AFGØRELSE VEDTAGET AF FORMANDEN FOR EUROPA-KOMMISSIONEN
af 13. oktober 2011
om høringskonsulentens funktion og kompetenceområde under behandlingen af visse konkurrencesager
(EØS-relevant tekst)
(2011/695/EU)
FORMANDEN FOR EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union,
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde,
under henvisning til Kommissionens forretningsorden (1), særlig artikel 22, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til systemet til håndhævelse af konkurrencelovgivningen, der er fastsat i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (herefter benævnt »traktaten«), skal Kommissionen undersøge og træffe afgørelse i sager ved administrative afgørelser, der kan prøves ved Den Europæiske Unions Domstols (herefter benævnt »EU-domstolen«).
(2)
Kommissionen skal sikre, at konkurrencesager behandles retfærdigt, uvildigt og objektivt, og at de berørte parters proceduremæssige rettigheder overholdes som fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (2), Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 af 20. januar 2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (EF-fusionsforordningen) (3), Kommissionens forordning (EF) nr. 773/2004 af 7. april 2004 om Kommissionens gennemførelse af procedurer i henhold til EF-traktatens artikel 81 og 82 (4) og Kommissionens forordning (EF) nr. 802/2004 af 7. april 2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (5) samt EU-domstolens relevante retspraksis. Især de berørte parters ret til at blive hørt, inden der træffes en individuel afgørelse, som måtte berøre dem negativt, er en grundlæggende rettighed i EU-retten, der anerkendes i charteret om grundlæggende rettigheder, særlig artikel 41 (6).
(3)
For at sikre, at de berørte parter, andre implicerede parter som omhandlet i artikel 11, litra b), i forordning (EF) nr. 802/2004 (»andre implicerede parter«) og klagere som omhandlet i artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1/2003 (»klagere«) samt andre personer end dem, der er omhandlet i artikel 5 og 11 i forordning (EF) nr. 773/2004 og tredjeparter, som omhandlet i artikel 11 i forordning (EF) nr. 802/2004 (»tredje parter«) i konkurrencesager kan udøve deres proceduremæssige rettigheder på effektiv vis, bør ansvaret for at sikre, at disse rettigheder overholdes, overdrages til en uafhængig person, der har erfaring med konkurrencespørgsmål og den fornødne integritet til at kunne bidrage til en objektiv, gennemsigtig og effektiv behandling af disse sager.
(4)
Kommissionen oprettede med henblik herpå i 1982 stillingen som høringskonsulent og ændrede den i Kommissionens afgørelse 94/810/EKSF, EF af 12. december 1994 om høringskonsulentens kompetenceområde under Kommissionens behandling af konkurrencesager (7) og i Kommissionens afgørelse 2001/462/EF, EKSF af 23. maj 2001 om høringskonsulentens kompetenceområde behandling af visse konkurrencesager (8). Det er nu nødvendigt at præcisere og styrke høringskonsulentens rolle yderligere og at tilpasse høringskonsulentens kompetenceområde som følge af udviklingen i EU's konkurrencelovgivning.
(5)
Høringskonsulenten er generelt blevet anset for at yde et vigtigt bidrag til Kommissionens behandling af konkurrencesager på grund af sin uafhængighed og ekspertise i sådanne sager. For at sikre høringskonsulentens fortsatte uafhængighed i forhold til Generaldirektoratet for Konkurrence bør den pågældende administrativt tilknyttes det medlem af Kommissionen, der har ansvar for konkurrencespørgsmål.
(6)
Høringskonsulenten bør udnævnes i overensstemmelse med reglerne i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for Unionens øvrige ansatte. Ifølge disse regler kan ansøgere, der ikke er tjenestemænd ved Kommissionen, også komme i betragtning. Der bør sikres gennemsigtigheden i forbindelse med høringskonsulentens udnævnelse, fratræden eller overflytning.
(7)
Kommissionen kan udnævne en eller flere høringskonsulenter og bør sørge for hjælpepersonale. Hvis høringskonsulenten støder på en interessekonflikt i forbindelse med udøvelsen af sine funktioner, bør han eller hun ophøre med at behandle en sag. Hvis høringskonsulenten er forhindret i at udføre sine opgaver, bør de overtages af en anden høringskonsulent.
(8)
Høringskonsulenten skal fungere som en uafhængig mægler, der søger at løse problemer, som forhindrer de berørte parter, andre implicerede parter, klagere eller tredjemand i på effektiv vis at udøve deres proceduremæssige rettigheder, hvis det forinden ikke har været muligt at løse sådanne problemer gennem kontakt med de tjenestegrene i Kommissionen, der er ansvarlige for behandlingen af konkurrencesager, og som skal overholde disse proceduremæssige rettigheder.
(9)
Høringskonsulentens kompetenceområde under behandling af konkurrencesager bør defineres på en sådan måde, at den effektive udøvelse af de proceduremæssige rettigheder, især retten til at blive hørt, er sikret i sager, der behandles af Kommissionen efter artikel 101 og 102 i traktaten og forordning (EF) nr. 139/2004.
(10)
For at styrke denne rolle bør høringskonsulenten have til opgave at sikre, at virksomheder og virksomhedssammenslutninger på effektiv vis kan udøve deres proceduremæssige rettigheder i forbindelse med Kommissionens udøvelse af sine undersøgelsesbeføjelser efter kapitel V i forordning (EF) nr. 1/2003 samt artikel 14 i forordning (EF) nr. 139/2004, der bemyndiger Kommissionen til at pålægge virksomheder og virksomhedssammenslutninger bøder. Høringskonsulenten bør også have specifikke opgaver i denne undersøgelsesfase, for så vidt angår anmodninger om beskyttelse af fortroligheden i korrespondance mellem advokater og klienter (»legal professional privilege«), retten til ikke at inkriminere sig selv, frister for svar på begæring om oplysninger i henhold til artikel 18, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1/2003, og for så vidt angår retten for virksomheder og virksomhedssammenslutninger, der er genstand for en undersøgelsesforanstaltning iværksat af Kommissionen efter kapitel V i forordning (EF) nr. 1/2003, til at blive informeret om deres processuelle status, dvs. om de er genstand for en undersøgelse, og i givet fald undersøgelsens genstand og formål. Ved vurderingen af klager fra virksomheder i forbindelse med retten til ikke at inkriminere sig selv, kan høringskonsulenten undersøge, om der er tale om klart ubegrundede anmodninger fremsat alene med det formål at forhale proceduren.
(11)
Høringskonsulenten skal lette behandlingen af anmodninger om beskyttelse af et bestemt dokument i henhold til kravet om fortrolighed i korrespondancen mellem advokater og klienter. Hvis den virksomhed eller virksomhedssammenslutning, der har fremsat en sådan anmodning, indvilger heri, vil høringskonsulenten således kunne undersøge det pågældende dokument og fremsætte en passende henstilling, hvori der henvises til EU-domstolens relevante retspraksis.
(12)
Høringskonsulenten skal afgøre, om tredjemand har godtgjort en tilstrækkelig interesse i at blive hørt. Forbrugersammenslutninger, som anmoder om at blive hørt, bør generelt anses for at have en tilstrækkelig interesse, når sagen vedrører varer eller tjenesteydelser, der anvendes af den endelige forbruger, eller varer eller tjenesteydelser, der udgør et direkte input i sådanne varer eller tjenesteydelser.
(13)
Høringskonsulenten skal afgøre, om klagere og tredjemand skal indbydes til den mundtlige høring, under hensyntagen til det bidrag, som de kan yde, til at få klarlagt de relevante omstændigheder i sagen.
(14)
De berørte parters ret til at blive hørt, før der træffes en endelig afgørelse, der berører deres interesser negativt, er sikret gennem retten til at svare skriftligt på Kommissionens foreløbige holdning som udtrykt i klagepunktsmeddelelsen og gennem retten til at uddybe deres argumenter, hvis de anmoder herom, under den mundtlige høring. For at de parter, som klagepunktsmeddelelsen er rettet til, kan udøve disse rettigheder på effektiv vis, bør de have ret til aktindsigt i Kommissionens sagsakter.
(15)
For at sikre, at de parter, som klagepunktsmeddelelsen er rettet til, på effektiv vis kan udøve deres ret til forsvar, skal høringskonsulenten sikre, at tvister mellem disse parter og Kommissionens Generaldirektorat for Konkurrence vedrørende aktindsigt eller beskyttelse af forretningshemmeligheder og andre fortrolige oplysninger bilægges. Høringskonsulenten kan i særlige tilfælde suspendere den frist, inden for hvilken adressaten for en klagepunktsmeddelelse skal svare på denne meddelelse, indtil en tvist om aktindsigt er bilagt, hvis adressaten ikke er i stand til at svare inden for den fastsatte frist, og en forlængelse af fristen ikke er en passende løsning på det pågældende tidspunkt.
(16)
For at sikre, at de proceduremæssige rettigheder kan udøves på effektiv vis, under iagttagelse af legitime fortrolighedshensyn, bør høringskonsulenten, hvis dette er hensigtsmæssigt, kunne træffe særlige foranstaltninger, der giver mulighed for at få aktindsigt i Kommissionens sagsakter. Høringskonsulenten bør især kunne træffe beslutning om, at dele af sagsakterne i begrænset omfang gøres tilgængelige for den part, der anmoder om aktindsigt, f.eks. ved at begrænse antallet af eller kategorien af personer, der gives aktindsigt, eller anvendelsen af de oplysninger, som der gives adgang til.
(17)
Høringskonsulenten skal tage stilling til anmodninger om forlængelse af fristerne for svar på en klagepunktsmeddelelse, en supplerende klagepunktsmeddelelse, en sagsfremstillingsmeddelelse eller frister, inden for hvilke andre implicerede parter, klagere eller tredjemand kan fremsætte bemærkninger, i tilfælde af uoverensstemmelse mellem en af disse personer og Generaldirektoratet for Konkurrence.
(18)
Høringskonsulenten skal fremme effektiviteten af den mundtlige høring, ved bl.a. at træffe alle hensigtsmæssige forberedende foranstaltninger. Høringskonsulenten kan f.eks. sørge for, at der i god tid inden høringen omdeles en foreløbig deltagerliste og dagsorden.
