EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 995/2010
af 20. oktober 2010
om fastsættelse af krav til virksomheder, der bringer træ og træprodukter i omsætning
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 192, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Skove byder på en bred vifte af miljømæssige, økonomiske og samfundsmæssige goder, herunder træ, andre skovprodukter og miljøtjenester, der har afgørende betydning for menneskeheden, som f.eks. bevarelse af biologisk mangfoldighed og økosystemfunktioner samt beskyttelse af klimasystemet.
(2)
På grund af den voksende efterspørgsel efter træ og træprodukter på verdensplan kombineret med de institutionelle og forvaltningsmæssige svagheder inden for skovsektoren i en række træproducerende lande er ulovlig skovhugst og den hertil knyttede handel blevet et stadig større problem.
(3)
Ulovlig skovhugst er et omfattende problem, der giver anledning til stor bekymring på internationalt plan. Den udgør en alvorlig trussel mod skovene, idet den bidrager til afskovningen og skovforringelsen, der er ansvarlig for omkring 20 % af CO2-emissionerne på globalt plan, truer den biologiske mangfoldighed og underminerer bæredygtig skovforvaltning og -udvikling, herunder den økonomiske levedygtighed for virksomheder, der handler i overensstemmelse med gældende lovgivning. Den bidrager også til ørkendannelse og jordbundserosion og kan forværre ekstreme vejrfænomener og oversvømmelser. Desuden har dette samfundsmæssige, politiske og økonomiske konsekvenser, som ofte undergraver fremskridt hen imod god forvaltningspraksis, og er en trussel mod lokale skovafhængige samfunds eksistensgrundlag, og den kan have tilknytning til væbnede konflikter. Bekæmpelse af problemet med ulovlig skovhugst inden for rammerne af denne forordning forventes at yde et omkostningseffektivt bidrag til Unionens strategier for modvirkning af klimaændringer og bør ses som et supplement til Unionens indsats og engagement i forbindelse med De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer.
(4)
I Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1600/2002/EF af 22. juli 2002 om fastlæggelse af Fællesskabets sjette miljøhandlingsprogram (3) anføres undersøgelse af muligheden for at træffe aktive foranstaltninger til forebyggelse og bekæmpelse af handel med ulovligt fældet træ og videreførelse af Unionens og medlemsstaternes aktive deltagelse i gennemførelsen af globale og regionale resolutioner og aftaler om skovrelaterede spørgsmål som en prioriteret aktion.
(5)
Kommissionens meddelelse af 21. maj 2003 med titlen »Retshåndhævelse, god forvaltningspraksis og handel på skovbrugsområdet (FLEGT): forslag til EU-handlingsplan« indeholdt forslag til en række foranstaltninger til støtte for de internationale bestræbelser på at løse problemet med ulovlig skovhugst og den hertil knyttede handel som led i Unionens samlede indsats for at opnå en bæredygtig skovforvaltning.
(6)
Europa-Parlamentet og Rådet hilste meddelelsen velkommen og erkendte, at det er nødvendigt, at Unionen bidrager til de internationale bestræbelser på at løse problemet med ulovlig skovhugst.
(7)
I overensstemmelse med meddelelsens mål, nemlig at sikre, at kun træprodukter, der er fremstillet i overensstemmelse med det træproducerende lands nationale lovgivning, indføres i Unionen, har Unionen forhandlet frivillige FLEGT-partnerskabsaftaler med træproducerende lande (»partnerlande«), der skaber en juridisk bindende forpligtelse for parterne til at indføre en licensordning og regulere handelen med træ og træprodukter, som er anført i nævnte FLEGT-partnerskabsaftaler.
(8)
I betragtning af problemets omfang og akutte karakter er det nødvendigt aktivt at støtte bekæmpelsen af ulovlig skovhugst og den tilknyttede handel, at supplere og styrke initiativet vedrørende frivillige FLEGT-partnerskabsaftaler og at forbedre synergien mellem politikker, der har til formål at bevare skove, og politikker, der har til formål at opnå et højt miljøbeskyttelsesniveau, herunder bekæmpelse af klimaændringer og tab af biologisk mangfoldighed.
(9)
De bestræbelser, der gøres af lande, som har indgået frivillige FLEGT-partnerskabsaftaler med Unionen, og principperne heri, navnlig med hensyn til definitionen af lovligt fremstillet træ, bør anerkendes, og landene bør tilskyndes yderligere til at indgå frivillige FLEGT-partnerskabsaftaler. Der bør også tages hensyn til, at under FLEGT-licensordningen er det kun træ, der er fældet i overensstemmelse med gældende nationale love, og træprodukter fremstillet heraf, som kan eksporteres til Unionen. Trædelen i træprodukter, som er opført i bilag II og III til Rådets forordning (EF) nr. 2173/2005 af 20. december 2005 om indførelse af en FLEGT-licensordning for import af træ til Det Europæiske Fællesskab (4), og som stammer fra partnerlande, der er opført i bilag I til nævnte forordning, bør derfor betragtes som værende lovligt fældet, forudsat at disse træprodukter opfylder bestemmelserne i den pågældende forordning og eventuelle gennemførelsesbestemmelser.
(10)
Der bør også tages hensyn til, at konventionen om international handel med udryddelsestruede dyr og planter (CITES) forpligter parterne i konventionen til kun at udstede CITES-eksporttilladelser for CITES-arter, der, som et af kravene, er fældet i overensstemmelse med det eksporterende lands nationale lovgivning. Træ af arter, der er anført i bilag A, B eller C til Rådets forordning (EF) nr. 338/97 af 9. december 1996 om beskyttelse af vilde dyr og planter ved kontrol af handelen hermed (5), bør derfor betragtes som værende lovligt fældet, forudsat at det opfylder bestemmelserne i nævnte forordning og eventuelle gennemførelsesbestemmelser.
(11)
I betragtning af at brugen af genbrugstræ og -træprodukter bør fremmes, og at det ville pålægge virksomhederne en urimelig byrde, hvis denne forordnings anvendelsesområde udvides til at omfatte sådanne produkter, bør brugt træ og træprodukter, som har afsluttet deres livscyklus, og som ellers ville være blevet deponeret som affald, udelukkes fra denne forordnings anvendelsesområde.
(12)
En af denne forordnings foranstaltninger bør være et forbud mod den første omsætning på det indre marked af ulovligt fældet træ og træprodukter fremstillet heraf. I betragtning af kompleksiteten af ulovlig skovhugst, de årsager, der ligger bag, samt virkningerne heraf, bør der træffes specifikke foranstaltninger, herunder sådanne, der er rettet mod virksomheders adfærd.
(13)
I tilknytning til FLEGT-handlingsplanen kan Kommissionen og, hvis det er relevant, medlemsstaterne støtte og gennemføre undersøgelser af og forskning i niveauet og arten af den ulovlige skovhugst i forskellige lande og gøre oplysningerne tilgængelige for offentligheden samt støtte, at der gives praktiske retningslinjer til virksomhederne vedrørende gældende lovgivning i træproducerende lande.
(14)
Uden en internationalt aftalt definition bør lovgivningen i det land, hvor træet er fældet, herunder forskrifter og gennemførelsen i landet af relevante internationale konventioner, som det pågældende land er part i, danne grundlag for, hvorledes man definerer ulovlig skovhugst.
(15)
Mange træprodukter gennemgår mange forskellige processer, før og efter at de er bragt i omsætning på det indre marked for første gang. For at undgå unødvendige administrative byrder bør due diligence-ordningen kun gælde virksomheder, der bringer træ eller træprodukter i omsætning på det indre marked for første gang, mens der bør stilles krav til forhandlere i forsyningskæden om, at de fremskaffer grundlæggende oplysninger om deres leverandører og købere for at gøre det muligt at spore træet eller træprodukterne.
(16)
Virksomheder, som bringer træ og træprodukter i omsætning for første gang på det indre marked, bør på grundlag af en systemisk tilgang tage passende skridt til at sikre, at ulovligt fældet træ og træprodukter fremstillet heraf ikke bringes i omsætning på det indre marked. Med henblik herpå bør virksomhederne udvise fornøden omhu ved hjælp af en række foranstaltninger og procedurer til at mindske risikoen for, at ulovligt fældet træ og træprodukter fremstillet heraf bringes i omsætning på det indre marked.
(17)
Due diligence-ordningen omfatter tre elementer, der er en naturlig del af risikostyring: adgang til oplysninger, risikovurdering og begrænsning af den risiko, der er blevet identificeret. Due diligence-ordningen bør give adgang til oplysninger om oprindelse og om leverandører af træ og træprodukter, der bringes i omsætning på det indre marked for første gang, herunder til relevante oplysninger om overholdelse af gældende lovgivning, hugstland, træarter, mængde og, hvor det er relevant, den region i landet, hvor træet blev fældet, samt hugstrettigheder. Virksomhederne bør på grundlag af disse oplysninger foretage en risikovurdering. Hvis en risiko er blevet identificeret, bør virksomhederne begrænse denne risiko på en måde, der står i rimeligt forhold til den risiko, der er blevet identificeret, med henblik på at forhindre, at der bringes ulovligt fældet træ og træprodukter fremstillet heraf i omsætning på det indre marked.
(18)
For at undgå unødige administrative byrder bør virksomheder, der allerede benytter sig af systemer eller procedurer, der er i overensstemmelse med kravene i denne forordning, ikke være forpligtet til at indføre nye systemer.
(19)
For at anerkende god praksis i skovbrugssektoren kan certificering eller andre ordninger, der er kontrolleret af en ekstern part, og som omfatter kontrol med overholdelse af gældende lovgivning, anvendes i risikovurderingen.
