RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 452/2011
af 6. maj 2011
om indførelse af en endelig udligningstold på importen af coated finpapir med oprindelse i Folkerepublikken Kina
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 15, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. PROCEDURE
1.1. INDLEDNING
(1)
Kommissionen offentliggjorde den 17. april 2010 en meddelelse (»indledningsmeddelelsen«) i Den Europæiske Unions Tidende (2) om indledning af antisubsidieprocedurer vedrørende importen til Unionen af coated finpapir med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina« eller »det pågældende land«).
(2)
Antisubsidieprocedurer blev indledt, efter at CEPIFINE, den europæiske sammenslutning af producenter af finpapir (»klageren«), indgav en klage den 4. marts 2010 på vegne af producenter, der tegner sig for størstedelen, i dette tilfælde over 25 %, af den samlede EU-produktion af coated finpapir. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt subsidiering sted af coated finpapir og forvoldtes væsentlig skade som følge af denne subsidiering, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.
(3)
Før indledningen af proceduren og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 10, stk. 7, underrettede Kommissionen Kinas regering (»GOC«) om, at den havde modtaget en behørigt dokumenteret klage, hvori det blev påstået, at subsidieret import af coated finpapir med oprindelse i Kina forvoldte EU-erhvervsgrenen væsentlig skade. GOC blev indkaldt til konsultationer med henblik på at kaste lys over situationen vedrørende indholdet af klagen og nå frem til en gensidigt acceptabel løsning. GOC tog imod tilbuddet om konsultationer, og der blev efterfølgende gennemført konsultationer. Det var ikke muligt at nå frem til en gensidigt acceptabel løsning i forbindelse med konsultationerne. Der blev dog taget behørigt hensyn til GOC's bemærkninger til påstandene i klagen om, at ordningerne ikke var udligningsberettigede. Efter konsultationerne indsendte GOC en række indlæg.
1.2. ANTIDUMPINGPROCEDURE
(4)
Kommissionen offentliggjorde den 18. februar 2010 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (3) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Unionen af coated finpapir med oprindelse i Kina.
(5)
Den 17. november 2010 indførte Kommissionen ved forordning (EU) nr. 1042/10 (4) en midlertidig antidumpingtold på importen af coated finpapir med oprindelse i Kina.
(6)
Skadesanalysen i denne antisubsidieundersøgelse er identisk med undersøgelsen i den parallelle antidumpingundersøgelse, idet definitionen af EU-erhvervsgrenen, de repræsentative EU-producenter og undersøgelsesperioden er ens i de to undersøgelser. Bemærkningerne om skadesaspekter i begge disse procedurer blev således taget i betragtning i begge sager.
1.3. PARTER, SOM ER BERØRT AF PROCEDUREN
(7)
Kommissionen meddelte officielt klageren, andre kendte EU-producenter, kendte eksporterende producenter i Kina og en producentsammenslutning (en papirsammenslutning), repræsentanter for Kina, kendte importører og kendte brugere, at procedurerne var indledt. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen.
(8)
På grund af det tilsyneladende store antal eksporterende producenter, EU-producenter og ikke forretningsmæssigt forbundne importører fremgik det af indledningsmeddelelsen, at det påtænktes at anvende stikprøver i overensstemmelse med grundforordningens artikel 27. For at gøre det muligt for Kommissionen at fastslå, hvorvidt det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i givet fald at udtage stikprøven, blev alle kendte eksporterende producenter og deres kendte papirsammenslutning, alle EU-producenter og ikke forretningsmæssigt forbundne importører anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og som angivet i indledningsmeddelelsen fremlægge basisoplysninger om deres aktiviteter vedrørende den pågældende vare (som defineret i afsnit 2.1 nedenfor) i perioden 1. januar 2009 til 31. december 2009. De kinesiske myndigheder blev også hørt.
(9)
Som anført i betragtning 51 nedenfor, indsendte to eksporterende producentgrupper i Kina de nødvendige oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. På grundlag af ovenstående besluttede Kommissionen, at det ikke var nødvendigt at udtage stikprøver blandt de eksporterende producenter i Kina.
(10)
Som forklaret i betragtning 53 nedenfor besluttede man, at det ikke var nødvendigt at udtage stikprøver for EU-producenterne.
(11)
Som forklaret i betragtning 54 nedenfor besluttede man, at det ikke var nødvendigt at udtage stikprøver for ikke forretningsmæssigt forbundne importører.
(12)
Kommissionen udsendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt af sagen, og til alle andre parter, der anmodede om det inden for de i indledningsmeddelelsen anførte frister, navnlig klageren, andre kendte EU-producenter, kendte eksporterende producenter i Kina og en producentsammenslutning, repræsentanter for det pågældende land, kendte importører og kendte brugere.
(13)
Der indkom svar på spørgeskemaerne og andre dokumenter fra to grupper af kinesiske eksporterede producenter, CEPIFINE, de fire klagende EU-producenter og endnu en EU-producent, 13 ikke forretningsmæssigt forbundne importører og forhandlere, 5 brugere og en sammenslutning af trykkerier.
(14)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de basisoplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en afgørelse om subsidiering, deraf følgende skade og Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende statslige myndigheder og virksomheder:
a)
Kinas regering
-
Det kinesiske handelsministerium, Beijing, Kina
b)
EU-producenter og -sammenslutninger
-
CEPIFINE, Bruxelles, Belgien
-
Sappi Fine Paper Europe, Bruxelles, Belgien
-
LECTA Group (CARTIERE DEL GARDA SpA, Riva del Garda, Italien, CONDAT SAS, Le Plessis Robinson, Frankrig, og TORRASPAPEL, S.A., Barcelona, Spain), Barcelona, Spanien
-
Burgo Group spa, Altavilla Vicentina, Italien, og dennes tilknyttede virksomheder Burgo Distribuzione srl, Milano, Italien, og Ebix sa, Barcelona, Spanien
-
Papierfabrik Scheufelen GmbH, Lenningen, Tyskland
c)
Eksporterende producenter i Kina
1)
Sinar Mas Paper (China) Investment Co Ltd., holdingselskab for Asia Pulp & Paper Group (»APP«)
-
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd., Zhenjiang, Jiangsu-provinsen, Kina
-
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industripark) Co., Ltd., Suzhou, Jiangsu-provinsen, Kina
-
Ningbo Zhonghua Paper Co., Ltd., Ningbo, Zhejiang-provinsen, Kina
-
Ningbo Asia Pulp & Paper Co., Ltd., Ningbo, Zhejiang-provinsen, Kina
2)
Chenming Paper Group (»Chenming«)
-
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
-
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd., Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
d)
Importører i Unionen
-
Cartaria Subalpina, Torino, Italien
-
Paperlinx, Northampton, Det Forenede Kongerige.
1.4. UNDERSØGELSESPERIODEN OG DEN BETRAGTEDE PERIODE
(15)
Undersøgelsen af subsidiering og skade omfattede perioden fra 1. januar 2009 til 31. december 2009 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra den 1. januar 2006 til udgangen af UP (»den betragtede periode«).
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
2.1. DEN PÅGÆLDENDE VARE
(16)
Den pågældende vare er coated finpapir, som er papir eller pap, der er coated på den ene side eller begge sider (undtagen kraftpapir eller kraftpap), i enten ark eller ruller og med en vægt på 70 g/m2 eller derover, dog højst 400 g/m2, og med en glans på mere end 84 (målt i henhold til ISO 2470-1) med oprindelse i Kina (»den pågældende vare«), som i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 og ex 4810 99 90.
(17)
Den pågældende vare er papir og karton af høj kvalitet, der normalt anvendes til trykning af læsestof som f.eks. tidsskrifter, kataloger, årsberetninger og årbøger. Den pågældende vare omfatter både ark og ruller, som er egnet til brug i fladtrykspresser (CutStar). Ruller, der er egnet til brug i fladtrykspresser (»arkruller«), er beregnet til at blive skåret op inden trykningen og anses derfor for indbyrdes udskiftelige og i direkte konkurrence med ark.
(18)
Den pågældende vare omfatter ikke ruller, der kan anvendes i rotationspresser. Ruller, der kan anvendes i rotationspresser, defineres som ruller, der, når de testes i henhold til ISO-testen ISO-standard 3783:2006 om fastlæggelse af papirets rivefasthed - en metode med accelereret hastighed med anvendelse af IGT-testeren (elektronisk model), giver et resultat på under 30 N/m ved måling i papirets tværsnit og et resultat på under 50 N/m ved måling i løberetningen. I modsætning til ruller, der anvendes i fladtrykspresser, fødes ruller til rotationspresser normalt direkte ind i trykkemaskinerne og skæres ikke op på forhånd.
(19)
En part hævdede, at varedækningen var for snævert defineret, og at ruller af coated finpapir, som er egnet til rotationstryk, skulle have været medtaget. Det blev påstået, at ruller til rotationstryk og rullerne, der er omfattet af denne undersøgelse (arkruller og ark), har de samme grundlæggende tekniske og fysiske egenskaber og ikke kan skelnes fra hinanden. Det blev desuden påstået, at begge anvendes til trykning af høj kvalitet, og at de derfor i et vist omfang er indbyrdes udskiftelige.
(20)
Men i modsætning til ovenstående påstand bekræftede undersøgelsen, at der er klare tekniske og fysiske forskelle, f.eks. på vandindhold og stivhed, mellem papir til rotationstryk og papir til fladtrykspresser. Undersøgelsen bekræftede endvidere, at de tekniske egenskaber under betragtning 18 ovenfor er specielle for ruller, der egner sig til brug i rotationstryk. Som følge af disse forskelle kan papir, der bruges i rotationstryk, og papir til fladtrykspresser, ikke bruges i samme type trykpresse, og derfor er de ikke indbyrdes udskiftelige. Det bemærkes, at alle parter var enige om, at de to typer papir er forskellige for så vidt angår overfladestyrke og trækstyrke.
(21)
Desuden hævdede den pågældende part, at kunderne betragter coated finpapir i form af ark, arkruller og ruller til rotationstryk som ét marked, og derfor er distributionskanalerne de samme. De forskellige tekniske egenskaber afspejler sig kun i mindre prisforskelle mellem disse varegrupper.
(22)
Undersøgelsen viste dog, at de to typer af ruller heller ikke er indbyrdes udskiftelige ud fra et økonomisk synspunkt, idet ruller til rotationstryk bruges til trykopgaver med stor volumen og normalt laves efter ordre og kræver »just-in-time«-levering, og derfor ligger disse produkter ikke på lager hos mellemmænd, men sendes direkte til slutbrugerne, dvs. de sælges også gennem en anden distributionskanal end ruller, der bruges til fladtrykspresser. Den anderledes produktionsproces og den anderledes stordriftsfordel ved trykningsprocessen afspejler sig i tydelige prisforskelle.
(23)
Det skal også bemærkes, at der i den betragtede periode ikke importeredes ruller til rotationstryk fra Kina. Det kan også betragtes som usandsynligt, at disse varer importeres fremover, da det ikke er økonomisk holdbart at indkøbe sådanne varer på lang afstand, hvilket fremgår af foregående betragtning.
(24)
På dette grundlag blev disse påstande afvist.
(25)
Den samme part hævdede, at rivefastheden ikke var en egnet teknisk egenskab til at skelne mellem varerne, for testen ville være af generel art, og endvidere kan testresultaterne blive påvirket af det testede papirs vandindhold. Parten hævdede endvidere, at det af visse andre test, som gennemførtes i virksomhedens eget laboratorium til måling af rivefasthed af ruller til rotationstryk produceret af EU-producenter fremgår, at varerne ikke ville svare til den nuværende varedefinition, hvilket skulle vise, at kriteriet »rivefasthed« ikke er egnet til at skelne mellem coated finpapir til brug i henholdsvis rotationspresser og fladtrykspresser. Med disse beviser påstod parten, at udelukkelsen af ruller til rotationstryk var tilfældig.
(26)
Der blev ikke fremlagt dokumentation for påstanden om, at papirets vandindhold kan gøre testresultaterne for ISO-test-standard 3783:2006 upålidelige.
(27)
De testresultater, som den eksporterende producent indsendte, bestod af et resumé af de testresultater, virksomheden havde gennemført i sit eget laboratorium. Som noget helt afgørende, var disse resultater ikke tilgængelige for efterprøvning og bemærkninger fra andre interesserede parter, navnlig EU-erhvervsgrenen, og den eksporterende producent indsendte heller ikke et anvendeligt ikke-fortroligt resumé deraf til trods for gentagne påmindelser.
(28)
Efter fremlæggelsen af undersøgelsesresultaterne fremlagde den eksporterende producent ikke yderligere detaljerede oplysninger som kunne bidrage til en vurdering af testens pålidelighed. Da der ikke blev fremlagt en ikke-fortrolig udgave af denne test, kunne de virksomheder, hvis ruller til rotationstryk angiveligt var blevet testet, ikke reagere på konklusionerne af testen. Kommissionen kunne således ikke objektivt undersøge, om de indsendte testresultater var pålidelige og korrekte og kunne anvendes som led i undersøgelsen. På grundlag af de oplysninger, Kommissionen var i besiddelse af, blev testen ikke fundet tilstrækkeligt objektiv og pålidelig, idet de indsendte fortrolige oplysninger ikke kunne krydstjekkes med andre pålidelige kilder.
(29)
Efter fremlæggelsen af undersøgelsesresultaterne fremlagde den samme eksporterende producent resultaterne af endnu en test, der blev gennemført på dennes vegne af et eksternt laboratorium, og gentog, at coated finpapir, der anvendes til rotationstryk vilkårligt var blevet udelukket fra varedækningen i undersøgelsen. Det fremgik af testrapporterne, at rivefastheden blev målt på 25 stikprøver af ruller til rotationstryk, som den eksporterende producent leverede og identificerede for laboratoriet som stikprøver af papir fremstillet af EU-producenter. Ifølge denne rapport opfyldte ingen af papirprøverne begge kriterier omhandlet i betragtning 18.
(30)
Gennemgangen af denne testrapport viste først og fremmest, at det eksterne laboratoriums testrapport overvejende vedrørte varer, for hvilke disse resultater var irrelevante, idet hovedparten af de testede stikprøver faktisk ikke var ruller til rotationstryk. Dernæst vedrørte testrapporten varer, der ikke var tilstrækkeligt identificerede, da det ikke med sikkerhed fremgik af testrapporten, om det testede papir var til fladtrykspresser eller til rotationstryk, idet det beskrevne papirmærke i rapporten findes i begge formater. Desuden gav testrapporten ikke sikkerhed for, om de stikprøveudtagne ruller virkelig var dem, der blev testet.
(31)
Som svar på det eksterne laboratoriums testrapport fremlagde klageren resultaterne af en test, som blev gennemført af en af EU-producenterne, af de samme stikprøver af ruller til rotationstryk, som angiveligt var blevet testet af det eksterne laboratorium. Denne test viste anderledes resultater. Klageren tilskrev disse forskelle mulige forskelle i testbetingelserne og dermed en eventuel manglende overholdelse af ISO 3783:2006-standarden, dvs. den standard, som rivefasthed skal måles efter, jf. betragtning 16 i forordningen om midlertidige foranstaltninger.
(32)
Efter fremlæggelsen af de endelige resultater anfægtede den eksporterende producent Kommissionens objektivitet i forbindelse med afvisningen af testresultaterne fra det eksterne laboratorium. Producenten påstod, at testen var blevet udført som blindtest af en uafhængig ekspert og i overensstemmelse med den relevante ISO-standard. Producenten fremlagde en erklæring på tro og love fra direktøren, hvori man uddybede processen til indkøb af stikprøverne for at bevise testens uafhængighed, korrekthed og repræsentativitet.
(33)
For det første rejste Kommissionen aldrig tvivl om objektiviteten af det eksterne laboratoriums testrapport, og det er i den forbindelse irrelevant, at testen blev udført som blindtest. Der blev dog rejst tvivl om sikkerheden i forbindelse med udvælgelse og oprindelse af de testede stikprøver, og altså ikke selve testen. Den eksporterende producents argumenter udviskede ikke denne tvivl, da de ikke var sammenhængende og i flere henseender var uklare, f.eks. vedrørende medtagelsen af andre varer end ruller til rotationstryk, hvilket angiveligt var sket som følge af en administrativ fejl eller angiveligt skyldtes leverandørens levering af de forkerte stikprøver.
(34)
Da både kilden og stikprøverne af de angiveligt testede varer ikke var klare, og testresultaterne fra forskellige parter var modstridende, blev det konkluderet, at den indsendte testrapport fra det eksterne laboratorium på vegne af den kinesiske eksporterende producent ikke afgørende viste, at rivefasthedstesten ikke var egnet til at skelne mellem coated finpapir til brug til rotationstryk og coated finpapir til brug i fladtrykspresser. Testrapporten viste således ikke, at coated finpapir til rotationstryk vilkårligt var blevet udelukket fra varedækningen i undersøgelsen.
