KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 807/2010
af 14. september 2010
om gennemførelsesbestemmelser for levering af levnedsmidler fra interventionslagre til de socialt dårligst stillede personer i Unionen
(kodifikation)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1237/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1), særlig artikel 43, litra g) og h), sammenholdt med artikel 4,
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens forordning (EØF) nr. 3149/92 af 29. oktober 1992 om gennemførelsesbestemmelser for levering af levnedsmidler fra interventionslagre til de socialt dårligst stillede personer i Fællesskabet (2) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (3). Forordningen bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.
(2)
Proceduren og betingelserne for udarbejdelse af den årsplan for uddeling af produkter fra interventionslagre, som Kommissionen udarbejder på grundlag af medlemsstaternes oplysninger, bør være enkle, og tidsplanen bør være tilpasset behovet for uddeling til de socialt dårligst stillede og nødvendigheden af finansiel forvaltning af de offentlige interventionslagre.
(3)
For at sikre en mere ensartet gennemførelse af denne foranstaltning i de medlemsstater, der deltager i den, er det hensigtsmæssigt at præcisere, hvem der er »støttemodtagere« eller »endelige modtagere«. For at lette forvaltningen af og kontrollen med gennemførelsen af årsplanen bør det fastsættes, at de velgørende organisationer, som de nationale myndigheder udpeger, kan anses for endelige modtagere, når de står for den faktiske uddeling, under visse former, af levnedsmidlerne på lokalt plan, hvor de socialt dårligst stillede personer bor.
(4)
Landbrugsprodukter og levnedsmidler leveres generelt til de socialt dårligst stillede personer i Unionen i form af produkter, der er emballeret eller forarbejdet på basis af udlagrede produkter fra Unionens interventionslagre. Målet kan dog også nås ved levering af landbrugsprodukter og levnedsmidler, der tilhører samme kategori produkter, og som tilvejebringes på EU-markedet. I så tilfælde betales leveringen med produkter, der udtages fra interventionslagrene.
(5)
Ved midlertidig mangel på visse basisprodukter i interventionslagrene ved årsplanens vedtagelse eller under dens gennemførelse er det i medfør af artikel 27 i forordning (EF) nr. 1234/2007, muligt at tilvejebringe de pågældende produkter på EU- markedet på betingelser, der ikke strider mod princippet for levering fra interventionslagre. Der bør fastsættes nærmere regler for denne tilvejebringelse.
(6)
For at overholde princippet om, at de produkter, der skal leveres til de socialt dårligst stillede personer, fortrinsvis skal tilvejebringes fra interventionslagre, bør det sikres, at der ved årsplanens vedtagelse er en optimal fordeling af de offentlige lagre mellem de medlemsstater, der deltager i ordningen, og foretages en samordning af de overførsler medlemsstaterne imellem, der bliver nødvendige som følge af mangelen på ønskede produkter i en eller flere medlemsstater. Der bør med henblik på anvendelsen af artikel 27 i forordning (EF) nr. 1234/2007 ligeledes fastsættes en minimumsmængde, under hvilken der af hensyn til en forsvarlig økonomisk forvaltning ikke bør foretages en overførsel medlemsstaterne imellem.
(7)
For at ordningen kan administreres på forsvarlig vis og EU's årsplan gennemføres, er det hensigtsmæssigt ved denne plans vedtagelse at fastslå, hvilke produkter der i tilfælde af midlertidig mangel berettiger til, at samme produkt eller et produkt i samme kategori tilvejebringes på markedet, og at fastsætte den bevilling, der stilles til rådighed for medlemsstaten til dette formål. For at disse målsætninger kan opfyldes, bør denne bevilling afhænge af dels de anmodninger, som medlemsstaterne har indgivet vedrørende årsplanen, dels de mængder af de ønskede produkter, der ikke er disponible på interventionslagrene, og dels de foregående regnskabsårs bevillinger og deres faktiske udnyttelse.
(8)
For at sikre, at der fortrinsvis anvendes produkter fra interventionslagrene, bør det endvidere fastsættes, at der skal være givet tilslag for leveringerne fra disse lagre, før der tilvejebringes produkter af samme kategori på EU-markedet.
(9)
Der bør skabes de bedst mulige betingelser for gennemførelsen af de forskellige former for leveringer og være pligt til at offentliggøre tilbudsindhentningen for at sikre lige adgang for alle forretningsdrivende i Unionen.
(10)
Det bør præciseres, at disse tilbud skal omfatte alle de forholdsregler, der er nødvendige for leveringernes gennemførelse, samt, for at det er muligt at afpasse betalingerne for leveringerne, efter, hvorvidt de fastsatte krav overholdes.
(11)
Inden for rammerne af årsplanen kan produkter, der udtages fra interventionslagrene, leveres i uforandret stand eller i forarbejdet form til fremstilling af levnedsmidler, eller de kan udtages som betaling for levering eller fremstilling af levnedsmidler, der er tilvejebragt på EU-markedet. Hvad angår sidstnævnte type levering, skal det præciseres, hvilke produkter der på interventionslagrene kan udtages som betaling for fremstilling af korn- og mejeriprodukter samt ris og risprodukter eller mejeriprodukter.
(12)
For bedst at imødekomme de velgørende organisationers ønsker og udvide rækken af leverede levnedsmidler bør det specificeres, at produkterne fra interventionslagre på visse betingelser kan inkorporeres i andre produkter til fremstilling af levnedsmidler.
(13)
Der bør fastsættes betingelser for betaling af de velgørende organisationers udgifter til transport af produkterne samt eventuelt deres administrationsudgifter inden for de disponible finansielle midler. Endvidere bør der fastsættes betingelser for bogføring af de udlagrede interventionsprodukters værdi som udgift for Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) samt betingelser for overførsel af lagre fra én medlemsstat til en anden.
(14)
Transportomkostningerne bør refunderes på grundlag af de reelle udgifter, der bestemmes efter indhentning af tilbud. Det bør dog specificeres, at refusionen af udgifterne til transport mellem de velgørende organisationers lagre og stedet for den endelige uddeling sker efter fremlæggelse af bilag.
(15)
For at sikre en bedre udnyttelse af de disponible midler bør det præciseres, at omkostningerne ved transport af produkterne under ingen omstændigheder må betales i form af naturalier.
(16)
De mest passende former for kontrol af gennemførelsen af årsplanen, især den kontrolsats, som myndighederne skal nå, bør præciseres. Årsrapporterne om gennemførelse af planen bør indeholde oplysninger, der gør det muligt at vurdere resultaterne af kontrollen og dermed af gennemførelsen af foranstaltningen.
(17)
De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. De medlemsstater, der ønsker at gennemføre aktionen vedrørende uddeling af levnedsmidler til de socialt dårligst stillede personer i Unionen som fastsat i artikel 27 i forordning (EF) nr. 1234/2007, underretter hvert år Kommissionen herom senest den 1. februar i året for gennemførelsesperioden for den i artikel 2 i nærværende forordning omhandlede årsplan.
2. De berørte medlemsstater meddeler senest den 31. maj Kommissionen:
a)
de mængder af hver type produkt (udtrykt i tons), der er nødvendige til gennemførelsen af planen på deres område for det pågældende regnskabsår
b)
den form, i hvilken produkterne vil blive uddelt til modtagerne
c)
kriterierne for, hvem der er berettigede til at modtage de pågældende produkter
d)
i givet fald niveauet for de udgifter, som støttemodtagerne kan forpligtes til at bære i medfør af artikel 27, stk. 1, andet afsnit, litra b) i forordning (EF) nr. 1234/2007.
3. I denne forordning forstås ved »socialt dårligst stillede« fysiske personer, enkeltpersoner eller familier eller sammenslutninger af sådanne personer, hvis ringe sociale og finansielle situation er konstateret eller erkendt på grundlag af støttekriterier, som myndighederne vedtager, eller anslået ud fra støttekriterier, som anvendes af de velgørende organisationer og godkendt af myndighederne.