(20)
Træbranchen er af største betydning for Unionens økonomi. Brancheorganisationer er vigtige aktører i denne sektor, da de repræsenterer branchens interesser bredt og er i dialog med en bred vifte af interessenter. Sådanne organisationer har også ekspertise og kapacitet til at analysere den relevante lovgivning og til at hjælpe deres medlemmer med at overholde de gældende regler, men bør ikke bruge denne kompetence til at dominere markedet. Med henblik på at lette gennemførelsen af denne forordning og bidrage til at udvikle god praksis er det hensigtsmæssigt at anerkende organer, der har udviklet due diligence-ordninger, der opfylder kravene i denne forordning. Anerkendelse og inddragelse af anerkendelse af overvågningsorganer bør ske på retfærdig og gennemsigtig vis. En liste over sådanne anerkendte organer bør blive offentliggjort, således at virksomheder kan anvende dem.
(21)
De kompetente myndigheder bør med regelmæssige mellemrum foretage tilsyn med overvågningsorganerne for at kontrollere, at de effektivt opfylder forpligtelserne i denne forordning. De kompetente myndigheder bør endvidere bestræbe sig på at foretage tilsyn, når de er i besiddelse af relevante oplysninger, herunder ved begrundet mistanke fra tredjemands side.
(22)
De kompetente myndigheder bør kontrollere, at virksomhederne effektivt opfylder forpligtelserne i denne forordning. Med henblik herpå bør de kompetente myndigheder foretage de fornødne officielle tilsyn i givet fald i henhold til en plan, som kan omfatte tilsyn på virksomhedernes område og revisioner på stedet, og de bør om nødvendigt kunne kræve, at virksomhederne træffer udbedrende foranstaltninger. De kompetente myndigheder bør endvidere bestræbe sig på at foretage tilsyn, når de er i besiddelse af relevante oplysninger, herunder ved begrundet mistanke fra tredjemands side.
(23)
De kompetente myndigheder bør føre register over disse tilsyn og de relevante oplysninger bør stilles til rådighed i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF af 28. januar 2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger (6).
(24)
I betragtning af den ulovlige skovhugsts og den tilknyttede handels internationale karakter bør de kompetente myndigheder samarbejde indbyrdes og med tredjelandes administrative myndigheder og med Kommissionen.
(25)
For at gøre det lettere for virksomheder, som bringer træ eller træprodukter i omsætning på det indre marked, at opfylde denne forordnings krav, kan medlemsstaterne under hensyntagen til situationen for små og mellemstore virksomheder og om nødvendigt bistået af Kommissionen give virksomhederne teknisk og anden bistand og lette udvekslingen af oplysninger. Denne bistand bør ikke fritage virksomhederne for deres forpligtelse til at udvise fornøden omhu.
(26)
Forhandlere og overvågningsorganer bør afstå fra foranstaltninger, der kunne bringe opnåelsen af denne forordnings mål i fare.
(27)
Medlemsstaterne bør sikre, at overtrædelser af denne forordning, herunder overtrædelser begået af virksomheder, forhandlere og overvågningsorganer, sanktioneres med effektive sanktioner, der står i forhold til overtrædelsens grovhed og har afskrækkende virkning. Det kan i national lovgivning fastsættes, at det, efter at overtrædelse af forbuddet mod omsætning på det indre marked af ulovligt fældet træ eller træprodukter fremstillet heraf er pålagt sanktioner, som er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og har afskrækkende virkning, ikke nødvendigvis er påkrævet at destruere træet eller træprodukterne, som i stedet kan anvendes eller afhændes til almennyttige formål.
(28)
Kommissionen bør tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) vedrørende procedurer for anerkendelse og inddragelse af anerkendelse af overvågningsorganer, vedrørende yderligere relevante risikovurderingskriterier, der kan være nødvendige som supplement til dem, der allerede er fastsat i denne forordning, samt vedrørende den liste over træ og træprodukter, som er omfattet af denne forordning. Det er særlig vigtigt, at Kommissionen under forberedelserne hertil gennemfører passende høringer, herunder af eksperter.
(29)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser til at vedtage nærmere regler for hyppigheden og arten af de kompetente myndigheders tilsyn med overvågningsorganerne samt for due diligence-ordningerne, undtagen med hensyn til yderligere relevante risikovurderingskriterier. I overensstemmelse med artikel 291 i TEUF fastsættes ved forordning efter den almindelige lovgivningsprocedure på forhånd generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser. Indtil vedtagelsen af den nye forordning finder Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (7), fortsat anvendelse, bortset fra forskriftsproceduren med kontrol, som ikke finder anvendelse.
(30)
Virksomhederne og de kompetente myndigheder bør gives en rimelig frist til at forberede sig på at opfylde kravene i denne forordning.
(31)
Målet for denne forordning, nemlig at bekæmpe ulovlig skovhugst og den tilknyttede handel, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, og kan derfor på grund af dens omfang bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
Ved denne forordning fastsættes kravene til virksomheder, der bringer træ og træprodukter i omsætning på det indre marked for første gang, samt kravene til forhandlere.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »træ og træprodukter«: træ og træprodukter, der er anført i bilaget med undtagelse af træprodukter eller dele af sådanne produkter, der er fremstillet af træ eller træprodukter, som har afsluttet deres livscyklus, og som ellers ville være blevet deponeret som affald som defineret i artikel 3, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF af 19. november 2008 om affald (8)
b) »bringe i omsætning«: enhver form for første levering, uanset hvilken salgsmetode der anvendes, af træ og træprodukter på det indre marked med henblik på distribution eller anvendelse som led i erhvervsvirksomhed, mod eller uden vederlag. Dette omfatter også levering ved hjælp af fjernkommunikationsteknik som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF af 20. maj 1997 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler vedrørende fjernsalg (9). Levering på det indre marked af træprodukter fremstillet af træ eller træprodukter, der allerede er bragt i omsætning på det indre marked, betragtes ikke som at »bringe i omsætning«
c) »virksomhed«: enhver fysisk eller juridisk person, der bringer træ eller træprodukter i omsætning
d) »forhandler«: enhver fysisk eller juridisk person, der som led i erhvervsvirksomhed sælger eller køber træ eller træprodukter, der allerede er bragt i omsætning, på det indre marked
e) »hugstland«: det land eller område, hvor træ eller trædelen i træprodukter er fældet
f) »lovligt fældet«: fældet i overensstemmelse med hugstlandets gældende lovgivning
g) »ulovligt fældet«: fældet i strid med hugstlandets gældende lovgivning
h) »gældende lovgivning«: den lovgivning, der gælder i hugstlandet for følgende forhold:
rettigheder til skovhugst inden for lovmæssigt offentliggjorte grænser
betaling for rettigheder til hugst og for træ, herunder afgifter i forbindelse med skovhugst
skovhugst, herunder miljø- og skovbrugslovgivning, herunder lovgivning vedrørende skovforvaltning og bevarelse af den biologiske mangfoldighed, som er i direkte tilknytning til skovhugst
tredjeparters lovfæstede brugs- og ejendomsret, som skovhugsten påvirker, samt
handel og told, i det omfang skovbrugssektoren er berørt.
Artikel 3
Status for træ og træprodukter, der er omfattet af FLEGT og CITES
Trædelen i træprodukter, som er anført i bilag II og III til forordning (EF) nr. 2173/2005, og som stammer fra partnerlande, der er anført i bilag I til nævnte forordning, og som opfylder bestemmelserne i nævnte forordning og dens gennemførelsesbestemmelser, anses for at være lovligt fældet i den i nærværende forordning anførte betydning.
Træ af arter, der er opført i bilag A, B eller C til forordning (EF) nr. 338/97, og som opfylder bestemmelserne i nævnte forordning og dens gennemførelsesbestemmelser, anses for at være lovligt fældet i den i nærværende forordning anførte betydning.
Artikel 4
Virksomhedernes forpligtelser
1. Omsætning af ulovligt fældet træ og træprodukter fremstillet heraf er forbudt.
2. Virksomhederne skal udvise den fornødne omhu, når de bringer træ og træprodukter i omsætning. Med henblik herpå skal de anvende et sæt procedurer og foranstaltninger, i det følgende benævnt en »due diligence-ordning«, som anført i artikel 6.
3. Hver virksomhed skal opretholde og regelmæssigt evaluere den due diligence-ordning, den anvender, bortset fra de tilfælde hvor virksomheden anvender en due diligence-ordning, der er udarbejdet af et overvågningsorgan, jf. artikel 8. Eksisterende overvågningsordninger under national lovgivning og enhver frivillig effektstyringsmekanisme, der opfylder kravene i denne forordning, kan anvendes som grundlag for due diligence-ordningen.
Artikel 5
Krav om sporbarhed
Forhandlere skal gennem hele forsyningskæden kunne identificere:
a)
de virksomheder eller forhandlere, som har leveret træet og træprodukterne, og
b)
hvor det er relevant, de forhandlere, som de har leveret træet og træprodukterne til.
Forhandlere opbevarer de i stk. 1 omhandlede oplysninger i mindst fem år og leverer efter anmodning disse oplysninger til kompetente myndigheder.