(35)
For så vidt angår relevansen af rivefastheden som et afgørende kriterium for ruller, der er egnede til rotationstryk, skal det erindres, at der i varedefinitionen sondres mellem to varegrupper bl.a. på grundlag af varernes endelige anvendelsesformål, dvs. hvorvidt varen er egnet til brug i rotationstryk eller fladtrykspresser ud fra kravene til de presser, som de skal anvendes på, hvilket bl.a. afspejles i egenskaber som rivefasthed. Det skal desuden bemærkes, at rivefastheden blot er en af de egenskaber, der anvendes til at sondre mellem coated finpapir til rotationstryk og til fladtrykspresser. Betragtning 18 og 20 indeholder yderligere kriterier, som ikke er blevet anfægtet af den pågældende eksporterende producent. En part påstod, at vandindhold, som defineret i betragtning 20, ikke var en særskilt egenskab til at adskille varerne. Andre parter fremsatte dog anderledes påstande i den henseende i løbet af undersøgelsen. Under alle omstændigheder blev det konstateret, at stivhed og rivefasthed er de mest relevante faktorer.
(36)
I sin besvarelse erkendte klageren, at der kan være ruller, som ikke helt opfylder samtlige kriterier for rivefasthed omhandlet i betragtning 18, men som stadig kan anvendes til rotationstryk. Klageren fastholdt dog, at rivefasthed er den eneste test, der med sikkerhed kan afgøre, om en rulle er egnet til rotationstryk, dvs., hvis en rulle opfylder kriterierne til rivefasthed omhandlet i betragtning 18, er det med sikkerhed en rulle til rotationstryk.
(37)
Til støtte for ovenstående påstande vedrørende rivefasthed henviste den eksporterende producent til argumenter, som blev fremført af en af de klagende EU-producenter i antidumping- og antisubsidieundersøgelserne i USA, i hvilke EU-producenten angiveligt erkendte, at ruller til rotationstryk ikke kan adskilles ud fra rivefasthedstest eller andre målinger.
(38)
Klageren anfægtede disse udtalelser fra den eksporterende producent og påstod, at det i modsætning til, hvad der blev fremført, af undersøgelserne i USA fremgår, at der er en klar opdeling mellem ruller til rotationstryk og coated finpapir.
(39)
For det første skal det bemærkes, at de udtalelser, som den eksporterende producent henviser til, blev fremført under en anden jurisdiktion og af andre parter end i de nuværende undersøgelser, og derfor ikke er relevante. Dernæst konkluderede de amerikanske myndigheder i nævnte undersøgelser, at der var en klar sondring mellem coated finpapir til fladtrykspresser og ruller til brug i rotationstryk. Arkruller blev betragtet som halvfabrikata, mens ruller til brug i rotationstryk ikke blev betragtet som den pågældende vare. De amerikanske myndigheder definerede ikke eksplicit ruller til rotationstryk i definitionen af varedækningen. Rivefasthedskriteriet var derfor ikke relevant i definitionen af varedækningen i de nævnte undersøgelser.
(40)
Ud fra ovenstående bemærkninger blev den tekniske egenskab »rivefasthed« bekræftet som en pålidelig egenskab til at beskrive coated finpapir til brug i rotationstryk.
(41)
Bemærkningerne viste dog også, at der findes ruller til rotationstryk, der kan bruges til rotationstryk, selv om de ikke opfylder samtlige kriterier for rivefasthed. Det blev derfor fundet nødvendigt at ændre definitionen af ruller, der er egnede til rotationstryk.
(42)
For at anvende endnu et kriterium for at definere ruller til rotationstryk, der ikke helt opfylder samtlige kriterier for rivefasthed, foreslog klageren, at en rulle, som ikke helt opfylder rivefasthedstesten, men har en kernediameter på under 80 mm, bør betragtes som en rulle til rotationstryk.
(43)
GOC og den eksporterende producent påstod, at tilføjelsen af kernediameter som et nyt element i varedefinitionen udgjorde en ændring af definitionen af ruller til rotationstryk og dermed af den pågældende vare. Det blev desuden påstået, at kernediameteren ikke er et egnet kriterium, da der findes ruller til rotationstryk med en kernediameter på over 80 mm og arkruller med en kernediameter på under 80 mm.
(44)
Kommissionen bestræbte sig på at foretage en yderligere ændring af definitionen af ruller, der er egnet til rotationstryk, og gøre definitionen klarere med henblik på endnu tydeligere at skelne mellem den pågældende vare og andre varer og at skabe færre muligheder for omgåelse af foranstaltningerne. De fremlagte beviser for, at kernediameteren skulle være egnet som et alternativt kriterium i definitionen, viste dog, at dette kriterium eventuelt ville føre til, at arkruller med en kernediameter på under 80 mm ville blive udelukket fra foranstaltningerne. Dette kriterium til definition af ruller, der er egnede til brug i rotationstryk, blev derfor opgivet.
(45)
Ovenstående foregriber ikke pålideligheden af den metode, ifølge hvilken ruller, der er egnet til brug i rotationstryk, blev udelukket fra varedækningen i undersøgelsen, hvilket blev påstået af en kinesisk gruppe af eksporterende producenter.
(46)
I løbet af undersøgelsen hævdede visse parter også, at multiplekspapir og multiplekskarton, som defineret i næste betragtning 47, bør holdes uden for undersøgelsens anvendelsesområde. De hævdede, at multiplekspapir og multiplekskarton har andre fysiske kendetegn som f.eks. flere lag, større stivhed og lavere massefylde, og at den endelige anvendelse for disse varer er anderledes, eftersom de normalt bruges til foldepap og emballage. Endelig hævdede disse parter, at enkeltlags- og multiplekspapir og -karton er let at kende på det fysiske udseende.
(47)
Multiplekspapir og multiplekskarton, som defineret i de forklarende bemærkninger til det harmoniserede system, pos. 4805, er varer, som fremstilles ved at sammenpresse to eller flere lag fugtig papirmasse, hvor mindst en egenskab er forskellig fra de andre. Forskellene kan skyldes de anvendte massers art (f.eks. genbrugsaffald), fremstillingsmetoden (f.eks. mekanisk eller kemisk) eller, hvis masserne er af samme art og er fremstillet ved den samme metode, forarbejdningsgraden (f.eks. ubleget, bleget eller farvet).
(48)
Undersøgelsen viste, at multiplekspapir og -karton rent faktisk har en række andre fysiske og tekniske egenskaber. De har nærmere bestemt flere lag papirmasse, hvilket giver dem større stivhed. Multiplekspapir og -karton fremstilles ved en anden fremstillingsproces, der kræver en anden papirmaskine end den, der bruges til fremstilling af coated finpapir, eftersom flere lag papirmasse laves til et enkelt produkt under fremstillingsprocessen. Endelig bruges multiplekspapir og -karton til andre formål (især emballage) end coated finpapir, der bruges til højkvalitetstrykning af reklamemateriale, tidsskrifter osv. Multiplekspapir og -karton som defineret i betragtning 47 betragtes derfor ikke som den pågældende vare. De nævnte KN-koder, der vedrører import af multiplekspapir og multiplekskarton, er således udelukket fra undersøgelsens varedækning.
(49)
Endelig hævdede en kinesisk producent, at såkaldt »pap« skulle holdes uden for undersøgelsen, eftersom det ikke falder ind under definitionen af finpapir (både coated og ikke-coated) på grund af påståede forskelle i vægt, tykkelse og stivhed. Man fandt, at betegnelsen »pap« sædvanligvis bruges om papir med stor massefylde, hvilket generelt gør papiret tungere, dvs. »pap« defineres normalt som papir med en basisvægt over 224 g/m2. Men undersøgelsen viste, at forskellen i vægt ikke har nogen betydende indvirkning på de øvrige fysiske og tekniske egenskaber og endelige anvendelsesformål, der kan gøre det muligt at skelne det fra den pågældende vare. Det bemærkes ligeledes, at som beskrevet i betragtning 16 blev alt coated finpapir med en vægt på 70 g/m2 eller derover, dog højst 400 g/m2, eksplicit medtaget i definitionen af den pågældende vare. Derfor betragtes pap som »den pågældende vare«.
2.1.1. SAMME VARE
(50)
Det blev konstateret, at den pågældende vare, der fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i Kina, og den vare, der fremstilles og sælges i Unionen af EU-producenterne, havde de samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. Det konkluderes derfor, at disse varer er »identiske«, jf. grundforordningens artikel 2, litra c).
3. STIKPRØVEUDTAGNING
3.1. STIKPRØVEUDTAGNING AF EKSPORTERENDE PRODUCENTER I KINA
(51)
Kun to eksporterende producenter i Kina gav sig til kende og reagerede på anmodningen om stikprøvedata i indledningsmeddelelsen. En gruppe (Chenming) repræsenterer to forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter, mens den anden gruppe (APP) repræsenterer fire forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter. De samarbejdsvillige eksporterende producenter tegner sig for den samlede eksport af den pågældende vare fra Kina til Unionen. Under disse omstændigheder besluttede Kommissionen, at det ikke var nødvendigt at udtage stikprøver blandt de eksporterende producenter i Kina.
(52)
Man konstaterede, at to ud af de fire forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter i APP-gruppen kun fremstillede multiplekskarton som omhandlet i betragtning 47 ovenfor. I denne forbindelse bemærkes det, at det konkluderedes, at multiplekskarton skal udelukkes fra varedækningen i den igangværende undersøgelse. Det bemærkes desuden, at multiplekskarton blev udelukket fra varedækningen i de sideløbende antidumpingprocedurer. Det konkluderes derfor, at de to forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter, som kun producerer multiplekskarton, ikke er berørt af de igangværende procedurer. Denne forordnings resultater er således ikke baseret på deres oplysninger og tal.
3.2. STIKPRØVE AF EU-PRODUCENTER
(53)
I betragtning af det potentielt store antal EU-producenter påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver i overensstemmelse med grundforordningens artikel 27. Men efter en gennemgang af de indkomne oplysninger, og eftersom kun fire EU-producenter gav sig til kende inden for fristerne i indledningsmeddelelsen, besluttede man, at der ikke var behov for stikprøver. Disse fire producenter blev anset for at være repræsentative (tegnede sig for 61 % af den samlede produktion) for EU-erhvervsgrenen som defineret i betragtning 372. Oplysningerne fra de fire virksomheder blev efterprøvet under kontrolbesøget og anvendt i forbindelse med mikroindikatorerne som beskrevet i betragtning 386.
3.3. STIKPRØVEUDTAGNING AF IKKE FORRETNINGSMÆSSIGT FORBUNDNE IMPORTØRER
(54)
I betragtning af det potentielt store antal importører påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver i overensstemmelse med grundforordningens artikel 27. Efter en gennemgang af de afgivne oplysninger blev det i betragtning af det lave antal importører, der gav udtryk for samarbejdsvilje, imidlertid besluttet, at det ikke var nødvendigt at benytte stikprøveudtagning.
4. SUBSIDIERING
4.1. INDLEDENDE BEMÆRKNINGER
(55)
Det erindres, at både GOC og de fire eksporterende producenter fra Kina indsendte spørgeskemabesvarelser og accepterede kontrolbesøg med henblik på kontrol af deres besvarelser.
(56)
Hvad angår GOC, sendte Kommissionen efter modtagelsen af spøgeskemabesvarelsen tre mangelskrivelser og et brev forud for kontrolbesøget til GOC. Kommissionen gav GOC rigelig tid til at udarbejde og indsende et indlæg, når dette var nødvendigt og berettiget. GOC blev indrømmet en væsentlig forlængelse af fristerne. GOC fik to ugers forlængelse til besvarelse af spørgeskemaet, hvilket gav en samlet frist på i alt 49 dage til indsendelse af spørgeskemabesvarelsen og tre uger til besvarelse af den første mangelskrivelse, hvilket gav en frist på i alt 40 dage.
(57)
Forud for kontrolbesøget anmodede GOC Kommissionen om at fremlægge yderligere oplysninger skriftligt og navnlig en liste over de spørgsmål, Kommissionen havde til hensigt at stille under kontrolbesøget, og en liste over de statslige myndigheder, der forventedes at deltage i kontrolbesøget. Da disse oplysninger ikke blev fremsendt, påstod GOC, at Kommissionen ikke opfyldte sine forpligtelser som undersøgende myndighed, jf. aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger (»subsidieaftalen«) og navnlig forpligtelserne i bilag VI, punkt 8. GOC påstod endvidere, at man ikke ville være i stand til at garantere udkommet af kontrolbesøget, idet førnævnte oplysninger ikke blev fremsendt.
(58)
Kommissionen var uenig i anmodningen fra GOC. Det skal i den forbindelse bemærkes, at Kommissionen har opfyldt alle relevante betingelser i bilag VI, punkt 8, til subsidieaftalen og i grundforordningens artikel 26. Kommissionen sendte et detaljeret brev til GOC forud for kontrolbesøget, hvori tidsplanen for kontrolbesøget (dage og grupper af ordninger, der skulle drøftes pr. kontroldag) blev bekræftet, og hvori man anmodede om deltagelse af de myndigheder, der har ansvar for de relevante ordninger, og de tjenestemænd, der er involveret i udarbejdelsen af bemærkningerne fra GOC. Kommissionen forklarede endvidere før kontrolbesøget, at regeringen bedst selv ved, hvilket myndigheder, der har ansvar for de undersøgte ordninger, og hvilke tjenestemænd, der bedst vil kunne deltage i kontrolbesøget og besvare spørgsmål. Hvad angår listen over specifikke spørgsmål, forklarede Kommissionen før og under kontrolbesøget, at en sådan liste ikke er påkrævet i henhold til WTO's eller Unionens lovgivning, og at formålet med dette kontrolbesøg er at undersøge GOC's besvarelse af spørgeskemaet og relevante supplerende bemærkninger. Kontrollen følger derfor strukturen i disse dokumenter. Kommissionen havde desuden til hensigt at indhente og klarlægge yderligere oplysninger til den igangværende undersøgelse, men de nøjagtige spørgsmål i den sammenhæng afhænger af GOC's besvarelse af den oprindelige kontrol af besvarelserne. Før kontrolbesøget blev det desuden gjort klart for GOC, at hvis man afviste at fremlægge nødvendige oplysninger eller bistå den undersøgende myndighed med kontrol af oplysninger og tal, der skønnes nødvendige for undersøgelsen, kunne dette i alvorlig grad underminere undersøgelsesprocessen. GOC blev desuden gjort opmærksom på konsekvenserne af grundforordningens artikel 28.
(59)
Under kontrolbesøget i det kinesiske handelsministerium i Beijing bestræbte Kommissionen sig på at verificere de fremsendte oplysninger ud fra det bevismateriale, der var blevet brugt til at udarbejde GOC's besvarelse, i henhold til grundforordningens artikel 11 og 26. Kommissionen konkluderede i den forbindelse foreløbigt, at der på grund af manglende oplysninger og bevismateriale ikke kunne foretages en korrekt verificering af spørgeskemabesvarelsen. Desuden var visse oplysninger slet ikke blev indsendt, selv om der specifikt blev anmodet herom, og visse spørgsmål var ikke blevet besvaret. GOC er blevet gjort bekendt med konsekvenserne af manglende samarbejde, jf. artikel grundforordningens 28, stk. 1 og 6.
(60)
GOC påstod, at den undersøgende myndighed i rimeligt omfang skal afgøre, hvilke oplysninger der er nødvendige, således at der ikke bliver tale om misbrug af reglerne. Det blev påstået, at selv om oplysningerne ikke skønnes ideelle i alle henseender, skal der ikke ses bort fra dem. Ud fra ovenstående argumenter påstod GOC, at man samarbejdede efter bedste evne og havde indsendt en fuldstændig spørgeskemabesvarelse. Det blev endvidere påstået, at kontrolbesøget var dårligt planlagt, da det ikke af brevet forud for kontrolbesøget fremgik, hvad der skulle verificeres, og at Kommissionen ikke gennemførte specifikke kontrolbesøg hos hver enkelt myndighed. Det blev også påstået, at Kommissionen påførte GOC en urimelig byrde og anmodede om irrelevante og unødvendige oplysninger.
(61)
Hvad angår tidsplanen for kontrolbesøget, erindrer Kommissionen, at GOC accepterede tidsplanen og stedet for kontrolbesøget. Drøftelserne om tidsplanen for kontrolbesøget fandt faktisk sted i august 2010. Kommissionen foreslog oprindeligt, at kontrolbesøget skulle finde sted i den første uge af oktober 2010 og ændrede efterfølgende sit forslag to gange efter anmodning fra Kina, først til anden uge af oktober 2010 og endelig til tredje uge af oktober 2010. Der er således ikke grundlag for at fremsætte påstande om tidsplanen for kontrolbesøgene, idet Kommissionen gjorde sit yderste for at tilpasse sig alle behørigt begrundede anmodninger fra GOC. Hvad angår de ønskede oplysninger, skal det bemærkes, at GOC aldrig har anfægtet spørgeskemaets format eller den måde, hvorpå der blev anmodet om oplysningerne. Det kinesiske handelsministerium indsendte en spørgeskemabesvarelse og en række efterfølgende bemærkninger på vegne af GOC. Kommissionen anmodede om de oplysninger, der skønnes nødvendige med henblik på at nå frem til repræsentative resultater, og var konsekvent i sine anmodninger, idet den anmodede om de samme tal og oplysninger i hele undersøgelsesprocessen og anmodede GOC om at gøre rede for de indsendte oplysninger og betydningen af disse oplysninger for de undersøgte ordninger.