(19)
Den mundtlige høring giver de parter, til hvem Kommissionen har rettet en klagepunktsmeddelelse, og andre implicerede parter mulighed for yderligere at udøve deres ret til at blive hørt, idet de her mundtligt vil kunne uddybe deres argumenter over for Kommissionen, der bør være repræsenteret ved Generaldirektoratet for Konkurrence eller andre tjenestegrene, som bidrager til den yderligere forberedelse af en afgørelse, der skal træffes af Kommissionen. Den mundtlige høring bør være en yderligere mulighed for at sikre, at alle relevante forhold - hvad enten disse er fordelagtige eller ufordelagtige for de berørte parter, herunder faktuelle elementer i relation til grovheden og varigheden af den påståede overtrædelse - belyses så meget som muligt. Den mundtlige høring bør også give parterne mulighed for at fremføre deres argumenter, i spørgsmål der kan have betydning for eventuel pålæggelse af bøder.
(20)
For at sikre effektiviteten af de mundtlige høringer kan høringskonsulenten give de parter, som klagepunktsmeddelelsen er rettet til, andre implicerede parter, klagere, andre personer, der er indbudt til høringen, Kommissionens tjenestegrene og medlemsstaternes myndigheder tilladelse til at stille spørgsmål under høringen. For at sikre, at alle deltagere kan udtale sig frit bør den mundtlige høring ikke være offentlig. Oplysninger, der meddeles under den mundtlige høring, bør derfor ikke anvendes til andre formål end retlige og/eller administrative procedurer i henhold til artikel 101 og 102 i traktaten. Hvis det er berettiget for at beskytte forretningshemmeligheder og andre fortrolige oplysninger, bør høringskonsulenten kunne høre personer for lukkede døre.
(21)
Parter i sagen, der tilbyder at afgive tilsagn i henhold til artikel 9 i forordning (EF) nr. 1/2003, og parter, der deltager i forligsprocedurer i kartelsager i henhold til artikel 10a i forordning (EF) nr. 773/2004, skal kunne henvende sig til høringskonsulenten angående spørgsmål, der måtte opstå i forbindelse med den effektive udøvelse af deres proceduremæssige rettigheder.
(22)
Høringskonsulenten skal aflægge rapport om overholdelsen af retten til på effektiv vis at udøve proceduremæssige rettigheder under hele konkurrencesagen. Uafhængigt af rapporteringsfunktionen bør høringskonsulenten desuden kunne fremsætte bemærkninger om sagens videre forløb og objektivitet og derved bidrage til at sikre, at konkurrencesager afsluttes på grundlag af en grundig vurdering af alle relevante forhold.
(23)
I forbindelse med oplysninger om fysiske personer bør høringskonsulenten navnlig tage hensyn til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (9).
(24)
Afgørelse 2001/462/EF, EKSF bør ophæves -
VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE:
KAPITEL 1
HØRINGSKONSULENTENS ROLLE, UDNÆVNELSE OG OPGAVER
Artikel 1
Høringskonsulenten
1. En eller flere høringskonsulenter, hvis beføjelser og funktioner er fastsat i nærværende afgørelse, bør deltage i behandlingen af konkurrencesager.
2. Høringskonsulenten sikrer, at de proceduremæssige rettigheder kan udøves på effektiv vis i konkurrencesager, der behandles af Kommissionen efter artikel 101 og 102 i traktaten og forordning (EF) nr. 139/2004 (herefter benævnt »konkurrencesager«).
Artikel 2
Udnævnelse, fratræden og stedfortrædere
1. Høringskonsulenten udnævnes af Kommissionen. Udnævnelsen offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. Kommissionen vedtager en begrundet afgørelse om enhver afbrydelse i udøvelsen af hvervet og enhver fratræden eller overflytning af høringskonsulenten. Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
2. Høringskonsulenten tilknyttes administrativt det medlem af Kommissionen, der har ansvar for konkurrencespørgsmål (herefter benævnt »det kompetente medlem af Kommissionen«).
3. Er høringskonsulenten forhindret i at udføre sine opgaver, bør de overtages af en anden høringskonsulent. Hvis alle høringskonsulenter er forhindret, og hvis det efter samråd med høringskonsulenten skønnes hensigtsmæssigt, udpeger det kompetente medlem af Kommissionen en anden kompetent tjenestemand i Kommissionen, som ikke er inddraget i behandlingen af den pågældende sag, til at udføre høringskonsulentens opgaver.
4. I tilfælde af en faktisk eller potentiel interessekonflikt afstår høringskonsulenten fra at behandle sagen. Stk. 3 finder anvendelse.
Artikel 3
Arbejdsmåden
1. Høringskonsulenten handler uafhængigt ved udøvelsen af sine funktioner.
2. Ved udøvelsen af sine funktioner iagttager høringskonsulenten kravet om, at konkurrencereglerne skal anvendes effektivt og i overensstemmelse med gældende EU-ret og de af EU-domstolen fastlagte principper.
3. Ved udøvelsen af sine funktioner har høringskonsulenten når som helst under proceduren aktindsigt i alle akter vedrørende konkurrencesager, der behandles af Kommissionen efter artikel 101 og 102 i traktaten og forordning (EF) nr. 139/2004.
4. Den direktør, der er ansvarlig for behandlingen af sagen i Generaldirektoratet for Konkurrence (herefter benævnt »den ansvarlige direktør«) holder høringskonsulenten underrettet om udviklingen i sagen.
5. Høringskonsulenten kan fremsætte bemærkninger om et hvilket som helst spørgsmål i en af Kommissionen behandlet konkurrencesag til det kompetente medlem af Kommissionen.
6. Hvis høringskonsulenten retter begrundede henstillinger til det kompetente medlem af Kommissionen eller træffer beslutninger som omhandlet i denne afgørelse, fremsender høringskonsulenten en kopi af disse dokumenter til den ansvarlige direktør og Kommissionens Juridiske Tjeneste.
7. Ethvert spørgsmål eller problem vedrørende den effektive udøvelse af de proceduremæssige rettigheder, som de berørte parter, andre implicerede parter som omhandlet i artikel 11, litra b), i forordning (EF) nr. 802/2004 (herefter benævnt »andre implicerede parter«), klagere som omhandlet i artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1/2003 (herefter benævnt »klagere«) og interesserede tredjeparter, jf. artikel 5 i nærværende beslutning, har i sådanne sager, skal af disse først rejses for Generaldirektoratet for Konkurrence. Hvis spørgsmålet eller problemet ikke løses, kan det henvises til høringskonsulenten, der handler i uafhængighed. Anmodninger vedrørende en foranstaltning, for hvilken der gælder en frist, skal indgives rettidigt, inden udløbet af den oprindelige frist.
KAPITEL 2
UNDERSØGELSE
Artikel 4
Proceduremæssige rettigheder i undersøgelsesfasen
1. Høringskonsulenten sikrer, at de proceduremæssige rettigheder, der opstår i forbindelse med Kommissionens udøvelse af sine undersøgelsesbeføjelser efter kapitel V i forordning (EF) nr. 1/2003 og under procedurer, der kan føre til pålæggelse af bøder efter artikel 14 i forordning (EF) nr. 139/2004, kan udøves på effektiv vis.
2. Høringskonsulenten har især følgende funktioner, dog med forbehold af artikel 3, stk. 7:
a)
Virksomheder eller virksomhedssammenslutninger kan anmode høringskonsulenten om at undersøge anmodninger om beskyttelse af dokumenter, som Kommissionen har krævet udleveret ved udøvelsen af beføjelser tillagt den i medfør af artikel 18, 20 og 21 i forordning (EF) nr. 1/2003, i forbindelse med undersøgelser efter artikel 13 i forordning (EF) nr. 139/2004 eller i forbindelse med undersøgelsesforanstaltninger under procedurer, der kan føre til pålæggelse af bøder i henhold til artikel 14 i forordning (EF) nr. 139/2004, men som Kommissionen ikke har fået adgang til under henvisning til kravet om fortrolighed i korrespondancen mellem advokater og klienter som omhandlet i EU-domstolens retspraksis. Høringskonsulenten kan kun undersøge sagen, hvis den virksomhed eller virksomhedssammenslutning, der har fremsat en sådan anmodning, indvilger i, at høringskonsulenten får indsigt i de oplysninger, som er genstand for anmodningen om beskyttelse, og hermed forbundne dokumenter, som høringskonsulenten finder nødvendige i forbindelse med undersøgelsen af sagen. Høringskonsulenten meddeler - uden at afsløre det potentielt fortrolige indhold af oplysningerne - den ansvarlige direktør og den pågældende virksomhed eller virksomhedssammenslutning sin foreløbige holdning og kan tage passende skridt til at fremme en gensidigt acceptabel løsning. Hvis der ikke findes en løsning, kan høringskonsulenten rette en begrundet henstilling til det kompetente medlem af Kommissionen uden at afsløre det potentielt fortrolige indhold af dokumentet. Den part, der har fremsat anmodningen, tilsendes en kopi af denne henstilling.
b)
Hvis adressaten for en begæring om oplysninger efter artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1/2003 nægter at svare på et spørgsmål i en sådan begæring under påberåbelse af retten til ikke at inkriminere sig selv som fastsat i EU-domstolens retspraksis, kan denne indenfor en rimelig frist efter modtagelsen af begæringen henvise sagen til høringskonsulenten. Høringskonsulenten kan i relevante tilfælde og for at sikre, at proceduren ikke forsinkes unødigt, afgive begrundet henstilling om hvorvidt retten til ikke at inkriminere sig selv finder anvendelse, og underrette den ansvarlige direktør om sine konklusioner, som der bør tages hensyn til, hvis der efterfølgende træffes en beslutning efter artikel 18, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1/2003. Adressaten for begæringen om oplysninger tilsendes en kopi af den begrundede henstilling.
c)
Hvis adressaten for en begæring om anmodning om oplysninger efter artikel 18, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1/2003 finder, at den fastsatte svarfrist er for kort, kan denne henvise sagen til høringskonsulenten i rimelig tid inden udløbet af den oprindeligt fastsatte frist. Høringskonsulenten tager stilling til, om fristen bør forlænges under hensyntagen til omfanget og kompleksiteten af begæringen om oplysninger og kravene i forbindelse med undersøgelsen.
d)
Virksomheder eller virksomhedssammenslutninger, der er genstand for en undersøgelsesforanstaltning iværksat af Kommissionen efter kapitel V i forordning (EF) nr. 1/2003, har ret til at blive informeret om deres processuelle status, dvs. om de er genstand for en undersøgelse, og i givet fald undersøgelsens genstand og formål. Hvis den pågældende virksomhed eller virksomhedssammenslutning finder, at den ikke er blevet ordentligt informeret af Generaldirektoratet for Konkurrence om sin processuelle status, kan den henvise sagen til høringskonsulenten. Høringskonsulenten træffer afgørelse om, at Generaldirektoratet for Konkurrence skal informere den virksomhed eller virksomhedssammenslutning, der har fremsat anmodningen, om dens processuelle status. Denne afgørelse meddeles den virksomhed eller virksomhedssammenslutning, der har fremsat anmodningen.