Artikel 6
Due diligence-ordninger
1. De i artikel 4, stk. 2, omhandlede due diligence-ordninger skal omfatte følgende elementer:
a)
foranstaltninger og procedurer, der giver adgang til følgende oplysninger om virksomhedens lager af træ og træprodukter, som er bragt i omsætning:
-
beskrivelse, herunder handelsnavnet og produkttypen samt den almindelige betegnelse for træarten og, hvor det er relevant, den fulde videnskabelige betegnelse
-
hugstlandet og, hvor det er relevant:
i)
den region i landet, hvor træet blev fældet, og
ii)
hugstrettigheder
-
mængde (udtrykt i rumfang, vægt eller antal enheder)
-
navn og adresse på virksomhedens leverandør
-
navn og adresse på den forhandler, som træet og træprodukterne er blevet leveret til
-
dokumenter eller anden form for information, der viser, at det pågældende træ eller træprodukt opfylder gældende lovgivning
b)
risikovurderingsprocedurer, der giver virksomheden mulighed for at analysere og evaluere risikoen for, at ulovligt fældet træ eller træprodukter fremstillet heraf bringes i omsætning.
Sådanne procedurer skal tage hensyn til oplysningerne i litra a) samt de relevante risikovurderingskriterier, herunder:
-
sikkerhed for overholdelse af gældende lovgivning, hvilket kan omfatte certificering eller andre ordninger, der er kontrolleret af en ekstern part, og som omfatter overholdelse af gældende lovgivning
-
udbredelsen af ulovlig fældning af træ af bestemte træarter
-
udbredelsen af ulovlig fældning eller praksis i hugstlandet og/eller den region i landet, hvor træet er fældet, herunder hensyntagen til forekomsten af væbnede konflikter
-
sanktioner pålagt af FN's Sikkerhedsråd eller af Rådet for Den Europæiske Union imod import eller eksport af træ
-
kompleksiteten af forsyningskæden for træ og træprodukter
c)
medmindre den risiko, der er blevet identificeret som led i de i litra b) omhandlede risikovurderingsprocedurer, er ubetydelig, risikobegrænsende procedurer, der består af en række foranstaltninger og procedurer, som er hensigtsmæssige og forholdsmæssigt afpassede med henblik på effektivt at minimere risikoen, og som kan omfatte krav om yderligere oplysninger eller dokumentation og/eller krav om ekstern kontrol.
2. De nærmere regler, der er nødvendige for at sikre en ensartet gennemførelse af stk. 1, bortset fra de yderligere relevante risikovurderingskriterier i nærværende artikels stk. 1, litra b), andet punktum, vedtages efter forskriftsproceduren i artikel 18, stk. 2. Nævnte regler vedtages senest den 3. juni 2012.
3. Under hensyntagen til markedsudviklingen og de erfaringer, der er gjort med hensyn til gennemførelsen af denne forordning, især gennem den udveksling af oplysninger, der er omhandlet i artikel 13 og den rapportering, der er omhandlet i artikel 20, stk. 3, kan Kommissionen vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF vedrørende yderligere risikovurderingskriterier, der måtte være nødvendige for at supplere dem, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, litra b), andet punktum, med henblik på at øge due diligence-ordningens effektivitet.
For så vidt angår de delegerede retsakter, der er nævnt i dette stykke, finder procedurerne i artikel 15, 16 og 17 anvendelse.
Artikel 7
Kompetente myndigheder
1. Hver medlemsstat udpeger én eller flere kompetente myndigheder, som har ansvaret for anvendelsen af denne forordning.
Medlemsstaterne meddeler senest den 3. juni 2011 Kommissionen de kompetente myndigheders navne og adresser. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen eventuelle ændringer af de kompetente myndigheders navne og adresser.
2. Kommissionen offentliggør, bl.a. på internettet, en liste over de kompetente myndigheder. Listen ajourføres regelmæssigt.
Artikel 8
Overvågningsorganer
1. Et overvågningsorgan:
a)
opretholder og evaluerer regelmæssigt en due diligence-ordning som omhandlet i artikel 6 og giver virksomheder ret til at anvende den
b)
kontrollerer, at dets due diligence-ordning anvendes korrekt af disse virksomheder
c)
træffer passende foranstaltninger i tilfælde af, at en virksomhed forsømmer at anvende dets due diligence-ordning korrekt, herunder underretning af de kompetente myndigheder ved betydelige eller gentagne forsømmelser fra virksomhedens side.
2. En organisation kan ansøge om anerkendelse som overvågningsorgan, hvis den opfylder følgende krav:
a)
den har status som juridisk person og er lovligt etableret i Unionen
b)
den har den fornødne fagkundskab og er i stand til at varetage de funktioner, der er nævnt i stk.1, og
c)
den sikrer under varetagelsen af sine funktioner, at der ikke opstår interessekonflikter.
3. Kommissionen anerkender efter høring af de(n) pågældende medlemsstat(er) en ansøger, der opfylder kravene i stk. 2, som overvågningsorgan.
Kommissionen meddeler sin afgørelse om anerkendelse af et overvågningsorgan til de kompetente myndigheder i samtlige medlemsstater.
4. De kompetente myndigheder foretager regelmæssige tilsyn for at kontrollere, at de overvågningsorganer, der opererer på de kompetente myndigheders retsområde, fortsat varetager de funktioner, der er fastlagt i stk. 1, og opfylder kravene i stk. 2. Der kan også foretages tilsyn, når medlemsstatens kompetente myndighed er i besiddelse af relevante oplysninger, herunder begrundet mistanke fra tredjemands side, eller hvis den har påvist mangler i virksomhedernes gennemførelse af en due diligence-ordning, der er udarbejdet af et overvågningsorgan. En rapport fra disse tilsyn gøres tilgængelig i overensstemmelse med direktiv 2003/4/EF.
5. Hvis en kompetent myndighed fastslår, at et overvågningsorgan enten ikke længere varetager de funktioner, der er fastlagt i stk. 1, eller ikke længere opfylder kravene i stk. 2, underretter den straks Kommissionen herom.
6. Kommissionen inddrager anerkendelsen af et overvågningsorgan, hvis den navnlig på grundlag af de i stk. 5 omhandlede oplysninger har fastslået, at overvågningsorganet ikke længere varetager de funktioner, der er fastlagt i stk. 1, eller opfylder kravene i stk. 2. Kommissionen underretter de berørte medlemsstater, inden den inddrager en anerkendelse af et overvågningsorgan.
Kommissionen meddeler sin afgørelse om inddragelse af anerkendelsen af et overvågningsorgan til de kompetente myndigheder i samtlige medlemsstater.
7. For at supplere procedurereglerne med hensyn til anerkendelse og inddragelse af anerkendelse af overvågningsorganer og for at ændre procedurereglerne, hvis erfaringerne nødvendiggør det, kan Kommissionen vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF, idet den sikrer, at anerkendelsen og inddragelsen af anerkendelsen sker på retfærdig og gennemsigtig vis.
For så vidt angår de delegerede retsakter, der er nævnt i dette stykke, finder procedurerne i artikel 15, 16 og 17 anvendelse. Nævnte retsakter skal vedtages senest den 3. marts 2012.
8. Nærmere regler for hyppigheden og arten af de i stk. 4 omhandlede tilsyn, der er nødvendige for at sikre en effektiv kontrol med overvågningsorganerne og en ensartet gennemførelse af nævnte stykke, vedtages efter forskriftsproceduren i artikel 18, stk. 2. Nævnte regler vedtages senest den 3. juni 2012.
Artikel 9
Liste over overvågningsorganer
Kommissionen offentliggør listen over overvågningsorganer i Den Europæiske Unions Tidende, C-udgaven, og offentliggør den på sit websted. Listen ajourføres regelmæssigt.
Artikel 10
Tilsyn med virksomhederne
1. De kompetente myndigheder fører tilsyn med, om virksomhederne overholder kravene i artikel 4 og 6.
2. De i stk. 1 omhandlede tilsyn foretages efter en regelmæssigt revideret plan på grundlag af en risikobaseret tilgang. Desuden kan der foretages tilsyn, når en kompetent myndighed er i besiddelse af relevante oplysninger, herunder på grundlag af begrundet mistanke fra tredjemands side vedrørende en virksomheds overholdelse af denne forordning.
3. De i stk. 1 omhandlede tilsyn kan bl.a. bestå i:
a)
undersøgelse af due diligence-ordningen, herunder procedurerne for risikovurdering og risikobegrænsning
b)
undersøgelse af dokumentation og optegnelser for at kontrollere, om due diligence- ordningen og -procedurerne fungerer korrekt
c)
stikprøvetilsyn, herunder revisioner på stedet.
4. Virksomhederne tilbyder al nødvendig bistand til at lette udførelsen af de i stk. 1 omhandlede tilsyn, navnlig for så vidt angår adgang til lokaler og fremlæggelse af dokumentation eller optegnelser.
5. Er der i forlængelse af de i stk. 1 omhandlede tilsyn påvist mangler, kan de kompetente myndigheder påbyde virksomhederne at træffe udbedrende foranstaltninger, jf. dog artikel 19. Afhængigt af arten af de mangler, der konstateres, kan medlemsstaterne desuden straks træffe midlertidige foranstaltninger, herunder bl.a.:
a)
beslaglæggelse af træ og træprodukter
b)
forbud mod at markedsføre træ og træprodukter.
Artikel 11
Tilsynsregister
1. De kompetente myndigheder fører et register over de i artikel 10, stk. 1, omhandlede tilsyn med angivelse af bl.a. arten og resultaterne og eventuelle udbedrende foranstaltninger, der er påbudt i medfør af artikel 10, stk. 5. Tilsynsregistrene opbevares i mindst fem år.
