EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2010/30/EU
af 19. maj 2010
om angivelse af energirelaterede produkters energi- og ressourceforbrug ved hjælp af mærkning og standardiserede produktoplysninger
(omarbejdning)
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 194, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets direktiv 92/75/EØF af 22. september 1992 om angivelse af husholdningsapparaters energi- og ressourceforbrug ved hjælp af mærkning og standardiserede vareoplysninger (3) er tidligere blevet væsentligt ændret (4). Da der skal foretages yderligere ændringer, bør direktivet af klarhedshensyn omarbejdes.
(2)
Direktiv 92/75/EØF gælder kun for husholdningsapparater. Udvides direktiv 92/75/EØF’s anvendelsesområde til at omfatte energirelaterede produkter, der direkte eller indirekte påvirker energiforbruget i betydelig grad under deres anvendelse, er der, som det fremgår af Kommissionens meddelelse af 16. juli 2008 om handlingsplanen for bæredygtigt forbrug, bæredygtig produktion og en bæredygtig industripolitik, mulighed for at fremkalde et forstærket sammenspil med bestående lovregler, særlig med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/125/EF af 21. oktober 2009 om rammerne for fastlæggelse af krav til miljøvenligt design af energirelaterede produkter (5). Nærværende direktiv bør ikke berøre anvendelsen af direktiv 2009/125/EF. Sammen med sidstnævnte direktiv og andre EU-instrumenter er nærværende direktiv en del af et bredere lovgrundlag, der som led i en helhedspræget tilgang skal give yderligere energibesparelser og miljømæssige gevinster.
(3)
Formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råds møde den 8. og 9. marts 2007 understregede, at det er nødvendigt at forbedre energieffektiviteten i Unionen med henblik på at nå målet om at spare 20 % af Unionens energiforbrug inden 2020, opstillede mål for udvikling af vedvarende energi i hele EU og for reduktion af drivhusgasemissioner samt opfordrede til en grundig og hurtig gennemførelse af de væsentligste områder i Kommissionens meddelelse af 19. oktober 2006 med titlen »Handlingsplan for energieffektivitet: Udnyttelse af potentialet«. Handlingsplanen satte især fokus på de enormt store muligheder for energibesparelser i produktsektoren.
(4)
En forbedring af energirelaterede produkters effektivitet ved hjælp af forbrugernes bevidste valg vil gavne EU’s økonomi som helhed.
(5)
Forelæggelsen af præcise, relevante og sammenlignelige oplysninger om energirelaterede produkters specifikke energiforbrug skulle kunne påvirke slutbrugernes valg til fordel for produkter, som selv har, eller hvis anvendelse indirekte medfører, et lavere forbrug af energi og andre væsentlige ressourcer under deres anvendelse, og producenterne vil som følge heraf blive tilskyndet til at tage skridt til at fremstille produkter med et lavere forbrug af energi og andre væsentlige ressourcer. Indirekte skulle sådanne oplysninger også kunne fremme en effektiv anvendelse af disse produkter og dermed bidrage til opfyldelse af EU’s mål om 20 % større energieffektivitet. Foreligger sådanne oplysninger derimod ikke, vil markedskræfterne alene ikke kunne fremme en rationel udnyttelse af energi og andre væsentlige ressourcer i disse produkter.
(6)
Det bør erindres, at der findes EU-lovgivning og national lovgivning, som giver forbrugerne visse rettigheder med hensyn til erhvervede produkter, herunder erstatning eller ombytning af produktet.
(7)
Kommissionen bør opstille en prioritetsliste over energirelaterede produkter, der kan være omfattet af en delegeret retsakt under dette direktiv. En sådan liste kan indgå i den arbejdsplan, der er omhandlet i direktiv 2009/125/EF.
(8)
Oplysning spiller en afgørende rolle i markedskræfternes spil, og det er derfor nødvendigt at indføre en ensartet etiket for alle produkter af samme type, at give potentielle købere supplerende standardoplysninger om produkternes energiomkostninger og forbrug af andre væsentlige ressourcer, og at sørge for, at potentielle slutbrugere, der ikke ser produkterne udstillet og derfor ikke har lejlighed til at se etiketten, også får disse oplysninger. For at kunne få den ønskede gennemslagskraft bør etiketten være let genkendelig for slutbrugerne, enkel og kortfattet. Til dette formål bør etikettens nuværende layout bibeholdes som grundlag for oplysninger til slutbrugerne om produkternes energieffektivitet. Energiforbruget og andre oplysninger om produkterne bør måles efter harmoniserede standarder og metoder.
(9)
Som understreget i Kommissionens konsekvensanalyse, der ledsager forslaget til dette direktiv, er energimærkningsordningen blevet anvendt som model i forskellige lande rundt om i verden.
(10)
Medlemsstaterne bør regelmæssigt overvåge, hvordan dette direktiv efterleves, og lade relevante oplysninger indgå i den rapport, som de har pligt til hvert fjerde år at forelægge for Kommissionen i henhold til dette direktiv, og herunder bør de særlig være opmærksomme på leverandørernes og forhandlernes ansvarsområder.
(11)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 af 9. juli 2008 om kravene til akkreditering og markedsovervågning i forbindelse med markedsføring af produkter (6) indeholder generelle bestemmelser om markedsovervågning i forbindelse med markedsføring af produkter. Dette direktiv indeholder mere udførlige bestemmelser til opfyldelse af direktivets mål. Disse bestemmelser er forenelige med forordning (EF) nr. 765/2008.
(12)
En rent frivillig ordning ville betyde, at kun nogle produkter bliver mærket eller forsynet med standardiserede produktoplysninger, hvilket ville kunne skabe uklarhed for eller endog vildledning af visse slutbrugere. Den foreliggende ordning bør derfor sikre, at forbruget af energi og andre væsentlige ressourcer oplyses for alle produkter ved mærkning og på et standardiseret produktdatablad.
(13)
Energirelaterede produkter påvirker under deres anvendelse direkte eller indirekte forbruget af energi i mange forskellige former, hvoraf elektricitet og gas er de vigtigste. Derfor bør dette direktiv omfatte energirelaterede produkter, der under deres anvendelse direkte eller indirekte påvirker forbruget af enhver form for energi.
(14)
Energirelaterede produkter, som under deres anvendelse direkte eller indirekte påvirker forbruget af energi eller i givet fald andre væsentlige ressourcer betydeligt, og som rummer tilstrækkelige muligheder for forbedring af effektiviteten bør omfattes af en delegeret retsakt, når oplysninger tilvejebragt ved mærkning kan tilskynde slutbrugerne til at købe mere effektive produkter.
(15)
For at opfylde Unionens mål med hensyn til klimaændringer og energisikkerhed og i betragtning af, at det samlede energiforbrug til produkter forventes fortsat at stige på lang sigt, kan delegerede retsakter under dette direktiv, hvor det er relevant, også sikre, at produktets samlede energiforbrug fremhæves på etiketten.
(16)
I flere medlemsstater er der regler for offentlige indkøb, som forpligter de kontraherende myndigheder til at købe energieffektive produkter. Flere medlemsstater har også indført incitamenter for energieffektive produkter. Kriterierne for, hvornår produkter kan komme i betragtning til offentlige indkøb eller incitamenter, kan være meget forskellige fra medlemsstat til medlemsstat. Henvisning til præstationsklasser som niveauer for bestemte produkter, der fastsættes i de delegerede retsakter til dette direktiv, kan være et middel til at reducere den opsplitning af markederne, som forskellige kriterier for offentlige indkøb og incitamenter medfører, og fremme udbredelsen af effektive produkter.
(17)
Eventuelle incitamenter fra medlemsstaterne til fremme af effektive produkter kan udgøre statsstøtte. Dette direktiv foregriber ikke resultatet af en eventuelt kommende statsstøttesag om sådanne incitamenter efter artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) og bør ikke dække skatte- og afgiftsspørgsmål. Det står medlemsstaterne frit for at beslutte, af hvilken art sådanne incitamenter skal være.
(18)
Fremme af energieffektive produkter ved mærkning, offentlige indkøb og incitamenter bør ikke gå ud over sådanne produkters samlede miljøpræstationer og funktionsmåde.
(19)
Kommissionen bør tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med TEUF artikel 290 for så vidt angår mærkning og standardiserede produktoplysninger om energirelaterede produkters forbrug af energi og andre væsentlige ressourcer under deres anvendelse. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau.
(20)
Kommissionen bør regelmæssigt forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en sammenfatning, der dækker EU og hver enkelt medlemsstat, af de rapporter om indsatsen for håndhævelse og graden af regelefterlevelse, som medlemsstaterne forelægger i henhold til dette direktiv.
(21)
Det bør være Kommissionens opgave at tilpasse de på etiketten oplyste klassifikationer for at sikre forudsigelighed for virksomhederne og forståelighed for forbrugerne.
