningsberettigede subsidier fra den indiske stat. Endvidere er den subsidiesats, der blev konstateret i nærværende fornyede undersøgelse, lavere end den, der blev fastslået under den seneste fornyede undersøgelse. Der er intet, der tyder på, at ordningerne vil blive indstillet eller nye ordninger indført i den nærmeste fremtid.
(87)
Eftersom det er blevet påvist, at ansøgeren modtager mindre subsidiering end tidligere, og at det er sandsynligt, at det fortsat vil modtage subsidier på et beløb, der er mindre end fastsat i den seneste fornyede undersøgelse, konkluderes det, at fortsættelsen af den gældende foranstaltning overstiger det udligningsberettigede subsidie, der forvolder skade, og at niveauet af foranstaltninger derfor bør ændres i overensstemmelse med de nye resultater.
4. UDLIGNINGS- OG ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
4.1. Udligningsforanstaltninger
(88)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 19 og de grunde til nærværende fornyede undersøgelse, der er anført i indledningsmeddelelsen, kan det fastslås, at subsidieringsmargenen for så vidt angår ansøgeren er faldet fra 13,8 % til 10,7 %, og at den udligningstold, som denne eksporterende producent blev pålagt ved forordning (EF) nr. 1286/2008 derfor bør ændres i overensstemmelse hermed.
(89)
Den ændrede udligningstoldsats bør fastsættes på niveau med den nye subsidieringssats, der er fastslået ved nærværende fornyede undersøgelse, eftersom de skadesmargener, som blev beregnet i den oprindelige antisubsidieundersøgelse, er højere.
(90)
For at undgå, at svingninger i PET-priserne som følge af svingninger i råoliepriserne skulle føre til opkrævning af højere told, blev det i den oprindelige anti-subsidieundersøgelse besluttet, at foranstaltningerne skulle have form af en specifik told. Det konkluderes, at denne fremgangsmåde også bør følges i nærværende fornyede undersøgelse af samme grund. Den reviderede specifikke told er derfor 90,4 EUR/ton.
4.2. Antidumpingforanstaltninger
(91)
Ændringen af udligningstoldsatsen vil få indvirkning på den endelige antidumpingtold på importen af PET, som ansøgeren blev pålagt ved forordning (EF) nr. 192/2007.
(92)
I alle tidligere undersøgelser blev antidumpingtolden justeret for at undgå enhver dobbelt medregning af virkningerne af fordelene ved eksportsubsidier. I denne henseende er det i artikel 14, stk. 1, i antidumpinggrundforordningen og artikel 24, stk. 1, i grundforordningen fastsat, at ingen vare pålægges både antidumping- og udligningstold med det formål at afhjælpe en og samme situation, som er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidiering. I forbindelse med såvel de tidligere undersøgelser som den nærværende fornyede undersøgelse blev det konstateret, at visse undersøgte subsidieringsordninger, som konstateredes at være udligningsberettigede, udgjorde eksportsubsidier, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a). Med hensyn til andre subsidieordninger, herunder især Gujarats CIIS-ordning, var der ingen dokumentation for, og det blev ikke påstået, om og i hvilket omfang de samme subsidier kan udlignes to gange, når antidumping- og udligningstold samtidig er pålagt samme importerede vare. Mere specifikt var der ingen beviser for, at CIIS sænkede eksportprisen for et produkt på en anden måde end prisen på varer, der sælges på hjemmemarkedet. CIIS påvirker således de priser, til hvilke producenten sælger sine varer på hjemmemarkedet og på eksportmarkederne på samme måde og i samme omfang.
(93)
Disse subsidier påvirkede ansøgerens eksportpris og medførte dermed en højere dumpingmargen. De dumpingmargener, der endeligt er fastsat i den oprindelige antidumpingundersøgelse, kan med andre ord delvis tilskrives eksportsubsidier.
(94)
Derfor bør de endelige antidumpingtoldsatser for ansøgeren nu justeres for at tage hensyn til det reviderede niveau for de fordele, der er opnået ved hjælp af eksportsubsidier i NUP for nærværende fornyede undersøgelse, med henblik på at afspejle den faktiske dumpingmargen, der foreligger efter indførelsen af den endelige udligningstold, som udligner virkningerne af eksportsubsidierne.
(95)
Med andre ord bør der tages hensyn til de nye subsidiesatser ved justeringen af de tidligere etablerede dumpingmargener.
(96)
Antidumpingtoldsatsen for ansøgeren bør derfor være 132,6 EUR/ton.
(97)
Kommissionen underrettede ansøgeren såvel som de andre berørte parter om de kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke den agtede at foreslå, at undersøgelsen blev afsluttet -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
En del af tabellen, som omhandler Reliance Industries Limited i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 193/2007 affattes således:
Land
Virksomhed
Udligningstold
(EUR/t)
Taric-tillægskode
"Indien
Reliance Industries Ltd
90,4
A181"
Artikel 2
En del af tabellen, som omhandler Reliance Industries Ltd i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 192/2007 affattes således:
Land
Virksomhed
Antidumpingtold
(EUR/t)
Taric-tillægskode
"Indien
Reliance Industries Ltd
132,6
A181"
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 2. september 2011.
32011R0906
L 232/19
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 906/2011
od 2. rujna 2011.
o izmjeni Uredbe (EZ) br. 193/2007 o uvođenju konačne kompenzacijske pristojbe na uvoz polietilen tereftalata podrijetlom iz Indije i Uredbe (EZ) br. 192/2007 o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenog polietilen tereftalata podrijetlom, između ostalog, iz Indije
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1) (Osnovna uredba), a posebno njezin članak 19. i članak 24.,
uzimajući u obzir prijedlog koji je podnijela Komisija nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom,
budući da:
1. POSTUPAK
1.1. Prethodni ispitni postupak i postojeće kompenzacijske mjere
(1)
Vijeće je Uredbom (EZ) br. 2603/2000 (2) uvelo konačnu kompenzacijsku pristojbu na uvoz polietilen tereftalata (PET) podrijetlom, među ostalim, iz Indije („početni antisubvencijski postupak”). Nakon revizije nakon isteka mjera, Vijeće je Uredbom (EZ) br. 193/2007 (3) uvelo konačnu kompenzacijsku pristojbu za dodatno razdoblje od 5 godina. Kompenzacijske mjere izmijenjene su Uredbom Vijeća (EZ) br. 1286/2008 (4) nakon parcijalne privremene revizije (zadnja revizija ispitnog postupka). Kompenzacijske mjere sastoje se od specifične pristojbe. Stopa pristojbe iznosi između 0 EUR i 106,5 EUR po toni za pojedinačno navedene indijske proizvođače s preostalom stopom pristojbe od 69,4 EUR po toni uvedenom na uvoz od ostalih proizvođača.