4.2. SÆRORDNINGER
(62)
På grundlag af oplysningerne i klagen og besvarelserne af Kommissionens spørgeskema undersøgte Kommissionen følgende ordninger, som angiveligt indebærer, at en offentlig myndighed yder subsidier:
I)
Begunstigede låneordninger til sektoren for coated finpapir
II)
Indkomstskatteordninger
-
Skattemæssig særbehandling af virksomheder, der anerkendes som virksomheder med højteknologi eller ny teknologi
-
Skattemæssig særbehandling inden for forskning og udvikling
-
Skattefritagelse af dividende mellem kvalificerede kinesiske virksomheder
III)
Ordninger vedrørende indirekte skat og importtold
-
Fritagelse for moms og told på import af udstyr
-
Momsnedslag for udstyr produceret på hjemmemarkedet
-
Skatter og afgifter vedrørende byvedligeholdelse, byggeri og uddannelse for virksomheder med udenlandsk kapital
IV)
Tilskudsordninger
-
Kendte mærker
-
Særmidler til fremme af udenlandske investeringsprojekter
-
Antidumpingbistand
-
Shouguang-støtteordning til fornyelse af teknologi
-
Suzhou-industriparks fond for intellektuelle ejendomsrettigheder
-
Tilskud fra fonden for højteknologisk udvikling
-
Belønning fra Suzhou industripark for at opretholde væksten
-
Særlig fond for behandling af vandforurening i Taihu-søen i Jiangsu-provinsen
-
Særlige midler til energibesparelser i Suzhou industripark
-
Særlig fond for reduktion af den samlede emission hos de største forurenere i Suzhou kommune
-
Tilskud til vandbesparelse og reduktion af emissioner
-
Miljøbeskyttelsestilskud fra Suzhou miljøbeskyttelseskontor
-
Energibesparelsestilskud i Shouguang
V)
Statslig levering af varer eller tjenesteydelser mod utilstrækkeligt vederlag (»LTAR«)
-
Indrømmelse af brugsrettigheder til jord
-
Levering af kemikalier til papirfremstilling
-
Levering af elektricitet.
4.2.1. BEGUNSTIGEDE LÅNEORDNINGER TIL SEKTOREN FOR COATED FINPAPIR
a) Indledning
(63)
Det påstås, at de kinesiske producenter af den pågældende vare har fordel af lån til lave renter fra politisk styrede banker og statsejede forretningsbanker i henhold til GOC's politik om at yde finansiel bistand med henblik på at fremme og støtte væksten og udviklingen i Kinas papirindustri. Det fremgår af femårsplanen og erhvervspolitikken, at banksektoren havde ydet begunstigede låneordninger til papirindustrien.
b) Brug af foreliggende oplysninger
(64)
Ud fra de foreliggende oplysninger i klagen søgte Kommissionen at undersøge banken, der lånte til industrien for coated papir. Det blev derfor fundet nødvendigt at anmode GOC om i sin spørgeskemabesvarelse og efterfølgende bemærkninger at inkludere specifikke oplysninger og tal om en række statslige planer og projekter, som skal fremme og støtte udviklingen i Kinas papirsektor. Der er tale om følgende planer og projekter:
-
Kinas 10. femårsplan for civiløkonomisk og social udvikling (»Den tiende femårsplan«)
-
Den 10. femårsplan for papirindustrien (»papirindustriens plan«)
-
Den 10. femårsplan og særlige plan 2010 for et nationalt skovbrugs- og papirfremstillingsintegrationsprojekt (»integrationsprojektet«)
-
Beslutning nr. 40 fra statsrådet om udarbejdelse og gennemførelse af »midlertidige bestemmelser om fremme af tilpasning af den industrielle struktur« (»beslutning nr. 40«)
-
Katalog om tilpasning af industristrukturen (»kataloget«)
-
Retningslinjer til den 11. femårsplan for national økonomisk og social udvikling (2006-2010) (»11. femårsplan«)
-
Statsrådets cirkulære om gennemførelse af de vigtigste mål for den »11. femårsplan« og opgavefordelingen (»gennemførelsescirkulære til den 11. femårsplan«)
-
Udviklingspolitikken 2007 for papirindustrien (»2007-planen for papirindustrien«)
-
Udviklingsplanen for Guandong
-
Den 11. femårsplan for Zhanjiang City
-
Den 11. femårsplan for Jining byråd.
(65)
GOC fremsendte kun delvis de ønskede oplysninger om planerne. Kun to af planerne blev fremlagt til fulde, dvs. i en kinesisk udgave med en engelsk oversættelse (beslutning nr. 40 og Katalog om tilpasning af industristrukturen). For de tre regionale planer, som Kommissionen oprindeligt anmodede om, påstod de kinesiske myndigheder, at de ikke var relevante, idet de samarbejdsvillige eksporterende producenter ikke er beliggende i disse regioner. De blev derfor ikke fremlagt. Kommissionen accepterede dette, men anmodede om udviklingsplanerne for de områder (regioner, provinser, byer), hvor de samarbejdsvillige eksporterende producenter er etableret. GOC fremlagde kinesiske udgaver af den 11. femårsplan for Jiangsu-provinsen og den 11. femårsplan for Shandong-provinsen, men overhovedet ingen oversættelse, end ikke en oversættelse af indholdsfortegnelsen. Hvad angår de to planer, der ikke blev fremlagt, påstod GOC, at de omfattede perioden mellem 2000 og 2005 og altså var uden betydning. Kommissionen accepterede dette. De resterende planer blev udelukkende fremlagt på kinesisk (integrationsprojektet, den 11. femårsplan, gennemførelsescirkulæret til den 11. femårsplan, papirindustriens plan for 2007) med en engelsk oversættelse af indholdsfortegnelsen. GOC påstod, at Kommissionens anmodninger var for byrdefulde, at de kun havde begrænsede ressourcer til rådighed og derfor ikke kunne oversætte teksterne.
(66)
Hvad angår ovenstående, skal det bemærkes, at Kommissionen anmodede om oplysninger, der skønnedes nødvendige for undersøgelsen, idet ovennævnte dokumenter fremgik af klagen. Desuden understregede Kommissionen gentagne gange, at de ønskede dokumenter skulle fremlægges på engelsk. Det er nødvendigt for denne type vigtige dokumenter, da det på grundlag af indholdsfortegnelsen alene ikke var muligt at afgøre, hvilke dele af dokumenterne der var relevante for undersøgelsen. Desuden var de planer, der blev fremlagt på kinesisk, ikke af overvældende omfang, og tilsyneladende kan udgaver på engelsk af den relevante dokumentation indhentes enten fra uafhængige kilder (advokatfirmaer med speciale i kinesisk lovgivning) eller fra antisubsidieundersøgelser, som blev gennemført i Kina af de amerikanske myndigheder.
(67)
Kommissionen kunne derfor kun kontrollere følgende dokumenter: Beslutning nr. 40, kataloget og papirindustriens plan for 2007, som indgik i klagen i en engelsk udgave og ligeledes blev fremlagt af en eksporterende producent.
(68)
For at undersøge, i hvilket omfang staten griber ind på det finansielle marked i Kina, og opnå det nødvendige overblik over finanssektoren i Kina anmodede Kommissionen om oplysninger med procentangivelser af statsligt ejerskab i de finansielle institutioner og om oplysninger vedrørende statsejede bankers udlån i beløb og i procent. GOC påstod, at de ikke havde fortegnelser over bankernes aktionærsammensætning, selv om det af artikel 61 i loven om forretningsbanker [2003] nr. 13 fremgår, at bankerne indberetter disse tal til banktilsynsmyndigheden under statsrådet og til den kinesiske nationalbank (People's Bank of China). Hvad angår de statsejede bankers udlån i beløb/procent, bekræftede GOC, at man ikke kunne fremlægge disse tal, selv om der fandtes fortegnelser herover. Kommissionen lettede yderligere arbejdet for GOC ved at begrænse anmodningen om oplysninger vedrørende procentangivelsen af statsligt ejerskab til kun at gælde finansielle institutioner, som man vidste havde ydet lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter. GOC fremlagde dog alligevel ingen relevante tal om dette begrænsede segment af finansielle institutioner i Kina.
(69)
For at undersøge de kinesiske bankers udlånspolitik (altså hvilke metoder, der anvendes til fastsættelse af rentesatser til lån, vurdering af lån mv.) blev GOC bedt om at fremlægge oplysninger vedrørende politikken hos de relevante myndigheder, nemlig den kinesiske nationalbank og banktilsynet. GOC fremlagde ingen relevante oplysninger om udlånspolitikken. Der blev ikke fremlagt dokumenter, forordninger eller retningslinjer fra den kinesiske nationalbank til banksektoren, som kunne uddybe den kinesiske nationalbanks rolle i forbindelse med rentefastsættelsen og i banksektoren som helhed. Der blev desuden ikke, selv om Kommissionen specifikt anmodede herom, givet uddybende forklaringer vedrørende anvendelsen af lov om forretningsbanker [2003] nr. 13, navnlig artikel 34, 38 og 39, som indeholder de grundlæggende regler vedrørende forretningsbankernes udlån og øvrige aktiviteter
(70)
For at undersøge udlånspolitikken i de kinesiske banker, der i UP ydede lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter, anmodede Kommissionen GOC om at arrangere møder med de specifikke banker, der havde ydet lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter med henblik på at kontrollere oplysningerne vedrørende begunstigede låneordninger til sektoren for coated finpapir i Kina. GOC påstod, at man ikke kunne gribe ind i de statsejede bankers organisation og arrangere sådanne møder. Der blev således ikke indhentet dokumentation om, hvorvidt og hvordan disse banker vurderer kreditrisikoen i forbindelse med udlån.
(71)
GOC blev gjort bekendt med konsekvenserne af manglende samarbejde, jf. artikel grundforordningens 28, stk. 1 og 6. I betragtning af dette manglende samarbejde har det ud over relevante kinesiske regeringsdokumenter indgivet af andre parter også været nødvendigt at benytte oplysninger fra sekundære kilder, herunder klagen og offentligt tilgængelige oplysninger fra internettet. GOC anfægtede brugen af de foreliggende faktiske oplysninger, men fremlagde ingen ny dokumentation.
(72)
De samarbejdsvillige eksporterende producenter blev også bedt om at arrangere møder med de specifikke banker, der har ydet lån til dem i UP, med henblik på at kontrollere oplysningerne vedrørende begunstigede låneordninger til sektoren for coated finpapir i Kina. Disse møder fandt dog ikke sted. De samarbejdsvillige eksporterende producenter videresendte Kommissionens gentagne anmodninger om disse møder, men de pågældende banker afslog at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen. De samarbejdsvillige eksporterende producenter blev gjort bekendt med konsekvenserne af manglende samarbejde, jf. artikel grundforordningens 28, stk. 1 og 6. I betragtning af dette manglende samarbejde blev det fundet nødvendigt at basere eventuelle konklusioner vedrørende bankernes udlån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter på de foreliggende faktiske oplysninger. De samarbejdsvillige eksporterende producenter anfægtede brugen af de foreliggende faktiske oplysninger, men fremlagde ingen yderligere dokumentation.
(73)
En kinesisk eksporterende producent blev anmodet om at fremlægge specifikke oplysninger vedrørende en særlig gældsomlægningsaftale med tre kinesiske banker. Førnævnte eksporterende producent nægtede at fremlægge de nødvendige oplysninger. Det var derfor ikke muligt at verificere den relevante overordnede aftale og dertil hørende låneaftaler eller de specifikke punkter såsom lånets varighed, tidsplanen for tilbagebetaling af lånet og rentesatsen. Den samarbejdsvillige eksporterende producent blev gjort bekendt med konsekvenserne af manglende samarbejde, jf. artikel grundforordningens 28, stk. 1 og 6. I betragtning af dette manglende samarbejde blev det fundet nødvendigt at basere eventuelle konklusioner vedrørende bankernes pågældende lån til den nævnte producent på de foreliggende faktiske oplysninger. Den samarbejdsvillige eksporterende producent anfægtede brugen af de foreliggende faktiske oplysninger, men fremlagde ingen yderligere dokumentation.
c) Resultaterne af undersøgelsen
i) Statslig indgriben i banksektoren vedrørende en begunstiget låneordning
- De statslige planers rolle
(74)
Undersøgelsen fastslog, at der findes særlige politiske planer for papirindustrien. Det fremgår af disse planer, at de statslige myndigheder nøje overvåger papirindustriens resultater og gennemfører særlige politikker (f.eks. gennemførelsesdekreter) med henblik på efterlevelse af de politiske planer. Undersøgelsen fastslog desuden, at de specifikke politiske planer indeholder bestemmelser om begunstigede låneordninger til papirindustrien.
(75)
Efter gennemgangen af beslutning nr. 40 og det særlige afsnit om finansiering i 2007-planen for papirindustrien står det klart, at det kinesiske statslige plansystem giver bankerne ordre til at yde lån til papirindustrien.
(76)
Vedrørende beslutning nr. 40 skal det bemærkes, at den nævnte retsakt er beordret af statsrådet, altså det højeste administrative organ i Kina, og er dermed juridisk bindende for andre offentlige organer og erhvervsdrivende. I den opdeles de industrielle sektorer i »tilskyndede, restriktive og udelukkede projekter«. Retsakten indeholder industripolitiske retningslinjer, som sammen med kataloget viser, hvordan GOC opretholder en politik til fremme af og støtte for grupper af virksomheder eller industrier såsom papirindustrien, som i kataloget er anført som »tilskyndet industri«. Det skal bemærkes, at der er opført 26 erhvervsgrene under kategorien »tilskyndet«, som kun udgør en del af den kinesiske økonomi. Desuden er kun visse aktiviteter i disse 26 erhvervsgrene anført med status som »tilskyndet«. Det hedder desuden i beslutning nr. 40 i artikel 17, at »tilskyndede investeringsprojekter« har fordel af særlige privilegier og incitamenter (økonomisk støtte, fritagelse for importtold, momsfritagelse, skattefritagelse). Hvad angår »restriktive og udelukkede projekter« får de offentlige myndigheder med beslutning nr. 40 beføjelser til at gribe direkte ind og regulere markedet. I henhold artikel 18 og 19 skal den relevante myndighed nemlig afholde de finansielle institutioner fra at yde lån. Desuden skal statens prismyndighed ifølge disse artikler hæve elektricitetsprisen og pålægge elselskaberne at stoppe elforsyningen til »restriktive og udelukkede projekter«. Det fremgår tydeligt af ovenstående, at beslutning nr. 40 indeholder bindende regler for alle økonomiske institutioner i form af direktiver om fremme af og støtte til tilskyndede erhvervsgrene som f.eks. papirindustrien.
(77)
2007-planen for papirindustrien indeholder særlige betingelser, retningslinjer og mål for papirindustrien. Planen beskriver papirindustrien i Kina (altså antal virksomheder, produktion, forbrug og eksport, statistik om den type råvarer, der anvendes). I planen fastsættes politikker og mål for papirindustrien, hvad angår industrielt layout, brug af råmaterialer, brug af teknologi og udstyr, varestruktur og organisationsstruktur hos papirproducenterne. Teksten indeholder også industrielle »udvælgelseskriterier«, da den fastsætter specifikke krav til forholdet mellem aktiver/passiver i papirindustrien, fastsætter specifikke kreditvurderinger for papirindustrien og specifikke mål for stordriftsfordele, markedsandele, energi- og vandforbrug, som virksomhederne skal opfylde. Ifølge planen skal virksomhederne udarbejde udviklingsplaner på grundlag 2007-planen for papirindustrien. Desuden skal lokale provinser og regioner iflg. planen deltage i gennemførelsen af planen, mens et helt afsnit handler om »investering og finansiering« af papirindustrien. Det skal i den forbindelse bemærkes, at planen klart fastslår, at de finansielle institutioner ikke skal yde lån til projekter, som ikke opfylder kravene i planen. Kort sagt står det efter gennemgangen af teksten og den anvendte sprogbrug klart, at 2007-planen for papirindustrien er et specifikt statsligt instrument rettet mod at regulere papirindustrien i Kina og kun kan betragtes som et obligatorisk industripolitisk redskab, der konkret skal gennemføres af de relevante interesserede parter i Kina (statslige myndigheder, finansielle institutioner og producenter).
(78)
GOC påstod, at 2007-planen for papirindustrien skal betragtes som ikke-bindende retningslinjer. I samme forbindelse blev det desuden påstået, at ingen af regeringens planer og projekter er juridisk bindende, og at der derfor ikke kan indrømmes økonomiske bidrag eller fordele som led i disse planer og projekter. En simpel gennemlæsning af teksten i 2007-planen for papirindustrien og ovenstående særlige betingelser viser dog, at teksten ikke kan betragtes som ikke-bindende retningslinjer. Det skal i den forbindelse bemærkes, at det i 2007-planen for papirindustrien bl.a. hedder, at politikken for industriel udvikling udarbejdes på grundlag af kravene om at fuldende reformen af den socialistiske markedsøkonomi og de dermed forbundne love og regelsæt med henblik på at skabe en rimelig markedsstruktur og et godt miljø for udvikling, løse eksisterende problemer i udviklingen af papirindustrien og lede en sund udvikling i industrien. Hvad angår de resterende planer og projekter under betragtning 64, skal det bemærkes, at mindst én henviser til et gennemførelsescirkulære til den 11. femårsplan. Det er svært at forstå, hvordan et angiveligt ikke-bindende dokument (en regeringsplan) kan have en juridisk bindende gennemførelsesretsakt (i dette tilfælde et cirkulære fra statsrådet).