Artikel 2
1. Kommissionen vedtager hvert år inden den 1. oktober en årsplan for uddeling via de enkelte medlemsstater af levnedsmidler til de socialt dårligst stillede i det følgende benævnt »plan«. Ved fordelingen af ressourcerne mellem medlemsstaterne tager Kommissionen hensyn til de bedste skøn over antallet af dårligt stillede personer i de pågældende medlemsstater. Den tager ligeledes hensyn til erfaringerne med planens gennemførelse og de anvendte mængder i de foregående regnskabsår, navnlig på basis af den rapport, der omhandles i artikel 11.
2. Kommissionen rådspørger inden udarbejdelsen af planen de vigtigste organisationer, der er fortrolige med de socialt dårligst stillede personers problemer i Unionen.
3. Planen fastlægger bl.a.:
a)
for hver medlemsstat, som gennemfører aktionen:
i)
de finansielle midler, den højst får stillet til rådighed til at gennemføre sin del af planen
ii)
den mængde af hver type produkt, der skal udtages fra betalings- og interventionsorganernes (herefter under ét »interventionsorganerne«) lagre
iii)
den bevilling, medlemsstaten for hvert enkelt produkt får stillet til rådighed til opkøb på EU-markedet, hvis det ved planens vedtagelse konstateres, at det pågældende produkt rent midlertidigt ikke er disponibelt på interventionsorganernes lagre.
For hvert produkt fastlægges bevillingen under hensyn til den mængde, medlemsstaten har angivet i sin meddelelse, jf. artikel 1, stk. 2, til den mængde, der er brug for, men som ikke er disponibel på interventionslagrene, til de produkter, der er blevet anmodet om og tildelt i de foregående regnskabsår, samt til den reelle udnyttelse af sidstnævnte produkter.
Bevillingen anføres i euro på grundlag af regnskabsværdien, bestemt efter artikel 5, stk. 1, af det produkt, som ikke er disponibelt på interventionslagrene
iv)
hvis det er relevant, en bevilling til opkøb på EU-markedet af et eller flere produkter, som ikke er disponible i den medlemsstat, hvor der er brug for dem, når den interne EU-overførsel, der er nødvendig for at gennemføre planen i den pågældende medlemsstat, højst gælder en mængde på 60 tons pr. ikke-disponibelt produkt.
Bevillingen anføres i euro på grundlag af regnskabsværdien, bestemt efter artikel 5, stk. 1, af det pågældende produkt
b)
de bevillinger, der er nødvendige til dækning af omkostningerne ved intern EU-overførsel af produkter, som befinder sig hos et interventionsorgan i en anden medlemsstat end den, hvor der er brug for det.
4. Kommissionen offentliggør planen hurtigst muligt.
Artikel 3
1. Planens gennemførelsesperiode begynder den 1. oktober og slutter den 31. december det følgende år.
2. Produkterne udtages fra interventionslagrene fra den 1. oktober til den 31. august det følgende år i en regelmæssig rytme, der er tilpasset kravene til planens gennemførelse.
70 % af mængderne som omhandlet i artikel 2, stk. 3, litra a), nr. ii), skal udtages fra lagrene inden den 1. juli i året for planens gennemførelse. Denne forpligtelse gælder dog ikke for tildelinger af mængder på 500 tons eller derunder. De mængder, der ikke er udtaget fra interventionslagrene pr. 30. september i året for planens gennemførelse, tildeles ikke længere til den udpegede tilslagsmedlemsstat i forbindelse med den pågældende plan.
I forbindelse med smør og skummetmælkspulver skal 70 % af produkterne dog udtages fra interventionslagrene inden den 1. februar fra gennemførelsen af årsplanen. Denne forpligtelse gælder ikke for tildelinger af mængder på 500 tons eller derunder..
Hvis fristerne i første, andet og tredje afsnit overskrides, overtager EU ikke mere udgifterne til oplagring af interventionsprodukter. Bestemmelsen gælder ikke for produkter, som ikke er blevet udtaget fra interventionslagrene pr. 30. september i året for planens gennemførelse.
De produkter, der skal udtages tilbage, afhentes fra interventionslagrene senest 60 dage efter datoen for tilslagsmodtagerens underskrivelse af leveringskontrakten, eller i tilfælde af overførsel senest 60 dage efter den dato, hvor myndighederne i bestemmelsesmedlemsstaten underretter myndighederne i leveringsmedlemsstaten.
3. For produkter, der skal tilvejebringes på markedet i henhold til artikel 2, stk. 3, litra a), nr. iii) og iv), skal betalingstransaktionerne for de produkter, som den erhvervsdrivende skal levere, være afsluttet inden den 1. september i året for planens gennemførelse.
4. I planens gennemførelsesperiode meddeler medlemsstaterne straks Kommissionen eventuelle ændringer, som planens gennemførelse på deres område kan undergå, men som dog ikke må føre til en overskridelse af de finansielle midler, der er stillet til deres rådighed. Meddelelsen ledsages af alle nyttige oplysninger. Omfatter de berettigede ændringer mindst 5 % af de mængder eller værdier, der er angivet pr. produkt i EU-planen, revideres planen.
5. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen om forventede udgiftsbesparelser ved planens gennemførelse. Kommissionen kan tildele de disponible midler til andre medlemsstater på grundlag af deres ansøgninger og den faktiske anvendelse af de tildelte produkter og bevillinger i de foregående år.
Artikel 4
1. Planens gennemførelse indebærer følgende:
a)
levering af produkter, der er udlagret fra interventionslagrene
b)
levering af produkter, der er tilvejebragt på EU-markedet, jf. artikel 2, stk. 3, litra a), nr. iii) og iv)
c)
levering af forarbejdede landbrugsprodukter eller levnedsmidler, der er disponible eller kan fremskaffes på markedet mod levering af produkter fra interventionslagre som betaling.
2. Produkter, der tilvejebringes på markedet, jf. stk. 1, litra b), skal tilhøre den samme gruppe produkter som det produkt, der midlertidigt ikke er disponibelt i interventionslagrene.
Hvis ris ikke er disponibelt i interventionslagrene, kan Kommissionen dog godkende, at der udtages korn fra interventionslagre som betaling for levering af ris og risprodukter, der tilvejebringes på markedet.
Hvis korn ikke er disponibelt i interventionslagrene, kan Kommissionen ligeledes godkende, at der udtages ris fra interventionslagre som betaling for levering af korn og kornprodukter, der tilvejebringes på markedet.
Tilvejebringelse af et givet produkt på markedet kan kun gennemføres, hvis de leveringer, der skal gennemføres af alle de mængder produkter af samme gruppe, der skal udtages fra interventionslagre, jf. artikel 2, stk. 3, litra a), nr. ii), inkl. de mængder, der skal overføres i henhold til artikel 8, tidligere er blevet tildelt. De nationale myndigheder underretter Kommissionen om iværksættelsen af procedurerne for tilvejebringelse på markedet.
3. Når leveringen vedrører produkter udtaget fra interventionslager, indhenter de nationale myndigheder tilbud eller lader tilbud indhente for at fastlægge de mest fordelagtige betingelser for leveringen. Ved tilbudsindhentningen præciseres arten og karakteristikken af det produkt, der skal leveres. Det produkt, der skal leveres, er enten det fra interventionslagrene udtagne produkt i uforandret stand eller efter emballering og/eller forarbejdning eller et produkt, der tilvejebringes på markedet ved udtagning af et produkt fra interventionslagrene som betaling for leveringen.
Indhentningen af tilbud vedrører:
a)
enten omkostningerne ved forarbejdning og/eller emballering af produkterne fra interventionslagrene, eller
b)
den mængde forarbejdede landbrugsprodukter eller levnedsmidler eller eventuelt emballerede produkter, der kan fremstilles af produkterne fra interventionslagrene mod levering af sådanne produkter som betaling, eller
c)
den mængde forarbejdede landbrugsprodukter eller levnedsmidler, der er disponibel eller kan fremskaffes på markedet mod levering af interventionsprodukter som betaling; sådanne levnedsmidler skal i deres sammensætning indeholde en bestanddel, som tilhører samme gruppe som det interventionsprodukt, der leveres som betaling.
I det i andet afsnit, litra c), nævnte tilfælde skal det, såfremt leveringen vedrører korn eller kornprodukter, ved indhentningen af tilbud specificeres, at det produkt, der skal udtages, er en given kornart, der befinder sig hos et interventionsorgan. Såfremt leveringen vedrører mejeriprodukter, skal det ved indhentningen af tilbud specificeres, hvilket produkt der skal udtages fra et interventionsorgans lagre, dvs. smør eller mælkepulver, afhængigt af, hvad der er til rådighed på interventionsorganets lagre.
