KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 461/2010
af 27. maj 2010
om anvendelse af artikel 101, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på kategorier af vertikale aftaler og samordnet praksis inden for motorkøretøjsbranchen
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning nr. 19/65/EØF af 2. marts 1965 om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på visse kategorier af aftaler og samordnet praksis (1), særlig artikel 1,
efter offentliggørelse af et udkast til denne forordning,
efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til forordning nr. 19/65/EØF har Kommissionen beføjelse til ved forordning at anvende artikel 101, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (2) på visse kategorier af vertikale aftaler og tilsvarende samordnet praksis, der falder ind under artikel 101, stk. 1. Sådanne gruppefritagelsesordninger finder anvendelse på vertikale aftaler, som opfylder visse betingelser, og de kan være generelle eller sektorspecifikke.
(2)
Kommissionen har defineret en kategori af vertikale aftaler, som den finder normalt opfylder betingelserne i traktatens artikel 101, stk. 3, og med henblik herpå udstedt Kommissionens forordning (EU) nr. 330/2010 af 20. april 2010 om anvendelse af artikel 101, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på kategorier af vertikale aftaler og samordnet praksis (3), som erstatter Kommissionens forordning (EF) nr. 2790/1999 (4).
(3)
Motorkøretøjsbranchen, som omfatter både personbiler og erhvervskøretøjer, har siden 1985 været underlagt særlige gruppefritagelsesforordninger, hvoraf den seneste er Kommissionens forordning (EF) nr. 1400/2002 af 31. juli 2002 om anvendelse af traktatens artikel 81, stk. 3, på kategorier af vertikale aftaler og samordnet praksis i motorkøretøjsbranchen (5). I forordning (EF) nr. 2790/1999 var det udtrykkeligt fastsat, at den ikke fandt anvendelse på vertikale aftaler, hvis genstand var omfattet af anvendelsesområdet for andre gruppefritagelsesforordninger. Motorkøretøjsbranchen har derfor ikke været omfattet af denne forordning.
(4)
Forordning (EF) nr. 1400/2002 udløber den 31. maj 2010. Der bør imidlertid fortsat gælde en gruppefritagelsesforordning for motorkøretøjsbranchen, som kan forenkle administrationen og mindske virksomhedernes omkostninger ved at overholde reglerne og samtidig sikre effektivt tilsyn med markederne i overensstemmelse med traktatens artikel 103, stk. 2, litra b).
(5)
På baggrund af erfaringerne siden 2002 med hensyn til distribution af nye motorkøretøjer, distribution af reservedele samt udførelse af reparations- og vedligeholdelsesarbejde på motorkøretøjer er det muligt at afgrænse en kategori af vertikale aftaler i motorkøretøjsbranchen, som kan anses for normalt at opfylde betingelserne i traktatens artikel 101, stk. 3.
(6)
Denne kategori omfatter vertikale aftaler om køb, salg og videresalg af nye motorkøretøjer, vertikale aftaler om køb, salg og videresalg af reservedele til motorkøretøjer og vertikale aftaler om udførelse af reparations- og vedligeholdelsesarbejde på sådanne køretøjer, hvis disse aftaler indgås mellem virksomheder, der ikke konkurrerer med hinanden, mellem visse konkurrenter eller af visse sammenslutninger af forhandlere eller reparatører. Den omfatter tillige vertikale aftaler, der indeholder accessoriske bestemmelser om overdragelse eller udnyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder. Udtrykket »vertikale aftaler« bør defineres således, at det omfatter både sådanne aftaler og tilsvarende samordnet praksis.
(7)
Visse typer vertikale aftaler kan forbedre den økonomiske effektivitet inden for en produktions- eller distributionskæde ved at muliggøre en bedre koordinering mellem de deltagende virksomheder. De kan navnlig medføre en reduktion af parternes transaktions- og distributionsomkostninger og optimere deres afsætnings- og investeringsniveau.
(8)
Sandsynligheden for, at sådanne effektivitetsfremmende virkninger opvejer eventuelle konkurrenceskadelige virkninger, som skyldes begrænsninger indeholdt i vertikale aftaler, afhænger af den grad af markedsstyrke, som parterne i aftalen besidder, og dermed i hvilket omfang disse virksomheder er udsat for konkurrence fra andre leverandører af varer eller tjenester, som deres kunder anser for indbyrdes ombyttelige eller substituerbare på grund af deres egenskaber, pris og anvendelsesformål. Vertikale aftaler, der indeholder begrænsninger, som det er sandsynligt vil begrænse konkurrencen og skade forbrugerne, eller som ikke er nødvendige for at opnå de effektivitetsfremmende virkninger, bør udelukkes fra gruppefritagelsen.
(9)
Ved afgrænsningen af en gruppefritagelsesforordnings anvendelsesområde bør Kommissionen tage hensyn til konkurrenceforholdene i den relevante sektor. I den forbindelse fremgår det af de konklusioner på den indgående overvågning af motorkøretøjsbranchen, der er anført i evalueringsrapporten om anvendelsen af Komissionens forordning (EF) nr. 1400/2002 af 28. maj 2008 (6) og i Kommissionens meddelelse om den fremtidige konkurrenceretlige ramme for motorkøretøjsbranchen af 22. juli 2009 (7), at der bør sondres mellem aftaler om salg af nye motorkøretøjer og aftaler om udførelse af reparations- og vedligeholdelsesarbejde samt distribution af reservedele.
(10)
Hvad angår salg af nye motorkøretøjer, er der ikke tegn på nogen væsentlige mangler ved konkurrencen, der kunne tyde på, at denne sektor adskiller sig fra andre sektorer, og kræve, at den underlægges andre og strengere regler end reglerne i forordning (EU) nr. 330/2010. Markedsandelstærsklen, udelukkelsen af bestemte vertikale aftaler fra fritagelse og de øvrige betingelser i denne forordning sikrer normalt, at vertikale aftaler om salg af nye motorkøretøjer opfylder kravene i traktatens artikel 101, stk. 3. Sådanne aftaler bør derfor være omfattet af fritagelsen efter forordning (EU) nr. 330/2010, hvis de opfylder alle de i forordningen fastsatte betingelser.