(22)
I varierende omfang afhængigt af det pågældende produkt kan den teknologiske udvikling og mulighederne for yderligere betydelige energibesparelser nødvendiggøre en yderligere produktdifferentiering og begrunde en revision af klassificeringen. En sådan revision bør navnlig give mulighed for reskalering. Denne revision bør foretages så hurtigt som muligt for produkter, som er særligt innovative og derfor kan bidrage betydeligt til energieffektiviteten.
(23)
Når Kommissionen vurderer fremskridtene og aflægger rapport om gennemførelsen af handlingsplanen for bæredygtigt forbrug, bæredygtig produktion og en bæredygtig industripolitik i 2012, vil den navnlig analysere, om der er behov for en yderligere indsats til forbedring af produkters energi- og miljøpræstationer, herunder bl.a. eventuel information til forbrugerne om produkters CO2-fodaftryk eller indvirkning på miljøet i løbet af deres livscyklus.
(24)
Forpligtelsen til at gennemføre dette direktiv i national ret bør kun omfatte de bestemmelser, hvori der er foretaget indholdsmæssige ændringer i forhold til direktiv 92/75/EØF. Forpligtelsen til at gennemføre de bestemmelser, hvori der ikke er foretaget ændringer, følger af direktiv 92/75/EØF.
(25)
Når medlemsstaterne gennemfører bestemmelserne i dette direktiv, bør de bestræbe sig på at afstå fra at vedtage foranstaltninger, som kunne pålægge de berørte markedsdeltagere, navnlig små og mellemstore virksomheder (SMV’er), unødvendigt bureaukratiske og tunge forpligtelser.
(26)
Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn frister for gennemførelsen i national ret og anvendelsen af direktiv 92/75/EØF.
(27)
I overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning (7) tilskyndes medlemsstaterne til, både i egen og i Unionens interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
Anvendelsesområde
1. Dette direktiv fastsætter rammevilkår for harmonisering af nationale foranstaltninger vedrørende information til slutbrugere, navnlig i form af mærkning og standardiserede produktoplysninger om energirelaterede produkters forbrug af energi og hvor det er relevant andre væsentlige ressourcer under deres anvendelse og om andre i denne forbindelse relevante forhold, således at slutbrugerne får mulighed for at vælge mere effektive produkter.
2. Direktivet finder anvendelse på energirelaterede produkter, som under deres anvendelse direkte eller indirekte påvirker forbruget af energi og, hvor det er relevant, andre væsentlige ressourcer i betydelig grad.
3. Dette direktiv gælder ikke for:
a)
brugte produkter
b)
transportmidler for personer eller for varer
c)
den dataplade eller lignende, som af sikkerhedsgrunde er anbragt på produkterne.
Artikel 2
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
a) »energirelateret produkt« eller »produkt«: ethvert produkt, der indvirker på energiforbruget under dets anvendelse, og som bringes i omsætning eller tages i brug i Unionen, herunder dele, der er beregnet til at indgå i energirelaterede produkter, der er omfattet af dette direktiv, når de bringes i omsætning eller tages i brug som enkeltdele for slutbrugere, og når deres miljøpræstationer kan vurderes selvstændigt
b) »datablad«: et standardiseret skema med oplysninger om et produkt
c) »andre væsentlige ressourcer«: vand, kemikalier eller andet, som forbruges af et produkt ved normal brug
d) »supplerende oplysninger«: andre oplysninger om et produkts præstationsevne og andre egenskaber, som er af betydning for eller kan bidrage til vurderingen af dets forbrug af energi eller andre væsentlige ressourcer på grundlag af målelige data
e) »direkte påvirkning«: påvirkning fra produkter, der reelt forbruger energi under anvendelsen
f) »indirekte påvirkning«: påvirkning fra produkter, der ikke forbruger energi, men bidrager til energibesparelser under anvendelsen
g) »forhandler«: en detailhandler eller anden person, som sælger, udlejer, sælger på afbetaling eller udstiller produkter, der er bestemt til slutbrugeren
h) »leverandør«: producenten eller dennes godkendte repræsentant i Unionen eller importøren, der bringer produktet i omsætning eller tager det i brug på EU-markedet. Hvis sådanne ikke findes, anses enhver fysisk eller juridisk person, der bringer produkter omhandlet i dette direktiv i omsætning eller tager dem i brug, for at være leverandør
i) »bringe i omsætning«: den første gang et produkt gøres tilgængeligt på EU-markedet med henblik på distribution eller anvendelse i Unionen enten mod betaling eller gratis og uanset salgsmetode
j) »ibrugtagning«: den første anvendelse i Unionen af et produkt i overensstemmelse med dets formål
k) »uautoriseret anvendelse af en etiket«: anvendelse af en etiket af andre end medlemsstaternes myndigheder eller EU-institutioner på en måde, der ikke er hjemmel for i dette direktiv eller i en delegeret retsakt.
Artikel 3
Medlemsstaternes ansvarsområder
1. Medlemsstaterne sikrer:
a)
at alle leverandører og forhandlere på deres område opfylder deres forpligtelser som fastsat i artikel 5 og 6
b)
at det forbydes, at andre etiketter, mærker, symboler eller inskriptioner, som ikke er i overensstemmelse med kravene i dette direktiv og i de relevante delegerede retsakter, anbringes på produkter, der er omfattet af dette direktiv, hvis det er sandsynligt, at denne anbringelse vil kunne virke vildledende eller misvisende for slutbrugerne med hensyn til forbruget af energi eller, hvor det er relevant, andre væsentlige ressourcer under anvendelse af produkterne
c)
at der samtidig med indførelsen af ordningen med etiketter og datablade vedrørende energiforbrug eller -besparelse gennemføres reklame- og oplysningskampagner, der skal fremme energieffektiviteten og tilskynde slutbrugerne til en mere ansvarlig udnyttelse af energien
d)
at der træffes passende foranstaltninger for at tilskynde de relevante nationale eller regionale myndigheder, der er ansvarlige for gennemførelsen af dette direktiv, til at samarbejde og give hinanden og Kommissionen oplysninger for at medvirke til at håndhæve direktivet. Det administrative samarbejde og udvekslingen af oplysninger skal udføres under udnyttelse af alle de elektroniske kommunikationsmidlers fordele, skal være omkostningseffektivt og kan modtage støtte fra relevante EU-programmer. Samarbejdet varetages på en sådan måde, at der, hvor det er nødvendigt, er den nødvendige garanti for behandlingens sikkerhed og fortrolighed og for beskyttelsen af følsomme oplysninger, der overdrages under denne procedure. Kommissionen træffer passende foranstaltninger for at tilskynde og bidrage til det i dette punkt omhandlede samarbejde mellem medlemsstaterne.
2. Når en medlemsstat konstaterer, at et produkt ikke opfylder alle relevante krav til etiketten og databladet som omhandlet i dette direktiv og dets delegerede retsakter, pålægges leverandøren at bringe produktet i overensstemmelse med disse krav på effektive og forholdsmæssige vilkår fastsat af medlemsstaten.
Er der tilstrækkeligt belæg for, at et produkt muligvis ikke opfylder kravene, træffer den berørte medlemsstat de nødvendige forebyggende foranstaltninger og foranstaltninger, der skal sikre overensstemmelse inden for en bestemt tidsramme under hensyntagen til den skade, der er forårsaget.
Ved fortsat manglende overensstemmelse, træffer den berørte medlemsstat afgørelse om at begrænse eller forbyde, at det pågældende produkt bringes i omsætning og/eller ibrugtagning af det pågældende produkt, eller om, at det skal trækkes tilbage fra markedet. Kommissionen og de andre medlemsstater underrettes omgående i tilfælde, hvor produktet trækkes tilbage fra markedet, eller hvor der udstedes forbud mod at bringe produktet i omsætning.
3. Hvert fjerde år forelægger medlemsstaterne Kommissionen en rapport, hvori der nærmere redegøres for deres indsats for at håndhæve direktivet og for, hvor godt det efterleves på deres område.
Kommissionen kan fastsætte nærmere regler om det fælles indhold af sådanne rapporter i form af retningslinjer.