I det i andet afsnit, litra c), nævnte tilfælde skal det, såfremt leveringen vedrører ris eller risprodukter, der byttes med korn udtaget fra interventionslagre, ved indhentning af tilbud præciseres, at det produkt, der skal udtages, er en given kornart, der er oplagret af et interventionsorgan. Ligeledes skal det, såfremt leveringen vedrører korn eller kornprodukter, der byttes med ris udtaget fra interventionslagre, ved indhentning af tilbud præciseres, at det produkt, der skal udtages, er ris, der er oplagret af et interventionsorgan.
Hvis levering omfatter forarbejdning og/eller emballering af produktet, anføres det i indkaldelsen af bud, at tilslagsmodtageren er forpligtet til, inden han overtager produktet, at stille en sikkerhed til fordel for interventionsorganet, jf. afsnit III i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 (4), på et beløb lig med interventionsprisen på overtagelsesdatoen, forhøjet med 10 %. Med henblik på anvendelse af afsnit V i nævnte forordning er hovedkravet, at produktet leveres til det fastsatte bestemmelsessted. Hvis produktet leveres efter udløbet af den i denne forordnings artikel 3, stk. 1, fastsatte periode for planens gennemførelse, fortabes 15 % af den stillede sikkerhed. For hver dags overskridelse af fristen fortabes yderligere 2 % af sikkerhedsstillelsen. Nærværende afsnit anvendes ikke, hvis det udtagne interventionsprodukt stilles til rådighed for tilslagsmodtageren som betaling for en allerede gennemført levering.
4. Når leveringen vedrører landbrugsprodukter eller levnedsmidler, der skal tilvejebringes på markedet, indhenter de nationale myndigheder tilbud for at fastlægge de mest fordelagtige betingelser for leveringen. Ved tilbudsindhentningen præciseres arten og karakteristikken af det produkt eller levnedsmiddel, der skal leveres, kravene til emballering og mærkning samt andre forpligtelser forbundet med leveringen. Leveringskontrakten tildeles tilslagsmodtageren, forudsat at denne stiller en sikkerhed, der svarer til 110 % af tilslagsbeløbet og er udfærdiget i interventionsorganets navn, jf. afsnit III i forordning (EØF) nr. 2220/85.
Indhentningen af tilbud vedrører alle leveringsomkostninger og tager sigte på indgivelse af bud, der alt efter omstændighederne vedrører:
a)
den mængde af landbrugsproduktet eller levnedsmidlet, der maksimalt skal tilvejebringes på markedet til et beløb, der er fastsat i bekendtgørelsen, eller
b)
det pengebeløb, der er nødvendigt for på markedet at kunne tilvejebringe en bestemt mængde som fastsat i bekendtgørelsen.
5. Produkter fra interventionslagre eller tilvejebragt på markedet, jf. artikel 2, stk. 3, litra a), nr. iii) og iv), eller stk. 1, første afsnit, litra c), kan iblandes eller tilsættes andre, på markedet tilvejebragte produkter med henblik på fremstilling af de levnedsmidler, der skal leveres til planens gennemførelse.
6. Transportomkostningerne bestemmes gennem indhentning af tilbud.
Medlemsstaterne kan fastsætte, at leveringen også skal omfatte transport af produkterne til den velgørende organisations lagre. I så fald indeholder tilbudsindhentningen en særlig bestemmelse om transporten, som også udgør et særskilt element i tilbudsgiverens tilbud.
Tilbud vedrørende transporten skal være udtrykt i pengebeløb.
Betalingen af transportomkostningerne kan ikke under nogen omstændigheder erlægges i naturalier.
7. Indhentningen af tilbud sikrer lige adgang for alle forretningsdrivende i Unionen. Den offentliggøres derfor som bekendtgørelse i de officielle administrative publikationer, ligesom den i komplet form stilles til rådighed for forretningsdrivende, der udtrykker ønske herom.
8. Udbuddene omfatter de bestemmelser, der er nødvendige for leveringens gennemførelse, bl.a. om produkternes kvalitet, emballering og mærkning. De omfatter ligeledes en bestemmelse om, at når det konstateres, at produkternes kvalitet, emballering eller mærkning ikke opfylder de fastsatte krav på leveringsstadiet, men dog ikke hindrer, at varerne kan godtages til det fastsatte anvendelsesformål, kan den kompetente myndighed foretage en nedsættelse af det beløb, der skal betales.
Artikel 5
1. Ved bogføringen i Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) er regnskabsværdien af de interventionsprodukter, der stilles til rådighed i forbindelse med nærværende forordning, for hvert regnskabsår, interventionsprisen pr. 1. oktober, uden at anvendelsen af bilag VIII til Kommissionens (5) forordning (EF) nr. 884/2006 herved indskrænkes.
For medlemsstater, som ikke har indført euroen, omregnes regnskabsværdien for interventionsprodukterne til den nationale valuta ved hjælp af den gældende vekselkurs pr. 1. oktober.
2. Ved overførsel af interventionsprodukter fra en medlemsstat til en anden bogfører den leverende medlemsstat det leverede produkt til værdien nul, og bestemmelsesmedlemsstaten opfører det som en indtægt i udlagringsmåneden til en pris, der fastlægges ifølge stk. 1.
Artikel 6
I forbindelse med uddeling af levnedsmidlerne til de socialt dårligst stillede personer og udøvelse af kontrollen anses de velgørende organisationer, der drager omsorg for støttemodtagerne og hjælper dem direkte, for endelige modtagere af uddelingen, hvis de rent faktisk uddeler levnedsmidlerne. Levnedsmidler, der på lokalt niveau og uden noget mellemled direkte leveres i form af pakker eller måltider, der alt efter tilfældet opfylder støttemodtagernes daglige eller ugentlige behov, anses for uddelt.
Artikel 7
1. Efter behørigt begrundet anmodning til myndighederne i hver medlemsstat opnår de organisationer, der er udpeget til uddeling af produkterne, refusion for transportomkostningerne på medlemsstatens område mellem de velgørende organisationers lagre og de steder, hvor den endelige uddeling til modtagerne foretages.
2. Efter behørigt begrundet anmodning fra organisationerne kan myndighederne i hver medlemsstat refundere administrationsomkostningerne ved de i nærværende forordning fastsatte leveringer, dog højst 1 % af værdien af de produkter, der stilles til rådighed, idet værdien fastlægges ifølge artikel 5, stk. 1.
3. De i stk. 1 og 2 omhandlede omkostninger refunderes medlemsstaterne inden for de finansielle midler, der står til rådighed til gennemførelse af planen i hver enkelt medlemsstat.
De i stk. 1 og 2 omhandlede omkostninger kan ikke betales i naturalier.
Artikel 8
1. Hvis de produkter, der indgår i planen, ikke er disponible på interventionslager i den medlemsstat, hvor der er brug for produkterne, giver Kommissionen efter proceduren i artikel 195, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007 tilladelse til overførsel af disse produkter fra en anden medlemsstat, på hvis område de findes i interventionslagre, til den medlemsstat, hvori de skal anvendes til planens gennemførelse.
Den medlemsstat, som produkterne er bestemt for, indhenter tilbud eller lader tilbud indhente for at fastlægge de mest fordelagtige betingelser for leveringen. Omkostningerne ved intern EU-transport skal være genstand for et tilbud udtrykt i et pengebeløb og kan ikke betales i naturalier. Bestemmelserne i artikel 4, stk. 7, i nærværende forordning gælder i forbindelse med denne tilbudsindhentning.
2. Omkostningerne ved intern EU-transport afholdes af Unionen og refunderes af medlemsstaten. Med henblik herpå skal refusionsanmodningen indeholde alt nødvendigt bevismateriale, især for den gennemførte transport. Udgiften afskrives på de i artikel 2, stk. 3, litra b), omhandlede bevillinger. Når alle bevillinger er tildelt, finder enhver supplerende EU-finansiering af intern EU-transport sted efter bestemmelserne i artikel 7, stk. 3.