2. De i stk. 1 omhandlede oplysninger stilles til rådighed i overensstemmelse med direktiv 2003/4/EF.
Artikel 12
Samarbejde
1. De kompetente myndigheder samarbejder indbyrdes og med tredjelandes administrative myndigheder og med Kommissionen for at sikre overholdelse af denne forordning.
2. De kompetente myndigheder udveksler oplysninger om alvorlige mangler, der er konstateret ved hjælp af de i artikel 8, stk. 4, og artikel 10, stk. 1, omhandlede tilsyn og om de typer af sanktioner, der pålægges i henhold til artikel 19, med de kompetente myndigheder i andre medlemsstater og med Kommissionen.
Artikel 13
Teknisk bistand, vejledning og udveksling af oplysninger
1. Uden at det berører virksomhedernes forpligtelse til at udvise fornøden omhu, jf. artikel 4, stk. 2, kan medlemsstaterne, hvor det er relevant bistået af Kommissionen, yde teknisk og anden bistand samt vejledning til virksomheder, under hensyntagen til situationen for små og mellemstore virksomheder, med henblik på at lette overholdelsen af kravene i denne forordning, især med hensyn til implementeringen af en due diligence-ordning i henhold til artikel 6.
2. Medlemsstaterne, hvor det er relevant bistået af Kommissionen, kan fremme udveksling og formidling af relevante oplysninger om ulovlig skovhugst, navnlig for at hjælpe virksomhederne med at evaluere risici, jf. artikel 6, stk. 1, litra b), samt af bedste praksis med hensyn til gennemførelse af denne forordning.
3. Bistanden ydes på en sådan måde, at de kompetente myndigheders ansvarsområder ikke antastes, og deres handlefrihed i håndhævelsen af denne forordning bevares.
Artikel 14
Ændringer af bilaget
For at tage hensyn på den en side til de erfaringer, der er gjort med hensyn til gennemførelsen af denne forordning, især identificeret ved den rapportering, der er omhandlet i artikel 20, stk. 3 og 4, og ved den i artikel 13 nævnte udveksling af oplysninger, og på den anden side til udviklingen i forbindelse med tekniske egenskaber, de endelige brugere og produktionsprocesser for træ og træprodukter, kan Kommissionen vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF, der ændrer og udbygger listen over træ og træprodukter, som er anført i bilaget. Sådanne retsakter må ikke pålægge virksomhederne en uforholdsmæssig byrde.
For så vidt angår de delegerede retsakter, der er nævnt i nærværende artikel, finder procedurerne i artikel 15, 16 og 17 anvendelse.
Artikel 15
Udøvelse af delegationen
1. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 6, stk. 3, artikel 8, stk. 7, og artikel 14, i en periode på syv år fra den 2. december 2010. Kommissionen aflægger rapport vedrørende de delegerede beføjelser senest tre måneder inden udløbet af en treårig periode efter datoen for anvendelsen af denne forordning. Delegationen af beføjelser forlænges automatisk for perioder af en tilsvarende varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet tilbagekalder den i overensstemmelse med artikel 16.
2. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter med forbehold af betingelserne i artikel 16 og 17.
Artikel 16
Tilbagekaldelse af delegationen
1. Delegationen af beføjelser, jf. artikel 6, stk. 3, artikel 8, stk. 7, og artikel 14, kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Den institution, der har indledt en intern procedure for at afgøre, om delegationen af beføjelser skal tilbagekaldes, bestræber sig på at give den anden institution og Kommissionen meddelelse herom i rimelig tid, inden den endelige afgørelse træffes, og angiver, hvilke delegerede beføjelser der vil kunne være genstand for tilbagekaldelse, samt den mulige begrundelse for en tilbagekaldelse.
3. Afgørelsen om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er nævnt i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning øjeblikkeligt eller på et senere tidspunkt, der præciseres i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er trådt i kraft. Den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 17
Indsigelser mod delegerede retsakter
1. Europa-Parlamentet eller Rådet kan gøre indsigelse mod en delegeret retsakt inden for en frist på to måneder fra datoen for meddelelsen. Fristen forlænges med to måneder på initiativ af Europa-Parlamentet eller Rådet.
2. Har hverken Europa-Parlamentet eller Rådet ved udløbet af denne frist gjort indsigelse mod den delegerede retsakt, offentliggøres den i Den Europæiske Unions Tidende og træder i kraft på den dato, der er fastsat heri.
Den delegerede retsakt kan offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende og træde i kraft inden fristens udløb, hvis Europa-Parlamentet og Rådet begge har meddelt Kommissionen, at de ikke agter at gøre indsigelse.
3. Gør Europa-Parlamentet eller Rådet indsigelse mod en delegeret retsakt, træder retsakten ikke i kraft. Den institution, der gør indsigelse mod den delegerede retsakt, anfører begrundelsen herfor.
Artikel 18
Udvalg
1. Kommissionen bistås af FLEGT-Udvalget (retshåndhævelse, god forvaltningspraksis og handel på skovbrugsområdet), der er oprettet i henhold til artikel 11 i forordning (EF) nr. 2173/2005.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
Artikel 19
Sanktioner
1. Medlemsstaterne fastsætter regler for, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af bestemmelserne i denne forordning, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de iværksættes.
2. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og have afskrækkende virkning, og kan bl.a. omfatte:
a)
bøder, der står i et rimeligt forhold til miljøskaderne, træets eller træprodukternes værdi og de skattemæssige tab og de økonomiske skader, overtrædelsen har forvoldt, idet disse bøders niveau beregnes således, at det sikres, at de effektivt berøver de ansvarlige den økonomiske gevinst ved alvorlige overtrædelser, uden at dette berører den legitime ret til at udøve et erhverv, og idet niveauet for disse bøder for gentagne alvorlige overtrædelser gradvis forhøjes
b)
beslaglæggelse af det træ og de træprodukter, der er berørt
c)
øjeblikkelig suspension af handelstilladelsen.
3. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser og meddeler omgående senere ændringer af betydning for bestemmelserne.
Artikel 20
Rapportering
1. Medlemsstaterne forelægger senest den 30. april hvert andet år efter den 3. marts 2013 Kommissionen en rapport om denne forordnings anvendelse i de to foregående år.
2. På grundlag af disse rapporter udarbejder Kommissionen en rapport, der forelægges Europa-Parlamentet og Rådet hvert andet år. Kommissionen tager ved udarbejdelsen af rapporten hensyn til de fremskridt, der er gjort med indgåelsen og anvendelsen af frivillige FLEGT-partnerskabsaftaler i henhold til forordning (EF) nr. 2173/2005, og til de bidrag, disse har ydet til at minimere tilstedeværelsen af ulovligt fældet træ og træprodukter fremstillet heraf på det indre marked.
3. Senest den 3. december 2015 og herefter hvert sjette år foretager Kommissionen på basis af rapporterne og erfaringerne med anvendelsen af denne forordning en evaluering af, hvordan forordningen fungerer samt dens effektivitet, herunder med hensyn til at forhindre, at ulovligt fældet træ og træprodukter fremstillet heraf bringes i omsætning. Den overvejer navnlig de administrative følger for små og mellemstore virksomheder samt hvilke produkter der er omfattet. Rapporterne kan, hvis det er nødvendigt, ledsages af hensigtsmæssige lovgivningsforslag.
4. Den første af de i stk. 3 omhandlede rapporter skal indeholde en bedømmelse af den aktuelle økonomiske og handelsmæssige situation i Unionen for produkter opført under kapitel 49 i den kombinerede nomenklatur under særlig hensyntagen til de relevante sektorers konkurrenceevne for at overveje, om de bør optages på listen over træ og træprodukter i bilaget til denne forordning.
Den i første afsnit omhandlede rapport skal ligeledes indeholde en vurdering af effektiviteten af det i artikel 4, stk. 1, fastsatte forbud mod omsætning af ulovligt fældet træ og træprodukter fremstillet heraf samt af de i artikel 6 omhandlede due diligence-ordninger.
Artikel 21
Ikrafttræden og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 3. marts 2013. Artikel 6, stk. 2, artikel 7, stk. 1, og artikel 8, stk. 7 og 8, anvendes dog fra den 2. december 2010.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 20. oktober 2010.
32010R0995
L 295/23
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
20.10.2010.
UREDBA (EU) br. 995/2010 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 20. listopada 2010.
o utvrđivanju obveza gospodarskih subjekata koji stavljaju u promet drvo i proizvode od drva
(Tekst značajan za EGP)
(995/2010/EU)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 192. stavak 1.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
nakon savjetovanja s Odborom regija,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Šume osiguravaju širok spektar okolišnih, gospodarskih i društvenih koristi, uključujući drvne i nedrvne proizvode šuma i funkcije u službi okoliša nužne za čovječanstvo, kao što je održavanje bioraznolikosti, funkcioniranje ekosustava i zaštita klimatskog sustava.
(2)
Zbog porasta potražnje za drvom i proizvodima od drva u svijetu te institucionalnih i administrativnih nedostataka koji su prisutni u sektoru šumarstva u nizu zemalja proizvođača drva, nezakonita sječa stabala i s njom povezana trgovina postaju sve ozbiljnije pitanje.