(11)
Hvad angår aftaler om distribution af reservedele og om udførelse af reparations- og vedligeholdelsesarbejde, bør der tages hensyn til en række særlige karakteristika ved eftermarkedet i motorkøretøjsbranchen. I særdeleshed har de erfaringer, Kommissionen har haft med anvendelsen af forordning (EF) nr. 1400/2002, vist, at prisstigninger på individuelle reparationer kun delvis afspejles i mere driftssikre moderne biler og længere serviceintervaller. Disse tendenser hænger sammen med den teknologiske udvikling og den omstændighed, at de reservedele til motorkøretøjer, som motorkøretøjsproducenterne køber hos originaludstyrsproducenter, er blevet stadigt mere komplekse og driftssikre. Komponentleverandører sælger deres produkter som reservedele på eftermarkedet både via motorkøretøjsproducenternes autoriserede reparationsnet og via uafhængige kanaler og udgør derfor en betydelig konkurrencefaktor på eftermarkedet for motorkøretøjer. EU's forbrugeres gennemsnitlige udgifter til reparation og vedligeholdelse af motorkøretøjer udgør en meget betydelig andel af deres samlede udgifter til motorkøretøjer.
(12)
Konkurrenceforholdene på eftermarkedet i motorkøretøjsbranchen har også direkte indvirkning på den offentlige sikkerhed, idet trafiksikkerheden kan forringes af biler, der ikke er repareret korrekt, og på folkesundheden og miljøet, da udledninger af kuldioxid og andre luftforurenende stoffer kan være højere fra køretøjer, der ikke er blevet regelmæssigt vedligeholdt.
(13)
I det omfang, hvor der kan defineres et særskilt eftermarked, afhænger en effektiv konkurrence på markederne for køb og salg af reservedele og for reparation og vedligeholdelse af motorkøretøjer af graden af konkurrence mellem autoriserede reparatører, dvs. reparatører, der opererer inden for et reparationsnetværk etableret direkte eller indirekte af en køretøjsproducent, og mellem autoriserede og uafhængige aktører, herunder uafhængige reservedelsleverandører og reparatører. Sidstnævntes muligheder for at klare sig i konkurrencen afhænger af, om de har uhindret adgang til nødvendige inputs såsom reservedele og teknisk information.
(14)
Under hensyn til disse særlige træk er reglerne i forordning (EU) nr. 330/2010, herunder den ensartede tærskel for markedsandele på 30 %, nødvendige, men ikke tilstrækkelige til at sikre, at gruppefritagelsen kun kommer til at gælde for de vertikale aftaler om distribution af reservedele og udførelse af reparations- og vedligeholdelsesarbejde, for hvilke det med tilstrækkelig sikkerhed kan antages, at betingelserne i traktatens artikel 101, stk. 3, er opfyldt.
(15)
Vertikale aftaler om distribution af reservedele og udførelse af reparations- og vedligeholdelsesarbejde bør derfor kun være omfattet af en gruppefritagelse, hvis de ud over de fritagelsesbetingelser, der er fastsat i forordning (EU) nr. 330/2010, også opfylder strengere krav angående visse former for alvorlige konkurrencebegrænsninger, der kan begrænse udbuddet og brugen af reservedele på eftermarkedet for motorkøretøjer.
(16)
I særdeleshed bør gruppefritagelsen ikke gælde for aftaler, der begrænser de muligheder, medlemmer af en motorkøretøjsproducents selektive distributionssystem har for at sælge reservedele til uafhængige reparatører til brug for disses reparations- eller vedligeholdelsesarbejde. Hvis uafhængige reparatører ikke har adgang til sådanne reservedele, vil de ikke kunne konkurrere effektivt med autoriserede reparatører, da de ikke vil kunne yde forbrugerne en kvalitetsservice, som bidrager til motorkøretøjernes sikkerhed og driftssikkerhed.
(17)
For at sikre en effektiv konkurrence på reparations- og vedligeholdelsesmarkederne og sætte reparatørerne i stand til at tilbyde de endelige brugere reservedele fra konkurrenter, bør gruppefritagelsen ikke omfatte vertikale aftaler, der, selv om de opfylder betingelserne i forordning (EU) nr. 330/2010, ikke desto mindre begrænser en reservedelsfabrikants muligheder for at sælge sine reservedele til autoriserede reparatører, der er medlemmer af en motorkøretøjsproducents distributionssystem, til uafhængige forhandlere af reservedele, uafhængige reparatører og endelige brugere. Dette er uden betydning for reservedelsfabrikanternes civilretlige ansvar eller motorkøretøjsproducenternes mulighed for at kræve, at autoriserede reparatører inden for deres distributionssystem udelukkende benytter reservedele af en kvalitet, der matcher de originale komponenter, der blev benyttet til at samle et bestemt motorkøretøj. Da motorkøretøjsproducenterne er direkte kontraktligt involveret i garantireparationer, gratis service og tilbagekaldelse af køretøjer, bør fritagelsen desuden omfatte aftaler, der indeholder forpligtelser for de autoriserede reparatører til ved udførelsen af dette arbejde kun at anvende reservedele leveret af motorkøretøjsproducenten.
(18)
For at give autoriserede og uafhængige reparatører og endelige brugere mulighed for at identificere producenten af motorkøretøjskomponenter eller reservedele og at vælge mellem alternative reservedele bør gruppefritagelsen endelig ikke omfatte aftaler, hvorved en producent af motorkøretøjer pålægger producenter af komponenter eller originale reservedele begrænsninger i deres adgang til konkret og synligt at placere deres varemærke eller logo på disse reservedele.
(19)
For at give alle aktører tid til at tilpasse sig denne forordning, bør anvendelsesperioden for de bestemmelser i forordning (EF) nr. 1400/2002, der omhandler vertikale aftaler om køb, salg og videresalg af nye motorkøretøjer, forlænges indtil den 31. maj 2013. Med henblik på fortsat at sikre en tilstrækkelig beskyttelse af konkurrencen på eftermarkederne i motorkøretøjsbranchen bør nærværende forordning finde anvendelse på vertikale aftaler om distribution af reservedele og om udførelse af reparations- og vedligeholdelsesarbejde fra den 1. juni 2010.