1.2. Postojeće antidampinške mjere
(2)
Vijeće je Uredbom (EZ) br. 2604/2000 (5) uvelo konačnu antidampinšku pristojbu na uvoz polietilen tereftalata (PET) podrijetlom, među ostalim, iz Indije („početni antidampinški ispitni postupak”). Nakon revizije nakon isteka mjera, Vijeće je Uredbom (EZ) br. 192/2007 (6) uvelo konačnu antidampinšku pristojbu za dodatno razdoblje od 5 godina. Antidampinške mjere izmijenjene su Uredbom Vijeća (EZ) br. 1286/2008 nakon zadnje revizije ispitnog postupka. Mjere su određene na razini uklanjanja štete i sastojale su se od specifičnih antidampinških pristojba. Stopa pristojbe iznosila je između 87,5 EUR i 200,9 EUR po toni za pojedinačno navedene indijske proizvođače s preostalom stopom pristojbe od 153,6 EUR po toni uvedenom na uvoz od ostalih proizvođača (trenutačne antidampinške mjere).
(3)
Komisija je Odlukom 2000/745/EZ (7) prihvatila obveze koje je ponudilo nekoliko proizvođača izvoznika odredivši najnižu uvoznu cijenu (preuzeta obveza).
1.3. Pokretanje parcijalne privremene revizije
(4)
Zahtjev za parcijalnu privremenu reviziju prema članku 19. Osnovne uredbe uložilo je društvo Reliance Industries Limited, indijski proizvođač izvoznik PET-a (podnositelj zahtjeva). Zahtjev je opsegom bio ograničen na subvencioniranje i na podnositelja zahtjeva. Podnositelj zahtjeva je istodobno zatražio i reviziju trenutačnih antidampinških mjera. Preostale antidampinške i kompenzacijske pristojbe primjenjuju se na uvoz proizvoda koje proizvodi podnositelj zahtjeva, a prodaju podnositelja zahtjeva u Uniji uređuje preuzeta obveza.
(5)
Podnositelj zahtjeva dostavio je dokaze prima facie da daljnja primjena mjere na njezinoj trenutačnoj razini više nije potrebna kako bi se uklonio učinak subvencioniranja protiv kojeg se mogu uvesti kompenzacijske mjere. Točnije, podnositelj zahtjeva dostavio je dokaze prima facie koji pokazuju da se iznos subvencije smanjio dosta ispod stope pristojbe koja se trenutačno primjenjuje na njega. To smanjenje ukupne razine subvencije uglavnom bi bilo posljedica značajnog pada koristi dobivenih na temelju Programa prava na povrat carinskih pristojba (DEPBS).
(6)
Nakon što je, nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom, utvrdila da zahtjev sadrži dostatne dokaze prima facie, Komisija je 10. lipnja 2010. u obavijesti o pokretanju postupka objavljenoj u Službenom listu Europske unije (8) najavila pokretanje parcijalne privremene revizije (ova revizija) prema članku 19. Osnovne uredbe. Opseg revizije bio je ograničen na ispitivanje subvencioniranja u odnosu na podnositelja zahtjeva.
1.4. Stranke na koje se ispitni postupak odnosi
(7)
Komisija je o pokretanju revizije službeno obavijestila podnositelja zahtjeva, predstavnike zemlje izvoznice i udruženje proizvođača iz Unije. Zainteresirane stranke dobile su priliku iznijeti svoje stavove u pisanom obliku i zatražiti raspravu u roku određenom u obavijesti o pokretanju postupka.
(8)
Svim zainteresiranim strankama koje su to tražile te su pokazale da postoje posebni razlozi da ih se sasluša, odobrena je rasprava.
(9)
Kako bi dobila podatke koje je smatrala potrebnima za ispitni postupak, Komisija je podnositelju zahtjeva i Vladi Indije poslala upitnik i dobila odgovore u roku određenom za tu svrhu.
(10)
Komisija je tražila i potvrdila sve podatke koje je smatrala neophodnima za utvrđivanje subvencioniranja. Komisija je obavila posjete radi prodaje u poslovnim prostorijama podnositelja zahtjeva u Mumbaiju, Indija te prostorijama Vlade Indije u New Delhiju (Opća uprava za vanjsku trgovinu i Ministarstvo trgovine) i Mumbaiju (Regionalni ured Opće uprave za vanjsku trgovinu).
1.5. Razdoblje revizije ispitnog postupka
(11)
Ispitni postupak subvencioniranja obuhvatio je razdoblje od 1. travnja 2009. do 31. ožujka 2010. („razdoblje revizije ispitnog postupka” ili „RRIP”).
1.6. Usporedni antidampinški ispitni postupak
(12)
Komisija je 10. lipnja 2010. (9) najavila pokretanja parcijalne privremene revizije trenutačnih antidampinških mjera prema članku 11. stavku 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 (10) (Osnovna antidampinška uredba), u opsegu ograničene na ispitivanje dampinga u pogledu podnositelja zahtjeva.
(13)
U usporednom antidampinškom ispitnom postupku je utvrđeno da se okolnosti u pogledu dampinga nisu značajno i dugotrajno promijenile te je, stoga, ispitni postupak prekinut bez izmjene trenutačnih antidampinških mjera koje se primjenjuju na podnositelja zahtjeva.
2. DOTIČNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD
2.1. Dotični proizvod
(14)
Proizvod obuhvaćen revizijom je PET viskoznosti 78 ml/g ili više, prema ISO standardu 1628-5, trenutačno razvrstan prema oznaci KN 3907 60 20 i podrijetlom iz Indije (dotični proizvod).
2.2. Istovjetni proizvod
(15)
Ispitni postupak je pokazao da je dotični proizvod koji se proizvodi u Indiji istovjetan u smislu fizičkih i kemijskih svojstava i upotrebe proizvodu koji se proizvodi i prodaje na domaćem tržištu u Indiji. Stoga se zaključuje da su proizvodi koji se prodaju na domaćem i izvoznom tržištu istovjetni proizvodi u smislu članka 1. stavka 4. Osnovne uredbe. Budući da je ova revizija ograničena na utvrđivanje subvencioniranja u mjeri u kojoj se odnosi na podnositelja zahtjeva, nisu doneseni nikakvi zaključci u pogledu proizvoda koji industrija Unije proizvodi i prodaje na tržištu Unije.
3. REZULTATI ISPITNOG POSTUPKA
3.1. Subvencioniranje
(16)
Na temelju podataka koje su dostavili Vlada Indije i podnositelj zahtjeva i odgovora na upitnik Komisije, ispitani su sljedeći programi koji navodno uključuju dodjeljivanje subvencija:
Nacionalni programi:
(a)
Program po prethodnom odobrenju (AAS);
(b)
Program prava na povrat carinskih pristojba (DEPBS);
(c)
Program za poticanje izvoza osnovnih sredstava (EPCGS);
(d)
Program ciljnog tržišta (FMS);
(e)
Program ciljnog proizvoda (FPS);
(f)
Program izuzeća od plaćanja poreza na dohodak od izvoza (ITES).
Regionalni programi:
(g)
Program poticaja kapitalnih ulaganja Vlade Gudžarata.