(79)
Det hedder desuden i artikel 34 i lov om forretningsbanker [2003] nr. 13, at bankerne baserer deres udlånsvirksomhed på nationaløkonomien og den sociale udviklings behov og som led i den statslige industripolitik. I det foreliggende tilfælde er den relevante statslige industripolitik 2007-planen for papirindustrien. Det er derfor logisk at konkludere, at de statsejede forretningsbanker yder lån til producenter af coated finpapir i henhold til regeringens instrukser.
(80)
Det blev også undersøgt, hvilken rolle kommissionen for national udvikling og reform har haft. GOC påstod, at kommissionen for nationale udvikling og reform er et agentur under statsrådet, som koordinerer den makroøkonomiske politik og forvalter regeringens investeringer. Denne statslige myndighed har bl.a. udarbejdet 2007-planen for papirindustrien. Der blev ikke fremlagt tilgængelige oplysninger, selv om der blev anmodet herom, vedrørende de juridiske rammer, inden for hvilke kommissionen for national udvikling og reform blev oprettet og opererer, altså om kommissionens status. Den kinesiske regerings eneste forklaring var, at statsrådet, som er det højeste regeringsmæssige administrationsorgan, giver instrukser, som kommissionen for national udvikling og reform skal følge, og at disse oplysninger under alle omstændigheder er irrelevante for undersøgelsen. Dette argument kan ikke godtages. Vedtægterne for den myndighed, der udarbejder regeringsplaner, betragtes som relevante for undersøgelsen ud fra den betragtning, at regeringens planer og projekter undersøges som led i disse procedurer. Kommissionen undersøgte også, hvorfor kommissionen for national udvikling og reform på permanent basis indhenter detaljerede oplysninger fra virksomhederne. GOC forklarede, at oplysningerne også kunne indhentes via erhvervssammenslutninger og andre offentlige kilder. En sådan systematisk indsamling af virksomhedsrelaterede oplysninger, som anvendes i regeringens planer og projekter, viser, at disse planer og projekter betragtes som et vigtigt element i statens industripolitik.
(81)
Det fremgår af det ovenstående, at de finansielle institutioners beslutninger vedrørende papirindustrien skal træffes under hensyntagen til behovet for at opfylde målene i de relevante politiske planer. Virksomheder, der ifølge disse specifikke politiske planer har status af »tilskyndede industrier«, betragtes som havende høj kreditvurdering, hvilket har direkte konsekvenser for vurderingen af det kinesiske finanssystems kreditværdighed. Efter gennemgangen af det særlige afsnit om finansiering i 2007-planen for papirindustrien og en kreditvurdering, som blev fremlagt af en samarbejdsvillig eksporterende producent, står det desuden klart, at det kinesiske plansystem giver bankerne instrukser om at yde lån til papirindustrien, og virksomhederne betragtes som havende høj kreditvurdering, idet de er berettigede til at indgå i specifikke politiske planer. Det er relevant at bemærke, at den kreditvurdering, som blev erhvervet under undersøgelsen, skaber en direkte forbindelse mellem virksomhedens positive fremtidsperspektiver og tilstedeværelsen af de politiske planer for papirindustrien og opfyldelsen af målsætningerne heri. Der er ligeledes bevis for, at de statslige myndigheder overvåger virksomhedernes resultater, idet de hvert år undersøger deres erhvervslicenser og derved opbevarer finansielle og resultatmæssige statistikker. Desuden er der i oplysningerne indsendt af de samarbejdsvillige eksporterende producenter bevis for, at den kinesiske nationalbank i tråd med bestemmelserne i artikel 9 i forordningen om registrering og høring af banker, overvåger virksomhedernes lånesituation i forbindelse med den årlige gennemgang af de lån, som virksomhederne gør brug af hvert år.
(82)
Ovenstående kendsgerninger beviser forbindelsen mellem de specifikke politiske planer og finansieringen i papirindustrien.
- Statslig indgriben i banksektoren
(83)
Undersøgelsen fastslog, hvad angår de samarbejdsvillige eksporterende producenter, at to af dem i de fleste tilfælde automatisk blev indrømmet den lavest mulige rentesats inden for den kinesiske nationalbanks rammer, mens to andre samarbejdsvillige eksporterende producenter blev indrømmet en væsentlig omlægning af deres lån i 2008. De kinesiske statsejede banker tilbagekøbte alle lån i udenlandske banker, og låneomlægningen affødte ikke en væsentlig risikopræmie over den kinesiske nationalbanks referencerentesats.
(84)
Undersøgelsen har desuden fastslået, at det kinesiske finansmarked er kendetegnet ved statslig indgriben, idet de fleste større banker er statsejede. De kinesiske myndigheder har kun fremlagt meget begrænsede oplysninger om aktiebeholdning/ejerskab af bankerne i Kina. Kommissionen har dog, jf. nedenfor, samlet alle tilgængelige oplysninger med henblik på at træffe repræsentative konklusioner. I forbindelse med analysen af, hvorvidt bankerne har eller udøver offentlige beføjelser, søgte Kommissionen også oplysninger om ikke blot statsligt ejerskab af bankerne, men også andre kendetegn såsom statslig tilstedeværelse i bestyrelsen, statslig kontrol over aktiviteterne, varetagelse af statslige politikker eller interesser, og hvorvidt disse enheder blev oprettet ved lov.
(85)
Ud fra de tilgængelige oplysninger blev det konkluderet, at de statsejede banker i Kina har den største markedsandel og er dominerende aktører på finansmarkedet i Kina. Ifølge Deutsche Bank Research fra 2006 udgør de statsejede bankers andel over to tredjedele af det kinesiske marked. I WTO's undersøgelse af Kinas handelspolitik hed det i samme forbindelse, at den store andel af statsejede banker er et andet stort problem i finanssektoren i Kina (5). Det skal bemærkes, at de fire store statsejede banker (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank og Industrial and Commercial Bank) tilsyneladende udgør over halvdelen af den kinesiske banksektor. Politisk styrede banker og andre statsejede banker er mere end 50 % statsejede. Kommissionen søgte desuden oplysninger om strukturen i den statslige kontrol af disse kinesiske banker og varetagelsen af statslige politikker eller interesser vedrørende papirindustrien (dvs. bestyrelsen, aktionærbestyrelsen, referater fra aktionær/bestyrelsesmøder, aktionærernes/bestyrelsesmedlemmernes nationalitet, udlånspolitik og risikovurdering i forbindelse med lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter). Hverken GOC eller bankerne fremlagde dog disse oplysninger. De henviste blot gentagne gange til oplysningerne i bankernes årsrapporter, som de havde fremlagt. Oplysningerne i bankernes årsrapporter indeholdt ikke (og kan ikke indeholde) de ønskede detaljerede oplysninger.
Kommissionen måtte derfor gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger. Den konkluderede ud fra de tilgængelige oplysninger og tal, at disse banker er under statens kontrol og udøver statslige beføjelser på en sådan måde, at de kan henføres til staten. De tal, der blev lagt til grund for ovenstående konklusioner, er udledt af oplysninger indsendt af GOC, årsberetninger fra kinesiske banker, der enten blev indsendt af GOC eller var offentligt tilgængelige, oplysninger fra Deutsche Bank Research om Kinas banksektor fra 2006, oplysninger indsendt af de samarbejdsvillige eksporterende producenter og oplysninger, som er indeholdt i klagen. Uafhængige kilder vurderer, at de udenlandske banker udgør en mindre del af den kinesiske banksektor og dermed spiller en ubetydelig rolle i udlånsaktiviteten, og relevante oplysninger antyder, at deres andel kan være så beskeden som 1 % af det kinesiske marked (6). Relevante offentligt tilgængelige oplysninger bekræfter også, at de kinesiske banker, og især de store forretningsbanker, stadig er afhængige af statsejede aktionærer og regeringen, hvad angår forhøjelse af egenkapitalen, når kapitalgrundlaget er utilstrækkeligt som følge af en kreditudvidelse (7). De banker, der ydede lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter, er overvejende statsejede banker. Ud fra de foreliggende oplysninger blev det nemlig konstateret, at mindst 13 ud af de 19 indberettede banker er statsejede banker, herunder to politisk styrede banker (Export-Import Bank of China, the China Development Bank) og de største forretningsbanker i Kina såsom Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank og Industrial and Commercial Bank of China.
Hvad angår de resterende statsejede banker, anmodede Kommissionen om de samme oplysninger som ovenfor vedrørende statslig kontrol og varetagelse af statslige politikker eller interesser i forbindelse med papirindustrien. Igen blev der ikke fremlagt detaljerede oplysninger bortset fra en gentagen påstand om at finde oplysningerne i de relevante årsrapporter fra bankerne, som for hovedparten kun blev fremlagt på kinesisk uden oversættelse til engelsk. Oplysningerne i bankernes årsrapporter kan dog ikke indeholde de ønskede detaljerede oplysninger. Hvad angår de politisk styrede banker fastslog undersøgelsen, at der ikke findes klare regler for deres rolle og deres forhold til staten. Ifølge GOC's udtalelser under kontrolbesøget støttede de politisk styrede banker imidlertid tilsyneladende de statslige politikker i Kina og opererer ikke med fortjeneste for øje. Ovenstående konklusioner bekræfter, at de fire banker er under statens kontrol og udøver statslige beføjelser på en sådan måde, at de kan henføres til staten.
(86)
Kommissionen søgte endvidere at undersøge forskellen mellem politisk styrede banker (iflg. de foreliggende oplysninger er der tale om the Export-Import Bank of China, the China Development Bank og the Agricultural Development Bank of China) og statsejede forretningsbanker. Kommissionen anmodede om uddybninger vedrørende de to former for finansielle institutioner. GOC påstod, at der for politisk styrede banker ikke findes nedfældede retsregler, der regulerer denne sektor, idet regeringen er i færd med at udarbejde en lov om politisk styrede banker. Det blev endvidere påstået, at en politisk styret bank (nemlig China Development Bank) ikke skulle betragtes som en politisk styret bank, idet den er blevet et aktieselskab og befinder sig i en overgangsperiode. De fremlagte oplysninger bekræfter, at politisk styrede banker behandles anderledes end statsejede forretningsbanker. Selv om der mangler regler for de politisk styrede banker eller for, hvordan disse banker optræder på det kinesiske finansmarked, fremgår det udtrykkeligt af cirkulærer fra den kinesiske nationalbank, at politisk styrede banker har en særlig status i forhold til statsejede forretningsbanker. Hvad angår China Development Bank's status, ejer den kinesiske stat (via det kinesiske finansministerium) over 50 % af bankens aktier, og bankens overgang til et aktieselskab ændrer således intet i forhold til den statslige kontrol.
(87)
Et andet forhold, der skaber fordrejninger på det kinesiske finansmarked, er den kinesiske nationalbanks rolle i forbindelse med fastsættelsen af særlige begrænsninger for rentefastsættelse og renteudsving. Undersøgelsen fastslog nemlig, at Kinas nationalbank har særlige regler for, hvordan renterne svinger i Kina. Ifølge de tilgængelige oplysninger er disse regler fastsat i den kinesiske nationalbanks Circular on the Issues about the Adjusting Interest Rates on Deposits and Loans-Yinfa (2004) No 251 (»Cirkulære 251«). De finansielle institutioner anmodes om at indrømme rentesatser inden for et vist interval i forhold til den kinesiske nationalbanks referencerentesats. For lån fra forretningsbanker og politisk styrede banker, der forvaltes kommercielt, er der ingen øvre intervalgrænse, men kun en nedre intervalgrænse. For kreditkooperativer i byerne og i landområder er der både øvre og nedre intervalgrænser. For begunstigede lån og lån, for hvilke statsrådet har fastsat særlige regler, kan rentesatserne ikke bevæge sig opad. Kommissionen anmodede GOC om at uddybe definitionen og ordlyden i Cirkulære 251 og i den tidligere lovgivning (Circular of PBOC concerning expansion of Financial Institution's Loan Interest Rate Float Range - YinFa [2003] No. 250). GOC forklarede, at disse cirkulærer indgår i den nye udbredelse af rentesatserne i Kina, men gav ingen yderligere forklaringer. GOC blev også bedt om at definere begunstigede lån og andre lån, som er fastsat af statsrådet.
GOC påstod, at ordlyden i den pågældende kinesiske tekst vedrører en formodning om andre lån, som er fastsat af statsrådet. GOC fremkom ikke med andre forklaringer eller anden dokumentation for, hvorfor begunstigede lån er defineret i den kinesiske lovgivning. Vedrørende den anden type lån er det, selv om man godtager GOC's argumenter, stadig uklart, hvorfor den lovgivende myndighed så sig nødsaget til at indføre muligheden for andre lån, som er fastsat af statsrådet. Kommissionen anmodede også om uddybninger vedrørende politiske styrede lån, som forvaltes kommercielt, i henhold til Cirkulære 251. GOC uddybede ikke dette spørgsmål og fremsendte ingen dokumentation. GOC blev desuden anmodet om at fremlægge opdateringer eller efterfølgende lovgivning vedrørende førnævnte cirkulærer angående forretningsbankers og politisk styrede bankers lånepolitik, men disse oplysninger blev ikke fremlagt.
(88)
Endelig skal det bemærkes, at GOC ikke fremlagde andre tal eller statistikker vedrørende strukturen i det kinesiske banksystem.
(89)
Ud fra ovenstående oplysninger i betragtning 74-88 og i betragtning af den manglende kinesiske samarbejdsvilje (og i lyset af konklusionerne i betragtning 90) konkluderer Kommissionen, at finansmarkedet i Kina fordrejes af statslig indgriben, og de ikke statsejede bankers og andre finansielle institutioners rentesatser vil sandsynligvis blive tilpasset de statslige rentesatser. De ikke statsejede bankers og andre finansielle institutioners rentesatser kan derfor ikke betragtes som egnede kommercielle referencerenter, når det skal afgøres, om de statslige lån medfører en fordel.
ii) Finansielt bidrag
(90)
Ud fra det samlede bevismateriale blev det desuden konkluderet, at langt hovedparten af lånene til de to samarbejdsvillige producenter blev givet af politisk styrede eller andre statsejede banker, der betragtes som offentlige organer som følge af deres nære relationer med staten. De er mere end 50 % statsejede og betragtes altså som værende under statens kontrol. Der er desuden supplerende bevis for, at disse banker udøver statslige beføjelser, hvilket fremgår af betragtning 65, idet der er tydelig statslig indgriben (den kinesiske nationalbank) i forretningsbankernes beslutninger vedrørende rentesatser til lån, som ydes til kinesiske virksomheder, mens andre virksomheder, jf. betragtning 83, nærmest automatisk blev indrømmet den lavest mulige rentesats inden for de rammer, som staten har fastsat. Under disse omstændigheder kontrolleres disse enheders lånepraksis direkte af staten. Det forhold, at bankerne udøver statslige beføjelser, bekræftes også af forholdet mellem 2007-planen for papirindustrien, beslutning nr. 40 og artikel 34 i loven om forretningsbanker og opfyldelsen af regeringens industripolitik (jf. betragtning 74-81). Der foreligger også en del indirekte beviser, der støttes af objektive studier og rapporter, for at staten i vidt omfang stadig griber ind i det kinesiske finanssystem (jf. betragtning 312). Endelig fremlagde Kina ikke oplysninger, der kunne have givet en bedre forståelse af forholdet mellem de statsejede banker og staten (jf. betragtning 68-70 og 84-86). Kommissionen konkluderer således, at der i forbindelse med lån fra politisk styrede ellers statsejede banker ydes et finansielt bidrag til producenter af coated finpapir i form af en direkte overførsel af midler fra staten, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i).
iii) Fordele
(91)
Der indrømmes en fordel, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 2 og artikel 6, litra b), i de tilfælde, hvor de statslige lån indrømmes på mere favorable betingelser end modtageren normalt ville kunne opnå på markedet. Det er konstateret, at de ikke statslige lån i Kina ikke er en egnet markedsreference, og derfor er denne blevet beregnet ud fra den metoden i betragtning 96-102 nedenfor.
iv) Specificitet
(92)
GOC blev bedt om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 28. Det skal bemærkes, at det af artikel 28, stk. 6, fremgår, at »Er en berørt part ikke rede til at samarbejde i fornødent omfang, således at relevante oplysninger holdes tilbage, kan en sådan situation føre til et resultat, som er mindre gunstigt for denne part, end hvis den pågældende havde udvist samarbejdsvilje«. De faktiske oplysninger, der blev taget i betragtning, er:
-
Klagerens beviser for specificitet.