(20)
Kommissionen vil løbende overvåge udviklingen i motorkøretøjsbranchen og gribe ind med passende foranstaltninger, hvis den konstaterer mangler ved konkurrencen, der kan skade forbrugerne på markedet for distribution af nye motorkøretøjer, på markedet for levering af reservedele eller på markedet for eftersalgsservice for motorkøretøjer.
(21)
I henhold til artikel 29, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelsen af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (8) kan Kommissionen inddrage en gruppefritagelse efter denne forordning, hvis den i et konkret tilfælde finder, at en aftale, som er omfattet af fritagelsen efter denne forordning, ikke desto mindre har virkninger, der er uforenelige med traktatens artikel 101, stk. 3.
(22)
En medlemsstats konkurrencemyndighed kan i henhold til artikel 29, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1/2003 inddrage en fritagelse efter denne forordning for medlemsstatens område eller en del af det, hvis en aftale, som er omfattet af fritagelsen efter denne forordning, i et konkret tilfælde ikke desto mindre har virkninger, der er uforenelige med traktatens artikel 101, stk. 3, på medlemsstatens område eller en del af det, og dette område frembyder alle et særskilt geografisk markeds karakteristika.
(23)
Ved afgørelsen af, om en fritagelse efter denne forordning bør inddrages i henhold til artikel 29 i forordning (EF) nr. 1/2003, er konkurrenceskadelige virkninger, som kan skyldes, at der findes parallelle netværk af vertikale aftaler med lignende virkninger, som betydeligt begrænser adgangen til et relevant marked eller konkurrencen på dette marked, særlig vigtige. Sådanne kumulative virkninger kan f.eks. opstå i forbindelse med selektiv distribution eller konkurrenceklausuler.
(24)
For at styrke tilsynet med parallelle netværk af vertikale aftaler, der har lignende konkurrencebegrænsende virkninger og dækker over 50 % af et givet marked, kan Kommissionen ved forordning erklære denne forordning uanvendelig på vertikale aftaler indeholdende bestemte begrænsninger angående det pågældende marked, hvorefter traktatens artikel 101 igen finder fuld anvendelse på disse aftaler.
(25)
For at vurdere, hvilke virkninger denne forordning har på konkurrencen inden for detailsalg af motorkøretøjer, levering af reservedele og eftersalgsservice på motorkøretøjer på det indre marked, bør der udarbejdes en evalueringsrapport om anvendelsen af denne forordning -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
FÆLLES BESTEMMELSERS
Artikel 1
Definitioner
1. I denne forordning forstås ved:
a)
:
»vertikal aftale«
:
en aftale eller samordnet praksis mellem to eller flere virksomheder, der hver især i relation til aftalen eller den samordnede praksis virker inden for forskellige produktions- eller distributionsled, når disse aftaler eller denne praksis vedrører de betingelser, hvorpå parterne kan købe, sælge eller videresælge bestemte varer eller tjenesteydelser
b)
:
»vertikal begrænsning«
:
en konkurrencebegrænsning i en vertikal aftale, der falder ind under traktatens artikel 101, stk. 1
c)
:
»autoriseret reparatør«
:
en leverandør af reparations- og vedligeholdelsesydelser for motorkøretøjer, som driver virksomhed inden for et distributionssystem oprettet af en leverandør af motorkøretøjer
d)
:
»autoriseret forhandler«
:
en forhandler af reservedele til motorkøretøjer, der driver virksomhed inden for et distributionssystem oprettet af en leverandør af motorkøretøjer
e)
:
»uafhængig reparatør«
:
i)
en leverandør af reparations- og vedligeholdelsesydelser for motorkøretøjer, som ikke deltager i det distributionssystem, der er oprettet af leverandøren af de motorkøretøjer, han reparerer eller vedligeholder
ii)
en autoriseret reparatør inden for en given leverandørs distributionssystem, i det omfang reparatøren udfører reparations- og vedligeholdelsesarbejde på motorkøretøjer fremstillet af en motorkøretøjsfabrikant, hvis distributionssystem han ikke er medlem af
f)
:
»uafhængig forhandler«
:
i)
en forhandler af reservedele til motorkøretøjer, som ikke deltager i det distributionssystem, de er oprettet af leverandøren af de motorkøretøjer, som forhandleren sælger reservedele til
ii)
en autoriseret forhandler inden for en bestemt leverandørs distributionssystem, i det omfang forhandleren sælger reservedele til motorkøretøjer fremstillet af en motorkøretøjsfabrikant, hvis distributionssystem han ikke er medlem af
g)
:
»motorkøretøj«
:
et selvkørende køretøj, der er bestemt til brug på offentlig vej, og som har mindst tre hjul
h)
:
»reservedele«
:
produkter, der skal monteres i eller på et motorkøretøj for at erstatte dette køretøjs komponenter, herunder produkter, der er nødvendige for brugen af et motorkøretøj, som f.eks. smøremidler, men ikke brændstof
i)
:
»selektivt distributionssystem«
:
et distributionssystem, hvor leverandøren forpligter sig til, enten direkte eller indirekte, at sælge aftalevarerne eller -tjenesteydelserne udelukkende til forhandlere, der er udvalgt på grundlag af bestemte kriterier, og hvor disse forhandlere forpligter sig til ikke at sælge sådanne varer eller tjenester til forhandlere, der ikke er autoriseret, inden for det område, leverandøren har reserveret til dette distributionssystem.
2. I denne forordning omfatter udtrykkene »virksomhed«, »leverandør«, »producent« og »køber« tillige disses respektive forbundne virksomheder.