(17)
Gore navedeni programi (a) do (e) temelje se na Zakonu o vanjskoj trgovini (razvoj i regulativa) iz 1992. (br. 22 iz 1992.) koji je stupio na snagu 7. kolovoza 1992. (Zakon o vanjskoj trgovini). Prema Zakonu o vanjskoj trgovini, Vlada Indije ovlaštena je izdavati obavijesti u vezi s izvoznom i uvoznom politikom. Te se obavijesti sažimaju u dokumentima Politike vanjske trgovine koje Ministarstvo trgovine izdaje svakih 5 godina i redovito unosi najnovije podatke. U ovom su slučaju dva dokumenta Politike vanjske trgovine važna za RRIP, tj. politika FT-a 2004.-2009 i politika FT-a 2009-2014. Potonja je stupila na snagu u kolovozu 2009. Nadalje, Vlada Indije također iznosi postupke kojima se uređuje politika FT-a 2004.-2009. i politika FT-a 2009.-2014. u „Priručniku o postupcima, Svezak I.” („HOP I. 2004.-2009”, odnosno „HOP I. 2009.-2014.”). Priručnik o postupcima također se redovito dopunjava.
(18)
Program (f) temelji se na Zakonu o porezu na dohodak iz 1961., koji se svake godine izmjenjuje Zakonom o financijama.
(19)
Programom u točki (g) upravlja Vlada države Gudžarat i temelji se na politici davanja industrijskih poticaja države Gudžarat.
3.1.1. Program po prethodnoj dozvoli (AAS)
(a) Pravna osnova
(20)
Detaljni opis ovog programa nalazi se u stavcima 4.1.1. do 4.1.14. politike FT-a 2004.-2009. i politike FT-a 2009.-2014. te stavcima 4.1. do 4.30. A HOP-a I. 2009.-2014.
(b) Prihvatljivost
(21)
AAS se sastoji od šest pod-programa, kako je detaljnije opisano u uvodnoj izjavi 22. Ti se pod-programi, između ostalog, razlikuju prema području prihvatljivosti. Proizvođači izvoznici i trgovci izvoznici koji su „povezani s” pomoćnim proizvođačima stekli su uvjete za fizički izvoz prema AAS-u i za AAS za godišnji zahtjev. Proizvođači izvoznici koji opskrbljuju krajnjeg izvoznika stekli su uvjete za AAS za intermedijarnu opskrbu. Glavni nositelji ugovora koji opskrbljuju „procijenjene izvozne” kategorije navedene u stavku 8.2. politike FT-a 2004.-2009. i politike FT-a 2009.-2014. kao što su dobavljači izvozno orijentirane jedinice (EOU), stekli su uvjete za AAS za procijenjeni izvoz. Konačno, dobavljači koji djelomično opskrbljuju proizvođače izvoznike stekli su uvjete za koristi od „procijenjenog izvoza” prema pod-programima, Nalogu za prethodno propuštanje (ARO) i prenesenom akreditivu za potrebe domaće trgovine.
(c) Praktična primjena
(22)
Prethodna odobrenja mogu se izdati za:
i.
fizički izvoz: ovo je glavni pod-program. On dozvoljava uvoz ulaznih materijala za proizvodnju posebnog nastalog izvoznog proizvoda po nultoj stopi carine. „Fizički” u ovom kontekstu znači da izvozni proizvod mora napustiti državno područje Indije. Uvozna olakšica i obveza izvoza, uključujući vrstu izvoznog proizvoda, navedeni su u odobrenju;
ii.
godišnji zahtjev: ovakvo odobrenje nije vezano uz posebni izvozni proizvod, već uz širu grupu proizvoda (npr. kemijski i srodni proizvodi). Vlasnik odobrenja može - do određenog vrijednosnog praga koji se određuje prema njegovom ranijem izvozu - uvoziti bez carine bilo kakav ulazni materijal koji će se koristiti u proizvodnji svih stvari koje potpadaju pod tu grupu proizvoda. Koristeći takav materijal koji se izuzima od carine, on može izabrati izvoziti bilo koji proizvod koji iz toga proizlazi, a koji potpada pod takvu grupu proizvoda;
iii.
intermedijarna opskrba: ovaj pod-program pokriva slučajeve u kojima dva proizvođača namjeravaju proizvoditi jedinstveni izvozni proizvod i podijeliti postupak proizvodnje. Proizvođač izvoznik koji proizvodi intermedijarni proizvod može uvoziti ulazne materijale oslobođene od carine i može u tu svrhu dobiti AAS za intermedijarnu opskrbu. Krajnji izvoznik završava proizvodnju i obvezan je izvoziti gotovi proizvod;
iv.
procijenjeni izvoz: ovaj pod-program dozvoljava glavnom nositelju ugovora da uvozi ulazne materijale bez carine, koji su neophodni u proizvodnji robe koja će se prodavati kao „procijenjeni izvoz” kategorijama kupaca koje su navedene u stavku 8.2 točkama (b) do (f), (g), (i) i (j) politike FT-a 2004.-2009. i politike FT-a 2009.-2014. Prema Vladi Indije, procijenjeni izvoz odnosi se na one poslove u kojima dobavljena roba ne napušta zemlju. Brojne kategorije opskrbe smatraju se procijenjenim izvozom pod uvjetom da je roba proizvedena u Indiji, npr. opskrba robom jednog EOU-a ili trgovačkog društvu smještenoga u posebnoj gospodarskoj zoni (SEZ);
v.
ARO: nositelj AAS-a koji namjerava nabaviti ulazne materijale iz domaćih izvora, umjesto izravnim uvozom, ima mogućnost nabaviti ih na temelju ARO-a. U takvim se slučajevima prethodna odobrenja smatraju valjanima kao ARO i priznaju se domaćem dobavljaču po isporuci stvari koje su u njima navedene. Priznavanje ARO-a daje pravo domaćem dobavljaču na koristi od procijenjenog izvoza kako je navedeno u stavku 8.3. politike FT-a 2004.-2009. i politike FT-a 2009.-2014. (tj. AAS za intermedijarnu opskrbu/procijenjeni izvoz, povrat za procijenjeni izvoz i povrat konačne trošarine). Mehanizam ARO-a vraća poreze i carine dobavljaču umjesto da ih vraća krajnjem izvozniku u obliku povrata/povrata carina. Povrat poreza/carina raspoloživ je i za domaće ulazne materijale i za uvezene ulazne materijale;
vi.
preneseni akreditiv za potrebe domaće trgovine: ovaj pod-program ponovno obuhvaća domaću opskrbu za nositelja prethodnog odobrenja. Nositelj prethodnog odobrenja može zatražiti u banci otvaranje domaćeg akreditiva u korist domaćeg dobavljača. Banka će poništiti odobrenje za izravni uvoz samo za dio koji se odnosi na vrijednost i obujam predmeta koji su nabavljeni iz domaćih izvora umjesto iz uvoza. Domaći dobavljač će imati pravo na koristi od procijenjenog izvoza kao što se navodi u stavku 8.3. politike FT-a 2004.-2009. i politike FT-a (tj. AAS za intermedijarnu opskrbu/procijenjeni izvoz, povrat procijenjenog izvoza i povrat konačne trošarine).
(23)
Utvrđeno je da je tijekom RRIP-a podnositelj zahtjeva dobio koncesije samo na temelju jednog pod-programa povezanog s dotičnim proizvodom, odnosno programa AAS za procijenjeni izvoz. Stoga nije potrebno utvrditi mogućnost kompenzacije preostalih nekorištenih pod-programa.