-
Undersøgelsens resultater (se betragtning 77 og 78), som viser, at der kanaliseres specifikke subsidier til papirindustrien ved hjælp af en specifik sektorplan, nemlig planen for papirindustrien.
-
Beviser (se betragtning 76) for, at papirindustrien er en »tilskyndet industri« (beslutning nr. 40).
-
Bestemmelserne i artikel 34 i lov om forretningsbanker [2003] nr. 13 (jf. betragtning 79), hvoraf det fremgår, at forretningsbanker baserer deres udlånsvirksomhed på nationaløkonomien og den sociale udviklings behov og i tråd med den statslige industripolitik, altså i dette tilfælde planen for papirindustrien.
-
Konklusionerne (i betragtning 81) om, at det kinesiske statslige plansystem giver bankerne ordre om at yde lån til papirindustrien, og virksomhederne betragtes som værende af høj kreditvurdering, idet de er berettigede til at indgå i specifikke politiske planer.
(93)
Ud fra ovenstående, og da GOC ikke samarbejdede, indikerer de foreliggende faktiske oplysninger, at der ikke er generel adgang til de subsidier, der indrømmes papirindustrien, og at de derfor er specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). I lyset af den kinesiske regerings manglende samarbejdsvilje er der ingen beviser for, at subsidiet er baseret på objektive kriterier eller betingelser, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
d) Konklusion
(94)
I overensstemmelse hermed bør finansieringen af papirindustrien betragtes som et subsidie.
(95)
Da der er tale om et finansielt bidrag, en fordel for eksporterende producenter og specificitet, bør dette subsidie betragtes som udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(96)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Ifølge grundforordningens artikel 6, litra b), betragtes den fordel, modtageren har opnået, som forskellen mellem det beløb, som den virksomhed, der modtager lånet, betaler for statslånet, og det beløb, som den pågældende virksomhed måtte betale for et tilsvarende lån på markedsvilkår, som den faktisk kunne opnå på markedet.
(97)
Da de kinesiske bankers udlån afspejler væsentlig statslig indgriben i banksektoren og ikke afspejler rentesatserne på et fungerende marked, blev der beregnet en egnet markedsreference ud fra metoden nedenfor. Som følge af GOC's manglende samarbejdsvilje har Kommissionen endvidere måttet gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger for at beregne en egnet referencerentesats.
(98)
Ved beregning af en passende reference betragtes det som rimeligt at anvende de kinesiske rentesatser, som justeres til at afspejle normal markedsrisiko. I tilfælde, hvor eksportørernes situation er etableret på et fordrejet marked og der ikke foreligger pålidelige oplysninger fra de kinesiske banker om risikomåling og etablering af kreditvurderinger, betragtes det som nødvendigt ikke at tage de kinesiske eksportørers kreditværdighed for pålydende, men derimod at anvende en forhøjelse for at afspejle det fordrejede kinesiske markeds potentielle indvirkning på deres økonomiske situation.
(99)
Hvad angår ovenstående, blev både GOC og de samarbejdsvillige eksporterende producenter, jf. betragtning 68-72, anmodet om at fremlægge oplysninger om de kinesiske bankers udlånspolitik og om, hvordan lånene blev indrømmet de eksporterende producenter. Parterne fremlagde ikke disse oplysninger til trods for gentagne anmodninger herom. I lyset af den manglende samarbejdsvilje, de foreliggende faktiske oplysninger og i henhold til grundforordningens artikel 28, stk. 6, skønnes det korrekt at antage, at alle virksomheder i Kina kun tildeles den højeste grad af »Non-investment grade« obligationer (BB hos Bloomberg), og at anvende den egnede præmie, der forventes på obligationer udstedt af virksomheder med denne rating, på den kinesiske nationalbanks almindelige udlånssats. For lån modtaget i udenlandsk valuta anvender Kommissionen den relevante præmie, der forventes på obligationer udstedt af virksomheder med denne rating, på den almindelige udlånssats, der anføres i de relevante kinesiske lånekontrakter (Libor-renten). Da GOC slet ikke samarbejdede med at fremlægge oplysninger om eller give adgang til statsejede banker, findes det hensigtsmæssigt i henhold til grundforordningens artikel 28, stk. 6, at anvende en BB-kreditvurdering (non-investment grade-speculative) ud fra de foreliggende faktiske oplysninger.
(100)
De eksporterende producenters fordel blev beregnet ved at tage højde for renteforskellen udtrykt i procent og gange med den udestående gæld på lånet, dvs. ikke betalte renter i UP. Dette beløb blev derefter fordelt over de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning.
(101)
Som det fremgår af betragtning 73, nægtede en eksporterende producent at fremlægge en vigtig gældsomlægningsaftale. Det var derfor ikke muligt at verificere de grundlæggende oplysninger, som blev indberettet i forbindelse med lånene under denne aftale, såsom rentesats, lånets løbetid, tidsplan for tilbagebetaling mv. Den eksporterende producent kunne heller ikke bevise, at virksomheden tilbagebetalte hovedstolen på lånene under denne aftale. Disse lån blev i forbindelse med beregningen af fordele således betragtet som et subsidie og blev fordelt over UP sammen med de renter, der ikke blev betalt i UP, jf. betragtning 100 ovenfor.
(102)
Den subsidiesats, der er fastsat i forbindelse med denne ordning i undersøgelsesperioden, er 5,37 % for APP-virksomheder og 1,26 % for Chenming-virksomheder.
4.2.2. INDKOMSTSKATTEORDNINGER
- Skattemæssig særbehandling af virksomheder, der anerkendes som virksomheder med højteknologi og ny teknologi
(103)
Med denne ordning kan virksomheder, der godkendes til certifikatet for virksomheder med højteknologi og ny teknologi, få fordel af en nedsat indkomstskat på 15 % i forhold til den normale indkomstskat på 25 %.
a) Retsgrundlag
(104)
Ordningen har iflg. artikel 28 i Enterprise Income Tax Law of the PRC (nr. 63 meddelt den 16. marts 2007) og Administrative Measures for the determination of High and New Tech Enterprises form af en skattemæssig særbehandling. En meddelelse fra State Administration of Taxation on the Issues concerning Enterprise Income Tax Payment of High & New Technology Enterprises (Guo Shui Han [2008] No. 985) vedrører også denne ordning og indeholder supplerende oplysninger om gennemførelsen heraf.
b) Støtteberettigelse
(105)
Artikel 10 i Administrative Measures for the determination of High and New Tech Enterprises indeholder de kriterier, som virksomheden skal opfylde for at få fordel af denne ordning. Hvis virksomheden opfylder samtlige betingelser i artikel 10, skal den indsende en ansøgning til de relevante myndigheder i henhold til proceduren i artikel 11 i samme retsakt.
c) Praktisk gennemførelse
(106)
Virksomheder, der ønsker at ansøge om denne ordning, skal indsende en online-ansøgning til det lokale videnskabs- og teknologiagentur, som foretager en foreløbig behandling. Det lokale videnskabs- og teknologiagentur udarbejder derefter en henstilling til videnskabs- og teknologiagenturet for den pågældende provins. Inden certifikatet for virksomheder med højteknologi og ny teknologi udstedes, kan sidstnævnte også beslutte at gennemføre en undersøgelse hos ansøgeren.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(107)
3 samarbejdsvillige eksporterende producenter gjorde brug af subsidieordningen og opnåede fordele i UP. GOC fremlagde ingen administrative regler for ordningen, men de eksporterende producenter fremlagde de tilgængelige retsakter. Selv ud fra disse retsakter er det dog vanskeligt at få overblik over ansøgningsproceduren, som synes vag og uigennemskuelig.
e) Konklusion
(108)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, idet der gives afkald på offentlige indtægter, der ellers ville være indgået, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(109)
GOC blev bedt om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(110)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte visse virksomheder og erhvervsgrene, der er klassificeret som tilskyndede, såsom virksomheder i sektoren for coated finpapir. I afsnit 4 i Enterprise Income Tax Law of the PRC (nr. 63 meddelt den 16. marts 2007) om indkomstskattebegunstigelse fremgår det af artikel 25, at staten indrømmer virksomhedsskattebegunstigelser til vigtige erhvervsgrene og projekter, der støttes og tilskyndes af staten. Efter Kommissionens opfattelse fastsætter statsrådet i beslutning nr. 40 (artikel 14) og i kataloget om tilpasning af industristrukturen de principper og den klassifikation, der lægges til grund for at betragte en virksomhed som tilskyndet. Der er desuden ingen objektive kriterier til at fastlægge støtteberettigelsen og ingen afgørende beviser til at konkludere, at støtteberettigelsen er automatisk i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b). Selv om enkelte administrative regler er blevet indsamlet under kontrolbesøg hos de eksporterende producenter, gør den kinesiske regerings manglende samarbejdsvilje det ikke muligt at vurdere, om der findes sådanne objektive kriterier.
(111)
I overensstemmelse hermed bør dette subsidie betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(112)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtageren havde opnået i UP. Den fordel, som modtageren har opnået, betragtes som beløbet af den samlede skat, der skal betales i henhold til normal skattesats, efter fradrag af det beløb, der blev betalt med den reducerede skattemæssige særbehandling. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(113)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 1,22 % for APP-gruppen og 0,58 % for Chenming-gruppen.
- Skattemæssig særbehandling inden for forskning og udvikling (FoU)
(114)
Denne ordning giver en fordel til alle virksomheder, som gennemfører forsknings- og udviklingsprojekter. Med denne ordning reduceres virksomhedens indkomstskat med et beløb svarende til 50 % af de faktiske udgifter til godkendte projekter.
a) Retsgrundlag
(115)
Ordningen har form af en skattemæssig særbehandling og fastsættes i artikel 30, stk. 1, i Enterprise Income Tax Law of the PRC (nr. 63 meddelt den 16. marts 2007), artikel 95 i Regulations on the Implementation of Enterprise Income Tax Law of the PRC, statsrådets dekret nr. 512, meddelt den 6. december 2007, og Guide to Key Fields (meddelelse nr. 6, 2007).
b) Støtteberettigelse
(116)
Denne ordning giver en fordel til virksomheder, som gennemfører forsknings- og udviklingsprojekter. Kun FoU-projekter fra virksomheder med ny teknologi og højteknologi, der modtager støtte fra staten, og projekter opført i Guide to Key Fields of High Tech Industrialization under den nuværende udviklingsprioritet, som blev meddelt af kommissionen for national udvikling og reform, er støtteberettigede under denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse
(117)
Virksomheder, der ønsker at ansøge om denne ordning, skal indsende detaljerede oplysninger om FoU-projekter til det lokale videnskabs- og teknologiagentur. Efter en gennemgang udsteder skattekontoret en meddelelse om godkendelse. Det beløb, der er underlagt selskabsskat, reduceres med et beløb svarende 50 % af de faktiske udgifter til godkendte projekter.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(118)
De samarbejdsvillige eksporterende producenter gjorde brug af ordningen og opnåede fordele i UP. GOC fremlagde ingen administrative regler for ordningen, men de eksporterende producenter fremlagde de tilgængelige retsakter. Selv ud fra disse retsakter er det dog vanskeligt at få overblik over ansøgningsproceduren, som synes vag og uigennemskuelig.
e) Konklusion
(119)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, idet der gives afkald på offentlige indtægter, der ellers ville være indgået, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(120)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(121)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte visse virksomheder og erhvervsgrene, der er klassificeret som tilskyndede, såsom virksomheder i sektoren for coated finpapir. Der er desuden ingen objektive kriterier til at begrænse støtteberettigelsen og ingen afgørende beviser til at konkludere, at støtteberettigelsen er automatisk i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b). Selv om enkelte administrative regler er blevet indsamlet under kontrolbesøg hos de eksporterende producenter, gør GOC's manglende samarbejdsvilje det ikke muligt at vurdere, om der findes sådanne objektive kriterier.
(122)
I overensstemmelse hermed bør dette subsidie betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(123)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Denne fordel betragtes som beløbet af den samlede skat, der skal betales i henhold til normal skattesats, efter fradrag af det beløb, der blev betalt med reduktionen på 50 % af de faktiske udgifter til FoU for godkendte projekter. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(124)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 0,02 % for APP-gruppen og 0,05 % for Chenming-gruppen.
- Skattefritagelse af dividende mellem kvalificerede kinesiske virksomheder
(125)
Denne ordning vedrører virksomheder i Kina, som er aktionærer i andre virksomheder i Kina. Førstnævnte har ret til en skattefritagelse på indtægter for visse dividender udbetalt af sidstnævnte.
a) Retsgrundlag
(126)
Denne ordning har form af en skattemæssig særbehandling fastsat i artikel 26 i Enterprise Income Tax Law of the PRC og yderligere uddybet i artikel 83 i Regulations on the Implementation of Enterprise Income Tax Law of the PRC, statsrådets dekret nr. 512, meddelt den 6. december 2007.
b) Støtteberettigelse
(127)
Denne ordning giver en fordel til alle kinesiske virksomheder, som er aktionærer i andre kinesiske virksomheder.
c) Praktisk gennemførelse
(128)
Virksomhederne kan anvende denne ordning direkte gennem deres selvangivelse.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(129)
Af de samarbejdsvillige eksporterende producenters indkomstskatteopgørelser fremgår et beløb, som er undtaget fra indkomstskat. Beløbet omtales som dividender, bonusser og indtægter fra andre værdipapirinvesteringer for støtteberettigede indlændinge og virksomheder i henhold til betingelserne i tillæg 5 til selvangivelsen (årlig opgørelse over skattefordele). De pågældende virksomheder betalte ikke indkomstskat af disse beløb.
e) Konklusion
(130)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, idet der gives afkald på offentlige indtægter, der ellers ville være indgået, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(131)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(132)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte virksomheder i Kina, der modtager dividende fra andre virksomheder i Kina i modsætning til virksomheder, der investerer i udenlandske virksomheder.
(133)
Da de ovennævnte skatteordninger under kapitel 4 i Enterprise Income Tax Law of the PRC udelukkende er forbeholdt vigtige erhvervsgrene og projekter, der modtager støtte eller tilskyndes af staten, jf. artikel 25, er denne ordning også specifik, idet den er forbeholdt visse virksomheder og erhvervsgrene, der er klassificeret som tilskyndede, såsom eksempelvis sektoren for coated finpapir. Efter Kommissionens opfattelse fastsætter statsrådet nemlig i beslutning nr. 40 (artikel 14) og i det vejledende katalog om industriel omlægning de principper og den klassifikation, der lægges til grund for at betragte en virksomhed som tilskyndet. Der er desuden i dette tilfælde ingen objektive kriterier til at begrænse støtteberettigelsen og ingen afgørende beviser til at konkludere, at støtteberettigelsen er automatisk i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b). Selv om enkelte administrative regler er blevet indsamlet under kontrolbesøg hos de eksporterende producenter, gør GOC's manglende samarbejdsvilje det ikke muligt at vurdere, om der findes sådanne objektive kriterier.
(134)
I overensstemmelse hermed bør dette subsidie betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(135)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Denne fordel betragtes som beløbet af den samlede skat, der skal betales inklusiv dividende fra andre indenlandske virksomheder i Kina, efter fradrag af det beløb, der faktisk blev betalt med skattefritagelsen for dividende. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(136)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 1,34 % for APP-gruppen og 0,21 % for Chenming-gruppen.