3. Ved indhentningen af tilbud anføres det, at en forretningsdrivende har mulighed for at indgive et tilbud, der vedrører tilvejebringelse på EU's marked af landbrugsprodukter eller levnedsmidler til levering samt overtagelse af produkter fra det leverende interventionsorgan uden overførsel til den anmodende medlemsstat. I så fald betales der ikke tilslagsmodtageren omkostninger for intern EU-transport.
Den anmodende medlemsstat underretter den leverende medlemsstat om, hvem der har fået tilslag for leveringen.
4. Inden varens afhentning stiller den, der har fået tilslag for leveringen, en sikkerhed på et beløb svarende til den interventionsopkøbspris, der gælder den dag, der er fastsat for overtagelsen, forhøjet med 10 %.
Sikkerheden stilles som fastsat i afsnit III i forordning (EØF) nr. 2220/85.
Med henblik på anvendelsen af afsnit V i nævnte forordning er det primære krav, at produkterne leveres i bestemmelsesmedlemsstaten.
Beviset for produkternes levering anses for ført ved fremlæggelse af et overtagelsesdokument, der udstedes af bestemmelsesinterventionsorganet.
5. I tilfælde af overførsel underretter bestemmelsesmedlemsstaten leveringsmedlemsstaten om tilslagsmodtagers identitet.
Interventionsorganet i leveringsmedlemsstaten stiller produkterne til rådighed for tilslagsmodtageren eller dennes behørigt udpegede repræsentant mod forelæggelse af en udlagringsattest, der er udstedt af bestemmelsesmedlemsstatens interventionsorgan.
Myndigheden sikrer sig, at varen er korrekt forsikret.
Den forsendelsesangivelse, der udstedes af leveringsmedlemsstatens interventionsorgan, indeholder en af angivelserne i bilag I.
Leveringsmedlemsstatens interventionsorgan underretter hurtigst muligt bestemmelsesmedlemsstatens myndigheder om den dato, hvor udlagringen blev afsluttet.
Bestemmelsesmedlemsstaten betaler udgifterne til transport inden for EU for de pågældende produkter for de mængder, der faktisk er overtaget.
6. Eventuelle tab bogføres ifølge bilag X, litra c), forordning (EF) nr. 884/2006.
Artikel 9
Betalingsansøgningerne indgives til medlemsstaternes myndigheder senest fire måneder efter, at den pågældende foranstaltning er gennemført. For ansøgninger, der indgives efter fristens udløb, nedsættes beløbet med 20 %, bortset fra tilfælde af force majeure. Ansøgninger, der indgives mere end ti måneder efter foranstaltningens gennemførelse, tages ikke i betragtning.
Myndighederne udbetaler beløbene senest to måneder efter indgivelse af ansøgninger.
Fristen i andet afsnit kan dog suspenderes ved skriftlig meddelelse til den erhvervsdrivende eller den organisation, der er udpeget til at levere produkterne, hvis der konstateres alvorlige mangler i dokumenterne. Fristen fortsætter med at løbe fra datoen for modtagelse af de ønskede dokumenter, der skal fremsendes inden for 30 kalenderdage. Fremsendes dokumenterne ikke inden for denne frist, anvendes nedsættelsen i første afsnit.
Bortset fra tilfælde af force majeure medfører, idet der tages hensyn til muligheden for suspension i tredje afsnit, den manglende overholdelse af fristen på to måneder, der er fastsat i andet afsnit, nedsættelse af refusionen til medlemsstaten i overensstemmelse med artikel 9 i Kommissionens forordning (EF) nr. 883/2006 (6).
Artikel 10
1. Medlemsstaterne træffer alle de fornødne foranstaltninger for at:
a)
interventionsprodukterne og eventuelt bevillingerne til tilvejebringelse af levnedsmidlerne på markedet anvendes som fastsat i artikel 27, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007
b)
på emballagen for varer, der ikke leveres til modtagerne som løsvarer, påføres følgende klart læselige påskrift »EU-hjælp«, og EU-flaget påtrykkes efter vejledningen i bilag II
c)
de velgørende organisationer, der er udpeget til at iværksætte foranstaltningerne, opbevarer alle relevante regnskabsbilag og giver myndighederne adgang hertil, for at disse kan foretage den nødvendige kontrol
d)
indhentningen af bud er i overensstemmelse med artikel 3 og 4, og at leveringerne foretages i overensstemmelse med nærværende forordning; især fastsætter medlemsstaterne sanktioner, der skal pålægges, når produkterne ikke afhentes i den i artikel 3, stk. 2, omhandlede periode.
2. Myndighederne fører kontrol fra overtagelsen af produkterne ved udlagringen fra interventionslagrene eller i givet fald fra tilvejebringelsen af produkterne på markedet, jf. artikel 2, stk. 3, litra a), nr. iii) og iv), eller artikel 4, stk. 1, litra c), på alle stadier af planens gennemførelse og især på alle niveauer i distributionskæden. Kontrollen foretages under hele planens gennemførelse på alle stadier, inkl. på lokalt niveau.
Kontrollen vedrører mindst 5 % af mængderne pr. type produkter som omhandlet i artikel 2, stk. 3, litra a), nr. ii). Denne kontrolsats gælder for hvert stade af planens gennemførelse, undtagen stadet for uddeling til de socialt dårligst stillede personer, under hensyntagen til risikokriterierne.
Kontrollen tager sigte på at efterprøve indlagring og udlagring af produkterne samt overførsel af produkterne mellem de successive involverede parter. Den omfatter også en sammenligning mellem regnskabslagrene og de fysiske lagre af de produkter, der udvælges til kontrol.
3. Medlemsstaterne træffer alle fornødne foranstaltninger for at sikre en korrekt gennemførelse af planen, forebygge uregelmæssigheder og pålægge sanktioner for sådanne. De kan i dette øjemed bl.a. suspendere de erhvervsdrivendes deltagelse i udbudsprocedurer eller organisationers deltagelse i distributionen i overensstemmelse med planerne, afhængigt af arten og alvoren af de mangler eller uregelmæssigheder, der er konstateret.
Artikel 11
Medlemsstaterne tilsender hvert år senest den 30. juni Kommissionen en rapport om planens gennemførelse på deres område i det foregående år. I rapporten gøres der status over planens gennemførelse, idet der angives følgende:
a)
de mængder af de forskellige produkter, der er overtaget fra interventionslagrene
b)
arten, mængden og værdien af de produkter, der er uddelt til de socialt dårligst stillede personer, idet de uddelte produkter opdeles i uforandrede produkter, forarbejdede produkter og produkter tilvejebragt ved substitution, med angivelse af forarbejdningskoefficienterne
c)
transport- og overførselsomkostninger
d)
de administrative omkostninger
e)
antallet af modtagere i det pågældende regnskabsår.
Rapporten skal indeholde oplysninger om de kontrolforanstaltninger, der er truffet for at sikre, at produkterne anvendes som tilsigtet, samt om de endelige modtagere. I rapporten nævnes bl.a. formerne for og antallet af de foretagne kontroller, de opnåede resultater og de tilfælde, hvor der er pålagt sanktioner som omhandlet i artikel 10, stk. 3. Rapporten er af afgørende betydning for udarbejdelsen af senere planer.
Artikel 12
Bestemmelserne i denne forordning indskrænker ikke anvendelsen af bestemmelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 1130/2009 (7).
Artikel 13
Forordning (EØF) nr. 3149/92 ophæves.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag IV.
Artikel 14
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 14. september 2010.
32010R0807
L 242/9
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 807/2010
od 14. rujna 2010.
o utvrđivanju detaljnih pravila za opskrbu hranom iz intervencijskih zaliha u korist najugroženijih osoba u Uniji
(kodificirani tekst)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. o uspostavi zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode (Uredba o jedinstvenom ZOT-u) (1), a posebno njezin članak 43. točke (g) i (h), u vezi s člankom 4.,
budući da:
(1)
Uredba Komisije (EEZ) br. 3149/92 od 29. listopada 1992. o utvrđivanju detaljnih pravila za opskrbu hranom iz intervencijskih zaliha u korist najugroženijih osoba u Zajednici (2) nekoliko je puta znatno izmijenjena (3). Zbog jasnoće i racionalnosti, navedenu Uredbu treba kodificirati.