(24)
Što se tiče korištenja programa AAS za procijenjeni izvoz tijekom RRIP-a, vlada Indije određuje obujam i vrijednost uvozne olakšica i obveze izvoza te su oni upisani u odobrenju. Osim toga, u vrijeme uvoza i izvoza, vladini službenici trebaju upisati odgovarajuće poslove na odobrenje. Vlada Indije na temelju standardnih ulazno-izlaznih normi (SION-i) određuje obujam dozvoljenog uvoza na temelju ovog programa. SION-i postoje za većinu proizvoda, uključujući dotični proizvod, i izdaje ih Vlada Indije.
(25)
U svrhu provjere koju obavljaju indijske vlasti, nositelj prethodnog odobrenja zakonski je obvezan voditi registar stvarne potrošnje robe uvezene bez carine/robe nabavljene lokalno za svako odobrenje u posebnom formatu (poglavlja 4.26., 4.30. i Dodatak 23. HOP-a I. 2004.-2009. i HOP-a 2009.-2014.). Taj registar mora provjeriti vanjski ovlašteni računovođa/računovođa nadležan za troškove i radove, koji izdaje potvrdu o izvršenoj provjeri propisanih registara i odgovarajućih podataka i kojom se potvrđuje da su podaci dostavljeni na temelju Dodatka 23. točni i istiniti u svim pogledima.
(26)
Obveza izvoza mora se ispuniti unutar određenog vremenskog roka nakon izdavanja odobrenja (24 mjeseci uz dva moguća produljenja od po 6 mjeseci).
(27)
Utvrđeno je da nije bilo poveznica između uvezenih ulaznih materijala i izvezenih gotovih proizvoda. Prihvatljivi ulazni materijale mogu biti i sirovine korištene u proizvodnji proizvoda na početku proizvodnog lanca. Nadalje, utvrđeno je da, iako je obvezan, podnositelj zahtjeva nije vodio za sve dozvole registar potrošnje iz uvodne izjave 25., koji može provjeriti vanjski računovođa. Unatoč povredi ovog uvjeta, podnositelj zahtjeva je imao koristi na temelju programa AAS koje su, također, s obzirom na utvrđene precijenjene SION-e, bile više od zakonskih odredaba.
(d) Zaključak
(28)
Izuzeće od uvoznih carina je subvencija u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe, tj. financijski doprinos Vlade Indije koja je dodijelila korist ispitivanom izvozniku.
(29)
Osim toga, AAS za procijenjeni izvoz jasno de iure ovisi o realizaciji izvoza te se stoga smatra da je specifičan i da se na njega se mogu uvesti kompenzacijske mjere prema članku 4. stavku 4. točki (a) Osnovne uredbe. Bez izvozne obveze, trgovačko društvo ne može dobiti koristi na temelju ovog programa.
(30)
Ova revizija je, stoga, potvrdila da se glavni pod-program koji se koristi u ovom slučaju ne može smatrati dozvoljenim sustavom povrata carine ili sustavom povrata kao zamjene u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. On nije u skladu s pravilima utvrđenima u Prilogu I. (točka (i)), Prilogu II. (definicije i pravila za povrat) i Prilogu III. (definicije i pravila za povrat kao zamjenu) Osnovnoj uredbi. Vlada Indije nije učinkovito primjenjivala svoj sustav ili postupak provjere kako bi potvrdila jesu li i u kojem iznosu ulazni materijali potrošeni u proizvodnji izvoznog proizvoda (Prilog II. poglavlje II. članak 4. Osnovne uredbe i, u slučaju programa povrata kao zamjene, Prilog III. poglavlje II. članak 2. Osnovne uredbe). Sami SION-i ne mogu se smatrati sustavom provjere stvarne potrošnje, jer je utvrđeno da su previše velikodušni i da Vlada Indije nije tražila povrat prekomjerno primljenih koristi. Doista, učinkovita kontrola Vlade Indije na temelju ispravno vođenog registra stvarne potrošnje nije provedena. Osim toga, Vlada Indije nije provela daljnje ispitivanje na temelju stvarnih ulaznih materijala koji se koriste, iako bi to obično trebalo provesti u nedostatku učinkovito primijenjenog sustava provjere (Prilog II. poglavlje II. članak 5. i Prilog III. poglavlje II. članak 3. Osnovne uredbe). Konačno, potvrđeno je da, iako je propisano zakonom, uključivanje ovlaštenih računovođa u postupak provjere u praksi nije zajamčeno.
(31)
Program AAS za procijenjeni izvoz je stoga podložan uvođenju kompenzacijskih mjera.
(e) Izračun iznosa subvencije
(32)
U nedostatku dozvoljenog sustava povrata carine ili sustava povrata kao zamjene, korist protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere je otpust ukupnih uvoznih carina koje uobičajeno dospijevaju po uvozu ulaznih materijala. U tom je pogledu upozoreno da Osnovna uredba ne predviđa samo kompenziranje „pretjeranog” otpusta carina. U skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom ii. i Prilogom I. točkom (i) Osnovne uredbe, samo se pretjerani otpust carina može kompenzirati, pod uvjetom da su ispunjeni uvjeti iz priloga II. i III. Osnovnoj uredbi. Međutim, ti uvjeti nisu bili ispunjeni u ovom slučaju. Stoga, ako je ustanovljeno nepostojanje prikladnog postupka praćenja, gornji izuzetak za programe povrata nije primjenjiv, a primjenjuje se uobičajeno pravilo za kompenziranje iznosa neplaćenih carina (neostvareni prihod), umjesto pravila za sve navodne pretjerane otpuste. Kako je određeno u Prilogu II. poglavlju II. i Prilogu III. poglavlju II. Osnovne uredbe, nije na tijelu koje provodi ispitni postupak da izračuna takav pretjerani otpust. Naprotiv, u skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom ii. Osnovne uredbe, tijelo koje provodi ispitni postupak samo treba utvrditi dostatni dokaz za pobijanje prikladnosti navodnog sustava promjene.
(33)
Iznos subvencije za podnositelja zahtjeva izračunan je na temelju otpisa uvoznih carina (osnovnih carina i specifičnih dodatnih carina) na materijal uvezen na temelju pod-programa koji se koristio za procijenjeni izvoz tijekom RRIP-a (brojnik). U skladu s člankom 7. stavkom 1. točkom (a) Osnovne uredbe, pristojbe koje se obvezno plaćaju za dobivanje subvencije odbijene su od iznosa subvencije kada su dostavljeni opravdani zahtjevi. Ovaj se iznos subvencije dodjeljivao prema ukupnom izvoznom prometu tijekom RRIP-a kao primjereni nazivnik u skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe, jer subvencija zavisi od realizacije izvoza i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili transportiranim količinama.
(34)
Stopa subvencije utvrđene u pogledu ovog programa za podnositelja zahtjeva za RRIP-a iznosi 0,52 %.
3.1.2. Program prava na povrat carinskih pristojba (DEPBS)
(a) Pravna osnova
(35)
Detaljni opis DEPBS-a nalazi se u stavku 4.3. politike FT-a 2004.-2009. i politike FT-a 2009.-2014. te u poglavlju 4. HOP-a I. 2004.-2009. i HOP-a I. 2009.-2014.