4.2.3. ORDNINGER VEDRØRENDE INDIREKTE SKAT OG IMPORTTOLD
- Fritagelse for moms og told på import af udstyr
(137)
Denne ordning giver fordele i form af fritagelse fra moms og told på import af investeringsgoder til virksomheder med udenlandsk kapital (FIE'er) eller hjemlige virksomheder, som bliver indrømmet statens certifikat for tilskyndede projekter, som udstedes af GOC i henhold relevant lovgivning vedrørende investeringer, skat og told.
a) Retsgrundlag
(138)
Ordningen er baseret på en række juridiske bestemmelser, nemlig Circular of the State Council on Adjusting Tax Policies on Imported Equipment Nr. 37/1997, the Announcement of the Ministry of Finance, the General Administration of Customs and the State Administration of Taxation [2008] Nr. 43, the Notice of the NDRC on the relevant issues concerning the Handling of Confirmation letter on Domestic or Foreign-funded Projects encouraged to develop by the State, Nr. 316 2006, af 22. februar 2006 og på the Catalogue on non-duty-exemptible articles for importation for either FIE's or domestic enterprises 2008.
b) Støtteberettigelse
(139)
Støtteberettigelsen er begrænset til ansøgere, enten FIE'er eller hjemlige virksomheder, som kan opnå statens certifikat for tilskyndede projekter.
c) Praktisk gennemførelse
(140)
I henhold til artikel I.1 i Notice of the NDRC on the relevant issues concerning the Handling of Confirmation letter on Domestic or Foreign-funded Projects encouraged to develop by the State, Nr. 316 2006, af 22. februar 2006, er udenlandske investeringsprojekter, der opfylder kriterierne for projekter i den tilskyndede kategori i Catalogue of industries for Guiding Foreign Investment og the Catalogue of Priority Industries for Foreign Investment in Central-Western Region with technology transfer, fritaget for told og moms på udstyr importeret til egen brug inden for den samlede investering og teknologi, dele og komponenter og reservedele importeret sammen med udstyr i henhold til kontrakten; varer opført i Catalogue of Import Commodities under Foreign Investment Projects er ikke fritaget fra skat. Kommissionen for national udvikling og reform udsteder Projects Confirmation Letter (bekræftelsesbrev) til udenlandske investeringsprojekter i tilskyndelseskategorien med en samlet investering på 30 mio. USD eller derover. Kommissionerne eller økonomiske kommuner på provinsniveau udsteder Projects Confirmation Letter (bekræftelsesbrev) til udenlandske investeringsprojekter i tilskyndelseskategorien med en samlet investering på under 30 mio. USD. Når virksomhederne har modtaget Project Confirmation Letter for tilskyndelseskategorien, kan de præsentere certifikaterne og andre ansøgningsdokumenter til de lokale toldmyndigheder med henblik på at blive berettigede til fritagelse for told og moms på import af udstyr.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(141)
Samtlige samarbejdsvillige eksporterende producenter havde fordel af denne ordning.
e) Konklusion
(142)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, idet der gives afkald på offentlige indtægter, der ellers ville være indgået, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(143)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(144)
Denne subsidieordning er specifik, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet selve lovgivningen, som den subsidieydende myndighed arbejder ud fra, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte virksomheder, der investerer i særlige virksomhedskategorier, som er nærmere bestemt i lovgivningen (nemlig den vejledende fortegnelse over erhvervsgrene til udenlandske investeringer og kataloget over vigtige erhvervsgrene, varer og teknologier, som staten tilskynder udvikling i). Der er desuden ingen objektive kriterier til at fastlægge støtteberettigelsen og ingen afgørende beviser til at konkludere, at støtteberettigelsen er automatisk i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b). Selv om enkelte administrative regler er blevet indsamlet under kontrolbesøg hos de eksporterende producenter, gør GOC's manglende samarbejdsvilje det ikke muligt at vurdere, om der findes sådanne objektive kriterier.
(145)
I overensstemmelse hermed bør dette subsidie betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(146)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Denne fordel beregnes ved at tage højde for fritaget moms og told ved import af udstyr. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 3, blevet fordelt over UP ved hjælp af en hensigtsmæssig løbetid, der svarer til den gennemsnitlige afskrivningsperiode for den pågældende erhvervsgren (dvs. 15 år). Dette beløb blev derefter fordelt over de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(147)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 1,17 % for APP-gruppen og 0,61 % for Chenming-gruppen.
- Momsnedslag for udstyr produceret på hjemmemarkedet
(148)
Denne ordning giver fordele i form af momsnedslag for FIE'er ved køb af udstyr produceret på hjemmemarkedet.
a) Retsgrundlag
(149)
Denne ordning er baseret på Circular of State Administration of taxation on the release of the provisional measures for the Administration of tax refunds for purchases of Domestically-Manufactured Equipment by Foreign Invested Enterprises Nr. 171, 1999, 20/09/1999 og afsluttet ved the Circular on Terminating Tax Refund Policies on Purchase of Domestically-Manufactured Equipment by FIEs [Caishui 2008, Nr. 176]. Sidstnævnte omhandler en overgangsperiode efter afslutningen af programmet fra 1. januar 2009.
b) Støtteberettigelse
(150)
Støtteberettigelsen er begrænset til FIE'er, der køber udstyr produceret på hjemmemarkedet.
c) Praktisk gennemførelse
(151)
Programmet vedrører momsrefusion for FIE'er ved køb af udstyr produceret på hjemmemarkedet, hvis udstyret ikke hører under Non-Exemptible Catalogue, og hvis værdien af udstyret ikke overstiger den samlede investeringsgrænse for FIE'er i henhold til »trial Administrative measures on Purchase of Domestically Produced Equipment«.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(152)
Samtlige samarbejdsvillige eksporterende producenter havde fordel af denne ordning.
e) Konklusion
(153)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, idet der gives afkald på offentlige indtægter, der ellers ville være indgået, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(154)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(155)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte en bestemt type virksomheder (dvs. FIE'er). Der er desuden ingen objektive kriterier til at fastlægge støtteberettigelsen og ingen afgørende beviser til at konkludere, at støtteberettigelsen er automatisk i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b). Selv om enkelte administrative regler er blevet indsamlet under kontrolbesøg hos de eksporterende producenter, gør GOC's manglende samarbejdsvilje det ikke muligt at vurdere, om der findes sådanne objektive kriterier.
(156)
Ordningen er desuden specifik, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra b), idet subsidiet er betinget af anvendelsen af indenlandske varer frem for importerede varer.
(157)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(158)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Den fordel, som modtageren har opnået, beregnes ved at tage højde for refusion af moms ved køb af udstyr produceret på hjemmemarkedet. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 3, blevet fordelt over UP ved hjælp af en hensigtsmæssig løbetid, der svarer til den gennemsnitlige afskrivningsperiode for den pågældende erhvervsgren (dvs. 15 år). Dette beløb blev derefter fordelt over de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(159)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 0,03 % for APP-gruppen og 0,05 % for Chenming-gruppen.
- Skatter og afgifter vedrørende byvedligeholdelse, byggeri og uddannelse for FIE'er
(160)
Denne ordning fritager FIE'er fra at betale skatter og afgifter vedrørende byvedligeholdelse, byggeri og uddannelse.
a) Retsgrundlag
(161)
Ordningen er baseret på Interim Rules on City Maintenance Tax of the People's Republic of China (Guo Fa offentliggjort den 8. februar 1985, Nr. 19) og finansministeriets forordninger om en række særlige spørgsmål vedrørende gennemførelsen af Interim Rules on City Maintenance Tax of the People's Republic of China (Cai Shui Zi, offentliggjort den 22. marts 1985, Nr. 69).
b) Støtteberettigelse
(162)
Støtteberettigelsen er begrænset til FIE'er.
c) Praktisk gennemførelse
(163)
I henhold til Interim Rules on City Maintenance Tax of the People's Republic of China er beskatningsgrundlaget for skatter vedrørende byvedligeholdelse og byggeri beløbet af produktskatter, moms og selskabsskat betalt af skatteyderne, og skatten skal betales samtidig med produktskat, moms og selskabsskat.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(164)
Som det fremgår af betragtning 347 og 348 er skattebetalingerne under denne ordning gældende fra 1. december 2010 for alle virksomheder, der opererer i Kina.
e) Konklusion
(165)
I overensstemmelse hermed og ud fra de foreliggende oplysninger pr. 30. november 2010 bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii) og artikel 3, stk. 2, idet der gives afkald på offentlige indtægter, der ellers ville være indgået, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(166)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, fritager visse typer virksomheder (f.eks. FIE'er) fra at betale skatter vedrørende byvedligeholdelse og byggeri.
(167)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
(168)
Det konkluderes dog ikke desto mindre på baggrund af de indsendte oplysninger fra GOC og de pågældende samarbejdsvillige eksporterende producenter, at parterne var i stand til at bevise, at denne ordning ikke længere giver de involverede eksportører fordele.
(169)
Betingelserne i grundforordningens artikel 15 er således opfyldt. Det konkluderes derfor, at denne ordning ikke skal udlignes.
4.2.4. TILSKUDSORDNINGER
(170)
Det blev konstateret, at de samarbejdsvillige eksporterende producenter gjorde brug af to af de forskellige tilskudsordninger, der var beskrevet i klagen, nemlig tilskud til kendte mærker og særmidler til fremme af udvikling af udenlandsk økonomi og handel og til tiltrækning af markante udenlandske investeringsprojekter til Shandong-provinsen. De øvrige ordninger, som blev anvendt, blev indberettet af de samarbejdsvillige eksporterende producenter. GOC blev gjort opmærksom på disse ordninger og blev anmodet om at fremlægge de nødvendige oplysninger herom. GOC påstod, at programmer, der ikke fremgik af klagen, ikke kan undersøges, da dette er i strid med WTO-reglerne. GOC påstod således, at Kommissionens anmodning skulle betragtes som værende i uoverensstemmelse med bestemmelserne om dokumentation og høring i aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger (»SCM-aftalen«). GOC påstod desuden, at Kommissionens oplysninger vedrørende disse ordninger var generelle, og at Kommissionen, selv om det antages, at disse ordninger kan undersøges, skal sende en ny, tilstrækkeligt begrundet anmodning til GOC og anmode om fremlæggelse af oplysninger om de nye påståede subsidier, der skulle være relevante for undersøgelsen.
(171)
Det skal i den forbindelse bemærkes, at det er standard EU-praksis at informere myndigheder i det undersøgte land om nye påstande vedrørende de samarbejdsvillige eksporterende producenters brug af subsidieordninger ud over de ordninger, der fremgår af klagen, og anmode om oplysninger og uddybninger i den forbindelse. Kommissionens praksis er i overensstemmelse med de relevante WTO-regler. Kommissionen underrettede GOC om disse ordninger, da den selv blev underrettet herom, og sendte de oplysninger, som den havde modtaget fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Kina, til GOC. Kommissionen giv GOC mulighed for høringer vedrørende de relevante ordninger, og der blev efterfølgende afholdt høringer. Bestemmelser i artikel 12.1, 13.1 og 13.2 i SCM-aftalen og i grundforordningens artikel 11, stk. 10, blev således overholdt. Resultaterne herunder tager højde for de oplysninger, som GOC fremlagde vedrørende de pågældende ordninger.
i) Ordninger nævnt i klagen
- Kendte mærker
a) Retsgrundlag
(172)
Ordningen gennemføres ved hjælp af the Notice of Shandong Province concerning the special award Fund Budget in 2008 for the Development of Self Exporting Brand [Lucaiqizhi (2008) Nr. 75]. Med ordningen ydes der tilskud til virksomheder med henblik på at sætte skub i eksporten af mærker og øge de kendte mærkers markedsandel.
b) Støtteberettigelse
(173)
Kun virksomheder, der eksporterer kendte mærker og er etableret i Shandong-provinsen, er berettigede til ordningen. Der blev ikke fremlagt juridiske eller administrative dokumenter vedrørende kriterierne for støtteberettigelse.
c) Praktisk gennemførelse
(174)
Ordningen sigter mod at belønne virksomheder, som anerkendes som eksportører af kendte mærker i Shandong-provinsen, for at forbedre deres udvikling og konkurrenceevne. Virksomheden behøver ikke at ansøge om ordningen, så der findes ingen godkendelsesdokumenter.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(175)
En samarbejdsvillig eksporterende producent havde fordel af denne ordning.
e) Konklusion
(176)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, i form af direkte overførsel af midler, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(177)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(178)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet adgangen hertil er forbeholdt visse virksomheder, nemlig virksomheder, der eksporterer kendte mærker. I lyset af de manglende juridiske eller administrative oplysninger om kriterierne for støtteberettigelse er der ingen beviser, for at subsidiet er baseret på objektive kriterier eller betingelser, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(179)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(180)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Dette subsidiebeløb (tæller) blev fordelt over den samarbejdsvillige eksporterende producents samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(181)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er ubetydelig (under 0,01 %) for Chenming-gruppen.
- Særmidler til fremme af udenlandske investeringsprojekter
a) Retsgrundlag
(182)
Det officielle dokument om denne ordning er Announcement of Shouguang People's Government on Commendation of advanced enterprises in 2008. Ordningen blev oprettet den 9. februar 2008 og giver anerkendelse til de virksomheder, der opnåede gode resultater i 2008.
b) Støtteberettigelse
(183)
Virksomheder, der er anerkendt som »avanceret virksomhed i at tiltrække udenlandske investeringer« og »avanceret virksomhed i handel med udenlandske virksomheder« med bemærkelsesværdige resultater i handel med udenlandske virksomheder eller i at tiltrække udenlandske investeringer, er berettigede til denne ordning. GOC fremlagde ingen love eller regler vedrørende politikken eller definitionen af »avanceret virksomhed i at tiltrække udenlandske investeringer« og »avanceret virksomhed i handel med udenlandske virksomheder«.
c) Praktisk gennemførelse
(184)
Provinsen Shouguangs regering er ansvarlig for tildeling af midler til de virksomheder, der er anerkendt som »avanceret virksomhed i at tiltrække udenlandske investeringer« og »avanceret virksomhed i handel med udenlandske virksomheder«.
(185)
I følge GOC behøver virksomhederne ikke at ansøge om ordningen, så der findes ingen godkendelsesdokumenter.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(186)
En samarbejdsvillig eksporterende producent havde fordel af denne ordning.
e) Konklusion
(187)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, i form af direkte overførsel af midler, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(188)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(189)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet adgangen hertil er forbeholdt visse virksomheder, nemlig avancerede virksomheder i at tiltrække udenlandske investeringer og avancerede virksomheder i handel med udenlandske virksomheder. I lyset af de manglende juridiske eller administrative oplysninger om kriterierne for støtteberettigelse er der ingen beviser for, at subsidiet er baseret på objektive kriterier eller betingelser, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(190)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(191)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Dette subsidiebeløb (tæller) blev fordelt over den samarbejdsvillige eksporterende producents samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(192)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er ubetydelig (under 0,01 %) for Chenming-gruppen.
ii) Ordninger indberettet af de samarbejdsvillige eksporterende producenter
- Antidumpingbistand
a) Retsgrundlag
(193)
Det officielle dokument for denne ordning er Rules for the Implementation of the Support Policy for the Anti-dumping, Anti-subsidy, Safeguard investigation Respondent. GOC påstår, at ordningen ophørte i 2008, men der blev ikke fremlagt love eller meddelelser herom.
b) Støtteberettigelse
(194)
Subsidie ydet af regionens/provinsens finansielle kontor med henblik på at lette virksomhedens deltagelse i den amerikanske antidumpingundersøgelse. Støtteberettigede virksomheder skal være registrerede i Shandong-provinsen (med undtagelse af Qingdao City) og arbejde i henhold til instruktionerne fra handelsministeriet og provinsens offentlige myndigheder.
c) Praktisk gennemførelse
(195)
Ordningen er regionsbetinget (kun for Shandong-provinsen med undtagelse af den største by Qingdao) med kriterier for støtteberettigelse, der ikke er objektivt fastsat ved lov.
(196)
I henhold til den relevante lov vil 40 % af advokatens salær blive udbetalt til ansøgeren.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(197)
En samarbejdsvillig eksporterende producent havde fordel af denne ordning.
e) Konklusion
(198)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, i form af en direkte overførsel af midler, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(199)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 3, idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte virksomheder i en bestemt region.
(200)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(201)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Dette subsidiebeløb (tæller) blev fordelt over den samarbejdsvillige eksporterende producents samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(202)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er ubetydelig (under 0,01 %) for Chenming-gruppen.
- Shouguang-støtteordning til fornyelse af teknologi
a) Retsgrundlag
(203)
Ordningen blev gennemført i henhold til Opinion to accelerate high-tech industry development (Trial Implementation) (Shoufa [2005] Nr. 37) fra Shouguang-byråd. GOC påstod, at der fandtes en lov herom, men fremlagde ikke et eksemplar heraf.
b) Støtteberettigelse
(204)
Ordningen er et subsidie til fremme af virksomhedernes konkurrenceevne. Der blev ikke fremlagt juridiske eller administrative dokumenter vedrørende kriterierne for støtteberettigelse.
c) Praktisk gennemførelse
(205)
Ifølge GOC er der tale om en lokal ordning til at fremme af FoU, energibesparelser og miljøbeskyttelse. Der er ingen ansøgningsprocedure. Den regionale regering udsender med jævne mellemrum meddelelser, der informerer de eksporterende producenter om, at de er blevet tildelt støtte med et vist beløb.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(206)
En samarbejdsvillig eksporterende producent havde fordel af ordningen.
e) Konklusion
(207)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, i form af en direkte overførsel af midler, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(208)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(209)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet adgangen hertil er forbeholdt visse virksomheder. I lyset af de manglende juridiske eller administrative oplysninger om kriterierne for støtteberettigelse er der ingen beviser for, at subsidiet er baseret på objektive kriterier eller betingelser, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(210)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(211)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Dette subsidiebeløb (tæller) blev fordelt over den samarbejdsvillige eksporterende producents samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(212)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 0,59 % for Chenming-gruppen.
- Suzhou-industriparks fond for intellektuelle ejendomsrettigheder
a) Retsgrundlag
(213)
Ordningen gennemføres i henhold til Interim Measures on Strengthening the Work of Suzhou Industrial Park Intellectual Property Right og the Administrative Rules on Suzhou Industrial Park Intellectual Property Right Fund.
b) Støtteberettigelse
(214)
Ordningen gælder kun for virksomheder, der er etableret i Suzhou Industripark, som har opnået et Certificate of Registry of Computer Software Copyright, Certificate of Registry of Integrated Circuit Layout Design og for nylig har erhvervet varer af kendte mærker.
c) Praktisk gennemførelse
(215)
En støtteberettiget virksomhed skal for at opnå støtte til en patentansøgning eller varemærke-belønning indsende en ansøgning om Famous Brand Award of Suzhou Province or level above og indsende den til Science and Technology Bureau of the Park. Støtten ydes af Suzhou industripark. Der findes ingen oplysninger om parkens finansiering eller om, hvilke statslige myndigheder den modtager støttebeløbene fra.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(216)
En samarbejdsvillig eksporterende producent havde fordel af ordningen. Kommissionen bemærker dog den fuldstændige mangel på relevant dokumentation fra den samarbejdsvillige eksporterende producent, som hverken fremlagde en ansøgning om ordningen eller en beslutning om tildeling af støtte.
e) Konklusion
(217)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, i form af en direkte overførsel af midler, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(218)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(219)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet adgangen hertil er forbeholdt visse virksomheder. I lyset af de manglende juridiske eller administrative oplysninger om kriterierne for støtteberettigelse er der ingen beviser, for at subsidiet er baseret på objektive kriterier eller betingelser, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(220)
Subsidieordningen er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 3, idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte virksomheder i en bestemt region. Ordningen er kun tilgængelig for virksomheder i Suzhou industripark.
