KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 447/2012
af 21. marts 2012
om udbygning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1060/2009 om kreditvurderingsbureauer gennem fastlæggelse af reguleringsmæssige tekniske standarder for overensstemmelsesvurdering af kreditvurderingsmetoder
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1060/2009 af 16. september 2009 om kreditvurderingsbureauer (1), særlig artikel 21, stk. 4, litra d), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1060/2009 skal et kreditvurderingsbureau anvende vurderingsmetoder, der er stringente, systematiske og kontinuerlige, og som verificeres på baggrund af den historiske erfaring, herunder nærmere efterprøvning (»backtesting«).
(2)
Denne forordning er nødvendig for at sikre gennemsigtighed ved den vurdering, der foretages af Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 af 24. november 2010 om opretteles af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed), om ændring af afgørelse nr. 716/2009/EF og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2009/77/EF (2), og for at fastlægge ensartede bestemmelser med hensyn til kravene i artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1060/2009.
(3)
ESMA skal vurdere, hvorvidt kreditvurderingsbureauer opfylder bestemmelserne i artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1060/2009, når den behandler ansøgninger om registrering i henhold til forordningens artikel 15. Efter registreringen bør ESMA, når den finder det nødvendigt, som led i sin løbende overvågning vurdere, om kreditvurderingsbureauerne fortsat opfylder kravene i artikel 8, stk. 3.
(4)
Forordning (EF) nr. 1060/2009, særlig artikel 23, giver ikke ESMA, Kommissionen eller nogen offentlig myndighed i en medlemsstat mulighed for at have indflydelse på indholdet af kreditvurderinger eller metoder. Denne forordning bør derfor fastlægge, hvordan sådanne metoder skal vurderes, men bør ikke bestemme, at disse myndigheder skal tage stilling til nøjagtigheden af en kreditvurdering, der er udarbejdet ved hjælp af sådanne metoder.
(5)
Ifølge artikel 6, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1060/2009 sammenholdt med punkt 9 i afsnit A i bilag I til forordningen skal et kreditvurderingsbureau etablere en kontrolfunktion til regelmæssig kontrol af dets metoder, modeller, de vigtigste udgangshypoteser såsom matematiske eller korrelationsmæssige hypoteser samt af alle væsentlige ændringer af dem samt af hensigtsmæssigheden af disse metoder, modeller og vigtigste udgangshypoteser, såfremt de anvendes eller påtænkes anvendt til kreditvurdering af nye finansielle instrumenter.
(6)
Denne forordning er baseret på det udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, som ESMA har forelagt Kommissionen med henblik på godkendelse i overensstemmelse med proceduren i artikel 10 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
(7)
ESMA har foretaget åbne offentlige høringer om det udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, som ligger til grund for denne forordning, analyseret de potentielle omkostninger og fordele samt indhentet en udtalelse fra interessentgruppen for værdipapirer og markeder, der er nedsat i henhold artikel 37 i forordning (EU) nr. 1095/2010. Derudover har ESMA foretaget en indkaldelse af meningstilkendegivelser i maj 2011 for at indhente oplysninger fra markedsdeltagerne -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
I denne forordning fastsættes de bestemmelser, der skal anvendes ved vurderingen af kreditvurderingsmetoders overensstemmelse med kravene i artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1060/2009.
Artikel 2
Dokumentation for overensstemmelse
Kreditvurderingsbureauer skal til enhver tid over for ESMA kunne dokumentere, at de opfylder kravene i artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1060/2009 for så vidt angår anvendelsen af kreditvurderingsmetoder.
Artikel 3
ESMA's overensstemmelsesvurdering
1. Ud over at undersøge kreditvurderingsbureauers overholdelse af bestemmelserne i artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1060/2009 i forbindelse med ansøgninger om registrering i henhold til artikel 15 i nævnte forordning skal ESMA løbende undersøge hvert kreditvurderingsbureaus overholdelse af artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1060/2009 i det omfang, ESMA finder det hensigtsmæssigt.