4. Kommissionen forelægger regelmæssigt Europa-Parlamentet og Rådet en sammenfatning af disse rapporter til orientering.
Artikel 4
Oplysningskrav
Medlemsstaterne sørger for:
a)
at oplysninger om forbrug af el-energi, andre former for energi og, hvor det er relevant, andre væsentlige ressourcer under anvendelsen samt supplerende oplysninger meddeles slutbrugerne i overensstemmelse med de delegerede retsakter i medfør af dette direktiv ved hjælp af et datablad og en etiket om produkter, der udstilles eller udbydes til salg, leje eller afbetalingssalg til slutbrugeren, hvad enten det foregår direkte eller indirekte ved fjernsalg under enhver form, herunder via internettet
b)
at de i litra a) omhandlede oplysninger også tilvejebringes for indbyggede eller installerede produkter, men kun når det kræves i den relevante delegerede retsakt
c)
at enhver reklame, som vedrører en bestemt model af energirelaterede produkter, der er omfattet af en delegeret retsakt i medfør af dette direktiv, indeholder en henvisning til produktets energieffektivitetsklasse, hvis der gives energirelaterede eller prismæssige oplysninger
d)
at al teknisk salgsmateriale vedrørende energirelaterede produkter, som beskriver et produkts specifikke tekniske parametre, såsom tekniske vejledninger og brochurer fra producenterne, enten i trykt udgave eller online, giver slutbrugerne de nødvendige oplysninger om energiforbrug eller indeholder en henvisning til produktets energieffektivitetsklasse.
Artikel 5
Leverandørernes ansvarsområder
Medlemsstaterne sørger for:
a)
at leverandører, der bringer produkter, som er omfattet af en delegeret retsakt, i omsætning eller leverer dem til brug, forsyner dem med en etiket og et datablad i overensstemmelse med dette direktiv og den delegerede retsakt
b)
at leverandørerne udarbejder teknisk dokumentationsmateriale, der gør det muligt at bedømme nøjagtigheden af etikettens og databladets oplysninger. Det tekniske dokumentationsmateriale skal indeholde:
i)
en generel beskrivelse af produktet
ii)
resultatet af konstruktionsberegninger, hvor det er relevant
iii)
afprøvningsrapporter, hvis sådanne foreligger, herunder også fra relevante bemyndigede organisationer som defineret i andre EU-bestemmelser
iv)
henvisninger, når der benyttes værdier for lignende modeller, til disse modeller, således at de kan identificeres.
Leverandørerne kan med henblik herpå anvende materiale, der allerede er udarbejdet i overensstemmelse med krav i andre relevante EU-bestemmelser.
c)
at leverandørerne stiller det tekniske dokumentationsmateriale til rådighed for inspektionsformål i fem år efter, at det sidste af de relevante produkter blev fremstillet.
Leverandørerne stiller på anmodning en elektronisk version af det tekniske dokumentationsmateriale til rådighed for medlemsstaternes markedstilsynsmyndigheder og for Kommissionen inden 10 arbejdsdage efter modtagelse af en anmodning fra en medlemsstats kompetente myndighed eller fra Kommissionen.
d)
at leverandørerne leverer forhandlerne de nødvendige etiketter til mærkning og produktoplysning gratis.
Leverandørerne leverer, uden at deres frihed til at vælge system for levering af etiketter derved indskrænkes, etiketterne omgående på bestilling fra forhandlerne.
e)
at leverandørerne foruden etiketterne leverer et datablad
f)
at leverandørerne gengiver et produktdatablad i alle produktbrochurer. Følger der ikke produktbrochurer med fra leverandøren, skal leverandøren levere databladene sammen med anden dokumentation, der leveres sammen med produktet
g)
at ansvaret for, at oplysningerne på etiketterne og databladene er korrekte, påhviler leverandørerne
h)
at leverandørerne anses for at have givet deres samtykke til offentliggørelse af oplysningerne på etiketten eller databladet.
Artikel 6
Forhandlernes ansvarsområder
Medlemsstaterne sikrer:
a)
at forhandlerne placerer etiketterne korrekt, synligt og læseligt, og sørger for, at databladet indgår i produktbrochuren eller andet materiale, der følger produktet, når det sælges til slutbrugere
b)
at forhandlerne forsyner alle udstillede produkter, der er omfattet af en delegeret retsakt, med en korrekt etiket på det relevante sprog, anbragt på det iøjnefaldende sted, som fastsættes i den for produktet gældende delegerede retsakt.
Artikel 7
Fjernsalg og andre former for salg
Udbydes produkter til salg, leje eller salg på afbetaling, ved postordre, gennem katalog, via internettet, telefonsalg eller på enhver anden måde, der indebærer, at den potentielle slutbruger må formodes ikke at få lejlighed til at se produktet udstillet, skal de delegerede retsakter indeholde en bestemmelse om, at potentielle slutbrugere, inden de køber et produkt, skal gøres bekendt med de oplysninger, der er angivet på produktets etiket og i databladet. De delegerede retsakter angiver, om nødvendigt, hvordan etiketten eller databladet eller de oplysninger, der findes på etiketten eller databladet, skal vises eller gives til den potentielle slutbruger.
Artikel 8
Fri bevægelighed
1. Medlemsstaterne må ikke forbyde, fastsætte restriktioner for eller lægge hindringer i vejen for, at produkter, der er omfattet af og opfylder bestemmelserne i dette direktiv og den gældende delegerede retsakt, bringes i omsætning eller leveres til brug på deres område.
2. Medmindre de har belæg for det modsatte, skal medlemsstaterne anse etiketter og datablade som værende i overensstemmelse med dette direktivs og de delegerede retsakters bestemmelser. Medlemsstaterne forlanger, at leverandørerne fremlægger dokumentation som omhandlet i artikel 5, for, at oplysningerne på etiketterne og databladene er korrekte, hvis de har grund til at formode, at sådanne oplysninger er ukorrekte.
Artikel 9
Offentlige indkøb og incitamenter
1. Hvis et produkt er omfattet af en delegeret retsakt, bestræber de ordregivende myndigheder, der, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (8), indgår offentlige kontrakter om indkøb, levering af tjenesteydelser eller udførelse af bygge- og anlægsprojekter, som ikke er udelukket fra direktivets anvendelsesområde i henhold til dets artikel 12-18, sig på kun at indkøbe produkter, der opfylder kriterierne for det højeste præstationsniveau, og som hører til den højeste energieffektivitetsklasse. Medlemsstaterne kan også kræve, at de ordregivende myndigheder kun indkøber produkter, der opfylder disse kriterier. Medlemsstaterne kan gøre anvendelsen af disse kriterier betinget af omkostningseffektivitet, økonomisk gennemførlighed, teknisk formålstjenlighed og tilstrækkelig konkurrence.
2. Stk. 1 gælder for kontrakter med en værdi, som er lig med eller højere end de tærskler, der er fastsat i artikel 7 i direktiv 2004/18/EF.
3. Når medlemsstaterne yder incitamenter vedrørende et produkt, der er omfattet af en delegeret retsakt, tilsigter de det højeste præstationsniveau, herunder den højeste energieffektivitetsklasse jf. den gældende delegerede retsakt. Beskatning og finanspolitiske foranstaltninger udgør ikke incitamenter i henhold til dette direktiv.
4. Når medlemsstaterne yder incitamenter vedrørende produkter, både til slutbrugere, som bruger meget effektive produkter, og til industrivirksomheder, som markedsfører og fremstiller sådanne produkter, udtrykker de mindstekravene som præstationsklasser som defineret i den for det pågældende produkt gældende delegerede retsakt, undtagen når de fastsætter en højere ydeevne end tærsklen for den højeste energieffektivitetsklasse i den delegerede retsakt. Medlemsstaterne har ret til at fastsætte en højere ydeevne end tærsklen for den højeste energieffektivitetsklasse i den delegerede retsakt.
Artikel 10
Delegerede retsakter
1. Kommissionen fastsætter nærmere bestemmelser om etiketten og databladet ved delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 11, 12 og 13, for hver type produkt i overensstemmelse med nærværende artikel.
Når et produkt opfylder de kriterier, der er anført i stk. 2, skal der vedtages en delegeret retsakt for det i overensstemmelse med stk. 4.
Delegerede retsakter skal indeholde bestemmelser om etikettens og databladets oplysninger om forbruget af energi og andre væsentlige ressourcer under anvendelsen, som sætter slutbrugerne i stand til at træffe mere velinformerede købsafgørelser, og som sætter markedstilsynsmyndighederne i stand til at kontrollere, om produkterne lever op til de anførte oplysninger.
Når en delegeret retsakt indeholder bestemmelser om både energieffektivitet og forbrug af væsentlige ressourcer for et produkt, skal etikettens udformning og indhold fremhæve produktets energieffektivitet.
2. De i stk. 1 omhandlede kriterier er:
a)
Produkterne skal ifølge de nyeste foreliggende tal og under hensyntagen til, hvor store mængder de omsættes i på EU-markedet, rumme betydelige muligheder for at spare energi og i givet fald andre væsentlige ressourcer.
b)
Der skal være stor spredning i de relevante præstationsniveauer for de produkter, der kan fås på markedet med de relevante funktionelle egenskaber.
c)
Kommissionen skal tage hensyn til relevant EU-lovgivning og selvregulering som f.eks. frivillige aftaler, der forventes at opfylde de politiske mål hurtigere eller til lavere omkostninger end obligatoriske krav.