»Forbundne virksomheder« er:
a)
virksomheder, hvori en af aftaleparterne direkte eller indirekte
i)
kan udøve mere end halvdelen af stemmerettighederne, eller
ii)
kan udpege mere end halvdelen af medlemmerne af bestyrelsen, direktionen eller andre organer, som repræsenterer virksomheden retligt, eller
iii)
har ret til at lede virksomhedens forretninger
b)
virksomheder, der direkte eller indirekte har de i litra a) nævnte rettigheder eller beføjelser over en af aftaleparterne
c)
virksomheder, hvori en af de i litra b) omhandlede virksomheder direkte eller indirekte har de i litra a) nævnte rettigheder eller beføjelser
d)
virksomheder, hvori en aftalepart sammen med en eller flere af de virksomheder, der er omhandlet i litra a), b) og c), har de i litra a) nævnte rettigheder eller beføjelser, eller hvori to eller flere af sidstnævnte virksomheder i fællesskab har de i litra a) nævnte rettigheder eller beføjelser
e)
virksomheder, hvori de i litra a) omhandlede rettigheder eller beføjelser indehaves i fællesskab af:
i)
parter i aftalen eller deres respektive forbundne virksomheder, som omhandlet i litra a) til d), eller
ii)
en eller flere aftaleparter eller en eller flere af deres forbundne virksomheder, jf. litra a) til d), og en eller flere tredjemænd.
KAPITEL II
VERTIKALE AFTALER OM KØB, SALG ELLER VIDERESALG AF NYE MOTORKØRETØJER
Artikel 2
Anvendelse af forordning (EF) nr. 1400/2002
I henhold til traktatens artikel 101, stk. 3, finder traktatens artikel 101, stk. 1, fra den 1. juni 2010 til den 31. maj 2013 ikke anvendelse på vertikale aftaler om de betingelser, hvorpå parterne kan købe, sælge eller videresælge nye motorkøretøjer, når de fritagelsesbetingelser i forordning (EF) nr. 1400/2002, som særligt vedrører vertikale aftaler om køb, salg eller videresalg af nye motorkøretøjer, er opfyldt.
Artikel 3
Anvendelse af forordning (EU) nr. 330/2010
Med virkning fra den 1. juni 2013 finder forordning (EU) nr. 330/2010 anvendelse på vertikale aftaler om køb, salg og videresalg af nye motorkøretøjer.
KAPITEL III
VERTIKALE AFTALER PÅ EFTERMARKEDET FOR MOTORKØRETØJER
Artikel 4
Fritagelse
I henhold til traktatens artikel 101, stk. 3, og med forbehold af denne forordnings bestemmelser finder traktatens artikel 101, stk. 1, ikke anvendelse på vertikale aftaler om de betingelser, hvorpå parterne kan købe, sælge eller videresælge reservedele til motorkøretøjer eller udføre reparations- eller vedligeholdelsesarbejde på motorkøretøjer, når disse aftaler opfylder fritagelsesbetingelserne i forordning (EU) nr. 330/2010 og ikke indeholder nogen af de i denne forordnings artikel 5 opregnede særligt alvorlige konkurrencebegrænsninger.
Denne fritagelse finder anvendelse, for så vidt som disse aftaler indeholder vertikale begrænsninger.
Artikel 5
Konkurrencebegrænsninger, der indebærer, at gruppefritagelsen ikke finder anvendelse - særligt alvorlige begrænsninger
Fritagelsen efter artikel 4 gælder ikke for vertikale aftaler, der, direkte eller indirekte, alene eller kombineret med andre faktorer, som parterne har afgørende indflydelse på, har følgende formål:
a)
begrænsning af salg af reservedele til motorkøretøjer fra deltagere i et selektivt distributionssystem til uafhængige reparatører, som anvender disse dele til reparation og vedligeholdelse af et motorkøretøj
b)
begrænsning, som er aftalt mellem en leverandør af reservedele, reparations- eller diagnoseudstyr eller andet udstyr og en producent af motorkøretøjer, og som indskrænker leverandørens mulighed for at sælge disse varer til autoriserede eller uafhængige forhandlere, autoriserede eller uafhængige reparatører eller endelige brugere
c)
begrænsning, som er aftalt mellem en producent af motorkøretøjer, der anvender komponenter til førstegangsmontering af motorkøretøjer, og leverandøren af sådanne komponenter, og som indskrænker leverandørens mulighed for at anbringe sit varemærke eller logo på en konkret og synlig måde på de leverede komponenter eller reservedele.
KAPITEL IV
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 6
Ikke-anvendelse af denne forordning
I henhold til artikel 1a i forordning nr. 19/65/EØF kan Kommissionen ved forordning erklære, at hvor parallelle netværk af lignende vertikale begrænsninger dækker mere end 50 % af et relevant marked, finder denne forordning ikke anvendelse på vertikale aftaler indeholdende specifikke begrænsninger vedrørende dette marked.
Artikel 7
Overvågning og evalueringsrapport
Kommissionen vil overvåge denne forordnings anvendelse og senest den 31. maj 2021 udarbejde en rapport om dens anvendelse under særlig hensyntagen til betingelserne i traktatens artikel 101, stk. 3.
Artikel 8
Gyldighedsperiode
Denne forordning træder i kraft den 1. juni 2010.
Den anvendes indtil den 31. maj 2023.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, 27. maj 2010.
32010R0461
L 129/52
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
27.05.2010.
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 461/2010
od 27. svibnja 2010.
o primjeni članka 101. stavka 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije na kategorije vertikalnih sporazuma i usklađenih djelovanja u sektoru motornih vozila
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske Unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća br. 19/65/EEZ od 2. ožujka 1965. o primjeni članka 85. stavka 3. Ugovora na određene kategorije sporazuma i usklađenih djelovanja (1) te posebno njezin članak 1.,
nakon objave nacrta ove Uredbe,
nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom za pitanja ograničavajućih djelovanja i vladajućih položaja,
budući da:
(1)
Uredba br. 19/65/EEZ ovlašćuje Komisiju primijeniti putem uredbe članak 101. stavak 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (2) na određene kategorije vertikalnih sporazuma i odgovarajućih usklađenih djelovanja koji su obuhvaćeni člankom 101. stavkom 1. Ugovora. Propisi o skupnom izuzeću primjenjuju se na vertikalne sporazume koji ispunjavaju određene uvjete, a ta izuzeća mogu biti općenita ili se odnositi na neki posebni sektor.