2. Ved undersøgelse af, om kreditvurderingsbureauer opfylder bestemmelserne i artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1060/2009, skal ESMA anvende alle oplysninger, der er relevante, når kreditvurderingsmetoder skal udvikles, godkendes, anvendes og underkastes kontrol.
3. Ved afgørelsen af, på hvilket niveau vurderingen bør foretages, skal ESMA tage hensyn til, om kreditvurderingsmetoden på baggrund af den historiske erfaring kan dokumenteres at være konsistent og nøjagtig, når det drejer sig om at forudsige kreditværdighed, og ESMA kan i den forbindelse tage hensyn til valideringsmetoder som f.eks. egnede undersøgelser vedrørende kredithændelser eller overgang fra én kategori til en anden.
Artikel 4
Vurdering af, om en kreditvurderingsmetode er stringent
1. Kreditvurderingsbureauer skal anvende kreditvurderingsmetoder,
a)
der indeholder klare og solide kontroller og processer vedrørende deres udvikling og dertil knyttede godkendelser, der giver mulighed for efterprøvelse
b)
der tager højde for alle faktorer, der anses for at være relevante ved vurderingen af en enheds eller et finansielt instruments kreditværdighed; disse skal understøttes af statistisk, historisk erfaring eller dokumentation
c)
der tager højde for det modelberegnede forhold mellem kreditvurderede enheder eller finansielle instrumenter med samme risikofaktor og risikofaktorer, over for hvilke kreditvurderingsmetoderne er følsomme
d)
hvori indgår pålidelige, relevante og kvalitetsrelaterede analytiske modeller, de vigtigste udgangshypoteser og kriterier, hvis sådanne findes.
2. Kreditvurderingsbureauer skal angive og detaljeret gøre rede for følgende faktorer med hensyn til de anvendte kreditvurderingsmetoder:
a)
hver kvalitativ faktor, herunder råderummet for kvalitativ vurdering for den pågældende faktor
b)
hver kvantitativ faktor, herunder vigtige variabler, datakilder, vigtigste udgangshypoteser, modelberegninger og kvantitative teknikker.
3. Den detaljerede redegørelse, jf. stk. 2, skal indeholde følgende:
a)
en erklæring om betydningen af hver kvalitativ og kvantitativ faktor, der anvendes som led i den pågældende kreditvurderingsmetode, herunder, hvis det er relevant, en beskrivelse af og begrundelse for de vægte, der tillægges faktorerne og deres indflydelse på kreditvurderingerne
b)
en vurdering af sammenhængen mellem de anvendte vigtigste udgangshypoteser i den pågældende kreditvurderingsmetode og de kritiske risikofaktorer, der udledes af makroøkonomiske og finansielle data, og
c)
en vurdering af sammenhængen mellem de anvendte vigtigste udgangshypoteser i den pågældende kreditvurderingsmetode og volatiliteten af de kreditvurderinger, der er udarbejdet med denne metode over tid.
4. Kreditvurderingsbureauer skal anvende kreditvurderingsmetoder og de dertil knyttede analytiske modeller, vigtigste udgangshypoteser og kriterier, der straks tager højde for konstateringer i eller resultater af en intern kontrol eller en overvågningsrelateret kontrol foretaget af en eller flere af følgende:
a)
kreditvurderingsbureauets uafhængige medlemmer af administrations- eller tilsynsorganet
b)
kreditvurderingsbureauets revisionsenhed
c)
enhver anden relevant person eller ethvert andet relevant udvalg, der deltager i overvågning og kontrol af kreditvurderingsmetoder.
Artikel 5
Vurdering af, om en kreditvurderingsmetode er systematisk
1. Kreditvurderingsbureauer skal anvende en kreditvurderingsmetode og dertil knyttede analytiske modeller, de vigtigste udgangshypoteser og kriterier, der anvendes systematisk ved udarbejdelsen af alle kreditvurderinger i en given aktivklasse eller et givet markedssegment, medmindre der er en objektiv grund til at afvige herfra.
2. Kreditvurderingsbureauer skal anvende en kreditvurderingsmetode, der giver mulighed for straks at tage højde for resultaterne af kontrol af dens egnethed.