(2)
Treba pojednostavniti postupak i pravila za pripremu godišnjeg plana za distribuciju proizvoda iz intervencijskih zaliha koji izrađuje Komisija na temelju informacija koje su dostavile države članice i treba prilagoditi raspored uzimajući u obzir zahtjeve za distribuciju primateljima, kao i potrebu za financijskim upravljanjem javnim intervencijskim zalihama.
(3)
Kako bi se osigurala ujednačenija primjena u državama članicama koje sudjeluju u ovoj aktivnosti, treba pojasniti pojmove „korisnika” i „krajnjih primatelja” mjere. Radi olakšanja upravljanja i kontrole provedbe godišnjeg plana, dobrotvorne organizacije koje su odredila nadležna tijela mogu se smatrati krajnjim primateljima ako su stvarno uključene u lokalnu distribuciju hrane (u različitim oblicima) na mjestima gdje najugroženije osobe žive.
(4)
Opskrba poljoprivrednim proizvodima i hranom najugroženijih osoba u Uniji uključuje uobičajeno proizvode dobivene preradom ili pakiranjem proizvoda iz intervencijskih skladišta Unije. Međutim, cilj se može postići i s opskrbom poljoprivrednih proizvoda i hrane obuhvaćenih istom kategorijom proizvoda stavljenih na tržište Unije. U takvim slučajevima opskrba se naplaćuje u obliku povlačenja ili prebacivanja proizvoda iz intervencijskih skladišta.
(5)
Za snalaženje u okolnostima kad određeni osnovni proizvodi privremeno nisu dostupni u intervencijskim zalihama u trenutku donošenja godišnjeg plana ili tijekom njegove provedbe, članak 27. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 predviđa da se dotični proizvodi mogu mobilizirati na tržištu Unije iako samo pod takvim uvjetima koji nisu u suprotnosti s načelom opskrbe iz intervencijskih zaliha. Moraju se utvrditi pravila za takvo mobiliziranje.
(6)
Radi usklađivanja s načelom davanja prioriteta intervencijskim zalihama pri povlačenju proizvoda za opskrbu najugroženijih osoba u Uniji, treba osigurati optimalnu distribuciju postojećih javnih zaliha između država članica koje sudjeluju u programu u trenutku donošenja plana i koordinirati operacije prijenosa unutar Unije koje su potrebne kad proizvodi koje zahtijevaju jedna ili više država članica nisu dostupni. Za potrebe primjene članka 27. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, također treba odrediti najmanju količinu ispod koje ne bi trebalo provoditi prijenose unutar Unije zbog razloga dobroga gospodarenja.
(7)
Kako bi se omogućilo razborito upravljanje programom i organizirala provedba godišnjeg plana Unije, primjereno je prilikom donošenja tog plana najprije odrediti za koje privremeno nedostupne proizvode je opravdano mobiliziranje na tržištu ili istog proizvoda ili proizvoda iste kategorije, a zatim odrediti financijska sredstva koja se državi članici dodjeljuju za tu namjenu. Za postizanje gore navedenih ciljeva ta se dodjela sredstava treba odrediti na temelju zahtjeva koje država članica podnese u okviru godišnjeg plana, količina proizvoda koje nisu dostupne u intervencijskim zalihama i količina dodijeljenih državi članici tijekom prethodnih financijskih godina i njihove stvarne uporabe.
(8)
U okviru istog cilja davanja prioriteta korištenju intervencijskih zaliha, treba utvrditi da se opskrba mora dodijeliti koristeći proizvode iz tih zaliha prije nego se krene s mobiliziranjem proizvoda iste kategorije na tržištu Unije.
(9)
Treba ostvariti najbolje uvjete za provođenje različitih vrsta opskrbe i odrediti obvezu objave poziva na podnošenje ponuda kako bi se osigurao jednak pristup svim dobavljačima sa sjedištem u Uniji.
(10)
Treba jasno navesti da pozivi na podnošenje ponuda moraju sadržavati sve potrebne odredbe o dostavi opskrbe i predvidjeti mogućnost prilagodbe plaćanja takve opskrbe u skladu s utvrđenim zahtjevima.
(11)
Proizvodi koji se u okviru godišnjeg plana povlače iz intervencijskih zaliha mogu se dostaviti neprerađeni ili prerađeni za proizvodnju hrane ili biti namijenjeni plaćanju dobave ili proizvodnje hrane mobilizirane na tržištu Unije. U potonjem slučaju treba odrediti proizvode u intervencijskim zalihama koji se mogu povući za plaćanje proizvodnje žitarica, riže i mliječnih proizvoda.
(12)
Za učinkovitiji odaziv na potrebe dobrotvornih organizacija i proširenje asortimana hrane za opskrbu, treba utvrditi da proizvodi iz intervencijskih zaliha mogu pod određenim uvjetima biti korišteni u drugim proizvodima za potrebe proizvodnje hrane.
(13)
Treba odrediti uvjete za naknadu troškova dobrotvornim organizacijama za troškove nastale u vezi prijevozom proizvoda i, prema potrebi, upravnih troškova u okviru raspoloživih sredstava. Treba također odrediti pravila za knjiženje vrijednosti proizvoda povučenih iz intervencijskih skladišta za potrebe Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EAGF), kao i pravila u slučaju prijenosa zaliha iz jedne države članice u drugu.
(14)
Troškovi prijevoza moraju se nadoknaditi na temelju odgovarajuće opravdanih stvarnih troškova određenih u skladu s postupkom provedbe natječaja. Treba, međutim, odrediti da se naknada prijevoznih troškova između skladišta dobrotvorne organizacije i mjesta krajnje distribucije obavlja na temelju dokaza.
(15)
Kako bi se osigurala bolja iskoristivost raspoloživih sredstava, treba odrediti da troškovi prijevoza proizvoda ni u kojem slučaju ne smiju biti plaćeni u obliku proizvoda.
(16)
Treba odrediti najprimjerenije vrste provjera u sklopu provedbe godišnjeg plana, a posebno stopu provjera koje vrše nadležna tijela. Godišnja izvješća o provedbi plana trebaju sadržavati informacije koje omogućavaju procjenu rezultata provjera i provedbe plana.
(17)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Upravljačkog odbora za zajedničku organizaciju poljoprivrednih tržišta,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Države članice koje žele primijeniti mjere utvrđene u članku 27. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 u korist najugroženijih osoba u Uniji o tome obavješćuju Komisiju svake godine najkasnije do 1. veljače prije razdoblja provedbe godišnjeg plana iz članka 2. ove Uredbe.
2. Najkasnije do 31. svibnja, dotične države članice obavješćuju Komisiju o:
(a)
količinama svake vrste proizvoda (izraženima u tonama) koje su potrebne za provedbu plana na njihovom državnom području u predmetnoj godini;
(b)
obliku u kojem se proizvodi moraju dijeliti primateljima;
(c)
kriterijima odabira koje moraju ispunjavati primatelji;
(d)
iznosima pristojbi, ako postoje, koje mogu uvesti za primatelje u skladu s člankom 27. stavkom 1. točkom (b) Uredbe (EZ) br. 1234/2007.
3. Za potrebe ove Uredbe, „najugroženije osobe” znači fizičke osobe, bilo pojedinci, obitelji ili skupine koje se sastoje od takvih osoba, čija je socijalna i financijska ovisnost evidentirana ili prepoznata na temelju kriterija odabira koje su odredila nadležna tijela ili su dobrotvorne organizacije tako prosudile na temelju kriterija koje one koriste i koje su odobrila nadležna tijela.
Članak 2.
1. Do 1. listopada svake godine Komisija usvaja godišnji plan za distribuciju hrane u korist najugroženijih osoba, po predmetnoj državi članici, dalje u tekstu „plan”. Za potrebe dodjele sredstava među državama članicama, Komisija uzima u obzir najbolju procjenu broja najugroženijih osoba u predmetnim državama članicama. Također uzima u obzir način na koji su aktivnosti ranije provedene i uporabu zaliha u prethodnim financijskim godinama na temelju podataka iz izvješća predviđenih u članku 11.
2. Prije sastavljanja plana, Komisija se savjetuje s najvažnijim organizacijama koje su upoznate s problemima najugroženijih osoba u Uniji.