3. Når Kommissionen udarbejder et udkast til delegeret retsakt, skal den:
a)
tage hensyn til de miljøparametre, der er anført i bilag I, del 1, til direktiv 2009/125/EF og udpeget som væsentlige i den relevante gennemførelsesforanstaltning til direktiv 2009/125/EF, og som er relevante for slutbrugeren under anvendelsen
b)
vurdere retsaktens virkninger for miljøet, slutbrugerne og producenterne, herunder små og mellemstore virksomheder med hensyn til konkurrenceevne, også på markeder uden for Unionen, innovation, markedsadgang samt omkostninger og udbytte
c)
foretage en passende interessenthøring
d)
fastsætte en eller flere gennemførelsesdatoer, eventuel fasedeling eller overgangsforanstaltninger eller -perioder, navnlig under hensyntagen til eventuelle virkninger for SMV’er eller for særlige produktgrupper, der primært fremstilles af SMV’er.
4. De delegerede retsakter skal særlig angive følgende:
a)
den nøjagtige definition af den type produkt, der er omfattet deraf
b)
de målestandarder og målemetoder, der skal anvendes med henblik på at fremskaffe de i artikel 1, stk. 1, omhandlede oplysninger
c)
hvilke enkeltheder det tekniske dokumentationsmateriale, der kræves i henhold til artikel 5 skal indeholde
d)
udformning og indhold af den i artikel 4 nævnte etiket, som så vidt muligt skal have en ensartet udformning for alle produktgrupper og i alle tilfælde være klart synlig og læselig. Etikettens format er fortsat baseret på klassificeringen med bogstaver fra A til G; klassificeringens trin svarer til betydelige energi- og omkostningsbesparelser set fra slutbrugerens synspunkt.
Der kan tilføjes tre supplerende klasser til klassificeringen, hvis det teknologiske fremskridt gør det nødvendigt. Disse supplerende klasser angives med A+, A++ og A+++ for den mest effektive klasse. I princippet er det samlede antal klasser begrænset til syv, medmindre flere klasser fortsat er i brug.
Farveskalaen består af højst syv forskellige farver, fra mørkegrøn til rød. Farvekoden for den højeste klasse alene er altid mørkegrøn. Hvis der er flere end syv klasser, er den røde farve den eneste, der kan gentages.
Klassificeringen revideres navnlig, når en betydelig andel af produkterne på det indre marked opnår de to højeste energieffektivitetsklasser, og når der kan opnås supplerende besparelser ved at skelne yderligere mellem produkterne.
De detaljerede kriterier for en eventuel omklassificering af produkterne fastlægges i givet fald i det enkelte tilfælde i den relevante delegerede retsakt.
e)
hvor på det udstillede produkt etiketten skal anbringes, og hvordan etiketten og/eller oplysningerne skal forelægges ved salgstilbud som omhandlet i artikel 7. Hvor det er hensigtsmæssigt, kan de delegerede retsakter foreskrive, at etiketten skal fastgøres på produktet eller trykkes på emballagen, eller fastsætte nærmere krav til, hvordan mærkningen skal gengives ved trykning af kataloger, fjernslag og internetsalg
f)
indholdet og, hvor det er hensigtsmæssigt, formatet af samt andre enkeltheder vedrørende det datablad eller de yderligere oplysninger, der er omhandlet i artikel 4 og artikel 5, litra c); oplysningerne på etiketten skal også fremgå af databladet
g)
etikettens specifikke indhold i forbindelse med reklame, herunder i relevant omfang energiklasse og andre relevante præstationsniveauer for det pågældende produkt, i en læselig og synlig form
h)
hvor det er hensigtsmæssigt, hvor længe den eller de på etiketten oplyste klassificeringer, jf. litra d), er gyldige
i)
præcisionsgraden af deklarationerne på etiket og datablad
j)
hvornår den delegerede retsakt skal evalueres og eventuelt revideres under hensyntagen til, hvor hurtigt den teknologiske udvikling går.
Artikel 11
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 10, i en periode på fem år fra den 19. juni 2010. Kommissionen aflægger rapport vedrørende de delegerede beføjelser senest seks måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges automatisk for perioder af tilsvarende varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet tilbagekalder delegationen i henhold til artikel 12.
2. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
3. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter med forbehold af betingelserne i artikel 12 og 13.
Artikel 12
Tilbagekaldelse af delegationen
1. Den i artikel 10 omhandlede delegation af beføjelser kan tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Den institution, der har indledt en intern procedure med henblik på at afgøre, om delegationen af beføjelser skal tilbagekaldes, bestræber sig på at give den anden institution og Kommissionen meddelelse herom i rimelig tid, inden den endelige afgørelse træffes, og angiver samtidig, hvilke delegerede beføjelser der eventuelt vil blive tilbagekaldt, samt den mulige begrundelse herfor.
3. Afgørelsen om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning øjeblikkeligt eller på et senere tidspunkt, der præciseres i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft. Den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 13
Indsigelser mod delegerede retsakter
1. Europa-Parlamentet eller Rådet kan gøre indsigelse mod den delegerede retsakt inden for en frist på to måneder fra meddelelsen.
Fristen forlænges med to måneder på initiativ af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Har hverken Europa-Parlamentet eller Rådet ved udløbet af denne frist gjort indsigelse mod den delegerede retsakt, offentliggøres den i Den Europæiske Unions Tidende og træder i kraft på den dato, der er fastsat heri.
Den delegerede retsakt kan offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende og træde i kraft inden fristens udløb, hvis både Europa-Parlamentet og Rådet har meddelt Kommissionen, at de ikke agter at gøre indsigelser.
3. Gør Europa-Parlamentet eller Rådet indsigelse mod en delegeret retsakt, træder den ikke i kraft. Den institution, der gør indsigelse mod den delegerede retsakt, anfører begrundelsen herfor.
Artikel 14
Evaluering
Kommissionen vurderer senest den 31. december 2014 effektiviteten af dette direktiv og dets delegerede retsakter og forelægger en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet.
Ved samme lejlighed vurderer Kommissionen også:
a)
bidraget fra artikel 4, litra c), til dette direktivs mål
b)
effektiviteten af artikel 9, stk. 1
c)
behovet for at ændre artikel 10, stk. 4, litra d), på baggrund af den tekniske udvikling og forbrugernes forståelse af etikettens udformning.
Artikel 15
Sanktioner
Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for overtrædelse af de nationale bestemmelser, der er vedtaget i medfør af dette direktiv og dets delegerede retsakter, herunder uberettiget anvendelse af etiketten, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre gennemførelsen heraf. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver den 20. juni 2011 Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser og meddeler omgående Kommissionen senere ændringer af betydning for bestemmelserne.
Artikel 16
Gennemførelse i national ret
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 20. juni 2011. De tilsender straks Kommissionen disse bestemmelser.
De anvender disse bestemmelser fra den 20. juli 2011.
Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De skal også indeholde oplysning om, at henvisninger i gældende love og administrative bestemmelser til direktiv 92/75/EØF gælder som henvisninger til nærværende direktiv. Medlemsstaterne fastsætter de nærmere regler for henvisningen og træffer bestemmelse om affattelsen af den nævnte oplysning.
2. Medlemsstaterne tilsender Kommissionen de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 17
Ophævelse
Direktiv 92/75/EØF, som ændret ved den i bilag I, del A, nævnte forordning, ophæves med virkning fra den 21. juli 2011, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret og anvendelse af direktivet.
Henvisninger til direktiv 92/75/EØF gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag II.
Artikel 18
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 5, litra d), g) og h) anvendes fra 31. juli 2011.
Artikel 19
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 19. maj 2010.
32010L0030
L 153/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
19.05.2010.
DIREKTIVA 2010/30/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 19. svibnja 2010.
o označivanju potrošnje energije i ostalih resursa proizvoda povezanih s energijom uz pomoć oznaka i standardiziranih informacija o proizvodu
(preinaka)
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 194. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
nakon savjetovanja s Odborom regija,
djelujući u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Direktiva Vijeća 92/75/EEZ od 22. rujna 1992. o označivanju potrošnje energije i ostalih resursa kućanskih uređaja uz pomoć oznaka i standardnih informacija o proizvodu (3) u znatnoj je mjeri izmijenjena (4). Budući da su potrebne dodatne izmjene, spomenutu Direktivu treba preinačiti u interesu jasnoće.
(2)
Područje primjene Direktive 92/75/EEZ ograničeno je na kućanske uređaje. Komunikacijom Komisije od 16. srpnja 2008. o akcijskom planu za održivu potrošnju i proizvodnju i održivu industrijsku politiku utvrđeno je da se proširenjem područja primjene Direktive 92/75/EEZ na proizvode povezane s energijom, koji tijekom uporabe imaju značajan izravni ili neizravni utjecaj na potrošnju energije mogu povećati potencijalne sinergije između postojećih zakonodavnih mjera, a posebno Direktive 2009/125/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o uspostavi okvira za utvrđivanje zahtjeva za ekološki dizajn proizvoda koji koriste energiju (5). Ovom se Direktivom ne bi trebalo dovoditi u pitanje primjena Direktive 2009/125/EZ. Zajedno s navedenom Direktivom i drugim instrumentima Unije, ova Direktiva čini dio šireg pravnog okvira i u kontekstu globalnog pristupa donosi dodatne uštede energije i dobrobiti za okoliš.