Artikel 6
Vurdering af, om en kreditvurderingsmetode er kontinuerlig
Kreditvurderingsbureauer skal anvende kreditvurderingsmetoder, der er udformet og som anvendes på en måde, der gør det muligt:
a)
fortsat at anvende dem, medmindre der er en objektiv grund til at ændre kreditvurderingsmetoden eller ophøre med at anvende den
b)
straks at tage højde for resultater af igangværende overvågning eller kontrol, særlig hvis ændringer i strukturelle makroøkonomiske eller finansielle markedsbetingelser ville have indflydelse på kreditvurderinger udarbejdet ved hjælp af denne metode
c)
at sammenligne kreditvurderinger på tværs af forskellige aktivklasser.
Artikel 7
Vurdering af, om en kreditvurderingsmetode verificeres på baggrund af den historiske erfaring, herunder nærmere efterprøvning (»backtesting«)
1. Kreditvurderingsbureauer skal anvende kreditvurderingsmetoder, for hvilke der er kvantitativ dokumentation for deres selektivitet.
2. Kreditvurderingsbureauer skal anvende kreditvurderingsmetoder, der beskriver:
a)
den historiske soliditet og præcision af kreditvurderinger udstedt under anvendelse af den relevante metode over passende tidshorisonter og på tværs af forskellige aktivklasser
b)
i hvilket omfang de anvendte udgangshypoteser i kreditvurderingsmodellen afviger fra de faktiske kredithændelses- og tabsrater.
3. Valideringen af en kreditvurderingsmetode skal udformes, så:
a)
det er muligt at undersøge en kreditvurderingsmetodes følsomhed over for ændringer i udgangshypoteserne, herunder kvalitative og kvantitative faktorer
b)
der kan foretages en tilstrækkelig og hensigtsmæssig vurdering af historiske kreditvurderinger udarbejdet ved hjælp af den pågældende kreditvurderingsmetode
c)
der anvendes pålidelige input, herunder passende datastikprøvestørrelser
d)
der tages højde for de vigtigste geografiske områder for de kreditvurderede enheder eller finansielle instrumenter for hver kreditvurderingskategori, f.eks. struktureret finansiering, staten, selskaber, finansielle institutioner, forsikringsselskaber, offentlige finanser.
4. Kreditvurderingsbureauer skal råde over processer, der sikrer, at systemiske kreditvurderingsanomalier, der findes ved backtesting, opdages, og at der tages hånd om disse.
5. Ved kontrollen af kreditvurderingsmetoder skal kreditvurderingsbureauer inddrage:
a)
regelmæssige kreditvurderingskontroller og resultatkontroller vedrørende kreditvurderede enheder og finansielle instrumenter
b)
»in-sample«- og »out-of-sample«-testning
c)
historiske oplysninger om validering eller backtesting.
Artikel 8
Fritagelse
I tilfælde, hvor der er begrænset kvantitativ dokumentation til støtte for en kreditvurderingsmetodes præcision, fritages kreditvurderingsbureauer for at opfylde kravene i artikel 7 i denne forordning, hvis de:
a)
sikrer, at kreditvurderingsmetoderne kan forudsige kreditværdighed med tilstrækkelig præcision
b)
anvender interne procedurer konsistent over tid og på tværs af forskellige markedssegmenter
c)
råder over processer, der sikrer, at systemiske kreditvurderingsanomalier, der findes ved backtesting, opdages, og at der tages hånd om disse.
Artikel 9
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. marts 2012.
32012R0447
L 140/14
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 447/2012
od 21. ožujka 2012.
o dopuni Uredbe (EZ) br. 1060/2009 Europskog parlamenta i Vijeća o agencijama za kreditni rejting utvrđivanjem regulatornih tehničkih standarda za procjenu usklađenosti metodologija vezanih uz kreditni rejting
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 1060/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o agencijama za kreditni rejting (1), a posebno njezin članak 21. stavak 4. točku (d),
budući da:
(1)
Člankom 8. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 1060/2009 od agencije za kreditni rejting se zahtijeva da se koristi metodologijama vezanim uz kreditni rejting koje su stroge, sustavne, postojane i koje podliježu validaciji temeljenoj na podacima iz prošlosti, uključujući retroaktivno testiranje.
