KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 116/2010
af 9. februar 2010
om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 for så vidt angår listen over ernæringsanprisninger
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 af 20. december 2006 om ernærings- og sundhedsanprisninger af fødevarer (1), særlig artikel 8, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1924/2006 er det kun tilladt at anvende ernæringsanprisninger for fødevarer, hvis de er angivet i bilaget til samme forordning, hvor også betingelserne for anvendelse af anprisningerne er beskrevet.
(2)
Forordning (EF) nr. 1924/2006 foreskriver ligeledes, at ændringer af bilaget vedtages efter høring af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) (i det følgende benævnt »autoriteten«), hvor det er relevant.
(3)
Forud for vedtagelsen af forordning (EF) nr. 1924/2006 anmodede Kommissionen autoriteten om en udtalelse om ernæringsanprisninger og deres anvendelsesbetingelser vedrørende omega-3-fedtsyrer, enkeltumættet fedt, flerumættet fedt og umættet fedt.
(4)
I sin udtalelse af 6. juli 2005 (2) konkluderer autoriteten, at omega-3-fedtsyrer, enkeltumættet fedt, flerumættet fedt og umættet fedt spiller en vigtig rolle i kosten. Visse typer umættet fedt såsom omega-3-fedtsyrer indtages sommetider i mindre mængder end anbefalet. Ernæringsanprisninger, hvori der gøres opmærksom på, at bestemte fødevarer er kilde til eller har et højt indhold af disse næringsstoffer, kunne derfor hjælpe forbrugerne til at træffe sundere valg. Sådanne ernæringsanprisninger figurerede imidlertid ikke på listen i bilaget til forordning (EF) nr. 1924/2006, som vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet, idet anvendelsesbetingelserne for dem ikke på det tidspunkt kunne fastlægges nærmere.
(5)
Eftersom disse anvendelsesbetingelser nu er fastlagt, og under hensyntagen til en udtalelse om referenceindtagsværdier for omega-3- og omega-6-fedtsyrer i mærkning, som autoriteten vedtog den 30. juni 2009 (3), bør de pågældende anprisninger derfor opføres på listen.
(6)
Hvad angår anprisningerne »Kilde til omega-3-fedtsyrer« og »Højt indhold af omega-3-fedtsyrer«, bør der i anvendelsesbetingelserne sondres mellem de to typer omega-3-fedtsyrer, som har forskellige fysiologiske funktioner og anbefales indtaget i forskellige mængder. De pågældende anvendelsesbetingelser bør desuden omfatte angivelse af en nødvendig minimumsmængde pr. 100 g og 100 kcal produkt, så det sikres, at kun fødevarer, der ved indtagelse af de relevante mængder bibringer en betydelig mængde omega-3-fedtsyrer, kan forsynes med disse anprisninger.
(7)
Med hensyn til anprisningerne »Højt indhold af enkeltumættet fedt«, »Højt indhold af flerumættet fedt« og »Højt indhold af umættet fedt« bør anvendelsesbetingelserne omfatte krav om et minimumsindhold af umættet fedt i fødevaren og derigennem sikre, at den anpriste mængde altid svarer til en betydelig mængde ved indtagelse af de mængder, der vil være realistiske med en varieret kost.
(8)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilaget til forordning (EF) nr. 1924/2006 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 9. februar 2010.
32010R0116
L 037/16
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
09.02.2010.
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 116/2010
od 9. veljače 2010.
o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1924/2006 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu popisa prehrambenih tvrdnji
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 1924/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o prehrambenim i zdravstvenim tvrdnjama koje se navode na hrani (1), a posebno njezin članak 8. stavak 2.,
budući da:
(1)
U članku 8. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 1924/2006 se navodi da su prehrambene tvrdnje koje se navode na hrani dopuštene samo ako su uvrštene na popis u njezinom Prilogu u kojem su također navedeni uvjeti korištenja tih tvrdnji.
(2)
Uredba (EZ) br. 1924/2006 također osigurava donošenje izmjena tog Priloga kad je to primjereno, i nakon savjetovanja s Europskom agencijom za sigurnost hrane (EFSA), dalje u tekstu: nadležno tijelo.
(3)
Komisija je prije donošenja Uredbe (EZ) br. 1924/2006 zatražila mišljenje nadležnog tijela o prehrambenim tvrdnjama povezanima s omega-3 masnim kiselinama, jednostruko nezasićenim masnim kiselinama, višestruko nezasićenim masnim kiselinama i nezasićenim masnim kiselinama, kao i o uvjetima korištenja tih tvrdnji.
(4)
U mišljenju donesenom 6. srpnja 2005. (2), nadležno tijelo zaključuje da u prehrani važnu ulogu igraju omega-3 masne kiseline, jednostruko nezasićene masne kiseline, višestruko nezasićene masne kiseline i nezasićene masne kiseline. Neke nezasićene masne kiseline, kao omega-3 masne kiseline, ponekad se konzumiraju u količinama manjim od preporučenih. Stoga bi prehrambene tvrdnje kojima se utvrđuje u kojoj hrani se one nalaze ili koja njima obiluje, mogle biti od pomoći potrošaču da napravi zdraviji izbor. Međutim, te prehrambene tvrdnje nisu bile uvrštene na popis iz Priloga Uredbi (EZ) br. 1924/2006 koju je donio Europski parlament i Vijeće, jer se uvjeti njihova korištenja još nisu mogli jasno definirati.
(5)
Navedeni su uvjeti korištenja sada pojašnjeni, uzimajući pritom u obzir i mišljenje nadležnog tijela od 30. lipnja 2009. (3) o deklariranim referentnim unosima omega-3 i omega-6 masnih kiselina, pa je stoga uputno uvrstiti dotične tvrdnje na taj popis.
(6)
Što se tiče tvrdnji „Izvor omega-3 masnih kiselina” i „Bogato omega-3 masnim kiselinama”, potrebno je u uvjetima korištenja napraviti razliku između te dvije vrste omega-3 masne kiseline koje fiziološki imaju različite uloge i za koje se preporučuju različite razine konzumacije. Nadalje, u navedenim uvjetima korištenja treba odrediti minimalnu traženu količinu na 100 g i 100 kcal proizvoda kako bi se zajamčilo korištenje tih tvrdnji samo za hranu sa znatnom količinom omega-3 masnih kiselina na njihovoj razini konzumacije.
(7)
Što se tiče tvrdnji „Bogato jednostruko nezasićenim masnim kiselinama”, „Bogato višestruko nezasićenim masnih kiselina” i „Bogato nezasićenim masnim kiselinama”, potrebno je u uvjetima korištenja navesti minimalan sadržaj nezasićenih masnih kiselina u dotičnoj hrani te sukladno tomu osigurati da navedena količina uvijek odgovara značajnoj količini na razini konzumacije koja se postiže uravnoteženom prehranom.
(8)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Prilog Uredbi (EZ) br. 1924/2006 izmijenjen je kako je utvrđeno u Prilogu ovoj Uredbi.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 9. veljače 2010.