(221)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(222)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Dette subsidiebeløb (tæller) blev fordelt over den samarbejdsvillige eksporterende producents samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(223)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på under 0,01 % for APP-gruppen.
- Tilskud fra fonden for højteknologisk udvikling
a) Retsgrundlag
(224)
Hverken den kinesiske regering eller de eksporterende producenter fremlagde oplysninger om retsgrundlaget for denne ordning. Med denne ordning ydes der økonomisk støtte til virksomheder i Suzhou industripark, og ordningen sigter, iflg. GOC, på at fremskynde reformen og opgraderingen af Suzhou industripark og fremme forbedringer i kvaliteten af den videnskabelige forskning i parken.
b) Støtteberettigelse
(225)
Ordningen gælder kun virksomheder etableret i Suzhou industripark, som opfylder kravene i en række planer, og som gennemfører en række relevante videnskabelige forskningsprojekter. GOC fremlagde en beskrivelse af ordningen, men fremlagde dog ingen kopier af de relevante planer.
c) Praktisk gennemførelse
(226)
Der ydes bistand til virksomheder, der investerer i parken og anmoder om tilskud til særlige typer aktiviteter (forskning og udvikling, bistand til nye varer, forvaltning af intellektuelle ejendomsrettigheder, oversøisk markedsudvikling, koordinering af projekter med staten, offentlig teknologiservice). Støtten ydes af Suzhou industripark. Der findes ingen oplysninger om parkens finansiering eller om, hvilke statslige myndigheder den modtager støttebeløbene fra.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(227)
En samarbejdsvillig eksporterende producent havde fordel af ordningen.
e) Konklusion
(228)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, i form af direkte overførsel af midler, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(229)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(230)
Subsidieordningen er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), idet adgangen hertil er forbeholdt visse virksomheder. I lyset af de manglende juridiske eller administrative oplysninger om kriterierne for støtteberettigelse er der ingen beviser for, at subsidiet er baseret på objektive kriterier eller betingelser, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(231)
Subsidieordningen er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 3, idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte virksomheder i en bestemt region. Ordningen er kun tilgængelig for virksomheder i Suzhou industripark.
(232)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(233)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Dette subsidiebeløb (tæller) blev fordelt over den samarbejdsvillige eksporterende producents samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(234)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 0,03 % for APP-gruppen.
- Belønning fra Suzhou industripark for at opretholde væksten
a) Retsgrundlag
(235)
Hverken GOC eller de eksporterende producenter fremlagde oplysninger om retsgrundlaget for denne ordning. GOC påstod, at ordningen gennemføres i henhold til Opinion of Suzhou Industrial Park on Promoting Smooth, Stable and Rapid Growth, og at målet med ordningen er at sætte skub i væksten i den industrielle struktur og udenrigshandlen.
b) Støtteberettigelse
(236)
Ordningen er kun tilgængelig for virksomheder i Suzhou industripark. De kinesiske myndigheder har ikke fastsat et klart sæt betingelser for støtteberettigelse. Virksomheder, der er etableret i parken, skal dog for at opnå tilskuddet have opnået bedre eksportresultater i 2009 end det forrige år.
c) Praktisk gennemførelse
(237)
Virksomhederne skal iflg. GOC ikke ansøge om ordningen, selv om den pågældende samarbejdsvillige eksporterende producent har indsendt en ansøgningsformular fra Suzhou Industripark til fonden for højteknologisk industriel udvikling (hi-tech Industrial Development Fund). Ordningen vedrører, som GOC påstod, eksportresultater i virksomheder, der modtager et bestemt støttebeløb i RMB for hver dollar, som eksportmængderne og -værdierne øges med. Incitamentet i RMB afhænger også af varetyper og modeller. Støtten ydes af Suzhou industripark. Der findes ingen oplysninger om parkens finansiering eller om, hvilke statslige myndigheder den modtager støttebeløbene fra.
d) Resultaterne af undersøgelsen
(238)
En samarbejdsvillig eksporterende producent havde fordel af ordningen.
e) Konklusion
(239)
I overensstemmelse hermed bør ordningen betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, i form af en direkte overførsel af midler, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne.
(240)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå dette subsidie og om brugen af dette subsidie med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, hvilket fremgår af afsnit 4.1, jf. grundforordningens artikel 28.
(241)
Subsidieordningen er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 3, idet den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte virksomheder i en bestemt region. Ordningen er kun tilgængelig for virksomheder i Suzhou industripark.
(242)
Endvidere er ordningen retligt betinget af eksportresultater og anses derfor for specifik og udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a). Tilskuddet er forbundet med og beregnet i henhold til eksportresultaterne, idet den modtagne fordel er baseret på øgede eksportmængder og -værdier fra år til år.
(243)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(244)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Dette subsidiebeløb (tæller) blev fordelt over den samarbejdsvillige eksporterende producents samlede omsætning i UP, da subsidiet er betinget af eksportresultater.
(245)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 0,05 % for APP-gruppen.
- Ordninger indberettet af de samarbejdsvillige eksporterende producenter, men ikke undersøgt
(246)
Følgende ordninger og programmer vedrørende energibesparelser og miljøbeskyttelse blev indberettet af de samarbejdsvillige eksporterende producenter:
-
Særlig fond for behandling af vandforurening i Taihu-søen i Jiangsu-provinsen
-
Særlige midler til energibesparelser i Suzhou industripark
-
Særlig fond for reduktion af den samlede emission hos de største forurenere i Suzhou kommune
-
Tilskud til vandbesparelse og reduktion af emissioner
-
Miljøbeskyttelsestilskud fra Suzhou miljøbeskyttelseskontor
-
Energibesparelsestilskud i Shouguang.
(247)
Da der kun var tale om mindre fordele, blev det ikke fundet hensigtsmæssigt at fortsætte undersøgelsen af disse ordninger og programmer.
4.2.5. STATSLIG LEVERING AF VARER ELLER TJENESTEYDELSER MOD UTILSTRÆKKELIGT VEDERLAG (»LTAR«)
i) Ordninger nævnt i klagen og undersøgt
- Indrømmelse af brugsrettigheder til jord
a) Retsgrundlag og støtteberettigelse
(248)
Det blev i klagen påstået, at GOC havde stillet brugsrettigheder til jord til rådighed for de samarbejdsvillige eksportører mod utilstrækkeligt vederlag. Som svar på denne påstand fremlagde GOC Land Administration Law og Provisions on the Assignment of State-Owned Construction Land Use Right through Bid Invitation, Auction and Quotation, Nr. 39, af 28. september 2007. GOC nægtede at fremlægge tal vedrørende de faktiske priser for brugsrettigheder til jord, de påståede benchmarks for minimumsjordpriser, evalueringsmetoden for benchmarks for minimumsjordpriserne og den metode, der anvendes når staten eksproprierer jord fra tidligere brugere.
b) Praktisk gennemførelse
(249)
Al jord er iflg. artikel 2 i Land Administration Law statsejet, idet jord ifølge den kinesiske forfatning og relevante lovbestemmelser tilhører befolkningen i Folkerepublikken Kina. Jord kan ikke sælges, men brugsrettigheder til jord kan ifølge loven tildeles. De statslige myndigheder tildeler jorden gennem offentlige udbud, pristilbud eller auktioner.
c) Resultaterne af undersøgelsen
(250)
De samarbejdsvillige eksporterende producenter har indberettet oplysninger vedrørende den jord, de er i besiddelse af, samt de relevante kontrakter/certifikater vedrørende brugsrettigheder til jord, men GOC fremlagde ingen oplysninger om prisfastsættelsen på brugsrettigheder til jord.
d) Konklusion
(251)
I overensstemmelse hermed bør GOC's indrømmelse af brugsrettigheder til jord betragtes som et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iii), og artikel 3, stk. 2, idet der indrømmes goder, hvilket har medført en fordel for modtagervirksomhederne. Der findes, jf. betragtning 260-262, ikke et effektivt marked for jord i Kina, og brugen af en ekstern reference viser, at det beløb, de samarbejdsvillige eksportører betalte for brugsrettighederne til jord, er langt under de normale markedspriser.
(252)
GOC blev anmodet om at fremlægge oplysninger om berettigelseskriterierne for at opnå subsidiet og om brugen af subsidiet med henblik på at fastslå, i hvilket omfang subsidiet er begrænset til visse virksomheder, og om det er specifikt, jf. grundforordningens artikel 4. GOC fremlagde ikke disse oplysninger. Enhver afgørelse om specificitet skal iflg. grundforordningens artikel 4, stk. 5, »klart dokumenteres« ud fra positivt bevismateriale, og Kommissionen måtte derfor træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 28. Det skal bemærkes, at det af artikel 28, stk. 6, fremgår, at »er en berørt part ikke rede til at samarbejde i fornødent omfang, således at relevante oplysninger holdes tilbage, kan en sådan situation føre til et resultat, som er mindre gunstigt for denne part, end hvis den pågældende havde udvist samarbejdsvilje«. De faktiske oplysninger, der blev taget i betragtning, er:
(253)
De faktiske oplysninger, der blev taget i betragtning, er:
(254)
Undersøgelsens resultater (se betragtning 77 og 78), som viser, at der kanaliseres specifikke subsidier til papirindustrien ved hjælp af en specifik sektorplan, nemlig planen for papirindustrien. Det skal i den forbindelse bemærkes, at artikel 7-11 i førnævnte plan indeholder specifikke regler om industriens struktur og fastsætter, hvilke typer papirindustri, der skal etableres i forskellige regioner i landet.
(255)
Beviser (se betragtning 76) om, at papirindustrien er en »tilskyndet industri« (beslutning nr. 40).
(256)
Undersøgelsens konklusioner (jf. betragtning 260-262), om, at der ikke findes et effektivt marked for jord i Kina.
(257)
De samarbejdsvillige eksporterende producenters resultater, som bekræftedes i den parallelle antidumpingundersøgelse, viste, at de blev indrømmet jord med henblik på deres papirfremstillingsprojekter (8).
(258)
Ud fra ovenstående, og da GOC ikke samarbejdede, indikerer de foreliggende faktiske oplysninger, at der ikke er generel adgang til de subsidier, der indrømmes papirindustrien, og at de derfor er specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). I lyset af GOC's manglende samarbejdsvilje er der ingen beviser for, at subsidiet er baseret på objektive kriterier eller betingelser, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(259)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(260)
I overensstemmelse hermed bør det konkluderes, at situationen vedrørende brugsrettigheder til jord i Kina ikke er markedsbetinget. Der synes ikke at findes private referencer overhovedet i Kina. En justering for omkostninger eller priser i Kina er derfor ikke mulig. Det konkluderes under disse omstændigheder, at der ikke findes et marked i Kina, jf. grundforordningens artikel 6, litra d), nr. ii), og at brugen af en ekstern reference til at måle fordelens omfang er berettiget. Da GOC ikke samarbejdede og ikke fremlagde forslag til en ekstern reference, måtte Kommissionen gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger for at fastlægge en egnet ekstern reference. Det er i den forbindelse relevant at anvende oplysningerne fra Separate Customs Territory of Taiwan, Penghu, Kinmen and Matscu (Chinese Taipei), herefter benævnt »Taiwan«, som en egnet reference.
(261)
Kommissionen skønner, at jordpriserne i Taiwan giver det bedste alternativ til de områder i Kina, hvor de samarbejdsvillige eksporterende producenter er etableret. De samarbejdsvillige eksporterende producenter er alle etableret i den østlige del af Kina, i områder med højst BNP i provinser med en stor befolkningstæthed omkring Shanghai. Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Den fordel, som modtageren har opnået, beregnes ved at tage højde for det beløb, som hver virksomhed havde betalt for brugsrettigheder til jord, og det beløb, som normalt skulle have været betalt på grundlag den taiwanesiske reference.
(262)
I denne beregning anvendte Kommissionen den gennemsnitlige jordpris pr. kvadratmeter i Taiwan, justeret for valutanedskrivninger fra den dato, hvor de respektive kontrakter for brugsrettigheder til jord trådte i kraft. Oplysningerne vedrørende de industrielle jordpriser blev indhentet på webstedet for Industrial Bureau of the Ministry of Economic Affairs i Taiwan. Valutanedskrivningen blev beregnet på basis af inflationen i Taiwan som offentliggjort af IMF i World Economic Outlook 2009. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 3, blevet fordelt over UP ved hjælp af den normale løbetid for brugsrettigheder til erhvervsmæssig jord i Kina, dvs. 50 år. Dette beløb blev derefter fordelt over de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(263)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i forbindelse med denne ordning, er på 2,81 % for APP-virksomhederne og 0,69 % for Chenming-virksomhederne.
ii) Ordninger nævnt i klagen, men ikke undersøgt
- Levering af elektricitet
(264)
Det blev konstateret, at de eksporterende producenter ikke havde fordel af denne ordning i UP. Det blev derfor ikke yderligere undersøgt, om ordningen var udligningsberettiget.
- Levering af kemikalier til papirfremstilling
(265)
Det blev konstateret, at de eksporterende producenter ikke havde fordel af denne ordning i UP. Det blev derfor ikke yderligere undersøgt, om ordningen var udligningsberettiget.
4.3. BEMÆRKNINGER FRA PARTERNE VEDRØRENDE SUBSIDIERING
4.3.1. INDLEDNING
(266)
GOC, to grupper af samarbejdsvillige eksporterende producenter (APP og Chenming) og EU-klageren indsendte bemærkninger til fremlæggelsen af de endelige resultater.
(267)
EU-klageren støttede Kommissionens undersøgelsesresultater.
(268)
GOC, APP og Chenming anfægtede Kommissionens undersøgelsesresultater. Da argumenterne allerede til fulde er blevet behandlet i fremlæggelsen af de endelige undersøgelsesresultater, gentages de ikke i denne forordning.
4.3.2. PÅSTANDE VEDRØRENDE DOBBELT FORDEL
(269)
GOC påstod, at forslaget til udligningsforanstaltninger ville føre til dobbelt fordel. Det blev påstået, at den normale værdi for Kina iflg. EU-praksis for antidumpingundersøgelser fastlægges ved henvisning til tal, der indhentes fra producenter i et tredjeland med markedsøkonomi. I sådanne tilfælde vil en udligningstold give dobbelt fordel og vedrøre samme aspekter, idet antidumpingtold effektivt »udligner« enhver påstået subsidiering, der indrømmes kinesiske virksomheder.
(270)
APP påstod, at hvis den normale værdi baseres på hjemmemarkedssalg i referencelandet, vil afvisningen af anmodningen om markedsøkonomisk behandling og brug af en ikke-subsidieret normal værdi bevirke, at tolden forøges med subsidiebeløbet, og subsidierne vil da blive talt med to gange.
(271)
GOC påstod, at de samme påståede fordrejninger allerede var blevet behandlet i den parallelle antidumpingundersøgelse. GOC påstod desuden, at Kommissionens praksis er et brud på EU- og WTO-lovgivning, og at Kommissionen enten burde afslutte procedurerne om udligningsforanstaltninger eller indrømme de samarbejdsvillige eksporterende producenter markedsøkonomisk behandling i de parallelle antidumpingsager. GOC påstod også, at man ikke kan acceptere Kommissionens argument om, at der ikke er dobbelttælling, idet skadesmargenen er lavere end dumpingmargenen. Endelig påstod GOC, at de igangværende undersøgelser burde afsluttes på grundlag af konklusionerne fra WTO's appelorgan i tvisten mellem US-PRC DS379 (9) angående dobbelttælling.
(272)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i denne forbindelse bemærkes, at dobbelt fordel ikke spiller nogen rolle i disse undersøgelser. Uanset om en samtidig indførelse af antidumping- og udligningstold i tilfælde af et land uden markedsøkonomi kan føre til en potentiel »dobbelt fordel«, kan denne situation pr. definition kun opstå, når der er kumulering af dumpingmargenen og subsidiebeløbet, dvs., hvor det kombinerede niveau af de to typer told overstiger den højeste margen, altså enten dumpingmargenen eller subsidieniveauet. Som det fremgår nedenfor, er det ikke tilfældet her.