(2)
Ova je Uredba nužna kako bi se osigurala transparentnost procjene koju vrši Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala („European Securities and Markets Authority” - ESMA) osnovano Uredbom (EU) br. 1095/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o osnivanju europskog nadzornog tijela (Europskog nadzornog tijela za vrijednosne papire i tržišta kapitala), izmjeni Odluke br. 716/2009/EZ i stavljanju izvan snage Odluke Komisije 2009/77/EZ (2) te ujednačenost pravila vezanih uz zahtjeve utvrđene člankom 8. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 1060/2009.
(3)
Prilikom pregledavanja zahtjeva za registraciju u skladu s člankom 15. Uredbe (EZ) br. 1060/2009, ESMA mora ocijeniti usklađenost agencija za kreditni rejting s odredbom članka 8. stavka 3. te Uredbe. Nakon registracije ESMA bi u okviru svog stalnog nadzora trebala ocijeniti, kad god takvu procjenu smatra potrebnom, ispunjavaju li agencije za kreditni rejting trajno odredbu članka 8. stavka 3.
(4)
U skladu s Uredbom (EZ) br. 1060/2009, a posebno njezinim člankom 23., ni ESMA, ni Komisija ni bilo koja tijela javne vlasti države članice ne utječu na sadržaj kreditnog rejtinga ili na metodologije. U skladu s tim, ovom je Uredbom potrebno utvrditi pravila procjenjivanja tih metodologija, ali ne i predvidjeti mogućnost da ta tijela odlučuju o točnosti kreditnog rejtinga koji je izrađen primjenom navedenih metodologija.
(5)
Člankom 6. stavkom 2., kad ga se čita zajedno s točkom 9. odjeljka A Priloga I. Uredbi (EZ) 1060/2009, od agencije za kreditni rejting se zahtijeva da uspostavi funkciju revizije, koja je odgovorna za redovito preispitivanje njezinih metodologija, modela i ključnih pretpostavki vezanih uz rejting, poput matematičkih pretpostavki ili pretpostavki o korelaciji i svih njihovih značajnih promjena ili modifikacija, kao i za preispitivanje prikladnosti tih metodologija, modela i ključnih pretpostavki vezanih uz rejting kad se oni koriste ili se planiraju koristiti za ocjenu novih financijskih instrumenata.
(6)
Ova se Uredba temelji na nacrtu regulatornih tehničkih standarda koje je ESMA podnijela Komisiji na odobrenje u skladu s postupkom utvrđenim člankom 10. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
(7)
ESMA je provela otvorena javna savjetovanja o nacrtu regulatornih tehničkih standarda na kojima se ova Uredba temelji, izvršila analizu mogućih povezanih troškova i koristi te zatražila mišljenje Interesne skupine za vrijednosne papire i financijska tržišta osnovane u skladu s člankom 37. Uredbe (EU) br. 1095/2010. Povrh toga, ESMA je u svibnju 2011. zatražila podnošenje dokaza kako bi prikupila informacije od sudionika tržišta,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom utvrđuju pravila koja se primjenjuju pri procjeni usklađenosti metodologija vezanih uz kreditni rejting sa zahtjevima članka 8. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1060/2009.
Članak 2.
Dokaz usklađenosti
Agencija za kreditni rejting mora u svakom trenutku biti u stanju ESMI dokazati da ispunjava zahtjeve utvrđene člankom 8. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 1060/2009 u vezi s korištenjem metodologija vezanih uz kreditni rejting.
Članak 3.
Procjena usklađenosti od strane ESME
1. Osim provjeravanja usklađenosti agencija za kreditni rejting s odredbom članka 8. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1060/2009 u vezi sa zahtjevom za registraciju u skladu s člankom 15. te Uredbe, ESMA, kada to smatra prikladnim, na trajnoj osnovi provjerava usklađenost svake agencije za kreditni rejting sa člankom 8. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 1060/2009.