(b) Prihvatljivost
(36)
Svaki proizvođač izvoznik ili trgovac izvoznik ispunjava uvjete za ovaj program.
(c) Praktična primjena
(37)
Prihvatljivi izvoznik može se prijaviti za kredite DEPBS-a koji se izračunavaju kao postotak vrijednosti izvezenih proizvoda na temelju ovog programa. Takve su stope DEPBS-a odredila indijska tijela za većinu proizvoda, uključujući i dotični proizvod. One se određuju na temelju SION-a (vidjeti uvodnu izjavu 24.) i carina na predviđeni sadržaj uvoznih materijala, bez obzira na to jesu li uvozne carine bile doista plaćene ili ne. Stopa DEPBS-a za dotični proizvod tijekom RRIP-a trenutačnog ispitnog postupka iznosila je 8 % s najvišom dozvoljenom vrijednosti od 58 Rs/kg.
(38)
Da bi ispunjavalo uvjete za koristi prema ovom programu, trgovačko društvo mora izvoziti. U vrijeme izvoznog posla, izvoznik mora tijelima u Indiji dati deklaraciju u kojoj se navodi da se izvoz odvija prema DEPBS-u. Da bi se roba izvezla, indijska carinska tijela izdaju, tijekom postupka otpremanja, izvoznu otpremnicu. Taj dokument, između ostalog, sadržava iznos kredita DEPBS-a koji će se dodijeliti za taj izvozni posao. U tom trenutku, izvoznik zna koliku će korist primiti. Kada carinska tijela jednom izdaju izvoznu otpremnicu, Vlada Indije ne može više odlučivati o dodjeljivanju kredita DEPBS-a. Odgovarajuća stopa DEPBS-a za izračun koristi je ona koja se primjenjivala u vrijeme kada je izdana izvozna deklaracija. Stoga, ne postoji nikakva mogućnost retroaktivne izmjene razine koristi.
(39)
Utvrđeno je da se, u skladu s indijskim računovodstvenim standardima, krediti DEPBS-a mogu knjižiti prema dospijeću kao prihod na komercijalnim računima, nakon ispunjenja izvoznih obveza. Takvi krediti mogu se koristiti za plaćanje carina na kasniji uvoz svih proizvoda koji se mogu uvoziti bez ograničenja, osim osnovnih sredstava. Roba koja se uveze uz takve kredite može se prodavati na domaćem tržištu (podliježe porezu na promet) ili se može drukčije koristiti. Krediti DEPBS-a mogu se slobodno prenositi i vrijede u razdoblju od 24 mjeseci od dana izdavanja.
(40)
Zahtjevi za kredite DEPB-a popunjavaju se elektronski i mogu pokriti neograničeni broj izvoznih poslova. Rok za podnošenje zahtjeva je 3 mjeseca nakon izvoza, ali kako je jasno predviđeno stavkom 9.3. HOP-a I. 2004.-2009., i HOP-a 2009.-2014. zahtjevi primljeni nakon isteka roka za dostavljanje uvijek se mogu razmatrati uz uvođenje manje novčane kazne (tj. 10 % odobrenog iznosa).
(41)
Ustanovljeno je da podnositelj zahtjeva koristio ovaj program tijekom RRIP-a.
(d) Zaključak
(42)
DEPBS predviđa subvencije u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. Kredit DEPB-a je financijski doprinos Vlade Indije, s obzirom da će se kredit s vremenom iskoristiti za prebijanje uvoznih carina, smanjujući na taj način prihod Vlade Indije od pristojba koji bi u suprotnom bio dospio na naplatu. Nadalje, kredit DEPB-a prenosi korist na izvoznika, jer poboljšava njegovu likvidnost.
(43)
Nadalje, DEPBS de iure zavisi o realizaciji izvoza te se stoga smatra specifičnim i primjerenim za uvođenje kompenzacijskih mjera prema članku 4. stavku 4. točki (a) Osnovne uredbe.
(44)
Ovaj se program ne može smatrati dozvoljenim sustavom povrata carina ili sustavom povrata kao zamjene u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe, kako je tvrdio podnositelj zahtjeva. On nije u skladu sa strogim pravilima navedenima u Prilogu I. točki (i), Prilogu II. (definicije i pravila za povrat) i Prilogu III. (definicije i pravila za povrat kao zamjenu) osnovnoj Uredbi. Izvoznik nema obvezu doista koristiti robu uvezenu bez carine u proizvodnom postupku, a iznos kredita ne računa se u odnosu na stvarno iskorištene ulazne materijale. Osim toga, nema sustava niti postupka na snazi koji bi potvrdili koji se ulazni materijali koriste u proizvodnom postupku izvoznog proizvoda ili je li došlo do prekomjernog plaćanja uvoznih carina u smislu točke (i) Priloga I. i Priloga II. i III. Osnovnoj uredbi. Naposljetku, izvoznik ispunjava uvjete za koristi od DEPBS-a bez obzira uvozi li uopće bilo kakve ulazne materijale. Da bi dobio koristi, dovoljno je da izvoznik jednostavno izvozi robu te nije potrebno da dokaže da su svi ulazni materijali bili uvezeni. Stoga čak i izvoznici, koji sve svoje ulazne materijale nabavljaju lokalno i ne uvoze robu koja bi se mogla koristiti kao ulazni materijali, još uvijek imaju pravo na koristi od DEPBS-a.
(e) Izračun iznosa subvencije
(45)
U skladu s člankom 3. stavkom 2. i člankom 5. Osnovne uredbe, iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere računao se prema koristi koja je dodijeljena primatelju, za koju je utvrđeno da postoji tijekom razdoblja revizije ispitnog postupka. U tom smislu, smatralo se da je korist dodijeljena primatelju u trenutku kada je obavljen izvozni posao na temelju ovog programa. U tom trenutku, Vlada Indije obvezna je otpisati carine, što predstavlja financijski doprinos u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe.
(46)
Utvrđeno je da su koristi proizašle iz DEPBS bile usmjerene na dotični proizvod. Stoga se smatra primjerenim korist prema DEPBS-u procijeniti kao sumu kredita zarađenih na svim izvoznim poslovima u vezi s dotičnim proizvodom obavljenima prema ovom programu tijekom RRIP-a.
(47)
U slučajevima kada su bili predočeni opravdani zahtjevi, pristojbe koje se obvezno plaćaju za ishođenje subvencije odbijale su se, prema članku 7. stavku 1. točki (a) Osnovne uredbe, od tako utvrđenih kredita, čime iznos subvencije postaje brojnik.
(48)
U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe, ovi iznosi subvencije dodjeljivani su prema ukupnom izvoznom prometu od prodaje dotičnog proizvoda tijekom razdoblja revizije ispitnog postupka kao primjereni nazivnik, jer subvencija zavisi od ostvarenog izvoza i nije dodijeljena u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili transportiranim količinama.
(49)
Na temelju gore navedenog, stopa subvencije utvrđene u pogledu ovog programa za podnositelja zahtjeva tijekom RRIP-a iznosi 7,52 %.