(2)
Komisija je definirala kategoriju vertikalnih sporazuma za koju ona smatra da uobičajeno ispunjava uvjete utvrđene u članku 101. stavku 3. Ugovora te je u tu svrhu donijela Uredbu Komisije (EU) br. 330/2010 od 20. travnja 2010. o primjeni članka 101. stavka 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije na kategorije vertikalnih sporazuma i usklađenih djelovanja (3) kojom se zamjenjuje Uredba Komisije (EZ) br. 2790/1999 (4).
(3)
Sektor motornih vozila koji uključuje putnička vozila i laka gospodarska vozila od 1985. podliježe posebnim uredbama o skupnom izuzeću, najnovija od kojih je Uredba Komisije (EZ) br. 1400/2002 od 31. srpnja 2002. o primjeni članka 81. stavka 3. Ugovora na kategorije vertikalnih sporazuma i usklađenih djelovanja u sektoru motornih vozila (5). Uredba (EZ) br. 2790/1999 izričito propisuje da se ne primjenjuje na vertikalne sporazume čiji je predmet sporazuma obuhvaćen područjem primjene bilo koje druge uredbe o skupnom izuzeću. Stoga, sektor motornih vozila nije obuhvaćen navedenom uredbom.
(4)
Uredba (EZ) br. 1400/2002 prestaje važiti 31. svibnja 2010. Međutim, u sektoru motornih vozila treba nastaviti s primjenom skupnog izuzeća radi pojednostavljenja postupka i snižavanja troškova prilagodbe za dotične poduzetnike, istodobno osiguravajući učinkovito praćenje tržišta u skladu s člankom 103. stavkom 2. točkom (b) Ugovora.
(5)
Iskustvo stečeno u sektoru motornih vozila od 2002. u vezi s distribucijom novih motornih vozila, distribucijom rezervnih dijelova i pružanjem usluga popravka i održavanja motornih vozila, omogućuje definirati kategoriju vertikalnih sporazuma u sektoru motornih vozila za koje se može reći da uobičajeno ispunjavaju uvjete utvrđene u članku 101. stavku 3. Ugovora.
(6)
Ta kategorija uključuje vertikalne sporazume za kupnju, prodaju ili daljnju prodaju novih motornih vozila, vertikalne sporazume za kupnju, prodaju ili daljnju prodaju rezervnih dijelova za motorna vozila te vertikalne sporazume za pružanje usluga popravka i održavanja takvih vozila, u slučajevima kada se ovi sporazumi sklapaju između nekonkurentnih poduzetnika, između određenih konkurenata ili određenih udruženja trgovaca na malo ili servisera. Također, uključuje vertikalne sporazume koji sadrže dodatne odredbe o ustupanju ili korištenju prava intelektualnog vlasništva. Izraz „vertikalni sporazumi” treba primjereno definirati, kako bi osim navedenih sporazuma na odgovarajući način uključivao i usklađena djelovanja.
(7)
Određene vrste vertikalnih sporazuma mogu poboljšati ekonomsku učinkovitost unutar proizvodnog lanca ili lanca distribucije na način što će omogućiti bolju suradnju između sudjelujućih poduzetnika. Posebno, oni sudionicima sporazuma posebno mogu smanjiti troškove transakcije i distribucije te doprinijeti optimizaciji njihove prodaje i ulaganja.
(8)
Vjerojatnost da će takvi učinci poboljšane učinkovitosti nadmašiti protutržišne učinke koji su posljedica ograničenja sadržanih u vertikalnim sporazumima ovisi o tržišnoj snazi sudionika sporazuma, pa stoga, i o mjeri u kojoj su ti poduzetnici izloženi konkurenciji drugih dobavljača robe ili usluga, a koje kupac smatra nadomjestivima ili zamjenjivima na temelju njihovih svojstava, cijena ili namjene. Vertikalni sporazumi koji sadrže ograničenja za koja se s vjerojatnošću može tvrditi da će ograničiti tržišno natjecanje i biti na štetu potrošača, ili ograničenja koja nisu neophodna za ostvarenje učinaka poboljšane učinkovitost, treba isključiti iz pogodnosti skupnog izuzeća.
(9)
Radi definiranja odgovarajućeg područja primjene uredbe o skupnom izuzeću Komisija mora uzeti u obzir uvjete tržišnog natjecanja u predmetnom sektoru. S tim u vezi, zaključci dubinskog ispitivanja sektora motornih vozila koji su sadržani u Evaluacijskom izvješću o djelovanju Uredbe Komisije (EZ) br. 1400/2002 od 28. svibnja 2008. (6) i u Komunikaciji Komisije o budućem zakonodavnom okviru pravila o tržišnom natjecanju koja se primjenjuju na sektor motornih vozila od 22. srpnja 2009. (7) pokazali su da je potrebno razlikovati sporazume za distribuciju novih motornih vozila i sporazume za pružanje usluga popravka i održavanja te sporazume za distribuciju rezervnih dijelova.
(10)
Kada je riječ o distribuciji novih motornih vozila, čini se da ne postoje značajne pravne praznine koje se tiču tržišnog natjecanja koje bi ovaj sektor razlikovale od ostalih gospodarskih sektora i koje bi zahtijevale primjenu pravila različitih i strožih od onih koja su utvrđena u Uredbi (EU) br. 330/2010. Prag tržišnog udjela, neizuzimanje određenih vertikalnih sporazuma i ostali uvjeti utvrđeni u toj Uredbi uobičajeno osiguravaju da su vertikalni sporazumi za distribuciju novih motornih vozila u skladu sa zahtjevima iz članka 101. stavka 3. Ugovora. Zato trebaju takvi sporazumi uživati pogodnost izuzeća koje im osigurava Uredba (EU) br. 330/2010, podložno svim uvjetima koji su navedeni u istoj Uredbi.