2. Prilikom provjere usklađenosti agencija za kreditni rejting s odredbom članka 8. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1060/2009, ESMA koristi sve informacije koje su značajne za ocjenu postupka razvoja, odobravanja, primjene i revizije metodologija vezanih uz kreditni rejting.
3. Pri određivanju odgovarajuće razine procjenjivanja, ESMA razmatra je li metodologija vezana uz kreditni rejting u prošlosti dokazala dosljednost i točnost u predviđanju kreditne sposobnosti te se može služiti metodama validacije kao što su odgovarajuće studije o neplaćanju ili studije o prijelazu koje su namijenjene testiranju određene metodologije.
Članak 4.
Procjenjivanje je li metodologija vezana uz kreditni rejting stroga
1. Agencija za kreditni rejting koristi i primjenjuje metodologije vezane uz kreditni rejting koje:
(a)
sadrže jasne i stroge kontrole i postupke za njihov razvoj i s time povezana odobravanja koji omogućuju odgovarajuće provjere;
(b)
uključuju sve čimbenike koji se smatraju značajnima za utvrđivanje kreditne sposobnosti ocjenjivanog subjekta ili financijskog instrumenta, potkrijepljene statističkim podacima, podacima iz prošlosti ili dokazima;
(c)
uzimaju u obzir modelom izražen odnos između ocjenjivanih subjekata ili financijskih instrumenata s istim faktorom rizika i faktora rizika na koje su metodologije vezane uz kreditni rejting osjetljive;
(d)
uključuju pouzdane i relevantne analitičke modele usmjerene ka kvaliteti, ključne pretpostavke procjene kreditnog rejtinga i kriterije, ako postoje.
2. Agencija za kreditni rejting sastavlja popis i daje detaljna objašnjenja sljedećih točaka u vezi s korištenim metodologijama vezanim uz kreditni rejting za:
(a)
svaki kvalitativni čimbenik, uključujući opseg kvalitativne procjene za taj čimbenik;
(b)
svaki kvantitativni čimbenik, uključujući ključne varijable, izvore podataka, ključne pretpostavke, modele i kvantitativne tehnike.
3. Detaljno objašnjenje iz stavka 2. uključuje sljedeće:
(a)
izjavu o važnosti svakog kvalitativnog ili kvantitativnog čimbenika koji se koristi u okviru te metodologije vezane uz kreditni rejting, uključujući, kada je to značajno, i opis i obrazloženje svih povezanih pondera dodijeljenih tim čimbenicima i njihovog utjecaja na kreditne rejtinge;
(b)
procjenu odnosa između ključnih pretpostavki koje se koriste u okviru te metodologije vezane uz kreditni rejting i kritičnih faktora rizika proizašlih iz makroekonomskih ili financijskih podataka; i
(c)
procjenu odnosa između ključnih pretpostavki koje se koriste u okviru te metodologije vezane uz kreditni rejting i promjenjivosti kreditnih rejtinga koji su tijekom vremena dodijeljeni primjenom te metodologije.
4. Agencija za kreditni rejting koristi metodologiju vezanu uz kreditni rejting i s njome povezane analitičke modele, ključne pretpostavke kreditnog rejtinga i kriterije koji mogu odmah obuhvatiti nalaze ili ishode interne revizije ili nadzornog pregleda, koji su izvršili jedan ili više sljedećih:
(a)
neovisni članovi upravnog ili nadzornog odbora agencije za kreditni rejting;
(b)
funkcija revizije agencije za kreditni rejting; i
(c)
sve druge relevantne osobe ili odbori koji su uključeni u nadzor i reviziju metodologija vezanih uz kreditni rejting.
Članak 5.
Procjenjivanje je li metodologija vezana uz kreditni rejting sustavna
1. Agencija za kreditni rejting koristi metodologiju vezanu uz kreditni rejting i s njome povezane analitičke modele, ključne pretpostavke kreditnog rejtinga i kriterije koji se primjenjuju sustavno pri izradi svih kreditnih rejtinga unutar određene kategorije imovine ili tržišnog segmenta, osim ako postoji objektivan razlog za odstupanje od njih.
2. Agencija za kreditni rejting koristi metodologiju vezanu uz kreditni rejting koja može odmah obuhvatiti nalaze svih kontrola njezine primjerenosti.