3.1.3. Program za poticanje izvoza osnovnih sredstava (EPCGS)
(a) Pravna osnova
(50)
Detaljni opis EPCGS-a nalazi se u poglavlju 5. politike FT-a 2004.-2009. i politike FT-a 2009.-2014. te u poglavlju 5. HOP-a I. 2004.-2009. i HOP-a I. 2009.-2014.
(b) Prihvatljivost
(51)
Proizvođači izvoznici, trgovci izvoznici „povezani s” pomoćnim proizvođačima i pružateljima usluga stekli su uvjete za ovaj program.
(c) Praktična primjena
(52)
Pod uvjetom da ima obvezu izvoza, trgovačko društvo smije uvoziti osnovna sredstva (nova i rabljena osnovna sredstva do 10 godina starosti) po sniženoj stopi carine. Radi toga Vlada Indije izdaje dozvolu za EPCGS nakon podnošenja zahtjeva i plaćanja pristojbe. Program EPCGS predviđa sniženu stopu uvozne carine od 3 %, koja se primjenjuje na sva osnovna sredstva koja se uvoze na temelju tog programa. Kako bi se ispunila obveza izvoza, uvezena osnovna sredstva moraju se iskoristiti za proizvodnju određene količine izvozne robe tijekom određenog razdoblja. Prema politici FT-a 2009.-2014., osnovna sredstva mogu se uvoziti s 0 % stope carine u okviru EPCGS-a, ali u takvom slučaju razdoblje za ispunjenje izvozne obveze je kraće.
(53)
Nositelj dozvole EPCGS također može nabavljati osnovna sredstva na domaćem tržištu. U tom slučaju domaći proizvođač osnovnih sredstava može iskoristiti uvoz komponenata oslobođen od carine, koje su potrebne za proizvodnju takvih osnovnih sredstava. Alternativno, domaći proizvođač može zahtijevati korist u obliku procijenjenog izvoza u pogledu opskrbe osnovnim sredstvima nositelju dozvole EPCGS.
(d) Zaključak
(54)
EPCG predviđa subvencije u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. Smanjenje carine predstavlja financijski doprinos Vlade Indije budući da ta koncesija smanjuje Vladi Indiji prihod od carina koji bi inače bio dospio. Osim toga, smanjenje carine prenosi korist na izvoznika, jer ušteđene carine pri uvozu poboljšavaju likvidnost trgovačkog društva.
(55)
Osim toga, EPCG de iure zavisi o ostvarenom izvozu s obzirom da se takve dozvole ne mogu dobiti bez izvozne obveze. Stoga se smatra specifičnim i prikladnim za uvođenje kompenzacijskih mjera prema članku 4. stavku 4. točki (a) Osnovne uredbe.
(56)
EPCGS se ne može smatrati dozvoljenim sustavom povrata carina ili sustavom povrata kao zamjene u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. Osnovna sredstva nisu uključena u područje primjene tih dozvoljenih sustava, kao što se navodi u Prilogu I. točki (i) Osnovne uredbe, jer se ne koriste u proizvodnji izvoznih proizvoda.
(e) Izračun iznosa subvencije
(57)
Iznos subvencije bio je izračunan, u skladu s člankom 7. stavkom 3. Osnovne uredbe, na temelju neplaćenih carina na uvezena osnovna sredstva korištena u petrokemijskom segmentu i ostalim sektorima za koje je podnositelj zahtjeva primio koristi, tijekom vremenskog razdoblja koje odražava uobičajeno vrijeme amortizacije takvih osnovnih sredstava u dotičnoj industriji. Kamate su dodane na ovaj iznos kako bi se odrazila puna vrijednost koristi kroz vrijeme. Komercijalna kamatna stopa za kredit koja se primjenjuje na podnositelja zahtjeva za njegovu prodaju tijekom razdoblja revizije ispitnog postupka smatrala se odgovarajućom za ovu svrhu.
(58)
U skladu s člankom 7. stavcima 2. i 3. Osnovne uredbe, ovaj iznos subvencije dodjeljuje se prema izvoznom prometu petrokemijskog sektora i ostalih sektora za koje su takve koristi primljene tijekom RRIP-a kao primjereni nazivnik, jer subvencija ovisi o realizaciji izvoza.
(59)
Stopa subvencije utvrđene u pogledu ovog programa tijekom RRIP-a iznosi 1,49 %.
3.1.4. Program ciljnog tržišta (FMS)
(a) Pravna osnova
(60)
Detaljni opis FMS-a nalazi se u stavcima 3.9.1. do 3.9.2.2 politike FT-a 2004.-2009. i stavcima 3.14.1 do 3.14.3 politike FT-a 2009.-2014. te stavcima 3.20 do 3.20.3 HOP-a I. 2004. do 2009. i stavcima 3.8 do 3.8.2 HOP-a I. 2009.-2014.
(b) Prihvatljivost
(61)
Svaki proizvođač izvoznik ili trgovac izvoznik ispunjava uvjete za ovaj program.
(c) Praktična primjena
(62)
Na temelju ovog programa izvoz svih proizvoda u zemlje navedene u Dodatku 37.(C) HOP-a 2004.-2009. i HOP-a I. 2009.-2014. ima pravo na kredit za pristojbe u iznosu od 2,5 % do 3 % vrijednosti FOB proizvodâ koji se izvoze na temelju ovog programa. Određene vrste izvoznih aktivnosti isključene su iz ovog programa, npr. izvoz uvezene ili pretovarene robe, procijenjeni izvoz, izvoz usluga i izvozni promet jedinica koje posluju u posebnim gospodarskim zonama/izvozno usmjerenih jedinica. Iz ovog programa isključene su i određene vrste proizvoda, npr. dijamanti, plemeniti metali, rude, žitarice, šećer i naftni derivati.
(63)
Krediti za pristojbe na temelju FMS-a slobodno se mogu prenositi i vrijede 24 mjeseca od datuma izdavanja odgovarajuće potvrde o pravu na kredit. Mogu se koristiti za plaćanje carina na kasnije uvoze svih ulaznih materijala ili roba, uključujući osnovna sredstva.
(64)
Potvrda o pravu na kredit izdaje se u pristaništu iz kojeg je izvoz obavljen i nakon obavljenog izvoza ili otpreme robe. Sve dok podnositelj zahtjeva ne dostavi tijelima preslike svih odgovarajućih izvoznih dokumenata (npr. izvozni nalog, račune, otpremnice, bankovne potvrde o realizaciji), Vlada Indije ne odlučuje o odobravanju kredita za pristojbe.
(d) Zaključak
(65)
FMS predviđa subvencije u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. Kredit za pristojbu po FMS-u je financijski doprinos Vlade Indije, jer će se kredit s vremenom iskoristiti za prebijanje uvoznih carina, smanjujući na taj način prihod Vlade Indije od pristojbi koji bi u suprotnom bio dospio. Nadalje, kredit za pristojbu po FM-u prenosi korist na izvoznika, jer poboljšava njegovu likvidnost.
(66)
Nadalje, FMS de iure zavisi o ostvarenom izvozu te se stoga smatra specifičnim i primjerenim za uvođenje kompenzacijskih mjera prema članku 4. stavku 4. točki (a) Osnovne uredbe.