(3)
Nezakonita sječa stabala dalekosežan je problem od velike međunarodne važnosti. Ona predstavlja značajnu prijetnju šumama budući da doprinosi procesu krčenja i propadanja šuma te je odgovorna za oko 20 % globalne emisije CO2, ugrožava bioraznolikost i dovodi u pitanje održivo gospodarenje i razvoj šuma, kao i gospodarsku održivost subjekata koji postupaju u skladu s primjenjivim zakonodavstvom. Nezakonita sječa stabala također doprinosi pustošenju i eroziji tla te može pogoršati ekstremne vremenske pojave i poplave. Osim toga, ima društvene, političke i gospodarske posljedice, nerijetko stoji na putu dobrom upravljanju i ugrožava sredstva za život lokalnih zajednica koje su ovisne o šumama, te se može povezati s oružanim sukobima. Očekuje se da će rješavanje problema nezakonite sječe stabala u kontekstu ove Uredbe na ekonomičan način doprinijeti naporima Unije za ublažavanje klimatskih promjena i trebalo bi ga smatrati nadopunom aktivnosti i preuzetih obveza Unije u kontekstu Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o promjeni klime.
(4)
U Odluci br. 1600/2002/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. srpnja 2002. o utvrđivanju Šestog okolišnog akcijskog programa Zajednice (3) kao jedna od prioritetnih mjera navodi se ispitivanje mogućnosti poduzimanja aktivnih mjera za sprečavanje i suzbijanje trgovine nezakonito posječenog drva i nastavak aktivnog sudjelovanja Unije i država članica u provedbi rezolucija i sporazumâ o pitanjima vezanima uz šume na svjetskoj i regionalnoj razini.
(5)
U Komunikaciji Komisije od 21. svibnja 2003. pod naslovom „Provedba zakonodavstva, upravljanje i trgovina u području šumarstva (FLEGT): Prijedlog plana djelovanja EU-a” predlaže se paket mjera za potporu međunarodnim naporima u rješavanju problema nezakonite sječe stabala i s njom povezane trgovine u kontekstu cjelokupnih napora Unije za postizanje održivoga gospodarenja šumama.
(6)
Europski parlament i Vijeće pozdravili su tu Komunikaciju i potvrdili potrebu da se Unija pridruži globalnim naporima u rješavanju problema nezakonite sječe stabala.
(7)
U skladu s ciljem te Komunikacije, a cilj je osigurati da u Uniju ulaze samo proizvodi od drva proizvedeni u skladu s nacionalnim zakonodavstvom zemlje proizvođača, Unija sa zemljama proizvođačima (zemlje partneri) pregovara o dobrovoljnim sporazumima o partnerstvu FLEGT koji stranke pravno obvezuju da provedu sustav izdavanja dozvola i da urede trgovinu drvom i proizvodima od drva utvrđenima u tim dobrovoljnim sporazumima o partnerstvu FLEGT.
(8)
S obzirom na opsežnost i hitnost problema, potrebno je aktivno podržati borbu protiv nezakonite sječe stabala i povezane trgovine, dopuniti i ojačati inicijativu dobrovoljnih sporazuma o partnerstvu FLEGT i poboljšati zajedničko djelovanje politika usmjerenih na očuvanje šuma i postizanje visoke razine zaštite okoliša, uključujući borbu protiv klimatskih promjena i gubitka bioraznolikosti.
(9)
Trebalo bi priznati napore zemalja koje su s Unijom sklopile dobrovoljne sporazume o partnerstvu FLEGT kao i načela koja su u njih ugrađena, posebno u pogledu definiranja zakonito proizvedenog drva, te dati dodatni poticaj zemljama za sklapanje dobrovoljnih sporazuma o partnerstvu FLEGT. U obzir bi trebalo uzeti i činjenicu da se na temelju sustava izdavanja dozvola FLEGT u Uniju izvozi samo drvo posječeno u skladu s relevantnim nacionalnim zakonodavstvom odnosno proizvodi od drva dobiveni iz takvog drva. Prema tome, trebalo bi smatrati da su drvo i proizvodi od drva, iz priloga II. i III. Uredbi Vijeća (EZ) br. 2173/2005 od 20. prosinca 2005. o uspostavljanju FLEGT sustava za izdavanje dozvola za uvoz drva u Europsku zajednicu (4), koje potječe iz zemalja partnera iz Priloga I. toj Uredbi, zakonito posječeni ako su ti proizvodi od drva u skladu s tom Uredbom i njezinim provedbenim odredbama.
(10)
Trebalo bi voditi računa i o činjenici da Konvencija o međunarodnoj trgovini ugroženim vrstama divlje faune i flore (CITES) predviđa da stranke Konvencije izdaju izvoznu dozvolu CITES samo ako je vrsta navedena u Konvenciji CITES posječena, inter alia, u skladu s nacionalnim zakonodavstvom zemlje izvoznice. Prema tome, trebalo bi smatrati da je drvo koje pripada među vrste iz priloga A, B ili C Uredbi Vijeća (EZ) br. 338/97 od 9. prosinca 1996. o zaštiti vrsta divlje faune i flore uređenjem trgovine u tom području (5) posječeno zakonito ako je u skladu s tom Uredbom i svim provedbenim odredbama.
(11)
Imajući u vidu činjenicu da bi trebalo poticati korištenje recikliranog drva i proizvoda od drva te da bi uključivanje tih proizvoda u područje primjene ove Uredbe predstavljalo nerazmjerno opterećenje za gospodarske subjekte, uporabljeno drvo i proizvode od drva čiji je životni ciklus završen i koji bi se inače zbrinuli kao otpad trebalo bi isključiti iz područja primjene ove Uredbe.
(12)
Jedna od mjera ove Uredbe trebala bi biti zabrana prvog stavljanja na tržište nezakonito posječenog drva i proizvoda od drva dobivenih iz takvog drva. Uzimajući u obzir složenost pitanja nezakonite sječe stabala, njezine temeljne uzroke i učinke, trebalo bi poduzeti konkretne mjere, npr. mjere usmjerene na ponašanje gospodarskih subjekata.
(13)
U kontekstu Plana djelovanja FLEGT, Komisija i države članice, kada je to primjereno, mogu poduprijeti i provesti studije i istraživanja o razinama i prirodi nezakonite sječe stabala u različitim zemljama i učiniti te informacije javno dostupnima, te poduprijeti pružanje praktičnih smjernica gospodarskim subjektima o primjenjivom zakonodavstvu u zemljama proizvođačima drva.
(14)
U nedostatku međunarodno usuglašene definicije, kao temelj za definiranje nezakonite sječe stabala trebalo bi uzeti zakonodavstvo zemlje u kojoj je drvo posječeno, uključujući propise, kao i provedbu, u toj zemlji relevantnih međunarodnih konvencija čija je ta zemlja stranka.
(15)
Mnogi proizvodi od drva prolaze brojne postupke prije i nakon prvog stavljanja u promet na unutarnje tržište. Kako bi se izbjeglo nepotrebno administrativno opterećenje, samo oni gospodarski subjekti koji prvi put stavljaju u promet drvo i proizvode od drva na unutarnje tržište trebali bi podlijegati sustavu dužne pažnje, dok bi od trgovca u lancu opskrbe trebalo zahtijevati da pruži osnovne informacije o svojem dobavljaču i kupcu kako bi se omogućila sljedivost drva i proizvoda od drva.
(16)
Na temelju sustavnog pristupa, gospodarski subjekti koji prvi put stavljaju u promet drvo i proizvode od drva na unutarnje tržište trebali bi poduzeti odgovarajuće korake kako bi osigurali da nezakonito posječeno drvo i proizvodi od drva dobiveni iz takvog drva ne budu stavljeni u promet na unutarnje tržište. U tu svrhu gospodarski subjekti trebali bi s dužnom pažnjom primjenjivati sustav mjera i postupaka kako bi umanjili rizik stavljanja u promet na unutarnje tržište nezakonito posječenog drva i proizvoda od drva dobivenih iz takvog drva.
(17)
Sustav dužne pažnje uključuje tri elementa svojstvena upravljanju rizikom: pristup informacijama, procjenu rizika i ublažavanje utvrđenog rizika. Sustav dužne pažnje trebao bi osigurati pristup informacijama o izvorima i dobavljačima drva i proizvoda od drva koji se prvi put stavljaju u promet na unutarnje tržište, koje uključuju relevantne informacije o usklađenosti s primjenjivim zakonodavstvom, zemlji sječe, vrsti, količini te, prema potrebi, regiji unutar te zemlje i koncesiji za sječu. Gospodarski subjekti na temelju tih informacija trebali bi provesti ocjenjivanje rizika. Ako se utvrdi da postoji rizik, gospodarski bi ga subjekti trebali ublažiti na način razmjeran samom riziku, kako bi se spriječilo stavljanje u promet na unutarnje tržište nezakonito posječenog drva i proizvoda od drva dobivenih iz takvog drva.
(18)
Da bi se izbjeglo nepotrebno administrativno opterećenje, od gospodarskih subjekata koji već koriste sustave ili postupke koji ispunjavaju zahtjeve ove Uredbe ne bi trebalo zahtijevati uspostavu novih sustava.
(19)
Kako bi se potvrdila dobra praksa u šumarstvu, u postupku procjene rizika mogu se koristiti certificiranje ili drugi verificirani sustavi trećih osoba koji uključuju verifikaciju usklađenosti s primjenjivim zakonodavstvom.
(20)
Drvni je sektor od velike važnosti za gospodarstvo Unije. Organizacije gospodarskih subjekata važni su čimbenici sektora budući da predstavljaju interese tih subjekata u širim okvirima i dolaze u međudjelovanje s različitim zainteresiranim stranama. Te organizacije također posjeduju znanje i sposobnost koji im omogućuju da analiziraju relevantno zakonodavstvo i svojim članovima olakšaju usklađivanje s tim zakonodavstvom, ali oni tu svoju sposobnost ne bi trebali koristiti za ovladavanje tržištem. Kako bi se olakšala provedba ove Uredbe i doprinijelo razvoju dobrih praksi, primjereno je priznati organizacije koje su razvile sustave dužne pažnje koji ispunjavaju zahtjeve ove Uredbe. Priznavanje i povlačenje priznanja nadzornih organizacija trebalo bi provoditi na pravedan i transparentan način. Popis tih priznatih organizacija trebalo bi objaviti da bi ih gospodarski subjekti mogli koristiti.