(11)
Kada je riječ o sporazumima za distribuciju rezervnih dijelova i sporazumima za pružanje usluga popravka i održavanja u obzir se trebaju uzeti neka posebna obilježja poslijeprodajnog tržišta automobila. Iskustvo Komisije u primjeni Uredbe (EZ) br. 1400/2002 posebice ukazuje na činjenicu da se povećanja cijena za pojedinačne poslove servisiranja samo djelomično odražavaju u povećanoj pouzdanosti modernih automobila i produženju intervala između servisiranja. Taj potonji trend povezan s tehnološkim napretkom i povećanom složenošću i pouzdanošću autodijelova koje proizvođači vozila kupuju od dobavljača originalne opreme. Ti dobavljači prodaju svoje proizvode kao rezervne dijelove na poslijeprodajnom tržištu bilo putem mreže ovlaštenih servisera koje su uspostavili proizvođači vozila, bilo putem nezavisnih kanala prodaje koji time predstavljaju važnu konkurenciju na poslijeprodajnom tržištu motornih vozila. Troškovi koje za usluge popravka i održavanja prosječno snose potrošači u Uniji predstavljaju vrlo visok udio u njihovim ukupnim troškovima koje izdvajaju za motorna vozila.
(12)
Konkurentni uvjeti na poslijeprodajnom tržištu automobila izravno utječu na javnu sigurnost, jer može doći do nepouzdanosti i nesigurnosti vozila ako se neprimjereno servisiraju, ali i na javno zdravlje i okoliš, budući da emisije ugljičnog dioksida i drugih onečišćivača zraka mogu biti veće kod vozila koja se nisu redovito održavala.
(13)
U mjeri u kojoj se može utvrditi zasebno poslijeprodajno tržište, učinkovito tržišno natjecanje na tržištima nabave i prodaje rezervnih dijelova, kao i na tržištu pružanja usluga popravka i održavanja motornih vozila, ovisi o razini kompetitivne interakcije između ovlaštenih servisera, drugim riječima onih koji posluju unutar servisnih mreža koje su uspostavili izravno ili neizravno proizvođači vozila, kao i između ovlaštenih i neovisnih poduzetnika uključujući neovisne dobavljače i servisere rezervnih dijelova. Njihova konkurentna sposobnost ovisi o neograničenom pristupu osnovnim sredstvima kao što su rezervni dijelovi i tehničke informacije.
(14)
Uzimajući u obzir navedene specifičnosti, pravila iz Uredbe (EU) br. 330/2010, uključujući i ono o jedinstvenom pragu tržišnog udjela od 30 %, su neophodna, premda nisu dostatna za ograničavanje primjene pogodnosti skupnog izuzeća samo na vertikalne sporazume za distribuciju rezervnih dijelova i pružanje usluga popravka i održavanja za koje se s dovoljnom sigurnošću može pretpostaviti da ispunjavaju uvjete iz članka 101. stavka 3. Ugovora.
(15)
Zbog toga trebaju vertikalni sporazumi za distribuciju rezervnih dijelova i pružanje usluga popravka i održavanja uživati pogodnost skupnog izuzeća samo ako udovoljavaju, pored uvjeta za izuzeće iz Uredbe (EU) br. 330/2010, strožim uvjetima koji se odnose na određene vrste posebno teških ograničenja tržišnog natjecanja koja mogu ograničiti opskrbu i upotrebu rezervnih dijelova na poslijeprodajnom tržištu motornih vozila.
(16)
Pogodnost skupnog izuzeća ne bi trebali uživati posebno sporazumi kojima se članovima selektivnog sustava distribucije koji je uspostavio proizvođač vozila ograničava prodaja rezervnih dijelova neovisnim serviserima koji ih koriste za pružanje usluga popravka ili održavanja. Bez pristupa tim rezervnim dijelovima, neovisni serviseri ne bi bili u mogućnosti učinkovito se natjecati na tržištu s ovlaštenim serviserima, budući da potrošačima ne bi mogli pružiti usluge visoke kvalitete koje doprinose sigurnom i pouzdanom funkcioniranju motornih vozila.
(17)
Osim toga, kako bi se osiguralo učinkovito tržišno natjecanje na tržištima popravka i održavanja te kako bi se omogućilo serviserima da krajnjim korisnicima nude rezervne dijelove konkurentnih proizvođača, skupno izuzeće ne bi trebalo obuhvaćati vertikalne sporazume koji, iako u skladu s Uredbom (EU) br. 330/2010, ipak ograničavaju pravo proizvođača rezervnih dijelova da takve dijelove prodaju ovlaštenim serviserima unutar sustava distribucije proizvođača vozila, neovisnim distributerima rezervnih dijelova, neovisnim serviserima ili krajnjim korisnicima. Ovo ne utječe na odgovornost proizvođača rezervnih dijelova u skladu s odredbama građanskog prava ili na pravo proizvođača vozila da od ovlaštenih servisera unutar svojeg sustava distribucije zahtijevaju korištenje samo rezervnih dijelova usporedive kvalitete odnosno one rezervne dijelove koji kvalitetom odgovaraju dijelovima koji se koriste u montaži određenog motornog vozila. Nadalje, s obzirom na ugovorom utemeljenu izravnu uključenost proizvođača vozila u popravke pod garancijom, besplatno servisiranje te poslove opoziva vozila, sporazumi koji sadrže odredbe koje obvezuju ovlaštene servisere da koriste samo rezervne dijelove koje mu je isporučio proizvođač vozila u svrhu tih popravaka, trebaju biti obuhvaćeni izuzećem.
(18)
Konačno, kako bi se ovlaštenim i neovisnim serviserima te krajnjim korisnicima omogućilo da prepoznaju proizvođača dijelova za motorna vozila ili rezervnih dijelova za motorna vozila, i da izaberu između ponuđenih alternativa rezervnih dijelova, skupno izuzeće ne smije obuhvaćati sporazume kojima proizvođač motornih vozila ograničava pravo proizvođača dijelova ili originalnih rezervnih dijelova da ih valjano i na vidljivom mjestu označi svojim robnim žigom ili logotipom.