KAPITEL 3
ANMODNINGER OM AT BLIVE HØRT
Artikel 5
Tredjemand
1. Anmodninger om at blive hørt fra andre personer end dem, der er omhandlet i artikel 5 og 11 i forordning (EF) nr. 773/2004 og fra tredjemand, som omhandlet i artikel 11 i forordning (EF) nr. 802/2004 (herefter benævnt »tredjemand«) skal fremsættes i overensstemmelse med artikel 13, stk. 1, i forordning (EF) nr. 773/2004 og artikel 16 i forordning (EF) nr. 802/2004. Anmodninger fremsættes skriftligt med angivelse af, hvilken interesse den anmodende part har i sagens udfald.
2. Høringskonsulenten træffer beslutning om, hvorvidt tredjemand skal høres, efter høring af den ansvarlige direktør. Ved vurderingen af, om tredjemand har godtgjort en tilstrækkelig interesse i sagen, tager høringskonsulenten hensyn til, om og i hvilket omfang den anmodende part er tilstrækkeligt berørt af den adfærd, der er genstand for konkurrencesagen, eller om den anmodende part opfylder kravene i artikel 18, stk. 4, i forordning (EF) nr. 139/2004.
3. Hvis høringskonsulenten ikke finder, at den anmodende part har godtgjort en tilstrækkelig interesse i sagen til at blive hørt, underretter høringskonsulenten skriftligt den anmodende part om begrundelsen for denne vurdering. Den anmodende part gives en frist til at fremsætte sine synspunkter skriftligt. Hvis den anmodende part fremsætter sine synspunkter skriftligt inden for den af høringskonsulenten fastsatte frist, og de skriftlige bemærkninger ikke fører til en anden vurdering, redegøres der for denne vurdering i en begrundet afgørelse, der meddeles den anmodende part.
4. Høringskonsulenten informerer parterne i konkurrencesager fra det tidspunkt, hvor proceduren indledes efter artikel 11, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1/2003 eller hvor proceduren indledes efter artikel 6, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 139/2004 om identiteten på de tredjeparter, der vil blive hørt, medmindre dette skader en person eller en virksomhed mærkbart.
Artikel 6
Ret til en mundtlig høring; klageres og tredjemands deltagelse i den mundtlige høring
1. På anmodning af parter, til hvem Kommissionen har rettet en klagepunktsmeddelelse, eller andre implicerede parter gennemfører høringskonsulenten en mundtlig høring, for at disse parter kan få mulighed for at uddybe deres skriftlige bemærkninger yderligere.
2. Høringskonsulenten kan, hvis det er hensigtsmæssigt, og efter samråd med den ansvarlige direktør træffe beslutning om, at klagere og tredjemand, som omhandlet i artikel 5, skal have mulighed for at fremsætte deres synspunkter og overvære den mundtlige høring af de parter, til hvilke der er sendt en klagepunktsmeddelelse, forudsat at de anmoder herom i deres skriftlige bemærkninger. Høringskonsulenten kan også indbyde repræsentanter for konkurrencemyndigheder i tredjelande til at deltage i den mundtlige høring som observatører i overensstemmelse med de aftaler, der er indgået mellem Unionen og tredjelande.
KAPITEL 4
AKTINDSIGT, FORTROLIGHED OG FORRETNINGSHEMMELIGHEDER
Artikel 7
Aktindsigt og adgang til dokumenter og oplysninger
1. Hvis en part, der har udøvet sin ret til aktindsigt, har en begrundet formodning om, at Kommissionen er i besiddelse af dokumenter, som han/hun ikke har haft adgang til, og som er nødvendige for, at han/hun på effektiv vis kan udøve sin ret til at blive hørt, kan den pågældende ved begrundet anmodning til høringskonsulenten anmode om aktindsigt i disse dokumenter, jf. dog artikel 3, stk. 7.
2. Med forbehold af artikel 3, stk. 7 kan andre implicerede parter, klagere og tredjemand, som omhandlet artikel 5, fremsætte en begrundet anmodning til høringskonsulenten i følgende tilfælde:
a)
Når andre implicerede parter har en begrundet formodning om, at de ikke er blevet underrettet om de klagepunkter, der er blevet meddelt de anmeldende parter i overensstemmelse med artikel 13, stk. 2, i forordning (EF) nr. 802/2004.
b)
Når en klager af Kommissionen er blevet informeret om, at denne har til hensigt at afvise en klage i henhold til artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 773/2004, og har en begrundet formodning om, at Kommissionen er i besiddelse af dokumenter, som klageren ikke har haft adgang til, og som er nødvendige for, at den pågældende på effektiv vis kan udøve sine rettigheder i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 773/2004.
c)
Når en klager mener, at han/hun ikke har fået tilsendt en kopi af den ikke-fortrolige version af klagepunktsmeddelelsen i henhold til artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 773/2004, eller at den ikke-fortrolige version af klagepunktsmeddelelsen ikke er udformet på en måde, der giver mulighed for på effektiv vis at udøve sine rettigheder, med undtagelse af forligsprocedurer.
d)
Når tredjemand som omhandlet i artikel 5 i nærværende beslutning har en begrundet formodning om, at han/hun ikke er blevet underrettet om procedurens karakter og genstand i henhold til artikel 13, stk. 1, i forordning (EF) nr. 773/2004 og artikel 16, stk. 1, i forordning (EF) nr. 802/2004. Det samme gælder, når en klager i en forligsprocedure har en begrundet formodning om, at han/hun ikke er blevet underrettet om procedurens karakter og genstand i henhold til artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 773/2004.
3. Høringskonsulenten træffer en begrundet afgørelse om en anmodning, der er rettet til ham/hende i henhold til stk. 1 eller 2, og meddeler den person, der har fremsat anmodningen, og enhver anden person, der er berørt af proceduren, denne afgørelse.
Artikel 8
Forretningshemmeligheder og andre fortrolige oplysninger
1. Hvis Kommissionen påtænker at videregive oplysninger, der måtte udgøre forretningshemmeligheder eller andre fortrolige oplysninger for en virksomhed eller en person, underretter Generaldirektoratet for Konkurrence den pågældende virksomhed eller person skriftligt herom, og der gives en nærmere begrundelse herfor. Den pågældende virksomhed eller person får en bestemt frist til skriftligt at fremsætte eventuelle bemærkninger.
2. Hvis de pågældende virksomheder eller personer modsætter sig videregivelsen af oplysningerne, kan den henvise sagen til høringskonsulenten. Hvis høringskonsulenten vurderer, at oplysningerne kan videregives, fordi de ikke udgør forretningshemmeligheder eller andre fortrolige oplysninger, eller fordi der er en tungtvejende interesse i meddelelsen heraf, redegøres der for denne vurdering i en begrundet afgørelse, der meddeles den pågældende virksomhed eller person. I afgørelsen angives den dato, hvor oplysningerne vil blive videregivet. Denne dato skal mindst ligge en uge efter meddelelsesdatoen.
3. Stk. 1 og 2 gælder tilsvarende for videregivelse af oplysninger ved en offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.
4. Høringskonsulenten kan, hvis det er nødvendigt for at skabe balance mellem en parts effektive udøvelse af sin ret til forsvar og legitime fortrolighedshensyn, træffe beslutning om, at dele af sagsakterne, som er nødvendige for, at den pågældende kan udøve sin ret til forsvar, i begrænset omfang gøres tilgængelige for den part, der anmoder om aktindsigt; de nærmere retningslinjer herfor fastlægges af høringskonsulenten.
KAPITEL 5
FORLÆNGELSE AF FRISTER
Artikel 9
Anmodninger om forlængelse af frister
1. Hvis adressaten for en klagepunktsmeddelelse finder, at fristen for besvarelsen af klagepunktsmeddelelsen er for kort, kan den pågældende søge at få fristen forlænget ved en begrundet anmodning, der rettes til den ansvarlige direktør. En sådan anmodning skal fremsættes i god tid inden udløbet af den oprindelige frist i sager efter artikel 101 og 102 i traktaten og mindst fem arbejdsdage inden udløbet af den oprindelige frist i sager efter forordning (EF) nr. 139/2004. Hvis anmodningen ikke efterkommes, eller den adressat for klagepunktsmeddelelsen, der har fremsat anmodningen, ikke er enig i den indrømmede fristforlængelse, kan den pågældende inden udløbet af den oprindelige frist henvise sagen til høringskonsulenten. Høringskonsulenten tager efter samråd med den ansvarlige direktør stilling til, om det er nødvendigt at forlænge fristen, for at adressaten for en klagepunktsmeddelelse på effektiv vis kan udøve sin ret til at blive hørt, samtidig med at det bør sikres, at proceduren ikke forsinkes unødigt. I sager efter artikel 101 og 102 i traktaten skal høringskonsulenten tage hensyn til bl.a. følgende elementer:
a)
sagsakternes omfang og kompleksitet
b)
hvorvidt den adressat for klagepunktsmeddelelsen, der har fremsat anmodningen, på forhånd har haft adgang til oplysninger
c)
andre objektive hindringer, som den adressat for klagepunktsmeddelelsen, der har fremsat anmodningen, måtte være stødt på i forbindelse med fremsættelsen af sine bemærkninger.
Med henblik på at vurdere punkt a) i første afsnit, kan antallet af overtrædelser, den påståede varighed af overtrædelsen(erne), omfanget og antallet af dokumenter og omfanget og kompleksiteten af ekspertundersøgelser tages i betragtning.
2. Hvis andre implicerede parter, en klager eller tredjemand, som omhandlet i artikel 5, finder, at fristen for fremsættelsen af bemærkninger er for kort, kan den pågældende i god tid inden udløbet af den oprindelige frist søge at få fristen forlænget ved en begrundet anmodning, der rettes til den ansvarlige direktør. Hvis en sådan anmodning ikke imødekommes, eller den implicerede part, klager eller tredjemand er uenig i denne afgørelse, kan den pågældende henvise sagen til høringskonsulenten. Høringskonsulenten tager efter samråd med den ansvarlige direktør stilling til, om fristen bør forlænges.
KAPITEL 6
DEN MUNDTLIGE HØRING
Artikel 10
Tilrettelæggelse og funktion
1. Høringskonsulenten tilrettelægger og gennemfører de høringer, der er omhandlet i gennemførelsesbestemmelserne til artikel 101 og 102 i traktaten og forordning (EF) nr. 139/2004.