3. Plan sadržava posebno:
(a)
Za svaku državu članicu koja primjenjuje mjeru sljedeće:
i.
najveća financijska sredstva koja su na raspolaganju za provođenje njezinog dijela plana;
ii.
količinu svake vrste proizvoda koja se može povući iz zaliha agencija za plaćanje ili interventnih agencija, dalje u tekstu: „interventne agencije”;
iii.
potporu koja je dostupna za otkup svakog proizvoda na tržištu Unije u slučaju kada je predmetni proizvod privremeno nedostupan u zalihama interventnih agencija u trenutku usvajanja plana.
Ova se potpora određuje za svaki proizvod, uzimajući u obzir najprije količinu naznačenu u obavijesti države članice iz članka 1. stavka 2., a potom i količine koje nisu dostupne u intervencijskim zalihama te naposljetku proizvode za koje su se prethodnih godina podnosili zahtjevi i za koje je bila odobrena pomoć tijekom prethodnih financijskih godina i njihovo stvarno korištenje.
Iznos potpore izražava se u eurima na temelju računovodstvene vrijednosti proizvoda koji nisu dostupni u intervencijskim zalihama, određene u skladu s člankom 5. stavkom 1.;
iv.
prema potrebi, potporu za otkup na tržištu Unije jednog ili više proizvoda, koji nisu dostupni u državi članici u kojoj su potrebni, u slučaju kada bi prijenos unutar Unije potreban za provedbu plana u toj državi članici obuhvaćao količinu 60 tona ili manje za svaki proizvod koji nije dostupan.
Iznos potpore izražava se u eurima na temelju računovodstvene vrijednosti dotičnih proizvoda koja se određuje u skladu s člankom 5. stavkom 1.
(b)
Odobrena proračunska sredstva za pokrivanje troškova prijenosa intervencijskih proizvoda unutar Unije koji se nalaze kod interventne agencije u državi članici, osim one u kojoj je proizvod potreban.
4. Komisija objavljuje plan u najkraćem mogućem roku.
Članak 3.
1. Razdoblje provedbe plana počinje 1. listopada i završava 31. prosinca sljedeće godine.
2. Povlačenje proizvoda iz intervencijskih zaliha vrši se od 1. listopada do 31. kolovoza sljedeće godine redovito i u skladu sa zahtjevima za provedbu plana.
70 % količina iz članka 2. stavka 3. točke (a) podtočke ii. mora se povući iz zaliha prije 1. srpnja u godini provedbe plana. Međutim, taj zahtjev ne vrijedi za dodjele pri kojima količine ne prelaze 500 tona ili manje. Količine koje nisu bili povučene iz intervencijskih zaliha do 30. rujna u godini provedbe plana više se ne dodjeljuju državi članici kojoj su bile dodijeljene u okviru dotičnog plana.
Međutim, za maslac i obrano mlijeko u prahu, 70 % proizvoda mora biti povučeno iz intervencijskog skladišta prije 1. veljače u godini provedbe. Ovaj se zahtjev ne primjenjuje na dodjele od 500 tona ili manje.
Ako su vremenska ograničenja predviđena u prvom, drugom i trećem podstavku prekoračena, tada Unija više ne snosi troškove skladištenja intervencijskih proizvoda. Ova se odredba ne primjenjuje na proizvode koji nisu povučeni iz intervencijskih zaliha do 30. rujna u godini provedbe plana.
Proizvodi koji se moraju povući moraju biti uklonjeni iz intervencijskih zaliha unutar šezdeset dana od dana kada odabrani podnositelj ponude za opskrbu potpiše ugovor ili, u slučaju prijenosa, u roku od šezdeset dana od dana obavijesti koju je država članica odredišta poslala nadležnom tijelu države članice dobavljača.
3. Postupci plaćanja za proizvode koje mora dostaviti subjekt moraju u slučaju proizvoda povučenih s tržišta u skladu s člankom 2. stavkom 3. točkom (a) podtočkama iii. i iv. moraju biti završeni do 1. rujna u godini provedbe plana.
4. Tijekom razdoblja provedbe države članice obavješćuju Komisiju o svim izmjenama u provedbi plana na svom državnom području, a unutar strogih granica financijskih sredstava koja su im dostupna. Obavijesti se prilažu sve potrebne informacije. U slučaju kada se utemeljene izmjene odnose na 5 % ili više od upisanih količina ili vrijednosti po proizvodu u planu Unije, plan se revidira.
5. Države članice odmah obavješćuju Komisiju o smanjenjima troškova koje mogu predvidjeti u primjeni plana. Komisija može dodijeliti raspoloživa sredstva drugim državama članicama na temelju njihovih zahtjeva i njihovog stvarnog korištenja dostupnih proizvoda i dodijeljenih sredstava u prethodnim financijskim godinama.
Članak 4.
1. Provedba plana uključuje:
(a)
opskrbu proizvodima koji su povučeni iz intervencijskih zaliha;
(b)
opskrbu proizvodima koji su mobilizirani na tržištu Unije u skladu s člankom 2. stavkom 3. točkom (a) podtočkama iii. i iv.;
(c)
opskrbu prerađenim poljoprivrednim proizvodima ili hranom koja je dostupna ili se može nabaviti na tržištu tako da se za plaćanje dobavljaju proizvodi iz intervencijskih zaliha.
2. Ti proizvodi iz stavka 1. točke (b) koji se sakupljaju na tržištu moraju pripadati istoj skupini proizvoda kao i proizvod kojeg privremeno nema u intervencijskim zalihama.
Međutim, u slučaju kada u intervencijskim zalihama nije dostupna riža, Komisija može odobriti uklanjanje žitarica iz intervencijskih zaliha kao način plaćanja za dobavu riže i proizvoda od riže mobiliziranih na tržištu.
Na isti način, u slučaju kada u intervencijskim zalihama nisu dostupne žitarice, Komisija može odobriti uklanjanje riže iz intervencijskih zaliha kao način plaćanja za dobavu žitarica i proizvoda od žitarica mobiliziranih na tržištu.
Određeni proizvod može se mobilizirati na tržištu samo ako su sve količine proizvoda iz iste skupine proizvoda koje se moraju povući iz intervencijskih zaliha radi opskrbe u skladu s člankom 2. stavkom 3. točkom (a) podtočkom ii., uključujući količine koje se moraju prenijeti u skladu s člankom 8. već dodijeljene. Nadležno nacionalno tijelo obavješćuje Komisiju o otvaranju postupka mobiliziranja na tržištu.
3. U slučaju kada se opskrba odnosi na proizvode povučene iz intervencijskih zaliha, nadležno nacionalno tijelo izdaje ili osigurava izdavanje poziva na podnošenje ponuda kako bi se utvrdili najpovoljniji uvjeti opskrbe. Poziv na podnošenje ponuda mora točno odrediti vrstu i karakteristike proizvoda koji se mora dobaviti. Proizvod koji se mora dobaviti je ili proizvod povučen iz intervencijskih zaliha u neprerađenom obliku ili nakon pakiranja i/ili prerade, ili proizvod stavljen na tržište povlačenjem proizvoda iz intervencijskih zaliha kao plaćanje za dobavu.
Poziv na podnošenje ponuda odnosi se na:
(a)
naknade za preradu i/ili pakiranje proizvoda iz intervencijskih zaliha;
(b)
ili količinu prerađenih ili, prema potrebi, pakiranih poljoprivrednih proizvoda ili hrane koja se može dobiti korištenjem proizvoda iz intervencijskih zaliha, dobavljenih kao plaćanje za te proizvode;
(c)
količinu prerađenih poljoprivrednih proizvoda ili hrane dostupne ili koja se može nabaviti na tržištu tako da se za plaćanje dobavljaju proizvodi iz intervencijskih zaliha; ta hrana mora sadržavati sastojak koji pripada istoj skupini proizvoda kao i intervencijski proizvod dobavljen u zamjenu za plaćanje.