(19)
Kako bi se svim poduzetnicima osiguralo vrijeme prilagodbe na ovu Uredbu, primjereno je produljiti rok do 31. svibnja 2013. za primjenu odredaba Uredbe (EZ) br. 1400/2002 koje se odnose na vertikalne sporazume za kupnju, prodaju i daljnju prodaju novih motornih vozila. Kada je riječ o vertikalnim sporazumima za distribuciju rezervnih dijelova i za pružanje usluga popravka i održavanja, ova se Uredba treba primjenjivati od 1. lipnja 2010. kako bi se osigurala kontinuirana i adekvatna zaštita tržišnog natjecanja na poslijeprodajnom tržištu motornih vozila.
(20)
Komisija će na kontinuiranoj osnovi pratiti razvoj u sektoru motornih vozila i primjereno će reagirati izricanjem mjera ako se pojave pravne praznine i nedostaci koji za posljedicu mogu imati štetu za potrošače na tržištu distribucije novih motornih vozila ili opskrbe rezervnim dijelovima ili pružanja usluga na poslijeprodajnom tržištu motornih vozila.
(21)
Komisija može povući pogodnost iz ove Uredbe, u skladu s člankom 29. stavkom 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su utvrđena u članku 81. i 82. Ugovora o EZ-u (8), ako u pojedinačnom slučaju ustanovi kako vertikalni sporazum na koji se primjenjuje izuzeće iz ove Uredbe, usprkos tomu proizvodi učinke koji nisu u skladu s uvjetima utvrđenim u članku 101. stavku 3. Ugovora.
(22)
Tijelo države članice nadležno za tržišno natjecanje može povući pogodnost iz ove Uredbe na temelju članka 29. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1/2003 u odnosu na državno područje države članice ili neki njegov dio ako u pojedinom slučaju sporazum, na koji se primjenjuje izuzeće iz ove Uredbe usprkos tomu proizvodi učinke koji nisu u skladu s člankom 101. stavkom 3. Ugovora na državnom području te države članice ili nekom njegovom dijelu te ako takvo područje ima sva obilježja izdvojenog zemljopisnog tržišta.
(23)
Prilikom utvrđivanja treba li pogodnost iz ove Uredbe biti povučena na temelju članka 29. Uredbe (EZ) br. 1/2003, od posebne su važnosti protutržišni učinci koji mogu proizaći iz postojanja paralelnih mreža vertikalnih sporazuma koji imaju slične učinke značajnog ograničavanja pristupa mjerodavnom tržištu ili tržišnom natjecanju na njemu. Takvi kumulativni učinci mogu se primjerice pojaviti u slučaju selektivne distribucije ili postojanja obveza nenatjecanja.
(24)
Kako bi se pojačao nadzor paralelnih mreža vertikalnih sporazuma koji imaju slične protutržišne učinke, i koji obuhvaćaju više od 50 % predmetnog tržišta, Komisija može putem uredbe ovu Uredbu proglasiti neprimjenjivom na vertikalne sporazume koji sadrže određena ograničenja koja se odnose na predmetno tržište, čime se ponovno uspostavlja puna primjena članka 101. Ugovora na takve sporazume.
(25)
Kako bi se ocijenili učinci ove Uredbe na tržišno natjecanja u sektoru maloprodaje motornih vozila, opskrbe rezervnim dijelovima i pružanja poslijeprodajnih usluga servisiranja motornih vozila na zajedničkom tržištu, primjereno je izraditi evaluacijsko izvješće o djelovanju ove Uredbe,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
ZAJEDNIČKE ODREDBE
Članak 1.
Definicije
1. Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„vertikalni sporazum” znači sporazum ili usklađeno djelovanje između dva ili više poduzetnika, od kojih svaki od njih djeluje, za potrebe sporazuma ili usklađenog djelovanja, na različitoj razini proizvodnje ili distribucijskog lanca te kojim se uređuju uvjeti pod kojima sudionici sporazuma mogu kupovati, prodavati i dalje prodavati određenu robu ili usluge;
(b)
„vertikalno ograničenje” znači ograničenje tržišnog natjecanja sadržano u vertikalnom sporazumu koje je obuhvaćeno člankom 101. stavkom 1. Ugovora;
(c)
„ovlašteni serviser” znači davatelj usluga popravka i održavanja motornih vozila koji djeluje unutar distribucijskog sustava koji je uspostavio dobavljač motornih vozila;
(d)
„ovlašteni distributer” znači distributer rezervnih dijelova za motorna vozila koji djeluje unutar distribucijskog sustava koji je uspostavio dobavljač motornih vozila;
(e)
„neovisni serviser” znači:
i.
davatelj usluga popravka i održavanja motornih vozila koji ne djeluje u okviru sustava distribucije koji je uspostavio dobavljač motornih vozila za koje pruža usluge popravka ili održavanja;
ii.
ovlašteni serviser unutar sustava distribucije pojedinog dobavljača, ako pruža usluge popravka ili održavanja motornih vozila za koja isti nije član predmetnog sustava distribucije navedenog dobavljača;
(f)
„neovisni distributer” znači:
i.
distributer rezervnih dijelova za motorna vozila koji ne djeluje unutar sustava distribucije koji je uspostavio dobavljač motornih vozila za koja se isti bavi distribucijom rezervnih dijelova;
ii.
ovlašteni distributer unutar sustava distribucije pojedinog dobavljača, ako se bavi distribucijom rezervnih dijelova za vozila čijeg predmetnog sustava distribucije navedenog dobavljača nije član;
(g)
„motorno vozilo” znači vozilo na vlastiti pogon namijenjeno uporabi na javnim cestama koje ima tri ili više kotača;
(h)
„rezervni dijelovi” znači roba koju treba ugraditi u ili na motorno vozilo, kako bi se zamijenili dijelovi tog vozila, uključujući robu poput maziva koja je neophodna za uporabu motornog vozila, uz iznimku goriva;
(i)
„selektivni sustav distribucije” znači sustav distribucije u kojem se dobavljač obvezuje, posredno ili neposredno, prodavati robu ili usluge koje su predmet sporazuma, samo distributerima odabranima na temelju posebnih kriterija, a ti se distributeri obvezuju da neće prodavati tu robu ili usluge neovlaštenim distributerima na državnom području koje je dobavljač odredio za primjenu tog sustava;
2. Za potrebe ove Uredbe, izrazi „poduzetnik”, „dobavljač”, „proizvođač” i „kupac” uključuju i njihove povezane poduzetnike.