2. Høringskonsulenten gennemfører den mundtlige høring i fuld uafhængighed.
3. Høringskonsulenten sikrer, at høringen afvikles korrekt, og bidrager til, at selve høringen og en eventuel efterfølgende afgørelse får en objektiv karakter.
4. Høringskonsulenten sikrer, at den mundtlige høring giver adressaterne for klagepunktsmeddelelsen, andre implicerede parter, klagere og tredjemand, som omhandlet i artikel 5, der er indbudt til den mundtlige høring, tilstrækkelig mulighed for at uddybe deres synspunkter, hvad angår Kommissionens foreløbige konklusioner.
Artikel 11
Forberedelse af den mundtlige høring
1. Høringskonsulenten er ansvarlig for forberedelsen af den mundtlige høring og træffer i den forbindelse alle passende foranstaltninger. For at sikre en grundig forberedelse af den mundtlige høring kan høringskonsulenten efter samråd med den ansvarlige direktør inden høringen tilsende de personer, der skal deltage i høringen, en liste over de spørgsmål, som de opfordres til at udtale sig om. Høringskonsulenten kan også meddele de personer, der skal deltage i høringen, de vigtigste spørgsmål, der skal drøftes, under særlig hensyntagen til de forhold og spørgsmål, som de adressater for en klagepunktsmeddelelse, der har anmodet om en mundtlig høring, ønsker at rejse på høringen.
2. Med henblik herpå kan høringskonsulenten efter samråd med den ansvarlige direktør afholde et møde med de personer, der skal deltage i høringen, og eventuelt også med Kommissionens tjenestegrene for at forberede selve høringen.
3. Høringskonsulenten kan ligeledes anmode om skriftligt at blive forhåndsunderrettet om hovedindholdet i de udtalelser, der påtænkes afgivet af de personer, som skal deltage i høringen.
4. Høringskonsulenten kan fastsætte en frist, inden for hvilken alle personer, der er indbudt til den mundtlige høring, skal fremsende en liste over de personer, som deltager på deres vegne. Høringskonsulenten gør i god tid inden høringen denne liste tilgængelig for alle personer, der skal deltage i den mundtlige høring.
Artikel 12
Tidsramme for og gennemførelse af høringen
1. Efter samråd med den ansvarlige direktør afgør høringskonsulenten, hvor og hvornår høringen skal finde sted, og hvor længe den skal vare. Høringskonsulenten tager også stilling til, om en eventuel anmodning om udsættelse af høringen kan imødekommes eller ej.
2. Høringskonsulenten afgør, om der kan gives tilladelse til at fremlægge nye dokumenter under høringen, og hvilke personer der skal høres på en parts vegne.
3. Høringskonsulenten kan give de parter, til hvem der er rettet en klagepunktsmeddelelse, andre implicerede parter, klagere, andre personer, der er indbudt til høringen, Kommissionens tjenestegrene og medlemsstaternes myndigheder tilladelse til at stille spørgsmål under høringen. I det omfang et spørgsmål undtagelsesvis ikke har kunnet besvares helt eller delvis under den mundtlige høring, kan høringskonsulenten give tilladelse til, at svaret gives skriftligt inden for en nærmere fastsat frist. Det skriftlige svar fremsendes til alle deltagere i den mundtlige høring, medmindre høringskonsulenten træffer anden afgørelse for at beskytte retten til forsvar for en adressat for en klagepunktsmeddelelse, en virksomheds forretningshemmeligheder eller en persons fortrolige oplysninger.
4. For at sikre, at retten til at blive hørt respekteres, kan høringskonsulenten efter samråd med den ansvarlige direktør give de berørte parter, andre implicerede parter, klagere eller tredjemand, som omhandlet i artikel 5, mulighed for at fremsætte yderligere skriftlige bemærkninger efter den mundtlige høring. Høringskonsulenten fastsætter en frist for fremsættelsen af sådanne nye bemærkninger. Kommissionen er ikke forpligtet til at tage hensyn til skriftlige bemærkninger modtaget efter denne frist.
Artikel 13
Beskyttelse af forretningshemmeligheder og fortrolighed under den mundtlige høring
Hver person høres normalt i nærværelse af alle andre personer, der er indbudt til den mundtlige høring. Høringskonsulenten kan ligeledes afgøre, om personer skal høres enkeltvis for lukkede døre under hensyn til deres berettigede interesse i at beskytte deres forretningshemmeligheder og andre fortrolige oplysninger.
KAPITEL 7
FORELØBIGE RAPPORTER OG RET TIL AT FREMSÆTTE BEMÆRKNINGER
Artikel 14
Foreløbige rapporter og bemærkninger
1. Høringskonsulenten forelægger det kompetente medlem af Kommissionen en foreløbig rapport om høringen og om de konklusioner, han eller hun drager af høringen, for så vidt angår den effektive udøvelse af de proceduremæssige rettigheder. I rapporten redegøres der for procedurespørgsmål, herunder følgende:
a)
meddelelsen af dokumenter og aktindsigt
b)
tidsfrister for besvarelse af klagepunktsmeddelelsen
c)
overholdelsen af retten til at blive hørt
d)
gennemførelsen af den mundtlige høring.
Generaldirektøren for konkurrence, den ansvarlige direktør og de andre kompetente tjenestegrene i Kommissionen tilsendes en kopi af denne rapport.
2. Derudover, og uafhængigt af den i stk. 1 omhandlede rapport, kan høringskonsulenten fremsætte bemærkninger om det videre forløb og upartiskheden i sagen. Høringskonsulenten sørger i den forbindelse især for, at der ved udarbejdelsen af udkastene til Kommissionens afgørelser tages behørigt hensyn til alle relevante forhold, hvad enten disse er fordelagtige eller ufordelagtige for de berørte parter, herunder faktuelle elementer i relation til en overtrædelses grovhed og varighed. Disse bemærkninger kan bl.a. vedrøre nødvendigheden af at indhente yderligere oplysninger, frafaldelse af visse klagepunkter eller meddelelse af yderligere klagepunkter eller forslag om yderligere efterforskningsskridt efter kapitel V i forordning (EF) nr. 1/2003.
Generaldirektøren for konkurrence, den ansvarlige direktør og Juridisk Tjeneste underrettes som disse bemærkninger.
KAPITEL 8
TILSAGN OG FORLIG
Artikel 15
Tilsagn og forlig
1. Parter, som under en procedure tilbyder at afgive tilsagn, der imødekommer de betænkeligheder, som Kommissionen har, og som den har underrettet disse parter om i sin foreløbige vurdering efter artikel 9 i forordning (EF) nr. 1/2003, kan på et hvilket som helst tidspunkt i proceduren efter artikel 9 henvende sig til høringskonsulenten for at sikre, at de på effektiv vis kan udøve deres proceduremæssige rettigheder.
2. Parter, der i kartelsager indleder forligsforhandlinger efter artikel 10a i forordning (EF) nr. 773/2004, kan på et hvilket som helst tidspunkt under forligsproceduren henvende sig til høringskonsulenten for at sikre, at de på effektiv vis kan udøve deres proceduremæssige rettigheder.
KAPITEL 9
ENDELIG RAPPORT
Artikel 16
Indhold og fremsendelse inden vedtagelsen af en afgørelse
1. Høringskonsulenten udarbejder på grundlag af det udkast til afgørelse, der skal forelægges det rådgivende udvalg i den pågældende sag, en endelig skriftlig rapport om overholdelsen af de proceduremæssige rettigheder på et hvilket som helst tidspunkt af proceduren, jf. artikel 14, stk. 1. I denne rapport skal der også tages stilling til, om udkastet til afgørelse kun beskæftiger sig med klagepunkter, hvortil parterne har fået lejlighed til at fremsætte bemærkninger.
2. Den endelige rapport sendes til det kompetente medlem af Kommissionen, generaldirektøren for konkurrence, den ansvarlige direktør og de andre kompetente tjenestegrene i Kommissionen. Den fremsendes også til de kompetente myndigheder i medlemsstaterne samt EFTA-Tilsynsmyndigheden, jf. bestemmelserne om samarbejde i protokol 23 og protokol 24 til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
Artikel 17
Forelæggelse for Kommissionen og offentliggørelse
1. Høringskonsulentens endelige rapport forelægges Kommissionen sammen med udkastet til afgørelse for at sikre, at Kommissionen, når den træffer en afgørelse i en given sag, har fuldt kendskab til alle relevante oplysninger om procedurens forløb og om overholdelsen af de proceduremæssige rettigheder under hele proceduren.
2. Inden afgørelsen vedtages, kan høringskonsulenten ændre sin endelige rapport for at tage hensyn til ændringer i udkastet til afgørelsen.
3. Kommissionen meddeler afgørelsens adressater høringskonsulentens endelige rapport sammen med afgørelsen. Den offentliggør høringskonsulentens endelige rapport i Den Europæiske Unions Tidende, dog under hensyntagen til virksomhedernes berettigede interesse i beskyttelse af deres forretningshemmeligheder.
KAPITEL 10
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 18
Ophævelse og overgangsbestemmelser
1. Afgørelse 2001/462/EF, EKSF ophæves.
2. Proceduremæssige skridt, der allerede er taget efter afgørelse 2001/462/EF, EKSF, har fortsat virkning. I forbindelse med undersøgelsesforanstaltninger, der er truffet inden nærværende afgørelses ikrafttræden, kan høringskonsulenten afstå fra at udøve sine beføjelser i henhold til artikel 4.
I tilfælde, hvor proceduren efter artikel 11, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1/2003 eller proceduren efter artikel 6, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 139/2004 er indledt inden nærværende afgørelses ikrafttræden, skal den foreløbige rapport efter artikel 14, i nærværende beslutning, og den endelige rapport efter artikel 16 ikke omfatte undersøgelsesfasen, medmindre høringskonsulenten træffer anden afgørelse.
Artikel 19
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. oktober 2011.
32011D0695
L 275/29
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
13.10.2011.
ODLUKA PREDSJEDNIKA EUROPSKE KOMISIJE
od 13. listopada 2011.
o funkciji i opisu posla službenika za usmene rasprave u određenim postupcima tržišnog natjecanja
(Tekst značajan za EGP)
(2011/695/EU)
PREDSJEDNIK EUROPSKE KOMISIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru,
uzimajući u obzir Poslovnik Komisije (1), a posebno njegov članak 22.,
budući da:
(1)
U sustavu provedbe prava tržišnog natjecanja, koji je uspostavljen Ugovorom o funkcioniranju Europske unije (dalje u tekstu „Ugovor”), Komisija istražuje i odlučuje o predmetima administrativnom odlukom koja podliježe sudskoj kontroli Suda Europske unije (dalje u tekstu „Sud”).