(67)
Ovaj se program ne može smatrati dozvoljenim sustavom povrata carina ili sustavom povrata kao zamjene u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. On nije u skladu sa strogim pravilima navedenima u Prilogu I. točki (i), Prilogu II. (definicije i pravila za povrat) i Prilogu III. (definicije i pravila za povrat kao zamjenu) osnovnoj Uredbi. Izvoznik nema obvezu doista koristiti robu uvezenu bez carine u proizvodnom postupku, a iznos kredita ne računa se u odnosu na stvarno iskorištene ulazne materijale. Nema sustava niti postupka na snazi koji bi potvrdili koji se ulazni faktori koriste u proizvodnom postupku izvoznog proizvoda ili je li došlo do prekomjernog plaćanja uvoznih carina u smislu točke (i) Priloga I. i Priloga II. i III. Osnovnoj uredbi. Izvoznik ispunjava uvjete za koristi FMS-a bez obzira na to uvozi li uopće bilo kakve ulazne materijale. Da bi dobio koristi, dovoljno je da izvoznik jednostavno izvozi robu te nije potrebno da dokaže da su svi ulazni materijali bili uvezeni. Stoga čak i izvoznici, koji sve svoje ulazne materijale nabavljaju lokalno i ne uvoze nikakvu robu koja bi se mogla koristiti kao ulazni materijal, još uvijek imaju pravo na koristi od FMS-a. Osim toga, izvoznik može koristiti kredit za pristojbe po FMS-u kako bi uvozio osnovna sredstva, iako osnovna sredstva nisu uključena u područje primjene dozvoljenih sustava povrata carina, kao što se navodi u Prilogu I. točki (i) Osnovne uredbe, jer se ne koriste u proizvodnji izvoznih proizvoda.
(e) Izračun iznosa subvencije
(68)
Iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere izračunan je u pogledu koristi prenesene na primatelja za izvoz dotičnog proizvoda, koja je ustanovljena tijekom RRIP-a i koju je proizvođač izvoznik koji surađuje knjižio prema dospijeću kao prihod u fazi izvoznog posla. U skladu s člankom 7. stavkom 2. i člankom 7. stavkom 3. osnovne Uredbe, ovaj iznos subvencije dodjeljuje se prema izvoznom prometu od prodaje dotičnog proizvoda tijekom RRIP-a kao primjereni nazivnik, jer subvencija ovisi o realizaciji izvoza i nije dodijeljena u vezi s izrađenim, proizvedenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(69)
U slučajevima kada su bili predočeni opravdani zahtjevi, pristojbe koje se obvezno plaćaju za ishođenje subvencije odbijale su se, prema članku 7. stavku 1. točki (a) osnovne Uredbe, od tako utvrđenih kredita, čime iznos subvencije postaje brojnik.
(70)
Stopa subvencije utvrđene u pogledu ovog programa za podnositelja zahtjeva za RRIP-a iznosi 0,87 %.
3.1.5. Program ciljnog proizvoda (FPS)
(71)
Tijekom ispitnog postupka je utvrđeno da podnositelj zahtjeva nije dobio nikakve koristi na temelju FPS-a tijekom RRIP-a. Stoga se nije smatralo potrebnim dalje analizirati ovaj program u ovom ispitnom postupku.
3.1.6. Program izuzeća od plaćanja poreza na dohodak (ITES)
(72)
Tijekom ispitnog postupka utvrđeno je da podnositelj zahtjeva tijekom RRIP-a nije dobio nikakve koristi na temelju programa ITES. Stoga se nije smatralo potrebnim dalje analizirati ovaj program u ovom ispitnom postupku.
3.1.7. Program poticaja kapitalnih ulaganja (CIIS) Vlade Gudžarata
(73)
Država Gudžarat dodjeljuje prihvatljivim industrijskim poduzećima poticaje u obliku izuzeća i/ili odgode poreza na prodaju i nabavu kako bi potaknula industrijski razvoj gospodarski zaostalih područja u državi.
(a) Pravna osnova
(74)
Detaljan opis ovog programa kako ga primjenjuje Vlada Gudžarata određen je Odluci Vlade Gudžarata br. INC-1095/2000(3)/I od 11. rujna 1995., Vladinoj obavijesti, odjel za financije br. (GHN-43) VAT-2006/S. 5(2)(2)-TH od 1. travnja 2006. i Pravilu 18.A Pravilnika o porezu na dodanu vrijednost države Gudžarat (2006.).
(b) Prihvatljivost
(75)
Trgovačka društva koja osnivaju nove industrijske pogone ili značajno proširuju postojeći industrijski pogon u zaostalim područjima ostvaruju uvjete za koristi na temelju ovog programa. Međutim, postoji iscrpni popisi neprihvatljivih industrija koje sprječavaju trgovačka društva u određenim područjima djelatnosti na korištenje poticaja.
(c) Praktična primjena
(76)
Na temelju ovog programa trgovačka društva moraju ulagati u zaostala područja. Ta područja, koja predstavljaju određene teritorijalne jedinice Gudžarata razvrstana su prema svojem gospodarskom razvoju u nekoliko različitih kategorija, dok istodobno postoje područja koja su isključena ili „zabranjena” za primjenu programa poticaja. Glavni kriteriji za utvrđivanje iznosa poticaja su veličina ulaganja i područje na kojem poduzeće jest ili će biti smješteno.
(77)
Poticaju se mogu dodijeliti u svakom trenutku s obzirom da nema rokova niti za podnošenje zahtjeva za poticaje niti za ispunjavanje količinskih kriterija.
(d) Zaključak
(78)
Ovaj program predviđa subvencije u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. Predstavlja financijski doprinos Vlade Gudžarata, jer dodijeljeni poticaji, u ovom slučaju izuzeća od poreza na prodaju ili nabavu, smanjuju prihod od poreza koji bi inače bio dospio. Osim toga, ti poticaju dodjeljuju korist trgovačkom društvu, jer poboljšavaju njegovo financijsko stanje s obzirom da se ne plaćaju porezi koji bi inače bili plativi.
(79)
Nadalje, ovaj program je specifičan za određenu regiju u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) i članka 4. stavka 3. Osnovne uredbe, jer je dostupan samo određenim trgovačkim društvima koja su ulagala u određena zemljopisna područja koja su u nadležnosti dotične države. Nije dostupan trgovačkim društvima koja se nalaze izvan tih područja i, osim toga, razina koristi razlikuje se prema dotičnog području.
(80)
CIIS Vlade Gudžarata je stoga podložan uvođenju kompenzacijskih mjera.
(e) Izračun iznosa subvencije
(81)
Podnositelj zahtjeva je tvrdio da više ne ispunjava uvjete za koristi na temelju CIIS-a za jedan od svojih pogona. Ta je tvrdnja potvrđena ispitnim postupkom. U slučaju drugog pogona, prihvatljivost trgovačkog društva prestala je važiti tijekom trenutačnog ispitnog postupka. Subvencije primljene za djelatnosti tih pogona stoga nisu izračunate u obzir prilikom izračuna iznosa subvencije.