(3)
Predsjedništvo Europskog Vijeća u svojim zaključcima od 8. i 9. ožujka 2007. naglasilo je potrebu povećavanja energetske učinkovitosti u Uniji s ciljem ostvarenja 20 %-tne uštede u potrošnji Unije do 2020., postavilo je ciljeve razvoja obnovljivih energija na razini EU-a i smanjenje emisija stakleničkih plinova te je pozvalo na cjelovitu i brzu provedbu ključnih područja koje je Komisija odredila u svojem priopćenju od 19. listopada 2006. pod naslovom „Akcijski plan za energetsku učinkovitost: ostvarivanje potencijala“. Tim se akcijskim planom ističu ogromne mogućnosti uštede energije u sektoru proizvoda.
(4)
Unapređivanje učinkovitosti proizvoda povezanih s energijom kroz informirani izbor koji se omogućuje potrošačima korisno je za gospodarstvo EU-a u cjelini.
(5)
Pružanjem točnih, relevantnih i usporedivih informacija o specifičnoj potrošnji energije proizvoda povezanih s energijom, krajnje korisnike treba usmjeriti da biraju one proizvode koji tijekom uporabe troše manje ili posredno rezultiraju manjom potrošnjom energije i drugih resursa i time potaknuti proizvođače na poduzimanje mjera za smanjivanje potrošnje energije i drugih resursa proizvoda koje proizvode. Time isto tako neizravno treba potaknuti učinkovitu uporabu tih proizvoda koja bi pridonijela ostvarivanju cilja energetske učinkovitosti EU-a od 20 %. Bez tih informacija, samim djelovanjem tržišnih sila, neće doći do promicanja racionalne uporabe energije i ostalih bitnih resursa kod takvih proizvoda.
(6)
Treba podsjetiti da postojeće zakonodavstvo Unije i nacionalna zakonodavstva potrošačima daju određena prava u pogledu kupljenih proizvoda, uključujući naknadu za proizvod ili zamjenu proizvoda.
(7)
Komisija treba predvidjeti popis prioritetnih proizvoda povezanih s energijom koje treba urediti delegiranim aktom donesenim prema ovoj Direktivi. Taj bi se popis moglo uvrstiti u plan rada predviđen u Direktivi 2009/125/EZ.
(8)
Obaviještenost ima ključnu ulogu u djelovanju tržišnih sila pa je stoga nužno uvesti jednoobraznu oznaku za sve proizvode istog tipa, kojom se potencijalnim kupcima daju dodatne standardizirane informacije o troškovima koji se uz te proizvode vežu u smislu energije i potrošnje ostalih bitnih resursa i poduzeti mjere kojima bi se osiguralo da te informacije dobiju i oni potencijalni krajnji korisnici koji izloženi proizvod ne vide pa nisu u mogućnosti vidjeti oznaku. Kako bi bila učinkovita i uspješna, oznaka treba biti lako prepoznatljiva krajnjim korisnicima, jednostavna i sažeta. U tu svrhu postojeće oznake treba zadržati kao osnovu za obavješćivanje krajnjih kupaca o energetskoj učinkovitosti proizvoda. Potrošnju energije proizvoda i druge podatke o proizvodima treba mjeriti u skladu s usklađenim normama i metodama.
(9)
Kao što se napominje u procjeni utjecaja koju Komisija prilaže svojem prijedlogu za ovu Direktivu, sustav energetskih oznaka usvojen je kao model u raznim državama širom svijeta.
(10)
Države članice trebaju redovno nadzirati usklađenost s ovom Direktivom, posebno u pogledu odgovornosti dobavljača i distributera i relevantne podatke uvrstiti u izvješće koje su u skladu s ovom Direktivom obvezne dostavljati Komisiji svake četiri godine.
(11)
Uredba (EZ) br. 765/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. srpnja 2008. o utvrđivanju zahtjeva za akreditiranje i nadzor nad tržištem s obzirom na stavljanje proizvoda na tržište (6) sadrži opće odredbe o nadzoru nad tržištem s obzirom na stavljanje proizvoda na tržište. Da bi se ostvarili njezini ciljevi, ovom se Direktivom predviđaju detaljnije odredbe u tom pogledu. Te su odredbe usklađene s Uredbom (EZ) br. 765/2008.
(12)
Sustav koji bi bio u potpunosti dobrovoljan doveo bi do toga da samo neki proizvodi budu označeni ili da se uz samo neke od njih isporučuju standardizirane informacije o proizvodu, uz rizik da time neki krajnji korisnici budu zbunjeni ili čak pogrešno informirani. Postojećim sustavom stoga treba osigurati da za sve dotične proizvode potrošnja energije i drugih bitnih resursa bude navedena na oznaci i u standardiziranim informacijskim listovima za proizvod.
(13)
Proizvodi povezani s energijom imaju tijekom uporabe veliki izravni ili neizravni utjecaj na potrošnju najrazličitijih oblika energije od kojih su najznačajniji električna energija i plin. Ovom Direktivom stoga treba obuhvatiti proizvode povezane s energijom koji imaju izravni ili neizravni utjecaj na potrošnju bilo kojeg oblika energije.
(14)
Proizvode povezane s energijom koji tijekom uporabe imaju značajni izravni ili neizravni utjecaj na potrošnju energije ili, ako je to relevantno, bitnih resursa i koji nude dovoljne mogućnosti ostvarivanja veće učinkovitosti treba obuhvatiti delegiranim aktom ako pružanje informacija pomoću oznaka može potaknuti krajnje korisnike na kupnju učinkovitijih proizvoda.
(15)
Kako bi se ispunili ciljevi Unije u pogledu promjene klime i energetske sigurnosti, a s obzirom da se očekuje da će ukupna energija koju proizvodi troše nastaviti dugoročno rasti, u delegiranim aktima u skladu s ovom Direktivom moglo bi se prema potrebi predvidjeti da na oznaci bude istaknuta i povećana ukupna potrošnja energije dotičnog proizvoda.
(16)
Više država članica ima uvedenu politiku javne nabave koja propisuje da su tijela koja zaključuju ugovore s dobavljačima obvezna nabavljati energetski učinkovite proizvode. U više država članica uvedeni su i poticaji za energetski učinkovite proizvode. Kriteriji koje proizvodi moraju zadovoljiti da bi ušli u postupak javne nabave ili poticaja mogu se znatno razlikovati od jedne države članice do druge. Upućivanje na klase radnih značajki kao na razine za određene proizvode, kako se utvrđuje u delegiranim aktima donesenim u skladu s ovom Direktivom, moglo bi smanjiti rascjepkanost javne nabave i poticajnih mjera i favorizirati korištenje učinkovitih proizvoda.
(17)
Poticaji koje države članice mogu predvidjeti za promicanje učinkovitih proizvoda mogu predstavljati oblik državne potpore. Ovom se Direktivom ne dovodi u pitanje ishod bilo kojeg budućeg postupka za dobivanje državne potpore koji se u pogledu tih poticaja može poduzeti u skladu s člancima 107. i 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) i ona ne bi trebala obuhvaćati oporezivanje i fiskalna pitanja. Države članice slobodno odlučuju o naravi tih poticaja.
(18)
Promicanje energetski učinkovitih proizvoda stavljanjem oznaka na proizvode, putem javne nabave i poticaja ne bi smjelo biti na štetu globalnog učinka tih proizvoda na okoliš i njihovog funkcioniranja.
(19)
Komisiju treba ovlastiti za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) u pogledu označivanja potrošnje energije i ostalih bitnih resursa koje proizvodi povezani s energijom troše tijekom uporabe, na oznakama i u standardiziranim informacijama o proizvodu. Posebno je važno da u pripremnim radnjama Komisija provede odgovarajuće konzultacije, uključujući i one na stručnoj razini.
(20)
Za EU i za svaku državu članicu odvojeno, Komisija treba redovito dostavljati Europskom parlamentu i Vijeću sažetak izvješća koje države članice podnose u skladu s ovom Direktivom o provedbenim aktivnostima i razini usklađenosti.
(21)
Komisiju treba zadužiti za prilagođavanje razreda koji se navode na oznaci kako bi se industriji omogućilo predviđanje proizvodnje, a kupcima da ih razumiju.