(21)
Nadležna tijela trebala bi u redovitim razmacima provjeravati nadzorne organizacije kako bi verificirala da one učinkovito ispunjavaju obveze utvrđene ovom Uredbom. Povrh toga, nadležna tijela trebala bi nastojati obavljati provjere i kada raspolažu relevantnim informacijama, uključujući potkrijepljene sumnje trećih osoba.
(22)
Nadležna tijela trebala bi nadzirati da gospodarski subjekti učinkovito ispunjavaju obveze utvrđene u ovoj Uredbi. U tu bi svrhu nadležna tijela trebala obavljati odgovarajuće službene provjere, ovisno o potrebi u skladu s određenim planom, koje mogu uključivati provjere u prostorijama gospodarskih subjekata i terenske kontrole, te bi trebala imati mogućnost da tim subjektima odrede korektivne mjere kada je to potrebno. Povrh toga, nadležna tijela trebala bi nastojati obavljati provjere i kada raspolažu relevantnim informacijama, uključujući potkrijepljene sumnje trećih osoba.
(23)
Nadležna tijela trebala bi voditi evidenciju provjera, a dostupnost relevantnih informacija trebalo bi učiniti dostupnima u skladu s Direktivom 2003/4/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2003. o javnom pristupu informacijama o okolišu (6).
(24)
Uzimajući u obzir međunarodni značaj nezakonite sječe stabala i povezane trgovine, nadležna tijela trebala bi surađivati međusobno i s upravnim tijelima trećih zemalja te s Komisijom.
(25)
Kako bi se gospodarskim subjektima koji stavljaju u promet drvo i proizvode od drva na unutarnje tržište olakšalo ispunjavanje zahtjeva ove Uredbe, uzimajući u obzir položaj malih i srednjih poduzeća, države članice mogu, prema potrebi, uz pomoć Komisije, pružiti gospodarskim subjektima tehničku i drugu pomoć i olakšati razmjenu informacija. Ta pomoć, gospodarske subjekte ne bi smjela osloboditi obveze postupanja s dužnom pažnjom.
(26)
Trgovci i nadzorne organizacije trebali bi se suzdržati od mjera koje bi mogle ugroziti ostvarivanje cilja ove Uredbe.
(27)
Države članice trebale bi se pobrinuti da se povrede ove Uredbe, uključujući povrede od strane gospodarskih subjekata, trgovaca i nadzornih organizacija, kazne učinkovitim, primjerenim i odvraćajućim kaznama. Nacionalnim se propisima može predvidjeti da se nakon primjene učinkovitih, primjerenih i odvraćajućih kazni za povrede zabrane stavljanja u promet nezakonito posječenog drva i proizvoda od drva dobivenih iz takvog drva na unutarnje tržište, takvo drvo i proizvodi od drva ne moraju nužno uništiti, već da se mogu koristiti odnosno zbrinuti u skladu s javnim interesom.
(28)
Komisiju bi trebalo ovlastiti da donese delegirane akte u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) u vezi s postupcima za priznavanje i povlačenje priznanja nadzornih organizacija, dodatnim relevantnim kriterijima za procjenu rizika koji se mogu pokazati potrebnima uz one koji su već predviđeni u ovoj Uredbi te u vezi s popisom drva i proizvoda od drva na koje se primjenjuje ova Uredba. Posebno je važno da Komisija obavi odgovarajuća savjetovanja tijekom pripremnog dijela posla, također i na stručnoj razini.
(29)
Kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti provedbe, Komisiji bi trebalo dodijeliti izvršne ovlasti za usvajanje detaljnih pravila u odnosu na učestalost i vrstu provjera koje nadležna tijela provode nad nadzornim organizacijama i sustave dužne pažnje, osim u pogledu dodatnih relevantnih kriterija za procjenu rizika. U skladu s člankom 291. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (dalje u tekstu: UFEU), pravila i opća načela s obzirom na mehanizme kojima države članice nadziru izvršavanje provedbenih ovlasti Komisije utvrđuju se unaprijed uredbom koja se donosi u skladu s redovitim zakonodavnim postupkom. Do donošenja te nove uredbe i dalje se primjenjuje Odluka Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (7), uz izuzetak regulatornog postupka s kontrolom, koji nije primjenjiv.
(30)
Gospodarskim subjektima i nadležnim tijelima trebalo bi dati primjereni rok da se pripreme za ispunjavanje zahtjeva ove Uredbe.
(31)
Budući da cilj ove Uredbe, a to je borba protiv nezakonite sječe stabala i s tim povezane trgovine, države članice ne mogu ostvariti pojedinačno nego se zbog njegove opsežnosti taj cilj može na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti određenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti određenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom utvrđuju obveze gospodarskih subjekata koji prvi put stavljaju u promet drvo i proizvode od drva na unutarnje tržište, kao i obveze trgovaca.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„drvo i proizvodi od drva” znači drvo i proizvodi od drva navedeni u Prilogu, osim proizvoda od drva i njihovih dijelova proizvedenih od drva, odnosno proizvoda od drva čiji je vijek trajanja završen i koji bi se inače zbrinuli kao otpad, kako je definirano u članku 3. stavku 1. Direktive 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o otpadu (8).
(b)
„stavljanje u promet” znači prvu isporuku drva odnosno proizvodâ od drva na unutarnje tržište bilo kojim putem radi distribuiranja ili upotrebe u okviru poslovne djelatnosti, neovisno o primijenjenoj tehnici prodaje, bilo uz naknadu ili besplatno. To također uključuje isporuku sredstvima komunikacije na daljinu, kako je definirano u Direktivi 97/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 1997. o zaštiti potrošača s obzirom na sklapanje ugovora na daljinu (9). Opskrba na unutarnjem tržištu proizvodima od drva dobivenima iz drva ili drugim proizvodima od drva, koji su već stavljeni na unutarnje tržište, ne predstavlja „stavljanje u promet”;
(c)
„gospodarski subjekt” znači fizičku ili pravnu osoba koja stavlja u promet drvo ili proizvode od drva;
(d)
„trgovac” znači fizičku ili pravnu osobu koja u okviru poslovne djelatnosti na unutarnjem tržištu prodaje ili kupuje drvo ili proizvode od drva koji su već stavljeni u promet na unutarnjem tržištu;
(e)
„zemlja sječe” znači zemlju ili područje gdje je drvo ili drvo ugrađeno u proizvod od drva posječeno;
(f)
„zakonito posječeno” znači posječeno u skladu s primjenjivim zakonodavstvom u zemlji sječe;
(g)
„nezakonito posječeno” znači posječeno u suprotnosti s primjenjivim zakonodavstvom u zemlji sječe;
(h)
„primjenjivo zakonodavstvo” znači zakonodavstvo na snazi u zemlji sječe koje se odnosi na sljedeća pitanja:
-
prava na sječu unutar područja koje je službeno oglašeno u skladu sa zakonom,
-
plaćanja za prava na sječu i drvo, uključujući pristojbe u vezi sa sječom,
-
sječu drva, uključujući zakonodavstvo u području okoliša i šumarstva, uključujući i ono koje se odnosi na gospodarenje šumama i očuvanje bioraznolikosti, ako je izravno povezano sa sječom,
-
zakonska prava trećih osoba u vezi s upotrebom i posjedom zemljišta, a na koja utječe sječa, i
-
trgovinu i carinu, u mjeri u kojoj se tiču šumarstva.
Članak 3.
Status drva i proizvoda od drva na koje se odnose odredbe FLEGT i CITES
Drvo i proizvodi od drva iz priloga II. i III. Uredbi (EZ) br. 2173/2005 koji potječu iz zemalja partnera iz Priloga I. toj Uredbi i koji su u skladu s tom Uredbom i njezinim provedbenim odredbama smatraju se zakonito posječenima u smislu ove Uredbe.
Drveće koje pripada vrstama iz priloga A, B i C Uredbi (EZ) br. 338/97 koje je u skladu s tom Uredbom i njezinim provedbenim odredbama smatra se zakonito posječenim u smislu ove Uredbe.
Članak 4.
Obveze gospodarskih subjekata
1. Zabranjuje se stavljanje u promet nezakonito posječenog drva i proizvoda od drva dobivenih iz takvog drva.
2. Kod stavljanja drva i proizvoda od drva u promet gospodarski subjekti postupaju s dužnom pažnjom. Oni u tu svrhu koriste okvir postupaka i mjera, dalje u tekstu „sustav dužne pažnje”, kako je određeno u članku 6.
3. Svaki gospodarski subjekt održava i redovito procjenjuje sustav dužne pažnje koji koristi, osim ako koristi sustav dužne pažnje koji je uspostavila nadzorna organizacija iz članka 8. Kao osnova sustava dužne pažnje mogu se koristiti postojeći sustavi nadzora u okviru nacionalnog zakonodavstva te svi dobrovoljni nadzorni mehanizmi unutar lanca koji ispunjavaju zahtjeve ove Uredbe.
Članak 5.
Obveza sljedivosti
Trgovci u svim dijelovima lanca opskrbe moraju moći navesti:
(a)
gospodarske subjekte odnosno trgovce koji su im isporučili drvo i proizvode od drva; i
(b)
prema potrebi, trgovce kojima su isporučili drvo i proizvode od drva.