Članak 6.
Procjenjivanje je li metodologija vezana uz kreditni rejting postojana
1. Agencija za kreditni rejting koristi metodologije vezane uz kreditni rejting koje su utemeljene i primjenjuju se na način koji im omogućava:
(a)
da se koriste trajno, osim ako postoji objektivan razlog za promjenu ili prestanak korištenja metodologije vezane uz kreditni rejting;
(b)
da budu u stanju odmah obuhvatiti sve nalaze nadzora ili revizija u tijeku, posebno u slučajevima kad bi promjene strukturnih makroekonomskih uvjeta ili uvjeta financijskog tržišta mogle utjecati na ocjene kreditnog rejtinga dodijeljene primjenom te metodologije;
(c)
da uspoređuju kreditne rejtinge različitih kategorija imovine.
Članak 7.
Procjenjivanje podliježe li metodologija vezana uz kreditni rejting validaciji temeljenoj na podacima iz prošlosti, uključujući retroaktivno testiranje
1. Agencija za kreditni rejting koristi metodologije vezane uz kreditni rejting koje su potkrijepljene kvantitativnim dokazima o razlikovnoj sposobnosti te metodologije vezane uz kreditni rejting.
2. Agencija za kreditni rejting koristi metodologije vezane uz kreditni rejting koje opisuju sljedeće:
(a)
povijesnu utemeljenost i moć predviđanja kreditnih rejtinga koji su dodijeljeni primjenom relevantne metodologije tijekom odgovarajućih vremenskih razdoblja i u različitim kategorijama imovine;
(b)
stupanj odstupanja pretpostavki korištenih u okviru modela kreditnog rejtinga od stvarnih stopa neplaćanja i gubitaka.
3. Validacija metodologije vezane uz kreditni rejting koncipirana je tako da se:
(a)
ispituje osjetljivost metodologije vezane uz kreditni rejting na promjene svih pretpostavki na kojima se temelji, uključujući kvalitativne ili kvantitativne čimbenike;
(b)
provodi odgovarajuća i prikladna analiza kreditnih rejtinga koji su dodijeljeni primjenom te metodologije vezane uz kreditni rejting;
(c)
koriste pouzdani ulazni podaci, uključujući odgovarajuću veličinu uzoraka podataka;
(d)
na odgovarajući način uzmu u obzir glavna zemljopisna područja ocjenjivanih subjekata ili financijskih instrumenata za svaku od ocjenjivanih kategorija kreditnog rejtinga kao što su strukturirani financijski instrumenti, države, gospodarski subjekti, financijske institucije, osiguravajuća društva i javne financije.
4. Agencija za kreditni rejting ima uspostavljene postupke koji osiguravaju identificiranje i odgovarajuće rješavanje sustavnih anomalija kreditnih rejtinga utvrđenih pri retroaktivnom testiranju.
5. Agencija za kreditni rejting u postupak revizije metodologija za dodjelu kreditnog rejtinga uključuje:
(a)
redovne revizije kreditnog rejtinga i uspješnosti ocjenjivanih subjekata i financijskih instrumenata;
(b)
testiranja unutar i izvan uzorka;
(c)
podatke iz prošlosti o validaciji ili retroaktivnom testiranju.
Članak 8.
Izuzeće
U slučajevima kada postoje samo ograničeni kvantitativni podaci koji potvrđuju sposobnost predviđanja određene metodologije vezane uz kreditni rejting, agencija za kreditni rejting je izuzeta od obveze ispunjavanja zahtjeva članka 7. ove Uredbe ako:
(a)
osigura da metodologije vezane uz kreditni rejting omogućavaju razumno predviđanje kreditne sposobnosti;
(b)
primjenjuje interne postupke dosljedno, tijekom dužeg vremenskog razdoblja i u različitim tržišnim segmentima;
(c)
ima uspostavljene postupke koji osiguravaju identificiranje i odgovarajuće rješavanje sustavnih anomalija kreditnih rejtinga utvrđenih pri retroaktivnom testiranju.
Članak 9.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 21. ožujka 2012.