(22)
U mjeri koja varira ovisno o dotičnom proizvodu, tehnološki razvoj i potencijal za značajne dodatne uštede energije mogu učiniti nužnom daljnju diferencijaciju proizvoda i opravdati reviziju razvrstavanja. Tom revizijom treba obuhvatiti posebno mogućnost reskaliranja. Kod proizvoda koji zbog svojih inovativnih karakteristika mogu značajno doprinijeti energetskoj učinkovitosti, tu reviziju treba provesti u što je moguće kraćem roku.
(23)
Kod preispitivanja napretka i sastavljanja izvješća o provedbi akcijskog plana za održivu potrošnju i proizvodnju i održivu industrijsku politiku u 2012. godini, Komisija će posebno analizirati jesu li potrebne dodatne mjere za unapređenje energetskih i okolišnih značajki proizvoda, uključujući, inter alia, mogućnost da se za proizvode potrošačima dostavljaju podaci o otisku ugljika ili o njihovom utjecaju na okoliš tijekom životnog ciklusa proizvoda.
(24)
Obvezu prenošenja ove Direktive u nacionalno pravo treba ograničiti na odredbe koje predstavljaju bitnu promjenu u odnosu na Direktivu 92/75/EEZ. Obveza prenošenja nepromijenjenih odredbi proizlazi iz Direktive 92/75/EEZ.
(25)
Kad provode odredbe ove Direktive, države članice trebaju nastojati ne donositi mjere kojima bi se dotičnim sudionicima na tržištu, a posebno malim i srednjim poduzećima, nepotrebno nametale otežavajuće administrativne obveze.
(26)
Ovom se Direktivom ne dovode u pitanje obveze država članica koje se odnose na rokove za prenošenje Direktive 92/75/EEZ u nacionalno pravo i njezinu primjenu.
(27)
U skladu s točkom 34. Međuinstitucionalnog sporazuma o boljoj izradi zakonodavstva (7), države članice se potiče da za svoje potrebe i u interesu Unije sastavljaju vlastite tablice kojima će ilustrirati, koliko je to moguće, korelaciju između ove Direktive i prenesenih mjera, te da ih javno objavljuju,
DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
Članak 1.
Područje primjene
1. Ovom se Direktivom uspostavlja okvir za usklađivanje nacionalnih mjera o informacijama za krajnje korisnike, posebno na oznakama i u standardiziranim informacijama o proizvodu, o potrošnji energije i, ako je to relevantno, ostalih bitnih resursa tijekom uporabe, te o dodatnim informacijama o proizvodima povezanih s energijom, čime se krajnjim korisnicima omogućuje da izaberu učinkovitije proizvode.
2. Ova se Direktiva primjenjuje na proizvode povezane s energijom, koji tijekom uporabe imaju značajan izravan ili neizravan utjecaj na potrošnju energije i, ako je to relevantno, drugih bitnih resursa.
3. Ova se Direktiva ne primjenjuje na:
(a)
rabljene proizvode;
(b)
prijevozna sredstva za osobe ili robu;
(c)
natpisnu ili sličnu pločicu koja se na proizvode pričvršćuje iz sigurnosnih razloga.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Direktive:
(a)
„proizvod povezan s energijom” ili „proizvod” znači svaku robu koja tijekom uporabe utječe na potrošnju energije a koja se u Uniji stavlja na tržište i/ili pušta u rad, uključujući i dijelove namijenjene za ugradnju u proizvode povezane s energijom, obuhvaćene ovom Direktivom, koji se stavljaju na tržište i/ili puštaju u rad kao pojedinačni dijelovi za krajnje korisnike i čije se okolišne značajke mogu neovisno procijeniti;
(b)
„informacijski list” znači standardnu tablicu s informacijama o proizvodu;
(c)
„drugi bitni resursi” znači vodu, kemikalije ili bilo koju drugu tvar koju proizvod troši u normalnoj uporabi;
(d)
„dodatne informacije” znači ostale informacije, koje se zasnivaju na mjerljivim podacima, o radnim značajkama i svojstvima proizvoda koje se odnose na njegovu potrošnju, ili pomažu pri procjeni njegove potrošnje, energije ili drugih bitnih resursa;
(e)
„izravni utjecaj” znači utjecaj proizvoda koji tijekom uporabe stvarno troše energiju;
(f)
„neizravni utjecaj” znači utjecaj proizvoda koji ne troše energiju nego tijekom uporabe doprinose očuvanju energije;
(g)
„distributer” znači trgovac na malo ili druga osoba koja proizvode prodaje, iznajmljuje, nudi u najam ili za kupnju na otplatu ili izlaže krajnjim korisnicima;
(h)
„dobavljač” znači proizvođač ili njegov ovlašteni zastupnik u Uniji ili uvoznik koji proizvod u Uniji stavlja na tržište ili pušta u rad. Ako takvih nema, svaka fizička ili pravna osoba koja u Uniji stavlja na tržište ili pušta u rad proizvode obuhvaćene ovom Direktivom smatra se dobavljačem;
(i)
„stavljanje na tržište” znači prvo stavljanje na tržište Unije proizvoda koji time postaje dostupan za distribuciju ili uporabu unutar Unije bilo uz naknadu ili besplatno i neovisno o tehnici prodaje;
(j)
„puštanje u rad” znači prva uporaba proizvoda u Uniji u svrhu za koju je namijenjen;
(k)
„neovlaštena upotreba oznake” znači uporaba oznake od strane korisnika koji nije nadležno tijelo države članice niti institucija EU-a na način koji nije predviđen ovom Direktivom ni delegiranim aktom.
Članak 3.
Odgovornosti država članica
1. Države članice osiguravaju da:
(a)
svi dobavljači i distributeri s poslovnim nastanom na njihovom državnom području ispunjavaju obveze utvrđene u člancima 5. i 6.;
(b)
s obzirom na proizvode obuhvaćene ovom Direktivom, izlaganje drugih oznaka, znakova, simbola ili natpisa koji ne zadovoljavaju zahtjeve ove Direktive i relevantnih delegiranih akata bude zabranjeno ako bi njihovo prikazivanje krajnje korisnike moglo obmanuti ili zbuniti u pogledu potrošnje energije ili, ako je to relevantno, drugih bitnih resursa tijekom uporabe;
(c)
uvođenje sustava označivanja potrošnje ili očuvanja energije na oznakama ili u informacijskim listovima prate edukativno-promotivne informativne kampanje s ciljem promicanja energetske učinkovitosti i odgovornije uporabe energije od strane krajnjih korisnika;
(d)
se poduzimaju odgovarajuće mjere za poticanje relevantnih državnih ili regionalnih nadležnih tijela odgovornih za provedbu ove Direktive na suradnju i međusobnu razmjenu informacija kao i na razmjenu informacija s Komisijom, s ciljem lakše primjene ove Direktive. Administrativna suradnja i razmjena informacija počivaju na maksimalnom korištenju pogodnosti elektroničkih sredstava priopćavanja, troškovno su ekonomične i za njih se može dobiti potpora relevantnih programa EU-a. Takva suradnja prema potrebi jamči sigurnu i povjerljivu obradu i zaštitu osjetljivih informacija koje se u tom postupku dostavljaju. Komisija poduzima odgovarajuće mjere kojima države članice iz ove točke potiče na suradnju i doprinosi toj suradnji.
2. Ako država članica utvrdi da proizvod ne zadovoljava sve relevantne zahtjeve koji se u ovoj Direktivi i njezinim delegiranim aktima utvrđuju u pogledu oznake i informacijskog lista, dobavljač je dužan proizvod uskladiti s tim zahtjevima pod stvarnim uvjetima i u razmjeru kako to propisuje ta država članica.
Ako o neusklađenosti proizvoda postoje dostatni dokazi, dotična država članica poduzima potrebne preventivne mjere kao i druge mjere s ciljem osiguravanja usklađenosti proizvoda u točno određenom vremenskom okviru, uzimajući u obzir nastalu štetu.
Ako neusklađenost nije otklonjena, dotična država članica donosi odluku o ograničavanju ili zabrani stavljanja na tržište i/ili puštanja u rad dotičnog proizvoda ili osigurava da isti bude povučen s tržišta. U slučajevima povlačenja proizvoda s tržišta ili zabrane stavljanja proizvoda na tržište, Komisija i ostale države članice o tome se odmah obavješćuju.
3. Svake četiri godine države članice Komisiji dostavljaju izvješće koje sadrži detaljne informacije o njihovim provedbenim aktivnostima i razini usklađenosti na njihovom državnom području.
Komisija može izraditi smjernice u kojima navodi detalje o zajedničkom sadržaju tih izvješća.
4. Komisija redovito dostavlja sažetak tih izvješća za informaciju Europskom parlamentu i Vijeću.
Članak 4.