Informacije iz stavka 1. trgovci čuvaju najmanje pet godina i na zahtjev ih dostavljaju nadležnim tijelima.
Članak 6.
Sustavi dužne pažnje
1. Sustav dužne pažnje iz članka 4. stavka 2. obuhvaća sljedeće elemente:
(a)
mjere i postupke koji osiguravaju pristup sljedećim informacijama u vezi s isporukom drva i proizvoda od drva koje gospodarski subjekt stavlja u promet:
-
naziv, uključujući trgovački naziv i vrstu proizvoda te uobičajeni naziv vrste drveća i, prema potrebi, puni znanstveni naziv,
-
zemlju sječe i, prema potrebi:
i.
regiju unutar zemlje gdje je izvršena sječa; i
ii.
koncesiju za sječu,
-
količinu (izraženu u volumenu, masi ili broju jedinica),
-
naziv i adresu dobavljača gospodarskog subjekta,
-
naziv i adresu trgovca kojemu su isporučeni drvo i proizvodi od drva,
-
dokumente i ostale informacije koje pokazuju da su drvo i proizvodi od drva u skladu s primjenjivim zakonodavstvom;
(b)
postupci za procjenu rizika koji gospodarskom subjektu omogućuju da analizira i procijeni rizik stavljanja u promet nezakonito posječenog drva, odnosno proizvoda od drva dobivenih iz takvog drva.
Kod tih se postupaka uzimaju u obzir informacije iz točke (a) te relevantni kriteriji za procjenjivanje rizika, uključujući:
-
osiguranje usklađenosti s primjenjivim zakonodavstvom, što može uključivati certificiranje ili druge verificirane sustave trećih osoba koji obuhvaćaju provjeru usklađenosti s primjenjivim zakonodavstvom,
-
rasprostranjenost nezakonite sječe određenih vrsta drveća,
-
rasprostranjenost nezakonite sječe odnosno praksi u zemlji sječe i/ili regiji unutar zemlje gdje je drvo posječeno, također uzimajući u obzir rasprostranjenost oružanih sukoba,
-
sankcije na uvoz ili izvoz drva nametnute od strane Vijeća sigurnosti UN-a ili Vijeće Europske unije,
-
složenost lanca opskrbe drvom i proizvodima od drva;
(c)
osim ako je kod procjenjivanja rizika iz točke (b) utvrđeno da je rizik zanemariv, postupci za ublažavanje rizika koji se sastoje od niza prikladnih i primjerenih mjera i postupaka za učinkovito umanjivanje tog rizika i koji mogu uključivati traženje dodatnih informacija ili dokumenata i/ili traženje verifikacije putem trećih osoba.
2. Detaljna pravila koja su potrebna kako bi se osigurala jednoobrazna provedba stavka 1., osim u pogledu dodatnih relevantnih kriterija za procjenjivanje rizika iz druge rečenice stavka 1. točke (b) ovog članka, usvajaju se u skladu s regulatornim postupkom iz članka 18. stavka 2. Ta se pravila usvajaju do 3. lipnja 2012.
3. Uzimajući u obzir tržišne trendove i iskustva koja proizlaze iz provedbe ove Uredbe, posebno kako su utvrđeni putem razmjene informacija iz članka 13. i putem izvješćivanja iz članka 20. stavka 3., Komisija može donijeti delegirane akte u skladu s člankom 290. UFEU-a u pogledu dodatnih relevantnih kriterija za procjenjivanje rizika koji se mogu pokazati potrebnima uz kriterije iz druge rečenice stavka 1. točke (b) ovog članka u svrhu osiguravanja učinkovitosti sustava dužne pažnje.
Za delegirane akte iz ovog stavka primjenjuju se postupci određeni u člancima 15., 16. i 17.
Članak 7.
Nadležna tijela
1. Svaka država članica određuje jedno nadležno tijelo ili više nadležnih tijela koja će biti odgovorna za primjenu ove Uredbe.
Države članice dužne su obavijestiti Komisiju o nazivima i adresama nadležnih tijela do 3. lipnja 2011. Države članice Komisiju obavješćuju o svim promjenama naziva i adresa nadležnih tijela.
2. Komisija objavljuje popis nadležnih tijela, između ostalog i putem Interneta. Taj se popis redovito ažurira.
Članak 8.
Nadzorne organizacije
1. Nadzorna organizacija:
(a)
održava i redovito ocjenjuje sustav dužne pažnje, kako je određen u članku 6., i gospodarskim subjektima odobrava pravo na korištenje tog sustava;
(b)
verificira da gospodarski subjekti pravilno koriste sustav dužne pažnje;
(c)
poduzima odgovarajuće mjere ako gospodarski subjekt ne koristi pravilno svoj sustav dužne pažnje, uključujući i obavješćivanje nadležnih tijela u slučaju značajnih ili ponovljenih nepravilnosti od strane gospodarskog subjekta.
2. Organizacija može podnijeti zahtjev da ju se prizna kao nadzornu organizaciju ako ispunjava sljedeće zahtjeve:
(a)
ima pravnu osobnost i poslovni nastan u Uniji uspostavljen u skladu sa zakonom;
(b)
ima odgovarajuće znanje i sposobnost za obavljanje funkcija iz stavka 1.; i
(c)
može zajamčiti da u obavljanju njezinih funkcija nema sukoba interesa.
3. Nakon savjetovanja s dotičnom državom članicom odnosno dotičnim državama članicama, Komisija priznaje podnositelja zahtjeva koji ispunjava zahtjeve iz stavka 2. kao nadzornu organizaciju.
Komisija priopćuje odluku o priznavanju nadzorne organizacije nadležnim tijelima svih država članica.
4. Nadležna tijela u redovitim razmacima provode provjere kako bi se uvjerile da nadzorne organizacije koje djeluju na području njihove nadležnosti i dalje obavljaju funkcije utvrđene u stavku 1. i ispunjavaju zahtjeve utvrđene u stavku 2. Provjere se mogu obaviti i kada nadležno tijelo države članice raspolaže relevantnim informacijama, uključujući potkrijepljene sumnje trećih osoba ili kad nadležno tijelo kod gospodarskog subjekta otkrije nedostatke u provedbi sustava dužne pažnje koji je uspostavila nadzorna organizacija. Izvješće o provjerama stavlja se na raspolaganje u skladu s Direktivom 2003/4/EZ.
5. Ako nadležno tijelo utvrdi da nadzorna organizacija više ne obavlja zadaće utvrđene u stavku 1. ili više ne ispunjava zahtjeve utvrđene u stavku 2., ono o tome bez odlaganja obavješćuje Komisiju.
6. Komisija povlači priznanje nadzorne organizacije ako utvrdi, posebno na temelju informacija pruženih na temelju stavka 5., da nadzorna organizacija više ne obavlja funkcije iz stavka 1. ili više ne ispunjava zahtjeve iz stavka 2. Komisija prije povlačenja priznanja nadzorne organizacije o tome obavješćuje dotične države članice.
Odluku o povlačenju priznanja nadzorne organizacije Komisija priopćuje nadležnim tijelima svih država članica.
7. Komisija može donijeti delegirane akte u skladu s člankom 290. UFEU-a radi dopune pravila postupanja u vezi s priznavanjem i povlačenjem priznanja nadzornih organizacija te, ako se to pokaže potrebnim na temelju iskustva, njihovih izmjena, vodeći računa da se priznavanje i povlačenje priznavanja provodi na pravedan i transparentan način.
Za delegirane akte iz ovog stavka primjenjuju se postupci iz članaka 15., 16. i 17. Ti se akti donose do 3. ožujka 2012.
8. Detaljna pravila o učestalosti i vrsti provjera iz stavka 4. koja su potrebna kako bi se osigurali učinkovit nadzor nad nadzornim organizacijama i jednoobrazna provedba tog stavka usvajaju se u skladu s regulatornim postupkom iz članka 18. stavka 2. Ta se pravila usvajaju do 3. lipnja 2012.
Članak 9.
Popis nadzornih organizacija
Popis nadzornih organizacija Komisija objavljuje u Službenom listu Europske unije, serija C, i stavlja na raspolaganje na svojim internetskim stranicama. Taj se popis redovito ažurira.
Članak 10.
Provjere gospodarskih subjekata
1. Nadležna tijela obavljaju provjere kako bi verificirala da gospodarski subjekti ispunjavaju zahtjeve iz članaka 4. i 6.
2. Provjere iz stavka 1. provode se u skladu s planom koji se periodički preispituje, primjenjujući pristup utemeljen na riziku. Osim toga, provjere se mogu provesti i kad nadležno tijelo raspolaže relevantnim informacijama u pogledu usklađenosti gospodarskih subjekata s ovom Uredbom, uključujući informacije na temelju potkrijepljenih sumnji trećih osoba.
3. Provjere iz stavka 1. mogu uključivati, inter alia:
(a)
ispitivanje sustava dužne pažnje, uključujući postupke procjenjivanja i ublažavanja rizika;
(b)
pregled dokumentacije i evidencija kojima se dokazuje pravilno funkcioniranje sustava i postupaka dužne pažnje;
(c)
nasumične provjere, uključujući terenske revizije.
4. Gospodarski subjekti pružaju svu potrebnu pomoć kako bi olakšali provođenje provjera iz stavka 1., posebno što se tiče pristupa prostorijama i dostave dokumentacije ili evidencija.