(2)
Komisija svoje postupke tržišnog natjecanja mora voditi pošteno, nepristrano i objektivno, te mora osigurati poštivanje postupovnih prava predmetnih stranaka, kao što je navedeno u Uredbi Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (2), Uredbi Vijeća (EZ) br. 139/2004 od 20. siječnja 2004. o kontroli koncentracija između poduzetnika (Uredba EZ-a o koncentracijama) (3), Uredbi Komisije (EZ) br. 773/2004 od 7. travnja 2004. o postupcima koje Komisija vodi na temelju članaka 81. i 82. Ugovora o EZ-u (4), te u Uredbi Komisije (EZ) br. 802/2004 od 7. travnja 2004. o provedbi Uredbe Vijeća (EZ) br. 139/2004 o kontroli koncentracija između poduzetnika (5), kao i u odgovarajućoj praksi Suda. Osobito, pravo predmetnih stranaka na usmeno očitovanje prije donošenja pojedinačne odluke koja na njih negativno utječe, je temeljno pravo koje je priznato Poveljom o temeljnim pravima, a posebno njezinim člankom 41 (6).
(3)
Kako bi se osiguralo djelotvorno ostvarenje postupovnih prava predmetnih stranaka, ostalih uključenih strana u smislu članka 11. stavka (b) Uredbe (EZ) br. 802/2004 (dalje u tekstu „ostale uključene strane”), podnositelja pritužbe u smislu članka 7. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1/2003 (dalje u tekstu „podnositelji pritužbe”) i osoba koje se razlikuju od osoba navedenih u člancima 5. i 11. Uredbe (EZ) br. 773/2004, te trećih strana u smislu članka 11. Uredbe (EZ) br. 802/2004 (dalje u tekstu „treće strane”), uključenih u postupke tržišnog natjecanja, odgovornost za jamčenje poštivanja takvih prava trebalo bi povjeriti neovisnoj osobi s iskustvom u pitanjima zaštite tržišnog natjecanja, koja posjeduje čestitost neophodnu za povećanje objektivnosti, transparentnosti i učinkovitosti tih postupaka.
(4)
Komisija je u tu svrhu uspostavila 1982. godine funkciju službenika za usmene rasprave, te je izmijenila Odlukom Komisije 94/810/EZUČ, EZ od 12. prosinca 1994. o opisu posla službenika za usmene rasprave u postupcima pred Komisijom u području zaštite tržišnog natjecanja (7), te Odlukom Komisije 2001/462/EZ, EZUČ od 23. svibnja 2001. o opisu posla službenika za usmene rasprave u određenim postupcima tržišnog natjecanja (8). Sad je potrebno pojasniti i dalje ojačati ulogu službenika za usmene rasprave, te prilagoditi opis posla službenika za usmene rasprave u svijetlu razvoja prava tržišnog natjecanja Unije.
(5)
Funkcija službenika za usmene rasprave općenito se doživljava kao bitan doprinos postupcima Komisije u području tržišnog natjecanja, zbog neovisnosti i stručnosti koju su službenici za usmene rasprave unijeli u te postupke. Kako bi se osigurala trajna neovisnost službenika za usmene rasprave od Glavne uprave za tržišno natjecanje, on ili ona u administrativne bi svrhe trebali biti pridruženi članu Komisije s posebnom odgovornošću za tržišno natjecanje.
(6)
Službenik za usmene rasprave trebao bi biti imenovan u skladu s pravilima utvrđenima u Pravilniku o osoblju za dužnosnike i uvjetima zapošljavanja ostalih službenika Europske unije. U skladu s tim pravilima, mogu se razmotriti i kandidati koji nisu službenici Komisije. Potrebno je osigurati transparentnost imenovanja, prestanka obnašanja funkcije i premještaja službenika za usmene rasprave.
(7)
Komisija može imenovati jednog ili više službenika za usmene rasprave, te mu treba osigurati pomoćno osoblje. Ako službenik za usmene rasprave sluti sukob interesa u obnašanju svojih funkcija, treba prestati postupati u predmetu. Ako službenik za usmene rasprave nije u mogućnosti postupati, njegovu ili njezinu ulogu treba obaviti drugi službenik za usmene rasprave.
(8)
Službenik za usmene rasprave treba djelovati kao neovisni arbitar koji nastoji riješiti pitanja što utječu na djelotvorno ostvarenje postupovnih prava predmetnih stranaka, ostalih uključenih strana, podnositelja pritužbe, odnosno zainteresiranih trećih strana, ako takva pitanja nisu mogla biti riješena kroz prethodne kontakte sa službama Komisije koje su zadužene za vođenje postupaka tržišnog natjecanja i koje moraju poštivati ta postupovna prava.
(9)
Opis posla službenika za usmene rasprave u postupcima tržišnog natjecanja treba biti osmišljen tako da jamči djelotvorno ostvarenje postupovnih prava tijekom čitavog postupka Komisije sukladno člancima 101. i 102. Ugovora i Uredbi 139/2004, a posebno prava na usmeno očitovanje.
(10)
Radi jačanja te uloge, službeniku za usmene rasprave treba dati funkciju jamčenja djelotvornog ostvarenja postupovnih prava poduzetnika i udruženja poduzetnika u kontekstu istražnih ovlasti Komisije prema poglavlju V. Uredbe (EZ) br. 1/2003, kao i prema članku 14. Uredbe (EZ) br. 139/2004 koja Komisiji daje ovlast izricanja kazni poduzetnicima i udruženjima poduzetnika. Službeniku za usmene rasprave također treba dati posebne funkcije tijekom istražne faze, u vezi sa zahtjevima za zaštitu povjerljivosti komunikacije s odvjetnikom, s pravom na nedavanje informacija kako bi se izbjeglo iznošenje dokaza od strane tuženika koji nisu u njegovom interesu, s rokovima za odgovore na odluke kojima se traže informacije sukladno članku 18. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 1/2003, kao i s obzirom na pravo poduzetnika i udruženja poduzetnika, podvrgnutih istražnoj mjeri Komisije prema poglavlju V. Uredbe (EZ) br. 1/2003, da budu informirani o svojem postupovnom statusu, odnosno o tome podliježu li istrazi i, ako da, o tome koji je predmet i svrha te istrage. U ocjeni zahtjeva u vezi s pravom na nedavanje informacija kako bi se izbjeglo iznošenje dokaza od strane tuženika koji nisu u njegovom interesu, službenik za usmene rasprave može razmotriti jesu li poduzetnici podnijeli očito neutemeljene zahtjeve, tek kao dio taktike odugovlačenja postupka.
(11)
Službenik za usmene rasprave trebao bi moći olakšati rješavanje zahtjeva kojim se traži da dokument bude obuhvaćen zaštitom povjerljivosti komunikacije s odvjetnikom. U tom smislu, ako je postignuta suglasnost s poduzetnikom ili udruženjem poduzetnika koje podnosi zahtjev, službeniku za usmene rasprave bit će dopušteno da ispita predmetni dokument i donese odgovarajuću preporuku pozivajući se na primjenljivu praksu Suda.
(12)
Službenik za usmene rasprave treba biti zadužen za odlučivanje o tome pokazuje li treća strana dostatan interes za davanje usmenog očitovanja. Za potrošačke udruge koje se prijave za usmeno očitovanje općenito treba smatrati da imaju dostatan interes ako se postupak tiče proizvoda ili usluga koje koriste krajnji potrošači, odnosno proizvoda ili usluga koji čine izravan input u takve proizvode ili usluge.
(13)
Službenik za usmene rasprave treba odlučiti hoće li podnositeljima pritužbe i zainteresiranim trećim stranama dopustiti dolazak na usmenu raspravu uzimajući u obzir doprinos koji oni mogu dati razjašnjenju mjerodavnih činjenica u predmetu.
(14)
Pravo predmetnih stranaka da se usmeno očituju prije donošenja konačne odluke koja negativno utječe na njihove interese, zajamčeno je kroz njihovo pravo da daju pisani odgovor na preliminarno stajalište Komisije, kako je navedeno u obavijesti o utvrđenim činjenicama, te kroz pravo da svoje argumente, ako to zahtijevaju, iznesu na usmenoj raspravi. Kako bi ta prava ostvarile na djelotvoran način, stranke kojima je upućena obavijest o utvrđenim činjenicama imaju pravo pristupa istražnom spisu Komisije.
(15)
Kako bi jamčio djelotvorno ostvarenje prava na obranu stranaka kojima je upućena obavijest o utvrđenim činjenicama, službenik za usmene rasprave treba biti zadužen za osiguravanje rješavanja sporova o pristupu spisu, odnosno o zaštiti poslovnih tajni i ostalih povjerljivih informacija između tih stranaka i Glavne uprave za tržišno natjecanje Europske komisije. U iznimnim okolnostima, službenik za usmene rasprave može zaustaviti protek vremenskog razdoblja, u kojem primatelj obavijesti o utvrđenim činjenicama treba odgovoriti na obavijest, dok spor o pristupu spisu bude riješen, ako primatelj ne bi bio u mogućnosti odgovoriti u danom roku, a produljenje ne bi bilo odgovarajuće rješenje u tom trenutku.
(16)
Kako bi jamčio djelotvorno ostvarenje postupovnih prava istodobno poštujući legitiman interes vezan uz povjerljivost, službenik za usmene rasprave bi prema potrebi trebao moći naložiti posebne mjere za pristup spisu Komisije. Osobito, službenik za usmene rasprave bi trebao biti ovlašten donijeti odluku da dijelovi spisa budu u ograničenoj mjeri raspoloživi strani koja traži pristup, primjerice ograničavanjem broja ili kategorija osoba koje imaju pristup, ili pak ograničavanjem uporabe informacija kojima je omogućen pristup.
(17)
Službenik za usmene rasprave bi trebao biti odgovoran za odlučivanje o zahtjevima za produljenje vremenskih rokova koji su određeni za odgovor na obavijest o utvrđenim činjenicama, na dodatnu obavijest o utvrđenim činjenicama ili dopis o činjenicama u predmetu, odnosno vremenskih rokova unutar kojih ostale uključene strane, podnositelji pritužbe odnosno zainteresirane treće strane mogu dati očitovanja, u slučaju neslaganja između tih osoba i Glavne uprave za tržišno natjecanje.