U slučaju iz točke (c) drugog podstavka, u slučaju kada opskrba uključuje žitarice ili proizvode od žitarica, u pozivu na podnošenje ponuda navodi se da je proizvod koji se povlači točno određena žitarica koju pohranjuje interventna agencija. U slučaju kada opskrba uključuje mliječne proizvode, u pozivu na podnošenje ponuda navodi se koji se proizvod, maslac ili mlijeko u prahu, mora povući iz zaliha koje pohranjuje interventna agencija, ovisno o zalihama koje pohranjuje ta agencija.
U slučaju iz točke (c) drugog podstavka, u slučaju kada opskrba uključuje rižu ili proizvode od riže u zamjenu za žitarice povučene iz intervencijskih zaliha, u pozivu na podnošenje ponuda navodi se da je proizvod koji se povlači točno određena žitarica koju pohranjuje interventna agencija. Na isti način kad opskrba uključuje žitarice ili proizvode od žitarica u zamjenu za rižu povučenu iz intervencijskih zaliha, u pozivu na podnošenje ponuda navodi se da je proizvod koji se povlači točno određena riža koju pohranjuje interventna agencija.
U slučaju kada opskrba uključuje preradu i/ili pakiranje proizvoda, poziv na podnošenje ponuda odnosi se na obvezu uspješnog ponuditelja da prije preuzimanja proizvoda u korist interventne agencije u skladu s glavom III. Uredbe Komisije (EEZ) br. 2220/85 (4) položi sredstvo osiguranja u iznosu jednakom intervencijskoj cijeni primjenjivoj na dan koji je određen za preuzimanje proizvoda te uvećanom za 10 % te cijene. Za potrebe glave V. te Uredbe, primarni je zahtjev dobava proizvoda na određenom odredištu. U slučaju dostave nakon završetka razdoblja provedbe plana određenog u članku 3. stavku 1. ove Uredbe, zadržano sredstvo osiguranja iznosi 15 % osiguranog iznosa. Ostatak sredstva osiguranja se također zadržava kao dodatnih 2 % po danu kašnjenja. Ovaj se podstavak ne primjenjuje u slučaju kada je proizvod povučen iz intervencijskih zaliha stavljen na raspolaganje ugovorenom dostavljaču kao oblik plaćanja već izvršene opskrbe.
4. U slučaju kada opskrba uključuje poljoprivredne proizvode ili hranu koja se mora mobilizirati na tržištu Unije, nadležno nacionalno tijelo objavljuje poziv na podnošenje ponuda kako bi se utvrdili najpovoljniji uvjeti opskrbe. U pozivu na podnošenje ponuda precizno se određuju vrsta i karakteristike proizvoda koji se mora mobilizirati, zahtjevi koji se odnose na pakiranje i označivanje, kao i ostale obveze povezane s opskrbom. Ugovor o nabavi dodjeljuje se odabranom ponuditelju, pod uvjetom da navedeni ponuditelj položi sredstvo osiguranja koje je jednako 110 % iznosa njegove ponude te položeno u korist interventne agencije u skladu s glavom III. Uredbe Komisije (EEZ) br. 2220/85.
Poziv na podnošenje ponuda odnosi se na sve troškove opskrbe i poziva na podnošenje ponuda koje se odnose, ovisno o slučaju, na:
(a)
najvišu dozvoljenu količinu poljoprivrednih proizvoda ili hrane koja se mora mobilizirati na tržištu u zamjenu za novčani iznos utvrđen u obavijesti;
(b)
ili novčani iznos potreban za mobilizirane količine utvrđene u obavijesti na tržištu.
5. Intervencijski proizvodi ili proizvodi mobilizirani na tržištu na temelju članka 2. stavka 3. točke (a) podtočaka iii. i iv. ili točke (c) prvog podstavka stavka 1. ovog članka mogu biti uvršteni u ili dodani drugim proizvodima mobiliziranima na tržištu za proizvodnju hrane koja se mora dostaviti radi provedbe plana.
6. Troškovi prijevoza određuju se u pozivu na podnošenje ponuda.
Države članice mogu posebno odrediti opskrba mora uključivati i prijevoz proizvoda u skladišta dobrotvornih organizacija. U takvim slučajevima prijevoz podliježe posebnoj odredbi u pozivu na podnošenje ponuda i predstavlja zasebnu stavku u podnesenoj ponudi.
Ponude koje se odnose na prijevoz podnose se u novčanim iznosima.
Troškovi prijevoza se ni u kojem slučaju ne smiju plaćati proizvodima.
7. Pozivi na podnošenje ponuda jamče jednak pristup svim subjektima s poslovnim nastanom u Uniji. S tim su ciljem oni predmet obavijesti koje se objavljuju u službenim upravnim glasilima, a dostupni su u cijelosti na zahtjev zainteresiranoga gospodarskog subjekta.
8. Pozivi na podnošenje ponuda uključuju potrebne odredbe o postupku nabave, prvenstveno u pogledu kakvoće, pakiranja i označivanja proizvoda. Također moraju sadržavati odredbu na temelju koje nadležna tijela mogu primijeniti sniženja pri izračunu iznosa za plaćanje ako kakvoća, pakiranje ili označivanje proizvoda u trenutku dobave ne odgovaraju ugovorenom, ali to ipak ne sprečava robu da bude prihvaćena za namijenjenu uporabu.
Članak 5.
1. Za potrebe knjigovodstva Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EAGF) i neovisno o Prilogu VIII. Uredbi Komisije (EZ) br. 884/2006 (5), računovodstvena vrijednost proizvoda koji su na raspolaganju iz intervencija na temelju ove Uredbe je intervencijska cijena koja se primjenjuje 1. listopada svake godine.
Za države članice koje nisu prihvatile euro, računovodstvena vrijednost intervencijskih proizvoda preračunava se u nacionalnu valutu prema tečaju koji se primjenjuje 1. listopada.
2. U slučaju kada se intervencijski proizvodi prevoze iz jedne države članice u drugu, država članica dobavljač knjiži isporučeni proizvod kao stavku nula u računovodstvu države članice, a odredišna država članica knjiži ga kao zaprimljenu u mjesecu isporuke, koristeći cijenu izračunanu u skladu sa stavkom 1.
Članak 6.
S ciljem distribucije hrane najugroženijim osobama i pri vršenju provjera, dobrotvorne organizacije koje izravno skrbe o korisnicima smatraju se krajnjim korisnicima ove distribucije ako su one te koje stvarno distribuiraju hranu. Hrana koja se/ bez bilo kojih drugih intervencija lokalno isporučuje izravno korisnicima kao paketi hrane ili odgovarajući obroci, ovisno o okolnostima, bilo dnevno ili tjedno, smatra se razdijeljenom.
Članak 7.
1. Na temelju valjano obrazloženog zahtjeva nadležnom tijelu u svakoj državi članici, dobrotvornim organizacijama određenima za distribuciju proizvoda nadoknađuju se troškovi prijevoza na državnom području države članice između skladišta dobrotvornih organizacija i mjesta distribucije korisnicima.
2. Upravni troškovi koji nastanu tijekom opskrbe predviđene u ovoj Uredbi, na temelju valjano obrazloženog zahtjeva nadležnom tijelu u svakoj državi članici, nadoknađuju se dobrotvornim organizacijama do visine 1 % vrijednosti proizvoda koji su im stavljeni na raspolaganje, izračunani u skladu s člankom 5. stavkom 1.
3. Troškovi iz stavaka 1. i 2. nadoknađuju se državama članicama u granicama financijskih sredstava raspoloživih za provedbu plana u svakoj državi članici.
Troškovi iz stavaka 1. i 2. ne mogu biti predmet plaćanja u obliku proizvoda.
Članak 8.
1. Ako proizvodi koji su uključeni u plan nisu raspoloživi iz intervencija u državi članici u kojoj su takvi proizvodi potrebni, Komisija odobrava, u skladu s postupkom iz članka 195. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, prijenos dotičnih proizvoda iz države članice u kojoj je proizvod dostupan u intervencijskim zalihama u državu članicu u kojoj će biti korišten za provedbu plana.
Država članica koja prima proizvode objavljuje ili daje objaviti poziv na podnošenje ponuda za utvrđivanje najpovoljnijih uvjeta nabave. Troškovi prijevoza unutar Unije predmet su podnesene ponude u novčanoj vrijednosti i ne mogu se isplatiti u proizvodima. Članak 4. stavak 7. ove Uredbe primjenjuje se u kontekstu ovog poziva na podnošenje ponuda.