Izraz „povezani poduzetnici” znači:
(a)
poduzetnici u kojima je sudionik sporazuma, izravno ili neizravno:
i.
ovlašten iskoristiti više od polovice glasačkih prava; ili
ii.
ovlašten imenovati više od polovine članova nadzornog odbora, upravnog odbora ili tijela koja zakonski zastupaju poduzetnika, ili
iii.
ovlašten voditi poslove toga poduzetnika;
(b)
poduzetnici koji izravno ili neizravno imaju, nad sudionikom sporazuma prava ili ovlaštenja navedena pod točkom (a);
(c)
poduzetnici u kojima poduzetnik naveden pod točkom (b) ima izravno ili neizravno prava ili ovlaštenja navedena pod točkom (a);
(d)
poduzetnici u kojima sudionik sporazuma zajedno s jednim ili više poduzetnika navedenih pod točkom (a), (b) ili (c), ili u kojima dva ili više tih poduzetnika zajednički imaju prava ili ovlaštenja navedena pod točkom (a);
(e)
poduzetnici u kojima prava ili ovlaštenja navedena pod točkom (a) zajednički drže:
i.
sudionici sporazuma ili njihovi odnosni povezani poduzetnici navedeni u točkama (a) do (d); ili
ii.
jedna ili više stranaka sporazuma odnosno jedan ili više njihovih povezanih poduzetnika navedenih u točkama (a) do (d) i jedna ili više trećih strana.
POGLAVLJE II.
VERTIKALNI SPORAZUMI ZA KUPNJU, PRODAJU ILI DALJNJU PRODAJU NOVIH MOTORNIH VOZILA
Članak 2.
Primjena Uredbe (EZ) br. 1400/2002
U skladu s člankom 101. stavkom 3. Ugovora, od 1. lipnja 2010. do 31. svibnja 2013., članak 101. stavak 1. Ugovora ne primjenjuje se na vertikalne sporazume koji se odnose na uvjete pod kojima sudionici mogu kupovati, prodavati ili preprodavati nova motorna vozila, koji ispunjavaju uvjete za izuzeće u skladu s Uredbom (EZ) br. 1400/2002 koji se izričito odnose na vertikalne sporazume za kupnju, prodaju ili daljnju prodaju novih motornih vozila.
Članak 3.
Primjena Uredbe (EU) br. 330/2010
S učinkom od 1. lipnja 2013. Uredba (EU) br. 330/2010 primjenjuje se na vertikalne sporazume za kupnju, prodaju ili daljnju prodaju novih motornih vozila.
POGLAVLJE III.
VERTIKALNI SPORAZUMI NA POSLIJEPRODAJNOM TRŽIŠTU MOTORNIH VOZILA
Članak 4.
Izuzeće
Na temelju članka 101. stavka 3. Ugovora i podložno odredbama ove Uredbe, članak 101. stavak 1. Ugovora ne primjenjuje se na vertikalne sporazume koji reguliraju uvjete pod kojima stranke sporazuma mogu kupovati, prodavati ili preprodavati rezervne dijelove za motorna vozila ili pružati usluge popravka i održavanja motornih vozila koji udovoljavaju zahtjevima za izuzeće iz Uredbe (EU) br. 330/2010 i ne sadrže teška ograničenja tržišnog natjecanja navedena u članku 5. ove Uredbe.
Ovo se izuzeće primjenjuje u mjeri u kojoj takvi sporazumi sadrže vertikalna ograničenja.
Članak 5.
Ograničenja kojima se ukida pogodnost skupnog izuzeća - teška ograničenja
Izuzeće predviđeno u članku 4. ne primjenjuje se na vertikalne sporazume koji, izravno ili neizravno, samostalno ili zajednički s drugim čimbenicima pod kontrolom stranaka, za svoj cilj imaju:
(a)
ograničavanje članovima unutar sustava selektivne distribucije prodaju rezervnih dijelova za motorna vozila neovisnim serviserima koji te dijelove koriste za popravak i održavanje motornih vozila;
(b)
ograničavanje mogućnosti dobavljača rezervnih dijelova, alata za popravke ili dijagnostičke ili druge opreme, ugovorene s proizvođačem motornih vozila, da prodaje navedene rezervne dijelove, alate za popravke ili dijagnostičku ili drugu opremu ovlaštenim ili neovisnim distributerima, ili ovlaštenim ili neovisnim serviserima ili krajnjim korisnicima;
(c)
ograničavanje mogućnosti dobavljača dijelova za motorna vozila, ugovorene s proizvođačem motornih vozila koji koristi te dijelove u prvoj ugradnji u proizvodnji motornih vozila, da te dijelove ili rezervne dijelove valjano i na vidljivom mjestu označi svojim robnim žigom ili logotipom.
POGLAVLJE IV.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 6.
Neprimjenjivanje ove Uredbe
1. U skladu s člankom 1. točkom (a) Uredbe br. 19/65/EEZ, Komisija može putem uredbe proglasiti da se, u slučajevima kada paralelne mreže sličnih vertikalnih ograničenja obuhvaćaju više od 50 % mjerodavnog tržišta, ova Uredba ne primjenjuje na vertikalne sporazume koji sadrže određena ograničenja koja se odnose na predmetno tržište.
Članak 7.
Praćenje i evaluacijsko izvješće
Komisija će pratiti djelovanje ove Uredbe i najkasnije do 31. svibnja 2021. sastaviti izvješće o njezinom djelovanju uzimajući u obzir posebno uvjete utvrđene u članku 101. stavku 3. Ugovora.
Članak 8.
Razdoblje valjanosti
Ova Uredba stupa na snagu 1. lipnja 2010.
Prestaje važiti 31. svibnja 2023.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 27. svibnja 2010.