(18)
Službenik za usmene rasprave bi trebao promicati djelotvornost usmene rasprave kroz, između ostalog, poduzimanje svih odgovarajućih pripremnih mjera, uključujući pravovremeno slanje nacrta popisa sudionika i dnevnog reda prije rasprave.
(19)
Usmena rasprava omogućuje strankama kojima je Komisija uputila obavijest o utvrđenim činjenicama i ostalim uključenim stranama daljnje ostvarenje njihova prava na očitovanje usmenim davanjem argumenata pred Komisijom, koju bi trebao predstavljati ravnatelj Glavne uprave za tržišno natjecanje, kao i druge službe koje pridonose daljnjoj pripremi odluke koju će donijeti Komisija. Rasprava bi trebala dati dodatnu priliku da se osigura da sve mjerodavne činjenice, bilo da govore u korist ili protiv predmetnih stranaka, uključujući činjenične elemente koji se odnose na težinu i trajanje navodne povrede, budu razjašnjenje u najvećoj mogućoj mjeri. Usmena rasprava također treba omogućiti strankama da iznesu svoje argumente o pitanjima koja mogu biti od važnosti kod možebitnog izricanja kazni.
(20)
Radi osiguranja djelotvornosti usmenih rasprava, službenik za usmene rasprave može dopustiti strankama kojima je upućena obavijest o utvrđenim činjenicama, ostalim uključenim stranama, podnositeljima pritužbe, drugim osobama pozvanima na raspravu, službama Komisije i tijelima država članica, da postavljaju pitanja tijekom usmene rasprave. Usmena rasprava ne bi trebala biti javna radi jamčenja slobodnog izražavanja svih sudionika. Iz tog razloga, informacije iznesene tijekom usmene rasprave ne bi trebale biti korištene u druge svrhe osim sudskih i/ili upravnih postupaka primjene članaka 101. i 102. Ugovora. Tamo gdje to opravdava cilj zaštite poslovnih tajni i drugih povjerljivih informacija, službenik za usmene rasprave trebao bi moći saslušati osobe na zatvorenom sastanku.
(21)
Stranke u postupku koje ponude preuzimanje obveza sukladno članku 9. Uredbe (EZ) br. 1/2003, kao i stranke koje su uključene u postupke nagodbe u predmetima kartela sukladno članku 10a. Uredbe (EZ) br. 773/2004, trebale bi moći obratiti se službeniku za usmene rasprave u vezi s djelotvornim ostvarenjem svojih postupovnih prava.
(22)
Službenik za usmene rasprave treba izvještavati o jamčenju djelotvornog ostvarenja postupovnih prava tijekom čitavog postupka tržišnog natjecanja. Povrh toga, službenik za usmene rasprave bi, odvojeno od funkcije izvještavanja, trebao moći dati svoje napomene o daljnjem tijeku i objektivnosti postupka, te tako doprinijeti nastojanjima da postupci tržišnog natjecanja budu okončani na temelju vjerodostojne ocjene svih mjerodavnih činjenica.
(23)
Prilikom iznošenja informacija o fizičkim osobama službenik za usmene rasprave posebno treba voditi računa o Uredbi (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom protoku takvih podataka (9).
(24)
Odluku 2001/462/EZ, EZUČ je potrebno staviti zvan snage,
ODLUČIO JE KAKO SLIJEDI:
POGLAVLJE 1.
ULOGA, IMENOVANJE I DUŽNOSTI SLUŽBENIKA ZA USMENE RASPRAVE
Članak 1.
Službenik za usmene rasprave
1. Postoji jedan ili više službenika za usmene rasprave u postupcima tržišnog natjecanja, čije su ovlasti i funkcije utvrđene ovom odlukom.
2. Službenik za usmene rasprave jamči djelotvorno ostvarenje postupovnih prava tijekom čitavog Komisijinog postupka tržišnog natjecanja kojim se primjenjuju članci 101. i 102. Ugovora, odnosno Uredba (EZ) br. 139/2004 (dalje u tekstu „postupci tržišnog natjecanja”).
Članak 2.
Imenovanje, prestanak obnašanja funkcije i zamjenjivanje
1. Komisija imenuje službenika za usmene rasprave. Imenovanje se objavljuje u Službenom listu Europske unije. Svaki prekid ili prestanak funkcije, odnosno premještaj službenika za usmene rasprave, podliježe obrazloženoj odluci Komisije. Ta se odluka objavljuje u Službenom listu Europske unije.
2. Službenik za usmene rasprave u administrativne je svrhe pridružen članu Komisije s posebnom odgovornošću za tržišno natjecanje (dalje u tekstu „nadležni član Komisije”).
3. Ako službenik za usmene rasprave nije u mogućnosti postupati, njegovu ili njezinu ulogu obavlja drugi službenik za usmene rasprave. Ako ni jedan službenik za usmene rasprave nije u mogućnosti postupati, nadležni član Komisije će, prema potrebi, nakon savjetovanja sa službenikom za usmene rasprave, odrediti drugog nadležnog službenika Komisije, koji nije uključen u dotični predmet, da obnaša dužnosti službenika za usmene rasprave.
4. U slučaju stvarnog ili mogućeg sukoba interesa službenik za usmene rasprave se suzdržava od postupanja u predmetu. Primjenjuje se stavak 3.
Članak 3.
Metoda rada
1. U izvršenju svojih funkcija službenik za usmene rasprave postupa neovisno.
2. U izvršenju svojih funkcija službenik za usmene rasprave vodi računa o potrebi djelotvorne primjene pravila o tržišnom natjecanju u skladu sa zakonodavstvom Unije koje je na snazi, te načelima koje je utvrdio Sud.
3. U izvršenju svojih funkcija službenik za usmene rasprave ima pristup svim spisima vezanima uz postupke tržišnog natjecanja.
4. Direktor koji je u Glavnoj upravi za tržišno natjecanje zadužen za istražne radnje u predmetu (dalje u tekstu „nadležni direktor”) obavješćuje službenika za usmene rasprave o radnjama u predmetu.
5. Službenik za usmene rasprave može nadležnom članu Komisije iznijeti mišljenja o svakom pitanju proizašlom iz bilo kojeg postupka koji Komisija vodi u području tržišnog natjecanja.
6. Ako nadležnom članu Komisije daje obrazložene preporuke ili donosi odluke kako je predviđeno ovom odlukom, službenik za usmene rasprave presliku tih dokumenata daje nadležnom direktoru i Pravnoj službi Komisije.
7. Svako pitanje koje se tiče djelotvornog ostvarenja postupovnih prava predmetnih stranaka, ostalih uključenih strana u smislu članka 11. točke (b) Uredbe (EZ) br. 802/2004 (dalje u tekstu „ostale uključene strane”), podnositelja pritužbe u smislu članka 7. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1/2003 (dalje u tekstu „podnositelji pritužbe”) i zainteresiranih trećih strana u smislu članka 5. ove Odluke koje su uključene u takve postupke, najprije te osobe postavljaju Glavnoj upravi za tržišno natjecanje. Ako pitanje ne bude riješeno, može se uputiti službeniku za usmene rasprave na neovisno preispitivanje. Zahtjevi vezani uz mjeru na koju se primjenjuje vremenski rok, moraju se podnijeti pravovremeno, unutar izvornog vremenskog roka.
POGLAVLJE 2.
ISTRAGA
Članak 4.
Postupovna prava u istražnoj fazi
1. Službenik za usmene rasprave jamči djelotvorno ostvarenje postupovnih prava koja se pojavljuju u kontekstu izvršenja istražnih ovlasti Komisije prema poglavlju V. Uredbe (EZ) br. 1/2003, kao i u postupcima koji mogu dovesti do izricanja kazni prema članku 14. Uredbe (EZ) br. 139/2004.
2. Osobito, službenik za usmene rasprave ima sljedeće funkcije, podložne članku 3. stavku 7:
(a)
Poduzetnici ili udruženja poduzetnika mogu tražiti službenika za usmene rasprave da ispita zahtjeve prema kojima je dokument koji zahtijeva Komisija u izvršenju svojih ovlasti koje su joj dane sukladno člancima 18., 20. ili 21. Uredbe (EZ) 1/2003, u očevidima sukladno članku 13. Uredbe (EZ) br. 139/2004, odnosno u kontekstu istražnih mjera u postupcima koji mogu dovesti do izricanja kazni sukladno članku 14. Uredbe (EZ) br. 139/2004, a koji nije predan Komisiji, obuhvaćen odvjetničkom tajnom u smislu prakse Suda. Službenik za usmene rasprave može preispitati stvar samo ako poduzetnik odnosno udruženje poduzetnika koje podnosi takav zahtjev pristane na to da službenik za usmene rasprave vidi informacije za koje se tvrdi da su pod takvom zaštitom, kao i vezane dokumente koje službenik smatra nužnima za svoje preispitivanje. Bez otkrivanja možebitno zaštićenog sadržaja informacija, službenik za usmene rasprave priopćuje nadležnom direktoru i predmetnom poduzetniku odnosno udruženju poduzetnika svoje preliminarno mišljenje, te može poduzeti odgovarajuće korake radi zagovaranja obostrano prihvatljivog rješenja. Ako se ne dođe do rješenja, službenik za usmene rasprave može sastaviti obrazloženu preporuku nadležnom članu Komisije, bez otkrivanja možebitno zaštićenog sadržaja dokumenta. Stranka koja je podnijela zahtjev prima presliku te preporuke.
(b)
Ako primatelj zahtjeva za dostavom informacija sukladno članku 18. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 1/2003 odbije odgovoriti na pitanje iz tog zahtjeva, pozivajući se na pravo na nedavanje informacija kako bi se izbjeglo iznošenje dokaza od strane tuženika koji nisu u njegovom interesu, kako je utvrđeno praksom Suda, pitanje može uputiti službeniku za usmene rasprave, pravodobno nakon primitka zahtjeva. U odgovarajućim slučajevima, te uzimajući u obzir potrebu izbjegavanja nepotrebnih kašnjenja u postupku, službenik za usmene rasprave može dati obrazloženu preporuku o tome primjenjuje li se pravo na nedavanje informacija, te obavijestiti nadležnog direktora o donesenim zaključcima koji se trebaju uzeti u obzir u slučaju da se naknadno donosi odluka sukladno članku 18. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 1/2003. Primatelj zahtjeva prima presliku obrazložene preporuke.
(c)
Ako primatelj odluke kojom se zahtijevaju informacije sukladno članku 18. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 1/2003, smatra da je rok određen za njegov odgovor prekratak, pitanje može uputiti službeniku za usmene rasprave, pravovremeno prije isteka izvorno određenog roka. Službenik za usmene rasprave odlučuje treba li odobriti produljenje roka uzimajući u obzir duljinu i složenost zahtjeva za dostavom informacija, te potrebe istrage.