Zahtjevi u pogledu informacija
Države članice osiguravaju da:
(a)
se informacije koje se odnose na potrošnju električne energije, drugih oblika energije i prema potrebi drugih bitnih resursa tijekom uporabe kao i dodatne informacije, u skladu s delegiranim aktima donesenim prema ovoj Direktivi, stavljaju na znanje krajnjim korisnicima u informacijskom listu i na oznaci proizvoda koji se nudi za prodaju, u najam, najam s pravom kupnje ili se izravno ili neizravno izlaže krajnjim korisnicima bilo kojim sredstvom prodaje na daljinu, uključujući i internet;
(b)
se informacije iz točke (a) navode u odnosu na ugrađene ili instalirane proizvode samo kad se to propisuje mjerodavnim delegiranim aktom;
(c)
svako oglašavanje konkretnog modela proizvoda povezanih s energijom i obuhvaćenih delegiranim aktom u skladu s ovom Direktivom, u kojem se navodi informacija u odnosu na energiju ili o cijeni, sadrži uputu na razred energetske učinkovitosti tog proizvoda;
(d)
se svaki tehnički promotivni materijal o proizvodima povezanih s energijom koji opisuje konkretne tehničke parametre proizvoda, primjerice knjige tehničkih uputa i proizvođački prospekti, u tiskanom obliku ili na internetu, dostavlja krajnjim korisnicima s potrebnim informacijama u pogledu potrošnje energije ili da sadrži uputu na razred energetske učinkovitosti proizvoda.
Članak 5.
Odgovornosti dobavljača
Države članice osiguravaju da:
(a)
dobavljači koji stavljaju na tržište ili puštaju u rad proizvode obuhvaćene delegiranim aktom, dostavljaju oznaku i informacijski list u skladu s ovom Direktivom i dotičnim delegiranim aktom;
(b)
tehnička dokumentacija koju predoče dobavljači bude dostatna da se na temelju nje može procijeniti točnost informacija na oznaci i u informacijskom listu. Tehnička dokumentacija obuhvaća:
i.
opći opis proizvoda;
ii.
rezultate provedenih projektnih izračuna, kad je to relevantno;
iii.
kad je to relevantno, izvješća o ispitivanju uključujući i ona koja su provele relevantne ovlaštene organizacije kako su utvrđene u skladu s ostalim zakonodavstvom Unije;
iv.
kad se navode vrijednosti za slične modele, upute koje omogućuju identifikaciju tih modela.
U tu svrhu dobavljači mogu koristiti već postojeću dokumentaciju izrađenu u skladu sa zahtjevima utvrđenim u relevantnom zakonodavstvu Unije;
(c)
dobavljači osiguravaju dostupnost tehničke dokumentacije u svrhu kontrole u razdoblju koje završava pet godina nakon što je proizveden posljednji dotični proizvod.
Dobavljači na zahtjev osiguravaju dostupnost elektroničke verzije tehničke dokumentacije tijelima država članica nadležnim za nadzor tržišta i Komisiji u roku od 10 radnih dana po primitku zahtjeva nadležnog tijela države članice ili Komisije;
(d)
u pogledu označivanja i dostavljanja informacija o proizvodu, potrebne oznake dobavljači dostavljaju distributerima besplatno.
Ne dovodeći u pitanje pravo dobavljača da izaberu svoje sustave za dostavu oznaka, na zahtjev distributera dobavljači oznake dostavljaju žurno;
(e)
osim oznaka, dobavljači dostavljaju informacijski list za proizvod;
(f)
dobavljači u svaki prospekt za proizvod umeću informacijski list. Ako prospekte za proizvod ne dostavlja dobavljač, dobavljač dostavlja informacijski list s drugom literaturom koja se isporučuje uz proizvod;
(g)
dobavljači su odgovorni za točnost oznaka i informacijskih listova koje dostavljaju;
(h)
se za dobavljače smatra da su dali pristanak na objavljivanje informacija navedenih na oznaci ili u informacijskom listu.
Članak 6.
Odgovornosti distributera
Države članice osiguravaju da:
(a)
distributeri stavljaju oznake pravilno, tako da budu vidljive i čitljive, te da informacijski list prilože prospektu proizvoda ili drugoj literaturi koja se isporučuje uz proizvod koji se prodaje krajnjim korisnicima;
(b)
kad god se izlaže proizvod obuhvaćen delegiranim aktom, distributeri na njega stavljaju odgovarajuću oznaku na relevantnom jeziku na jasno vidljivo mjesto navedeno u mjerodavnom delegiranom aktu.
Članak 7.
Prodaja na daljinu i drugi oblici prodaje
Ako se proizvodi nude na prodaju, u najam ili najam s pravom kupnje uz naručivanje putem pošte, kataloški, preko interneta, televizijskom prodajom ili na neki drugi način koji podrazumijeva da se ne može očekivati da potencijalni krajnji korisnik vidi izložen proizvod, u delegiranim aktima donose se odredbe kojima se osigurava da informacije navedene na oznaci za proizvod i u informacijskom listu potencijalni krajnji korisnici dobiju prije kupnje proizvoda. U delegiranim aktima prema potrebi se navodi način na koji se oznaka ili informacijski list ili informacije koje oni sadrže pokazuju ili dostavljaju potencijalnom krajnjem korisniku.
Članak 8.
Sloboda kretanja
1. Države članice na svom državnom području ne zabranjuju, ne ograničavaju niti sprečavaju stavljanje na tržište niti puštanje u rad proizvoda koji su obuhvaćeni i usklađeni s ovom Direktivom i mjerodavnim delegiranim aktom.
2. Dok se ne dokaže suprotno, države članice smatraju da su oznake i listovi usklađeni s odredbama ove Direktive i delegiranim aktima. Države članice zahtijevaju od dobavljača da pruže dokaze u smislu članka 5. o točnosti informacija koje daju na svojim oznakama ili u listovima ako imaju razloga sumnjati da te informacije nisu točne.
Članak 9.
Javna nabava i poticaji
1. Za proizvod obuhvaćen delegiranim aktom, javni naručitelji koji sklapaju ugovore o javnim radovima, opskrbi ili usluzi navedene u Direktivi 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama (8), koji nisu isključeni u skladu s njezinim člancima od 12. do 18., nastoje nabavljati samo one proizvode koji zadovoljavaju kriterije najviše razine radnih značajki i pripadaju najvišem razredu energetske učinkovitosti. Države članice isto tako mogu propisati da javni naručitelji nabavljaju samo one proizvode koji zadovoljavaju te kriterije. Države članice mogu zahtijevati da uvjet za primjenu tih kriterija bude ekonomičnost u pogledu troškova, ekonomska izvedivost i tehnička održivost kao i dostatna razina konkurentnosti.
2. Stavak 1. primjenjuje se na ugovore čija je vrijednost jednaka ili veća od graničnih vrijednosti utvrđenih u članku 7. Direktive 2004/18/EZ.
3. Kad države članice predviđaju bilo koje poticaje za proizvod obuhvaćen delegiranim aktom, oni imaju za cilj najviše razine radnih značajki, što uključuje i najviši razred energetske učinkovitosti utvrđen u mjerodavnom delegiranom aktu. Oporezivanje i fiskalne mjere ne predstavljaju poticaje u smislu ove Direktive.
4. Kada države članice predviđaju poticaje za proizvode, kako za krajnje korisnike koji upotrebljavaju visoko učinkovite proizvode tako i za industrije koje ih proizvode, razine radnih značajki izražavaju kao razrede kako su definirani u mjerodavnom delegiranom aktu, osim kad propisuju razine radnih značajki više od granične vrijednosti koja je u delegiranom aktu utvrđena kao najviši razred energetske učinkovitosti. Države članice mogu propisati razine radnih značajki veće od granične vrijednosti koja je u delegiranom aktu utvrđena kao najviši razred energetske učinkovitosti.
Članak 10.
Delegirani akti
1. Pojedinosti koje se odnose na oznaku i informacijski list Komisija utvrđuje u delegiranim aktima u skladu s člancima od 11. do 13., za svaki tip proizvoda u skladu s ovim člankom.
Proizvod koji ispunjava kriterije iz stavka 2. obuhvaćen je delegiranim aktom u skladu sa stavkom 4.
Odredbe delegiranih akata o informacijama o potrošnji energije i drugih bitnih resursa tijekom upotrebe koje se navode na oznaci i u informacijskom listu omogućuju krajnjim korisnicima da donose bolje informirane odluke o kupnji, a tijelima nadležnim za nadzor tržišta da verificiraju odgovaraju li proizvodi navedenim informacijama.
Kad se istim delegiranim aktom predviđaju odredbe o energetskoj učinkovitosti i odredbe o potrošnji bitnih resursa za neki proizvod, oblikom i sadržajem oznake naglašava se energetska učinkovitost tog proizvoda.