5. Ne dovodeći u pitanje članak 19., ako se nakon provjera iz stavka 1. utvrde nedostaci, nadležna tijela mogu gospodarskom subjektu odrediti korektivne mjere. Osim toga, ovisno o vrsti otkrivenih nedostataka, države članice mogu poduzeti privremene hitne mjere, uključujući inter alia:
(a)
zapljenu drva i proizvoda od drva;
(b)
zabranu prodaje drva i proizvoda od drva.
Članak 11.
Evidencija provjera
1. Nadležna tijela vode evidenciju provjera iz članka 10. stavka 1., iz koje su posebno vidljivi vrsta i rezultati provjere te moguće korektivne mjere određene na temelju članka 10. stavka 5. Evidencije svih provjera čuvaju se najmanje pet godina.
2. Informacije iz stavka 1. stavljaju se na raspolaganje u skladu s Direktivom 2003/4/EZ.
Članak 12.
Suradnja
1. Nadležna tijela surađuju međusobno, s upravnim tijelima trećih zemalja i s Komisijom kako bi osigurala usklađenost s ovom Uredbom.
2. Nadležna tijela razmjenjuju informacije s nadležnim tijelima drugih država članica i s Komisijom o ozbiljnim nedostacima otkrivenima provjerama iz članka 8. stavka 4. i članka 10. stavka 1. te o vrstama kazni nametnutih u skladu s člankom 19.
Članak 13.
Tehnička pomoć, smjernice i razmjena informacija
1. Ne dovodeći u pitanje obvezu postupanja s dužnom pažnjom koju gospodarski subjekti imaju na temelju članka 4. stavka 2., države članice mogu, prema potrebi uz pomoć Komisije, pružiti tehničku i drugu pomoć i smjernice gospodarskim subjektima, uzimajući u obzir položaj malih i srednjih poduzeća, kako bi im olakšale ispunjavanje zahtjeva ove Uredbe, posebno u odnosu na provedbu sustava dužne pažnje u skladu s člankom 6.
2. Države članice mogu, prema potrebi uz pomoć Komisije, olakšati razmjenu i širenje relevantnih informacija o nezakonitoj sječi stabala, posebno kako bi pomogle gospodarskim subjektima u procjenjivanju rizika kako je određeno u članku 6. stavku 1. točki (b), te o najboljim praksama u vezi s provedbom ove Uredbe.
3. Pomoć se pruža tako da se ne dovodi u pitanje odgovornost nadležnih tijela i da se zaštiti njihova neovisnost u provedbi ove Uredbe.
Članak 14.
Izmjene Priloga
Kako bi se uzeli u obzir iskustvo stečeno u provedbi ove Uredbe, posebno ono utvrđeno putem izvješćivanja iz članka 20. stavaka 3. i 4. i razmjene informacija iz članka 13. s jedne strane te trendovi vezani za tehničke karakteristike, krajnje korisnike i postupke u proizvodnji drva i proizvoda od drva s druge strane, Komisija može donijeti delegirane akte u skladu s člankom 290. UFEU-a mijenjajući i dopunjujući popis drva i proizvoda od drva navedenih u Prilogu. Na temelju ovih akata ne smije nastati nerazmjerno opterećenje za gospodarske subjekte.
Za delegirane akte iz ovog članka primjenjuju se postupci iz članaka 15., 16. i 17.
Članak 15.
Izvršavanje delegiranja
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 6. stavka 3. i članka 8. stavka 7. te članka 14. Komisiji se dodjeljuje na rok od sedam godina, od 2. prosinca 2010. Komisija sastavlja izvješće u vezi s delegiranim ovlastima najkasnije tri mjeseca prije završetka trogodišnjeg razdoblja od početka primjene ove Uredbe. Delegiranje ovlasti automatski se produžuje za razdoblja jednake dužine, osim ako ga Europski parlament ili Vijeće opozove u skladu s člankom 16.
2. Čim Komisija donese delegirani akt, ona o njemu istodobno obavješćuje Europski parlament i Vijeće.
3. Ovlasti za donošenje delegiranih akata Komisiji se dodjeljuju podložno uvjetima iz članaka 16. i 17.
Članak 16.
Opoziv delegiranja
1. Delegiranje ovlasti iz članka 6. stavka 3., članka 8. stavka 7. i članka 14. Europski parlament ili Vijeće mogu opozvati u bilo kojem trenutku.
2. Institucija koja je započela unutarnji postupak za donošenje odluke o opozivu delegiranja ovlasti nastoji o tome obavijestiti drugu instituciju i Komisiju u razumnom roku prije donošenja konačne odluke, navodeći delegirane ovlasti koje bi mogle biti predmetom opoziva te moguće razloge za opoziv.
3. Odlukom o opozivu prestaju delegirane ovlasti utvrđene u toj odluci. Ona proizvodi pravne učinke odmah ili od kasnijeg dana utvrđenog u odluci. Ona ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi. Ona se objavljuje u Službenom listu Europske unije.
Članak 17.
Prigovori na delegirane akte
1. Europski parlament i Vijeće mogu staviti prigovor na delegirani akt u roku od dva mjeseca od dana priopćavanja. Taj se rok na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća može produžiti za dva mjeseca.
2. Ako do isteka toga roka ni Europski parlament ni Vijeće ne stave prigovor na delegirani akt, on se objavljuje u Službenom listu Europske unije i stupa na snagu na dan koji je u njemu naveden.
Delegirani akt može se objaviti u Službenom listu Europske unije i stupiti na snagu i prije isteka tog roka ako su Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da ne namjeravaju staviti prigovor.
3. Ako Europski parlament ili Vijeće stave prigovor na delegirani akt, taj akt ne stupa na snagu. Institucija koja stavlja prigovor navodi razloge prigovora na delegirani akt.
Članak 18.
Odbor
1. Komisiji pomaže Odbor za provedbu zakonodavstva, upravljanje i trgovinu u području šumarstva (FLEGT) osnovan na temelju članka 11. Uredbe (EZ) br. 2173/2005.
2. Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuju se članci 5. i 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe njezinog članka 8.
Rok iz članka 5. stavka 6. Odluke 1999/468/EZ je tri mjeseca.
Članak 19.
Kazne
1. Države članice utvrđuju pravila o kaznama koje se primjenjuju u slučaju povrede odredaba ove Uredbe i poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale njihovu provedbu.
2. Predviđene kazne moraju biti učinkovite, primjerene i odvraćajuće i mogu uključivati, inter alia:
(a)
novčane kazne razmjerne šteti po okoliš, vrijednosti dotičnog drva i proizvoda od drva te poreznim gubicima i gospodarskoj šteti koja proizlazi iz povrede, pri čemu se visina novčane kazne izračunava tako da se oni koji su odgovorni za štetu liše ekonomske koristi do koje su došli počinjenim ozbiljnim povredama, ne dovodeći u pitanje legitimno pravo na obavljanje djelatnosti, postupno povećavajući visinu novčane kazne kod ponovljenih ozbiljnih povreda;
(b)
zapljenu dotičnog drva i proizvoda od drva;
(c)
trenutačnu suspenziju dozvole za obavljanje trgovine.
3. Države članice o tim propisima obavješćuju Komisiju koju bez odlaganja obavješćuju i o svim naknadnim izmjenama tih propisa.
Članak 20.
Izvješćivanje
1. Države članice, svake druge godine nakon 3. ožujka 2013., Komisiji podnose izvješće o primjeni ove Uredbe tijekom prethodne dvije godine, najkasnije do 30. travnja.
2. Komisija na temelju tih izvješća sastavlja izvješće koje dostavlja Europskom parlamentu i Vijeću svake dvije godine. Kod izrade tog izvješća Komisija uzima u obzir napredak postignut u sklapanju i primjeni dobrovoljnih sporazuma o partnerstvu FLEGT sukladno Uredbi (EZ) br. 2173/2005 i njihov doprinos smanjivanju prisutnosti na unutarnjem tržištu nezakonito posječenog drva i proizvoda od drva dobivenih iz takvog drva.
3. Komisija, do 3. prosinca 2015. te svakih šest godina nakon toga, preispituje funkcioniranje i učinkovitost ove Uredbe na temelju izvješćivanja i iskustava s primjenom ove Uredbe, također i u odnosu na sprečavanje stavljanja u promet nezakonito posječenog drva i proizvoda od drva dobivenih iz takvog drva. Ona posebno uzima u obzir administrativne posljedice za mala i srednja poduzeća te proizvode na koje se Uredba odnosi. Izvješćima se prema potrebi mogu priložiti odgovarajući zakonodavni prijedlozi.
4. Prvo od izvješća iz stavka 3. uključuje procjenu trenutačnog stanja u Uniji s gospodarskog i trgovinskog aspekta u odnosu na proizvode iz poglavlja 49. Kombinirane nomenklature, uzimajući u obzir posebno konkurentnost relevantnih sektora, kako bi se razmotrila mogućnost njihovog uvrštenja u popis drva i proizvoda od drva u Prilogu ovoj Uredbi.
Izvješće iz prvog podstavka uključuje i procjenu učinkovitosti zabrane stavljanja u promet nezakonito posječenog drva i proizvoda od drva dobivenih iz takvog drva, kako je određena u članku 4. stavku 1., kao i sustavâ dužne pažnje određenih u članku 6.
Članak 21.
Stupanje na snagu i primjena
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 3. ožujka 2013. Međutim, članak 6. stavak 2., članak 7. stavak 1., članak 8. stavak 7. i članak 8. stavak 8. primjenjuju se od 2. prosinca 2010.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 20. listopada 2010.