(d)
Poduzetnici ili udruženja poduzetnika podvrgnuta istražnoj mjeri Komisije prema poglavlju V. Uredbe (EZ) br. 1/2003 imaju pravo na informacije o svojem postupovnom statusu, odnosno o tome podliježu li istrazi i, ako da, o tome koji je predmet i svrha te istrage. Ako takav poduzetnik, odnosno udruženje poduzetnika smatra da ga Glavna uprava za tržišno natjecanje nije uredno izvijestila o njegovom postupovnom statusu, pitanje može uputiti na rješavanje službeniku za usmene rasprave. Službenik za usmene rasprave donosi odluku da je Glavna uprava za tržišno natjecanje dužna izvijestiti poduzetnika ili udruženje poduzetnika, koje je uputilo zahtjev, o njegovom postupovnom statusu. Odluka se priopćuje poduzetniku ili udruženju poduzetnika koje je uputilo zahtjev.
POGLAVLJE 3.
MOLBE ZA USMENO OČITOVANJE
Članak 5.
Zainteresirane treće strane
1. Molbe za usmeno očitovanje osoba različitih od osoba iz članaka 5. i 11. Uredbe (EZ) br. 773/2004 i trećih strana u smislu članka 11. Uredbe (EZ) br. 802/2004 (dalje u tekstu „treće strane”) sastavljaju se u skladu sa člankom 13. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 773/2004 i člankom 16. Uredbe (EZ) br. 802/2004. Molbe se podnose pisanim putem i pojašnjavaju interes podnositelja molbe za ishod postupka.
2. Službenik za usmene rasprave odlučuje nakon savjetovanja s nadležnim direktorom hoće li treće strane biti saslušane. Pri ocjenjivanju dostatnog interesa treće strane službenik za usmene rasprave vodi računa o tome je li i u kojoj mjeri podnositelj molbe dostatno pogođen postupanjem koje je predmet postupka tržišnog natjecanja, te ispunjava li podnositelj molbe uvjete članka 18. stavka 4. Uredbe (EZ) br. 139/2004.
3. Ako službenik za usmene rasprave smatra da podnositelj molbe nije iskazao dostatan interes da bude saslušan, pisanim putem izvještava podnositelja molbe o razlozima. Određuje se vremenski rok unutar kojeg podnositelj molbe može pisanim putem iznijeti svoja stajališta. Ako podnositelj molbe iznese svoja stajališta pisanim putem unutar roka koji je odredio službenik za usmene rasprave, te pisano očitovanje ne dovede do drukčije ocjene, taj se nalaz navodi u obrazloženoj odluci koja se šalje podnositelju molbe.
4. S pokretanjem postupka sukladno članku 11. stavku 6. Uredbe (EZ) br. 1/2003 odnosno članku 6. stavku 1. točki c) Uredbe (EZ) br. 139/2004, službenik za usmene rasprave obavješćuje stranke u postupku tržišnog natjecanja o identitetu zainteresiranih trećih strana koje će dati usmeno očitovanje, osim ako bi takva objava znatno naštetila osobi ili poduzetniku.
Članak 6.
Pravo na usmenu raspravu; sudjelovanje podnositelja pritužbe i trećih osoba na usmenoj raspravi
1. Na zahtjev stranaka kojima je Komisija uputila obavijest o utvrđenim činjenicama, odnosno ostalih uključenih strana, službenik za usmene rasprave vodi usmenu raspravu, kako bi stranke mogle dalje razraditi svoja pisana očitovanja.
2. Službenik za usmene rasprave može, ako je to primjereno te nakon savjetovanja s nadležnim direktorom, odlučiti dati priliku podnositeljima pritužbe i zainteresiranim trećim stranama u smislu članka 5. da izraze svoja stajališta na usmenoj raspravi sa strankama kojima je upućena obavijest o utvrđenim činjenicama, pod uvjetom da su one to zatražile u svojim pisanim očitovanjima. Službenik za usmene rasprave može također pozvati predstavnike tijela trećih zemalja nadležnih za tržišno natjecanje da usmenoj raspravi prisustvuju kao promatrači u skladu sa sporazumima zaključenima između Unije i trećih zemalja.
POGLAVLJE 4.
PRISTUP SPISU, POVJERLJIVOST I POSLOVNE TAJNE
Članak 7.
Pristup spisu i pristup dokumentima i informacijama
1. Ako stranka koja je ostvarila svoje pravo pristupa spisu ima razloga vjerovati da Komisija posjeduje dokumente koji joj nisu predočeni, te da su ti dokumenti nužni za uredno ostvarenje prava na usmeno očitovanje, može službeniku za usmene rasprave podnijeti obrazloženi zahtjev za pristup tim dokumentima, podložno članku 3. stavku 7.
2. Podložno članku 3. stavku 7., ostale uključene strane, podnositelji pritužbe i zainteresirane treće strane u smislu članka 5. mogu službeniku za usmene rasprave podnijeti obrazloženi zahtjev u sljedećim okolnostima:
(a)
Ostale uključene strane koje imaju razloga vjerovati da nisu obaviještene o preliminarno utvrđenim činjenicama koje su upućene podnositeljima prijave koncentracije u skladu sa člankom 13. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 802/2004.
(b)
Podnositelj pritužbe kojeg je Komisija izvijestila o svojoj namjeri da odbije njegovu pritužbu sukladno članku 7. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 773/2004, a ima razloga vjerovati da Komisija posjeduje dokumente koji mu nisu predočeni, te da su ti dokumenti nužni za uredno ostvarenje njegovih prava sukladno članku 8. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 773/2004.
(c)
Podnositelj pritužbe koji smatra da nije primio primjerak obavijesti o utvrđenim činjenicama s uklonjenim povjerljivim informacijama sukladno članku 6. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 773/2004, odnosno da takva verzija obavijesti nije sastavljena na način koji mu omogućuje djelotvorno ostvarenje njegovih prava, s iznimkom predmeta u kojima se primjenjuje postupak nagodbe.
(d)
Zainteresirana treća strana u smislu članka 5. ove Odluke koja ima razloga vjerovati da nije obaviještena o prirodi i predmetu postupka sukladno članku 13. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 773/2004 i članku 16. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 802/2004. Isto vrijedi i za podnositelja pritužbe u predmetu gdje se primjenjuje postupak nagodbe, koji ima razloga vjerovati da nije obaviješten o prirodi i predmetu postupka sukladno članku 6. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 773/2004.
3. Službenik za usmene rasprave donosi obrazloženu odluku o zahtjevu koji mu/joj je upućen prema stavku 1. ili 2., te priopćava takvu odluku osobi koja je podnijela zahtjev i svim drugim osoba kojih se postupak tiče.
Članak 8.
Poslovne tajne i ostale povjerljive informacije
1. Ako Komisija namjerava objaviti informacije koje mogu predstavljati poslovnu tajnu, odnosno druge povjerljive informacije o nekom poduzetniku ili osobi, potonji primaju pismenu obavijest Glavne uprave za tržišno natjecanje o toj namjeri i razlozima. Određuje se vremenski rok unutar kojega predmetni poduzetnik ili osoba mogu podnijeti pisana očitovanja.
2. Ako se predmetni poduzetnik ili osoba protivi objavi informacija, pitanje može uputiti službeniku za usmene rasprave. Ako službenik za usmene rasprave ustanovi da informacije mogu biti objavljene jer ne predstavljaju poslovnu tajnu ili povjerljivu informaciju, odnosno zato što prevladava argument za njihovu objavu, taj se nalaz navodi u obrazloženoj odluci koja se dostavlja predmetnom poduzetniku odnosno osobi. U odluci se navodi datum, nakon kojega će informacije biti objavljene. Taj datum nije raniji od jednog tjedna nakon datuma dostave.
3. Stavci 1. i 2. se mutatis mutandi primjenjuju na objavu informacija objavom u Službenom listu Europske unije.
4. Ako je to primjereno cilju uspostave ravnoteže između djelotvornog ostvarenja prava stranaka na obranu i legitimnih interesa povjerljivosti, službenik za usmene rasprave može odlučiti da će dijelovi spisa koji su neophodni za ostvarenje prava stranaka na obranu biti dostupni stranci koja zahtijeva pristup, na ograničen način čije detalje utvrđuje službenik za usmene rasprave.
POGLAVLJE 5.
PRODULJENJE ROKOVA
Članak 9.
Zahtjevi za produljenje rokova
1. Ako primatelj obavijesti o utvrđenim činjenicama smatra da je rok, određen za njegov odgovor na obavijest, prekratak, može u obrazloženom zahtjevu upućenom nadležnom direktoru zatražiti produljenje toga roka. Takav zahtjev mora biti podnesen pravovremeno prije isteka izvornog roka u postupku sukladno člancima 101. i 102. Ugovora, a najmanje 5 radnih dana prije isteka izvornog roka u postupku prema Uredbi (EZ) br. 139/2004. Ako zahtjev ne bude odobren, ili se primatelj obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama koji podnosi zahtjev ne slaže s odobrenim produljenjem, pitanje može uputiti službeniku za usmene rasprave radi preispitivanja prije isteka izvornog roka. Nakon savjetovanja s nadležnim direktorom službenik za usmene rasprave odlučuje je li produljenje roka nužno kako bi se primatelju obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama omogućilo djelotvorno ostvarenje njegovog prava na usmeno očitovanje, istodobno uzimajući u obzir potrebu izbjegavanja neopravdanih kašnjenja u postupku. U postupcima prema člancima 101. i 102. Ugovora službenik za usmene rasprave uzima u obzir, između ostalih, sljedeće elemente:
(a)
veličinu i složenost spisa;
(b)
je li primatelj obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama, koji podnosi zahtjev, prethodno imao pristup informacijama;
(c)
sve druge objektivne prepreke s kojima se primatelj obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama, koji podnosi zahtjev, može suočiti prilikom iznošenja svojih primjedbi.
U svrhu ocjene točke (a) prvog podstavka, u razmatranje se mogu uzeti broj povreda, navodno trajanje povrede odnosno povreda, veličina i broj dokumenata, te veličina i složenost stručnih studija.