(82)
Iznos subvencije izračunan je na temelju iznosa poreza na prodaju i nabavu koji je obično plativ tijekom razdoblja revizije ispitnog postupka, ali koji je ostao neplaćen na temelju ovog programa. U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe, iznos subvencije (brojnik) dodijeljen je prema ukupnom prometu od prodaje tijekom razdoblja revizije ispitnog postupka kao primjereni nazivnik, jer subvencija ne zavisi od izvoza i nije dodijeljena u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili transportiranim količinama. Dobivena stopa subvencije iznosila je 0,31 %.
3.1.8. Iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere
(83)
Ukupni iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere, određen u skladu s odredbama Osnovne uredbe, izražen ad valorem, za podnositelja zahtjeva iznosi 10,73 %. Ovaj iznos subvencioniranja prelazi prag de minimis koji se spominje u članku 14. stavku 5. Osnovne uredbe.
(84)
Stoga se smatra, na temelju članka 18. Osnovne uredbe, da je subvencioniranje nastavljeno tijekom RRIP-a.
3.2. Trajna priroda promijenjenih okolnosti u vezi sa subvencioniranjem
(85)
U skladu s člankom 19. stavkom 2. Osnovne uredbe, također je ispitano jesu li se okolnosti vezane uz subvencioniranje značajno promijenile tijekom RRIP-a.
(86)
Utvrđeno je da je tijekom RRIP-a podnositelj zahtjeva nastavio koristiti subvencioniranje Vlade Indije protiv kojeg se mogu uvesti kompenzacijske mjere. Nadalje, stopa subvencije utvrđena tijekom ove revizije znatno je niža od one utvrđene tijekom zadnje revizije ispitnog postupka. Dokazi da se programi neće nastaviti ili da će se uvesti novi programi u bližoj budućnosti nisu dostupni.
(87)
Budući da se pokazalo da podnositelj zahtjeva prima manju subvenciju nego ranije i da će vjerojatno nastaviti primati subvencije u iznosu manjem od onoga koji je utvrđen tijekom zadnje revizije ispitnom postupku, zaključuje se da nastavljanje s postojećom mjerom više od subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere i koja nanosi štetu te da visinu mjera stoga treba izmijeniti kako bi odražavala nove nalaze.
4. KOMPENZACIJSKE MJERE I ANTIDAMPINŠKE MJERE
4.1. Kompenzacijske mjere
(88)
U skladu s člankom 19. Osnovne uredbe i pravnim razlozima ove revizije navedenima u obavijesti o pokretanju postupka, utvrđeno je da se marža subvencioniranja u pogledu podnositelja zahtjeva smanjila s 13,8 % na 10,7 % te, stoga, stopu kompenzacijske pristojbe, uvedenu za ovog proizvođača izvoznika Uredbom (EZ) br. 1286/2008 treba izmijeniti na odgovaraju način.
(89)
Izmijenjenu stopu kompenzacijske pristojbe treba utvrditi na razini nove stope subvencioniranja utvrđenoj tijekom ove revizije, s obzirom da marže štete izračunane u početnom antisubvencijskom ispitnom postupku ostaju više.
(90)
U početnom antisubvencijskom ispitnom postupku, kako bi se izbjeglo da fluktuacije cijena PET-a proizašle iz razlika u cijenama sirove nafte dovedu do viših pristojba, odlučeno je da mjere trebaju biti u obliku specifične pristojbe. Smatra se da ovaj pristup treba slijediti i u ovoj revizije zbog istih razloga. Revidirani iznos specifične pristojbe stoga iznosi 90,4 EUR po toni.
4.2. Antidampinške mjere
(91)
Izmjena stope kompenzacijske pristojbe utjecat će na konačnu antidampinšku pristojbu uvedenu Uredbom (EZ) br. 192/2007 na uvoz PET-a koji proizvodi podnositelj zahtjeva.
(92)
U svim prethodnim ispitnim postupcima antidampinška pristojba prilagođena je kako bi se izbjeglo svako dvostruko računanje učinaka koristi izvozne subvencije. U tom pogledu, članak 14. stavak 1. Osnovne antidampinške uredbe i članak 24. stavak 1. Osnovne uredbe predviđaju da ni jedan proizvod ne podliježe i antidampinškim i kompenzacijskim mjerama za potrebe rješavanja jedne te iste situacije koja proizlazi iz dampinga ili subvencioniranja izvoza. U početnom ispitnom postupku utvrđeno je, kao i u ovoj reviziji, da određeni programi subvencija koji su ispitani i za koje je utvrđeno da se protiv njih mogu uvesti kompenzacijske mjere, predstavljaju izvozne subvencije u smislu članka 4. stavka 4. točke (a) Osnovne uredbe. U pogledu ostalih programa subvencija, a posebno CIIS-a Vlade Gudžarata, nije bilo dokaza i nisu dani nikakvi argumenti koji pokazuju jesu li i u kojoj mjeri iste subvencije dva puta prebijene kada su antidampinške i kompenzacijske pristojbe istodobno uvedene na isti uvozni proizvod. Točnije, nema dokaza da je CIIS snizio izvozne cijene proizvoda na drukčiji način od cijene proizvoda koji se prodaju na domaćem tržištu. Stoga, CIIS utječe na cijene po kojima proizvođač prodaje svoju robu na domaćem tržištu i na izvoznim tržištima jednako i u jednakoj mjeri.
(93)
Kao takve, te su subvencije utjecale na izvoznu cijenu podnositelja zahtjeva i time su dovele do povećane marže dampinga. Drugim riječima, konačne dampinške marže utvrđene u početnom antidampinškom ispitnom postupku djelomično su bile posljedica postojanja izvoznih subvencija.
(94)
Slijedom toga, stope konačne antidampinške pristojbe za podnositelja zahtjeva moraju se sada prilagoditi tako da se u obzir uzme revidirana razina koristi dobivene od izvoznih subvencija tijekom RRIP-a u ovoj reviziji kako bi odražavale antidampinšku maržu preostalu nakon uvođenja prilagođene konačne kompenzacijske pristojbe za uklanjanje učinka izvoznih subvencija.
(95)
Drugim riječima, nove razine subvencija trebat će uzeti u obzir za potrebe prilagodbe dampinških marža koje su prethodno utvrđene.
(96)
Stopa antidampinške pristojbe za podnositelja zahtjeva stoga treba iznositi 132,6 EUR po toni.
(97)
Podnositelj zahtjeva i ostale dotične stranke obaviješteni su o činjenicama i razmatranjima na temelju koji se namjeravalo predložiti prekidanje ispitnog postupka,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Dio tablice koji se odnosi na Reliance Industries Limited u članku 1. stavku 2. Uredbe (EZ) 193/2007 zamjenjuje se sljedećim:
Zemlja
Trgovačko društvo
Kompenzacijska pristojba (EUR/tona)
Dodatna oznaka TARIC
„Indija
Reliance Industries Ltd
90,4
A181”
Članak 2.
Dio tablice koji se odnosi na Reliance Industries Ltd u članku 1. stavku 2. Uredbe (EZ) 192/2007 zamjenjuje se sljedećim:
Zemlja
Trgovačko društvo
Antidampinška pristojba (EUR/tona)
Dodatna oznaka TARIC
„Indija
Reliance Industries Ltd
132,6
A181”
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 2. rujna 2011.