2. Kriteriji iz stavka 1. su sljedeći:
(a)
prema najnovijim dostupnim podacima i uzimajući u obzir količine koje se stavljaju na tržište Unije, proizvodi imaju značajan potencijal za uštedu energije i, ako je to relevantno, drugih bitnih resursa;
(b)
proizvodi ekvivalentne funkcionalnosti koji su dostupni na tržištu imaju znatno različite relevantne razine radnih značajki;
(c)
Komisija uzima u obzir relevantno zakonodavstvo Unije i samoregulaciju, kao što su dobrovoljni sporazumi za koje se očekuje da će ciljeve politika ostvariti brže ili uz niže troškove nego obvezujući zahtjevi.
3. U pripremi nacrta delegiranog akta, Komisija:
(a)
uzima u obzir okolišne parametre utvrđene u Prilogu I. dijelu 1. Direktive 2009/125/EZ koji su identificirani kao značajni u relevantnoj provedbenoj mjeri donesenoj u skladu s Direktivom 2009/125/EZ i koji su tijekom uporabe proizvoda relevantni za krajnjeg korisnika;
(b)
procjenjuje utjecaj akta na okoliš, krajnje korisnike i proizvođače uključujući i mala i srednja poduzeća (MSP), u smislu konkurentnosti uključujući i konkurentnost na tržištima izvan Unije, inovacija, pristupa tržištu, troškova i koristi;
(c)
provodi odgovarajuće konzultacije sa zainteresiranim stranama;
(d)
utvrđuje rok(ove) provedbe, etapne ili privremene mjere ili razdoblja, posebno uzimajući u obzir moguće utjecaje na MSP ili na specifične skupine proizvoda koji se proizvode prvenstveno u MSP.
4. U delegiranim aktima navodi se posebno:
(a)
točna definicija tipa proizvoda koji se uvrštavaju;
(b)
mjeriteljske norme ili metode koje treba koristiti za dobivanje informacija iz članka 1. stavka 1.;
(c)
pojedinosti iz tehničke dokumentacije koja se zahtijeva u smislu članka 5.;
(d)
oblik i sadržaj oznake iz članka 4., koja u najvećoj mogućoj mjeri imaju jednoobrazni karakterističan oblik po skupinama proizvoda te je u svakom slučaju jasno vidljiva i čitljiva. U modelu oznake kao osnova zadržava se razvrstavanje slovima od „A” do „G”; stupnjevi razvrstavanja odgovaraju značajnoj uštedi energije i troškova iz perspektive krajnjeg korisnika.
U funkciji tehnološkog napretka, razvrstavanju se mogu dodati tri dodatna razreda. Ti dodatni razredi označavaju se znakovima A+, A++ te A+++ za razred najviše učinkovitosti. U načelu, ukupan broj razreda ograničen je na sedam, osim ako ima još popunjenih razreda.
Ljestvica boje sastoji se od najviše sedam različitih boja od tamnozelene do crvene. Najviši razred uvijek je tamnozelene boje. Ako ima više od sedam razreda, samo se crvena boja može ponavljati.
Razvrstavanje se preispituje posebno kad značajan udio proizvoda na unutarnjem tržištu dostigne dva najviša razreda energetske učinkovitosti i kad se daljnjom diferencijacijom proizvoda mogu ostvariti dodatne uštede.
Detaljni kriteriji za eventualno ponovno razvrstavanje proizvoda prema potrebi se utvrđuju od slučaja do slučaja u relevantnom delegiranom aktu;
(e)
mjesto na koje se oznaka postavlja na proizvod koji se izlaže i način na koji se dostavlja oznaka i/ili informacije kad se radi o ponudama za prodaju iz članka 7. Prema potrebi, u delegiranim aktima može se predvidjeti da se oznaka stavi na proizvod ili tiska na ambalaži, ili se mogu navesti točni zahtjevi u pogledu označavanja za tiskanje u katalozima, za prodaju na daljinu ili internetsku prodaju;
(f)
sadržaj i prema potrebi format i drugi detalji o oznaci ili dodatne informacije iz članka 4. i članka 5. točke (c). Informacije s oznake unose se i u informacijski list;
(g)
specifičan sadržaj oznake za oglašavanje, uključujući prema potrebi energetski razred i druge relevantne razine radnih značajki za dotični proizvod u čitljivom i vidljivom obliku;
(h)
koliko je dugo proizvod razvrstan u razred naveden na oznaci, prema potrebi, u skladu s točkom (d);
(i)
razina točnosti izjava na oznaci i u informacijskim listovima;
(j)
rok za ocjenjivanje i eventualnu reviziju delegiranog akta, uzimajući u obzir brzinu tehnološkog razvitka.
Članak 11.
Izvršavanje delegiranih ovlasti
1. Ovlast donošenja delegiranih akata iz članka 10. povjerava se Komisiji na rok od pet godina počevši od 19. lipnja 2010. Najkasnije šest mjeseci prije isteka tog petogodišnjeg razdoblja Komisija sastavlja izvješće o delegiranim ovlastima. Delegirane ovlasti automatski se produžuju za razdoblja jednakog trajanja ako ih Europski parlament ili Vijeće ne opozovu u skladu s člankom 12.
2. Čim donese delegirani akt, Komisija o tome istovremeno obavješćuje Europski parlament i Vijeće.
3. Ovlasti za donošenje delegiranih akata povjerene su Komisiji podložno uvjetima utvrđenim u člancima 12. i 13.
Članak 12.
Opoziv delegiranih ovlasti
1. Europski parlament ili Vijeće mogu opozvati delegirane ovlasti iz članka 10.
2. Institucija koja je započela unutarnji postupak odlučivanja o opozivu delegiranih ovlasti nastoji druge institucije i Komisiju o tome obavijestiti u razumnom roku prije donošenja konačne odluke, navodeći delegirane ovlasti koje bi mogle biti opozvane i moguće razloge opoziva.
3. Odlukom o opozivu prestaje delegirana ovlast iz te odluke. Opoziv stupa na snagu odmah ili kasnije, na dan naveden u odluci. Opoziv nema utjecaja na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi. Objavljuje se u Službenom listu Europske unije.
Članak 13.
Prigovori na delegirane akte
1. Europski parlament ili Vijeće mogu uložiti prigovor na delegirani akt u roku od dva mjeseca od datuma priopćenja.
Taj se rok produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
2. Ako do isteka tog roka ni Europski parlament niti Vijeće nisu uložili prigovor na delegirani akt, akt se objavljuje u Službenom listu Europske unije i stupa na snagu na datum koji je u njemu naveden.
Delegirani akt može se objaviti u Službenom listu Europske unije i stupiti na snagu prije isteka tog roka ako su i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da ne namjeravaju uložiti prigovor.
3. Delegirani akt na koji Europski parlament ili Vijeće uloži prigovor ne može stupiti na snagu. Institucija koja ulaže prigovor na delegirani akt navodi razloge iz kojih to čini.
Članak 14.
Ocjenjivanje
Najkasnije do 31. prosinca 2014. Komisija preispituje učinkovitost ove Direktive i njezinih delegiranih akata i podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću.
Tom prilikom Komisija također procjenjuje:
(a)
doprinos članka 4. točke (c) cilju ove Direktive;
(b)
učinkovitost članka 9. stavka 1.;
(c)
potrebu za izmjenu članka 10. stavka 4. točke (d) s obzirom na tehnički razvoj i potrošačevo razumijevanje izgleda oznake.
Članak 15.
Sankcije
Države članice utvrđuju pravila o sankcijama koje se primjenjuju na kršenje nacionalnih odredaba donesenih u skladu s ovom Direktivom i njezinim delegiranim aktima, uključujući neovlaštenu uporabu oznake, i poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale njihovu primjenu. Predviđene sankcije su učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće. Države članice obavješćuju Komisiju o tim odredbama do 20. lipnja 2011., a o svakoj naknadnoj izmjeni koja ima utjecaja na te odredbe obavješćuju Komisiju bez odlaganja.
Članak 16.
Prenošenje
1. Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 20. lipnja 2011. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba.
One primjenjuju te odredbe od 20. srpnja 2011.
Kad države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. One sadržavaju i izjavu da se u postojećim zakonima i drugim propisima upućivanje na Direktivu 92/75/EEZ smatra upućivanjem na ovu Direktivu. Načine tog upućivanja i sadržaj izjave određuju države članice.
2. Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
Članak 17.
Stavljanje izvan snage
Direktiva 92/75/EEZ, kako je izmijenjena Uredbom navedenom u Prilogu I. dijelu A, stavlja se izvan snage od 21. srpnja 2011., ne dovodeći u pitanje obveze država članica u pogledu rokova koji se za prenošenje te Direktive u nacionalno pravo i njezinu primjenu utvrđene u Prilogu I. dijelu B.
Upućivanja na Direktivu 92/75/EEZ smatraju se upućivanjima na ovu Direktivu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom iz Priloga II.
Članak 18.
Stupanje na snagu
Ova Direktiva stupa na snagu dan nakon objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 5. točke (d), (g) i (h) primjenjuju se od 31. srpnja 2011.
Članak 19.
Adresati
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 19. svibnja 2010.