2. Ako ostale uključene strane, podnositelj pritužbe ili zainteresirana treća strana u smislu članka 5. smatra da je vremenski rok za iznošenje mišljenja prekratak, može zatražiti produljenje toga roka u obrazloženom zahtjevu upućenom nadležnom direktoru, pravodobno prije isteka izvornog roka. Ako zahtjev ne bude odobren, ili se druga uključena strana, podnositelj pritužbe ili zainteresirana treća strana ne slaže s odlukom, pitanje može uputiti službeniku za usmene rasprave radi preispitivanja. Nakon savjetovanja s nadležnim direktorom, službenik za usmene rasprave odlučuje treba li odobriti produljenje roka.
POGLAVLJE 6.
USMENA RASPRAVA
Članak 10.
Organizacija i funkcija
1. Službenik za usmene rasprave organizira i vodi usmene rasprave predviđene odredbama o primjeni članaka 101. i 102. Ugovora i Uredbe (EZ) br. 139/2004.
2. Usmenu raspravu vodi službenik za usmene rasprave potpuno neovisno.
3. Službenik za usmene rasprave osigurava da rasprava bude uredno vođena, te pridonosi objektivnosti same rasprave i svake naknadno donesene odluke.
4. Službenik za usmene rasprave osigurava da rasprava daje odgovarajuću priliku primateljima obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama, ostalim uključenim stranama, kao i podnositeljima pritužbe i zainteresiranim trećim stranama u smislu članka 5. kojima je odobren pristup usmenoj raspravi, da iznesu svoja stajališta o preliminarnim nalazima Komisije.
Članak 11.
Priprema usmene rasprave
1. Službenik za usmene rasprave odgovoran je za pripremu usmene rasprave, te u tom smislu poduzima sve odgovarajuće mjere. Kako bi osigurao urednu pripremu usmene rasprave, službenik za usmene rasprave može nakon savjetovanja s nadležnim direktorom osobama pozvanima na raspravu unaprijed dostaviti popis pitanja na koja se pozivaju iznijeti svoja stajališta. Službenik za usmene rasprave također može osobama pozvanima na raspravu dati naznaku ključnih područja o kojima će biti riječ, posebno uzimajući u obzir činjenice i pitanja što ih žele postaviti primatelji obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama koji su zahtijevali usmenu raspravu.
2. U tu svrhu, nakon savjetovanja s nadležnim direktorom, službenik za usmene rasprave može održati sastanak s osobama pozvanima na raspravu, te, ako je primjereno, sa službama Komisije, kako bi pripremio samu raspravu.
3. Službenik za usmene rasprave također može zatražiti prethodnu pisanu obavijest o ključnom sadržaju izjava koje namjeravaju dati osobe pozvane na raspravu.
4. Službenik za usmene rasprave može svim osobama pozvanima na raspravu odrediti vremenski rok za dostavu popisa sudionika koji će biti nazočni u njihovo ime. Službenik za usmene rasprave taj popis dostavlja svim osobama pozvanima na raspravu pravodobno prije datuma njezinog održavanja.
Članak 12.
Vrijeme i vođenje
1. Nakon savjetovanja s nadležnim direktorom, službenik za usmene rasprave određuje datum, trajanje i mjesto održavanja rasprave. Ako je zatražena odgoda, službenik za usmene rasprave odlučuje hoće li je dopustiti.
2. Službenik za usmene rasprave odlučuje hoće li dopustiti nove dokumente na raspravi, te koje osobe će se usmeno očitovati u ime stranke.
3. Službenik za usmene rasprave može dopustiti strankama kojima je upućena obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama, ostalim uključenim stranama, podnositeljima pritužbe, ostalim osobama pozvanima na raspravu, službama Komisije i tijelima država članicama, da postavljaju pitanja tijekom rasprave. U mjeri u kojoj, iznimno, na pitanje ne može u cijelosti ili djelomice biti odgovoreno na usmenoj raspravi, službenik za usmene rasprave može dopustiti dostavu pisanog odgovora unutar određenog vremenskog roka. Takav pisani odgovor treba biti dostavljen svim sudionicima usmene rasprave, osim ako službenik za usmene rasprave odluči drukčije kako bi zaštitio pravo na obranu primatelja obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama, odnosno radi zaštite poslovnih tajni ili drugih povjerljivih informacija o nekoj osobi.
4. Ako postoji potreba da se osigura pravo na usmeno očitovanje, službenik za usmene rasprave može nakon savjetovanja s nadležnim direktorom dati priliku predmetnim strankama, ostalim uključenim stranama, podnositeljima pritužbe ili zainteresiranim trećim stranama u smislu članka 5. da podnesu daljnja pisana očitovanja nakon usmene rasprave. Službenik za usmene rasprave utvrđuje datum do kojega takva očitovanja mogu biti podnesena. Komisija nije dužna uzeti u obzir pisana očitovanja primljena nakon toga datuma.
Članak 13.
Zaštita poslovnih tajni i povjerljivosti na usmenoj raspravi
Uobičajeno je da svaka osoba daje usmeno očitovanje u prisutnosti svih ostalih osoba pozvanih na usmenu raspravu. Službenik za usmene rasprave također može odlučiti saslušati osobe odvojeno na zatvorenom sastanku, uzimajući u obzir njihov legitiman interes za zaštitu poslovnih tajni i ostalih povjerljivih informacija.
POGLAVLJE 7.
PRIVREMENO IZVJEŠĆE I PRAVO NA IZNOŠENJE NAPOMENA
Članak 14.
Privremeno izvješće i napomene
1. Službenik za usmene rasprave nadležnom članu Komisije podnosi privremeno izvješće o raspravi i zaključcima koje je donio s obzirom na jamčenje djelotvornog ostvarenja postupovnih prava. Napomene u tom izvješću tiču se postupovnih pitanja, uključujući sljedeće:
(a)
objava dokumenata i pristup spisu;
(b)
vremenski rokovi za odgovaranje na obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama;
(c)
napomena o pravu na usmeno očitovanje;
(d)
uredno vođenje usmene rasprave.
Primjerak izvješća daje se direktoru Glavne uprave za tržišno natjecanje, nadležnom direktoru i ostalim nadležnim službama Komisije.
2. Osim izvješća iz stavka 1., službenik za usmene rasprave može odvojeno od toga izvješća dati napomene o daljnjem tijeku i nepristranosti postupka. Na taj način službenik za usmene rasprave nastoji posebno osigurati da se prilikom izrade nacrta odluke Komisije vodi računa o svim mjerodavnim činjenicama, bilo da govore u korist ili protiv predmetnih stranaka, uključujući činjenične elemente koji se odnose na težinu i trajanje povrede. Takve se napomene mogu odnositi na, između ostalog, potrebu za daljnjim informacijama, povlačenje određenih preliminarno utvrđenih činjenica, utvrđivanje novih činjenica ili prijedloge daljnjih istražnih mjera sukladno poglavlju V. Uredbe (EZ) br. 1/2003.
Direktor Glavne uprave za tržišno natjecanje, nadležni direktor i Pravna služba obavješćuju se o takvim napomenama.
POGLAVLJE 8.
PREUZIMANJE OBVEZA I NAGODBE
Članak 15.
Preuzimanje obveza i nagodbe
1. Stranke u postupku koje ponude preuzimanje mjera kako bi otklonile zabrinutost koju im je Komisija izrazila u svojoj preliminarnoj ocjeni prema članku 9. Uredbe (EZ) br. 1/2003, mogu se obratiti službeniku za usmene rasprave u svakoj fazi postupka sukladno članku 9. radi osiguranja djelotvornog ostvarenja svojih postupovnih prava.
2. Stranke u postupku u predmetima kartela, koje su uključene u razgovore o nagodbi prema članku 10a. Uredbe (EZ) br. 773/2004, mogu se obratiti službeniku za usmene rasprave u svakoj fazi postupka nagodbe kako bi osigurale djelotvorno ostvarenje svojih postupovnih prava.
POGLAVLJE 9.
ZAVRŠNO IZVJEŠĆE
Članak 16.
Sadržaj i dostava prije donošenja odluke
1. Temeljem nacrta odluke koja se u odnosnom predmetu podnosi Nadzornom odboru, službenik za usmene rasprave priprema konačno pisano izvješće o jamčenju djelotvornog ostvarenja postupovnih prava, kako je navedeno u članku 14. stavku 1., u svakoj fazi postupka. To izvješće također razmatra pitanje bavi li se nacrt odluke samo činjenicama u odnosu na koje je strankama dana prilika za iznošenje njihovih stajališta.
2. Završno izvješće podnosi se nadležnom članu Komisije, direktoru Glavne uprave za tržišno natjecanje, nadležnom direktoru i ostalim nadležnim službama Komisije. Dostavlja se nadležnim tijelima država članica i, u skladu s odredbama o suradnji utvrđenima u protokolima 23. i 24. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru, Nadzornom tijelu EFTA-e.
Članak 17.
Podnošenje Komisiji i objava
1. Završno izvješće službenika za usmene rasprave predstavlja se Komisiji zajedno s nacrtom odluke koji joj je podnesen, kako bi se osiguralo da pri donošenju odluke u pojedinom slučaju Komisija bude u potpunosti obaviještena o svim potrebnim informacijama o tijeku postupka i o tome da je kroz čitav postupak jamčeno djelotvorno ostvarenje postupovnih prava.
2. Službenik za usmene rasprave može izmijeniti završno izvješće u svjetlu promjena koje je Komisija unijela u nacrt odluke prije njezina donošenja.
3. Zajedno s odlukom Komisija primateljima odluke dostavlja i završno izvješće službenika za usmene rasprave. U Službenom listu Europske unije ona zajedno s odlukom objavljuje završno izvješće službenika za usmene rasprave vodeći računa o legitimnom interesu poduzetnika za zaštitu njihovih poslovnih tajni.
POGLAVLJE 10.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 18.
Stavljanje izvan snage i prijelazne odredbe
1. Odluka 2001/462/EZ, EZUČ stavlja se izvan snage.
2. Postupovni koraci koji su već poduzeti prema Odluci 2001/462/EZ, EZUČ i dalje su na snazi. U vezi s istražnim mjerama poduzetima prije stupanja na snagu ove Odluke, službenik za usmene rasprave može odbiti izvršiti svoje ovlasti sukladno članku 4.
U slučajevima u kojima su postupci prema članku 11. stavku 6. Uredbe (EZ) br. 1/2003 odnosno prema članku 6. stavku 1. točki (c) Uredbe (EZ) br. 139/2004 pokrenuti prije stupanja na snagu ove Odluke, privremeno izvješće prema članku 14. ove Odluke i završno izvješće prema članku 16. ne obuhvaćaju istražnu fazu, osim ako službenik za usmene rasprave odluči drukčije.
Članak 19.
Stupanje na snagu
1. Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu 13. listopada 2011.