2. Troškove prijevoza unutar Unije podmiruje Unija te ih vraća državama članicama. Zahtjev za nadoknadu uključuje sve potrebne dokazne dokumente, a posebno one koji se odnose na prijevoz. Troškovi se prebijaju dodijeljenim sredstvima iz članka 2. stavka 3. točke (b). Ako su dodijeljena sredstva u potpunosti raspoređena, sva dodatna sredstva Unije za pokrivanje troškova prijevoza unutar Unije osiguravaju se u skladu s člankom 7. stavkom 3.
3. U pozivu na podnošenje ponuda navodi se mogućnost da gospodarski subjekt daje ponudu za stavljanje poljoprivrednih proizvoda ili hrane na tržište Unije i za preuzimanje proizvoda od nabavne interventne agencije bez prijenosa na državu članicu podnositeljicu zahtjeva. U tim se okolnostima osobi koja dobije ugovor o nabavi ne plaćaju troškovi prijevoza unutar Unije.
Država članica podnositeljica zahtjeva dostavlja državi članici dobavljačici ima osobe s kojom je sklopljen ugovor za nabavu proizvoda.
4. Prije otpreme robe, izvođač koji je preuzeo posao nabave polaže sredstvo osiguranja u visini intervencijske otkupne cijene koja je važeća na dan utvrđen za preuzimanje proizvoda, plus 10 %.
Sredstvo osiguranja se polaže u skladu s glavom III. Uredbe (EEZ) br. 2220/85.
Za potrebe glave V. te Uredbe, osnovni je zahtjev izvršenje postupka nabave u državi članici odredišta.
Predočenje dokumenta o preuzimanju koji izdaje interventna agencija predstavlja dokaz o nabavi proizvoda.
5. U slučaju prijenosa, država članica odredišta dostavlja državi članici dobavljačici ime osobe s kojom je sklopljen ugovor o provedbi postupka.
Interventna agencija države članice koja dobavlja proizvode obvezna ih je staviti na raspolaganje osobi s kojom je sklopljen ugovor o nabavi ili njegovom/njezinom propisno ovlaštenom predstavniku, nakon predočenja naloga za njihovu otpremu kojeg je izdala interventna agencija države članice odredišta.
Nadležno tijelo osigurava da je roba primjereno osigurana.
Otpremne deklaracije koje je izdala interventna agencija države članice dobavljačice sadrže jedan od unosa iz Priloga I.
Interventna agencija države članice dobavljačice u najkraćem mogućem roku obavješćuje nadležno tijelo države članice odredišta o datumu zaključenja postupka povlačenja proizvoda.
Troškove prijevoza za stvarno preuzete količine unutar Unije snosi država članica odredišta kojoj su dotični proizvodi namijenjeni.
6. Izračun bilo kojih gubitaka knjiži se u poslovnim knjigama u skladu s Prilogom X. točkom (c) Uredbi (EZ) br. 884/2006.
Članak 9.
Zahtjevi za isplatu podnose se nadležnim tijelima svake države članice u roku od četiri mjeseca od završetka predmetnog postupka. Za zahtjeve podnesene nakon tog roka se primjenjuje smanjenje od 20 % osim u slučaju više sile. Zahtjevi podneseni više od deset mjeseci nakon dovršetka ne prihvaćaju se.
Nadležna tijela vrše isplatu u roku od dva mjeseca nakon primitka zahtjeva za isplatu.
Međutim, u slučaju ozbiljnih nedostataka u popratnim dokumentima, rok predviđen u drugom stavku može se suspendirati putem pisane obavijesti subjektu ili organizaciji određenoj za distribuciju proizvoda. Rok počinje opet teći od datuma primitka traženih dokumenata, koji se moraju proslijediti u roku od 30 kalendarskih dana. Ako se ovi dokumenti ne pošalju u zadanom roku, primjenjuje se smanjenje određeno u prvom stavku.
Osim u slučajevima više sile i uzimajući u obzir mogućnost suspenzije iz trećeg stavka, nepoštivanje roka od dva mjeseca određenog u drugom stavku dovodi do smanjenja iznosa nadoknade državi članici u skladu s člankom 9. Uredbe Komisije (EZ) br. 883/2006 (6).
Članak 10.
1. Države članice poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale da:
(a)
se proizvodi iz intervencijskih zaliha i, prema potrebi, potpore za mobiliziranje hrane na tržištu upotrebljavaju i služe ciljevima utvrđenima u članku 27. stavcima 1. i 2. Uredbe (EZ) br. 1234/2007;
(b)
roba koja nije korisnicima isporučena u rasutom stanju ima na pakiranju jasno vidljiv natpis „pomoć EU-a” i zastavu Europske unije u skladu s uputama iz Priloga II.;
(c)
dobrotvorne organizacije određene za provedbu mjera vode odgovarajuće poslovne knjige i prateću dokumentaciju i dozvoljavaju nadležnim tijelima pristup istima radi vršenja svih provjera za koje smatraju da su potrebne;
(d)
su pozivi na podnošenje ponuda u skladu s člancima 3. i 4. te da se opskrba provodi u skladu s ovom Uredbom; posebno je važno da države članice utvrde odgovarajuće kazne ako proizvodi nisu povučeni u razdoblju utvrđenom u članku 3. stavku 2.
2. Provjere koje provode nadležna tijela provode se nakon preuzimanja proizvoda prilikom njihove otpreme iz intervencijskog skladišta ili, prema potrebi, od trenutka njihovog mobiliziranja na tržištu u skladu s člankom 2. stavkom 3. točkom (a) podtočkama iii. i iv. ili člankom 4. stavkom 1. točkom (c) u svim fazama provedbe plana i na svim razinama distribucijskog lanca. Te se provjere vrše tijekom cijelog razdoblja provedbe, u svim fazama, uključujući lokalnu razinu.
Provjere obuhvaćaju barem 5 % količine svih vrsta proizvoda iz članka 2. stavka 3. točke (a) podtočke ii. Ova se stopa provjera mora primjenjivati u svim fazama provedbe, osim tijekom same distribucije najugroženijima, uzimajući u obzir kriterije rizika.
Svrha tih provjera je utvrditi ulaz i izlaz proizvoda i njihov prijenos do sljedećih posrednika. Provjere moraju uključivati i usporedbu zaliha prikazanih u poslovnim knjigama te stvarnih zaliha proizvoda odabranih za inspekcijski pregled.
3. Države članice poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale pravilnu provedbu plana i kako bi predvidjele i kaznile nepravilnosti. U tu svrhu one posebno mogu obustaviti sudjelovanje subjekta u postupku konkurentnog javnog nadmetanja ili organizacija određenih za distribuciju u godišnjim planovima, ovisno o vrsti i ozbiljnosti otkrivenih nedostataka ili nepravilnosti.
Članak 11.
Najkasnije do 30. lipnja svake godine, države članice dostavljaju Komisiji izvješće o provedbi plana na svom državnom području tijekom prethodne godine. Izvješće o napretku uključuje:
(a)
količine različitih proizvoda povučenih iz intervencijskih zaliha;
(b)
vrstu, količinu i vrijednost robe distribuirane primateljima, posebno navodeći neprerađenu robu, prerađenu robu te robu dobivenu zamjenom zajedno s koeficijentima prerade;
(c)
troškove prijevoza i prijenosa;
(d)
upravne troškove;
(e)
broj primatelja tijekom godine.
U izvješću se točno navodi koje su mjere provjere provedene kako bi se osiguralo da roba postigne željeni cilj i stigne do krajnjih primatelja. U izvješću se posebno navode vrsta i broj izvršenih provjera, dobiveni rezultati te slučajevi u kojima su primijenjene kazne iz članka 10. stavka 3. Ovo izvješće uzima se u obzir kao odlučujući faktor pri sastavljanju sljedećih planova.
Članak 12.
Ova Uredba se primjenjuje ne dovodeći u pitanje Uredbu Komisije (EZ) br. 1130/2009 (7).
Članak 13.
Uredba (EEZ) br. 3149/92 stavlja se izvan snage.
Upućivanja na Uredbu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu IV.
Članak 14.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 14. rujna 2010.