(273)
Det skal først bemærkes, at EU anvender reglen om den lavest mulige told ved indførelse af antidumping- og udligningstold på samme vare. Med andre ord fastsætter Kommissionen i Unionens undersøgelse det niveau af dumping, subsidiering og skade, der forvoldes EU-erhvervsgrenen. Toldens niveau kan aldrig være højre end skadesmargenen, og skadesmargenen er den samme i begge undersøgelser. I den parallelle antidumpingsag fastsatte Kommissionen en dumpingmargen, der er langt højere end skadesmargenen. I henhold til reglen om den lavest mulige told foreslog Kommissionen, at der indføres foranstaltninger på grundlag af skadesmargenen (jf. Rådets forordning (EU) nr. 451/2011 af 6. maj 2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af coated finpapir med oprindelse i Folkerepublikken Kina (10). Den konstaterede subsidiemargen i den nuværende antisubsidieundersøgelse vil derfor ikke yde EU-erhvervsgrenen yderligere beskyttelse i forhold til dumpingmargenen, da der for antidumpingtolden allerede er fastsat et loft på niveau med skadesmargenen. Der er således ingen overlapning eller kumulering af told i de to parallelle undersøgelser, og der kan derfor, selv hvis det antages, der er er potentiale for dobbelt fordel som beskrevet i betragtning 269, ikke fremsættes krav i lovgivningen om at »udligne« dumping mod subsidiering. Forskellen mellem dumping- og subsidiemargenerne i antidumpingprocedurerne var langt højere end det subsidiebeløb, der blev konstateret i den igangværende undersøgelse. Det skal desuden fremhæves, at Kommissionen i forbindelse med den faktiske indførelse af tolden har for vane først at indføre udligningstolden. Hvis der stadig er forskel mellem førnævnte told og skadesmargenen, kan denne forskel udfyldes af antidumpingtolden. Dette betyder dog ikke, at der er dobbelttælling, da det kombinerede niveau af tolden allerede kunne være blevet begrundet som et resultat af antidumpingundersøgelsen alene.
(274)
Dernæst skal det bemærkes, at de foranstaltninger, som GOC foreslog, ikke er lovgyldige, idet i) undersøgelsen fastslog, at der ydes udligningsberettigede subsidier, som har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, og det blev konstateret, at indførelsen af foranstaltninger var i Unionens interesser, hvorfor disse undersøgelser ikke kan afsluttes, ii) ikke alle kinesiske parter anmodede om markedsøkonomisk behandling i de parallelle antidumpingsager, iii) der ikke automatisk kan indrømmes markedsøkonomisk behandling til parter, der ikke har anmodet herom, og iv) afvisningen af markedsøkonomisk behandling for de parter, der ikke blev indrømmet denne behandling, skete som følge af alvorlige mangler i henhold til kriterium 1, 2 og 3 i antidumpinggrundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c).
4.3.3. PÅSTANDE VEDRØRENDE BRUG AF NEGATIVE KONKLUSIONER
(275)
GOC påstod også, at Kommissionen ulovligt anvendte negative konklusioner som et resultat af utilstrækkelig samarbejdsvilje. De henviste i denne forbindelse til grundforordningens artikel 28, stk. 6, hvoraf det bl.a. fremgår, at hvis en interesseret part ikke samarbejder eller kun delvist samarbejder, kan resultatet blive mindre favorabelt, end hvis parten havde samarbejdet. GOC mener, at denne anvendelse af negative konklusioner er et brud på artikel 12, stk. 7, i SCM-aftalen og på bilag II til WTO's antidumpingaftale.
(276)
Hvad angår denne påstand, skal det bemærkes, at GOC's fortolkning af grundforordningens artikel 28, stk. 6, er ubegrundet. Kommissionen pålagde ikke GOC »negative konklusioner«, idet Kommissionen ikke bevidst valgte et mindre favorabelt resultat for de pågældende eksportører eller søgte at indføre straffe, hvad angår subsidiering eller udligningstoldens omfang. Kommissionen anmodede i sin egenskab af undersøgende myndighed GOC om at fremlægge en række oplysninger inden for en rimelig frist. GOC fremlagde dog ikke disse oplysninger, som var nødvendige for undersøgelsen (f.eks. kopier af planer, oplysninger om banker, bankernes vurderinger i forbindelse med lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter, prisfastsættelse for brugsrettigheder til jord). Kommissionen var under disse omstændigheder tvunget til at gøre brug af grundforordningens artikel 28 vedrørende de foreliggende oplysninger med henblik på at træffe repræsentative konklusioner. Det skal også understreges, at dette ikke skete ved at pålægge GOC straffende konklusioner. Det skal eksempelvis bemærkes, at Kommissionen ikke afviste oplysninger vedrørende brugsrettigheder til jord. GOC fremlagde derimod ikke alle de ønskede oplysninger om prisfastsættelse for brugsrettigheder til jord. Kommissionen pålagde ligeledes heller ikke GOC negative konklusioner vedrørende de begunstigede låneordninger til sektoren for coated finpapir, men måtte derimod finde de manglende oplysninger om planer, bankernes rolle og bankernes lånepolitik over for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, da GOC ganske enkelt ikke fremlagde disse oplysninger. Kommissionen gjorde således brug af de oplysninger, som GOC havde indsendt. Hvor de indsendte oplysninger ikke var tilstrækkelige eller ikke var dokumenterede, måtte Kommissionen supplere dem med andre relevante oplysninger med henblik på nå frem til undersøgelsesresultaterne. Det kan i visse tilfælde ikke udelukkes, at resultaterne var mindre favorable for GOC, end hvis de havde samarbejdet til fulde, men Kommissionen søgte ikke dette resultat.
(277)
Kommissionens tilgang i denne sag kan ses i kontrast med WTO-panelernes måde at anvende begrebet »negative konklusioner« på, jf. afsnit 7 i bilag V til SCM-aftalen. EF-Aircraft-panelet anvendte f.eks. negative konklusioner i to tilfælde vedrørende den spanske FoU-ordning »PROFIT« i tilfælde, hvor Unionen ikke havde fremlagt tilstrækkelige oplysninger. Vedrørende både støttebeløbet og spørgsmålet om de facto-specificitet så panelet bort fra Unionens dokumentation og anvendte i stedet den løsning, som klageren (USA) havde foreslået, til sine resultater (11). Dette var ikke tilfældet i den foreliggende sag, da Kommissionen ikke så bort fra tal og oplysninger indsendt af GOC og ikke blot substituerede klagerens løsning, men derimod anvendte samtlige de oplysninger, den havde til sin rådighed, for at drage konklusioner. Ud fra ovenstående konkluderes det, at ovennævnte påstande måtte afvises.
(278)
Da Kommissionen ikke anvendte negative konklusioner på GOC eller nogen eksportører, er påstanden om, at anvendelsen af negative konklusioner på statslige myndigheder er et brud på WTO's bestemmelser, ubegrundet.
(279)
Denne påstand måtte afvises, da den ikke er understøttet af faktiske beviser. Kommissionen underrettede GOC om bestemmelserne i artikel 28 og om, i hvilke tilfælde disse bestemmelser kan anvendes, i det første brev til GOC efter indledningen af disse procedurer samt i det sidste brev til GOC inden kontrolbesøgene. Desuden blev GOC gjort opmærksom på konsekvenserne af manglende samarbejdsvilje, jf. betragtning 59.
(280)
GOC påstod desuden, at Kommissionen aldrig anmodede myndighederne om at arrangere møder med de statsejede banker.
(281)
Denne påstand måtte afvises. Det skal i den forbindelse bemærkes, at Kommissionen anmodede om GOC's direkte engagement ved planlægning af møder med de banker, som havde ydet lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter. GOC blev i den forbindelse også anmodet om at fremlægge en liste over banker, der havde ydet sådanne lån. GOC blev desuden anmodet om at sørge for, at politisk styrede banker og andre finansielle institutioner ville være til stede under kontrolbesøget hos GOC for at besvare spørgsmål om den del af spørgeskemaet, som er rettet mod disse parter. Ingen af ovennævnte anmodninger blev imødekommet af GOC.
(282)
GOC påstod, at brugen af negative konklusioner var uberettiget i dette tilfælde, da GOC efter bedste evne fremlagde de oplysninger, de var i besiddelse af. GOC påstod, at bankerne er tredjeparter i disse procedurer og ikke interesserede parter, jf. definitionen i artikel 12, stk. 9, i SCM-aftalen, og at de således ikke er forpligtede til at samarbejde. Det blev desuden påstået, at Kommissionen udviste vilkårlighed og ikke handlede i henhold til WTO-reglerne, idet GOC fremlagde tilstrækkelige oplysninger vedrørende bankernes udlån og brugsrettigheder til jord.
(283)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i denne forbindelse erindres, at Kommissionen ikke anvendte negative konklusioner over for GOC. Desuden anvendte Kommissionen, jf. betragtning 276, de oplysninger, som GOC havde fremlagt, men da der manglede væsentlige oplysninger, måtte Kommissionen supplere disse tal og oplysninger med andre disponible kilder med henblik på at nå frem til repræsentative undersøgelsesresultater.
(284)
Vedrørende påstandene om interesserede parter erindres det, at artikel 12, stk. 9, i SCM-aftalen klart fastsætter, at andre indenlandske eller udenlandske parter end dem, der fremgår heraf, kan indgå som interesserede parter. I disse undersøgelser har Kommissionen på grundlag af klagen anmodet om oplysninger vedrørende begunstigede låneordninger til sektoren for coated finpapir. Disse oplysninger er desuden direkte forbundet med banker, som overvejende er statsejede. Både de samarbejdsvillige eksporterende producenter og GOC blev gjort bekendt med dette. Da der ganske enkelt ikke blev fremlagt tilstrækkelige oplysninger om bankernes udlån, var Kommissionen nødt til at gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger i overensstemmelse med grundforordningens artikel 28.
4.3.4. PÅSTANDE VEDRØRENDE BRUG AF DE FORELIGGENDE OPLYSNINGER
(285)
APP påstod, at Kommissionen ikke kan se bort fra oplysninger, der ikke er ideelle i alle aspekter, hvis den interesserede part, der har fremlagt oplysningerne, ikke desto mindre har handlet efter bedste evne. APP påstod endvidere, at selv i tilfælde, hvor en part ikke har samarbejdet efter bedste evne, skal Kommissionen, når den anvender de foreliggende faktiske oplysninger, tage højde for dokumenterede oplysninger indsendt af en interesseret part, selv om disse oplysninger ikke udgør samtlige de oplysninger, parten blev anmodet om at fremlægge. Kommissionen er således i henhold til både grundforordningen og SCM-aftalen tvunget til ikke at se bort fra sådanne oplysninger.
(286)
GOC påstod, at det er ulovligt at gøre brug at de foreliggende faktiske oplysninger, hvis en interesseret medlemsstat eller part har bevist, at den har handlet efter bedste evne og på korrekt vis fremlagt oplysninger, der kunne efterprøves og bruges i undersøgelsen, inden for fristen og i et format eller edb-program, som anmodet om af den undersøgende myndighed.
(287)
Dette var ikke tilfældet i den foreliggende sag. Det skal i denne forbindelse erindres, at Kommissionen gjorde brug af de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til grundforordningens artikel 28 og artikel 12, stk. 7, i SCM-aftalen, idet GOC og eksporterende producenter til trods for gentagne anmodninger ikke fremlagde de oplysninger, der var nødvendige for undersøgelsen med henblik på at træffe repræsentative konklusioner. Kommissionen måtte søge at løse det grundlæggende problem, den stødte på i sin egenskab af undersøgende myndighed, nemlig at GOC nægtede at give adgang til eller at fremlægge faktiske oplysninger om planer, bankernes rolle, kreditrisikovurdering i forbindelse med lån til samarbejdsvillige eksporterende producenter, prisfastsættelse for brugsrettigheder til jord eller juridiske dokumenter om de forskellige undersøgte ordninger. De samarbejdsvillige eksporterende producenter fremlagde ligeledes heller ikke oplysninger om lån fra de kinesiske banker. GOC's og de eksporterende producenters form for samarbejde opfylder således ikke de standarder, som blev fastsat af WTO's appelorgan i sagen United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan, hvori det konkluderedes, at de interesserede parters samarbejdsgrad skal være »høj«, og at en interesseret part skal »handle efter bedste evne« (12). Kommissionen har svært ved at forstå, hvorfor det ikke var muligt for GOC og de eksporterende producenter at fremlægge/tilrettelægge de manglende oplysninger, og GOC og eksporterende producenter gav ingen troværdig forklaring. GOC påstod også, at betingelserne for at gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger ikke var opfyldt, og at GOC måske ikke havde fremlagt visse oplysninger, blot fordi disse oplysninger ikke findes, ikke længere er relevante eller ikke foreligger, ikke indgik i spørgeskemaet eller brevene forud for kontrolbesøget.
(288)
Denne påstand måtte afvises. Det skal i den forbindelse bemærkes, at det allerede tydeligt er bevist under afsnittet om subsidiering (betragtningerne 64-73), at brugen af de foreliggende faktiske oplysninger var den eneste mulighed for Kommissionen som undersøgende myndighed for at komme frem til repræsentative resultater. Hvad angår de typer oplysninger, der blev anmodet om, skal det bemærkes, at Kommissionen anmodede om oplysninger, der findes (f.eks. oplysninger om planer, bankernes rolle, kreditrisikovurdering i forbindelse med lån til samarbejdsvillige eksporterende producenter, prisfastsættelse for brugsrettigheder til jord eller juridiske dokumenter om de forskellige undersøgte ordninger), og gav GOC mulighed for at fremlægge disse oplysninger ved flere lejligheder efter indledningen af disse undersøgelser.
(289)
Derudover bør det desuden understreges, at Kommissionen som undersøgende myndighed skulle undersøge de påstande i klagen, der var behørigt begrundede, for at indlede en undersøgelse (f.eks. brug af femårsplaner og industripolitik om begunstigede låneordninger til sektoren for coated finpapir, bankernes rolle som offentlige organer, direkte/indirekte skatteordninger og tilskudsordninger), og GOC blev i deres egenskab af interesseret part anmodet om at fremlægge alle de oplysninger, der blev fundet nødvendige. GOC havde dog en anden tilgang, der svarede til at opfatte sig selv som den undersøgende myndighed. GOC ville nemlig selv bestemme, hvad der var relevant, og begrænse deres fremlæggelser til dokumenter, som de betragtede som relevante uden at give den undersøgende myndighed mulighed for at undersøge spørgsmålet. Dette fremgår tydeligt af GOC's tilgang til statsejede banker (jf. betragtning 282).
GOC påstod, at disse banker var »tredjeparter«. Der var dog i klagen tilstrækkelige beviser for, at de er »offentlige organer«, og Kommissionen var derfor berettiget til at anmode GOC om at fremlægge de ønskede oplysninger om bankernes aktiviteter. GOC svarede ved selv at beslutte, at disse banker ikke var offentlige organer, og nægtede at fremlægge oplysninger om bankerne. Det er dog den undersøgende myndighed, altså Kommissionen, der træffer denne beslutning, og ikke GOC. En sådan adfærd er tydeligvis ikke i tråd med ovennævnte WTO-retspraksis, der fastsætter, at interesserede parter skal handle »efter bedste evne«. Det er svært at se, hvordan dette hænger sammen med appelorganets konklusioner i United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan, hvori det hedder, at …samarbejde er en proces, der kræver et fælles engagement, hvor parterne arbejder sammen om at nå et fælles mål (13). Det skal også bemærkes, at Kommissionen gav alle interesserede parter rigelig tid til at fremsende de ønskede oplysninger og gennemførte undersøgelsen i henhold til bestemmelserne i bilag VI til SCM-aftalen, som indeholder regler for kontrolbesøg, som bl.a. giver mulighed på stedet at anmode om yderligere detaljer som følge af de indhentede oplysninger.
(290)
GOC påstod, at de ønskede planer var omfattende, da de omfatter 282 000 sider, og at det derfor er en urimelig ekstra byrde at oversætte dem. De påstod også, at de ikke havde kendskab til, at planerne fandtes i uafhængige oversættelser, og at de ikke fremlagde de nationale femårsplaner i den amerikanske undersøgelse.
(291)
Denne påstand måtte afvises. Planerne i betragtning 65, som GOC fremlagde på kinesisk, fylder mindre end 300 sider. Påstanden om 282 000 sider kan derfor ikke bekræftes af, hvad GOC reelt fremsendte. Påstanden er ikke desto mindre bekymrende, da den viser en endnu mere detaljeret statslig indgriben end den, der konstateredes i den nuværende undersøgelse og i den parallelle antidumpingundersøgelse. Hvad angår de planer, der findes i uafhængige oversættelser, skal det bemærkes, at Kommissionen modtog sådan dokumentation fra andre interesserede parter, og planerne, for så vidt de var oversatte, blev anvendt med henblik på undersøgelsen. Endelig skal det fremhæves, at Kommissionen ikke ønskede at påstå, at GOC havde fremlagt planerne i den amerikanske undersøgelse. I betragtning 66 fremgår det kun, at der findes oversatte oplysninger herom.
4.3.5. PÅSTANDE VEDRØRENDE BRUGEN AF OPLYSNINGER, DER IKKE ER IDEELLE I ALLE HENSEENDER
(292)
GOC påstod, at Kommissionen, inden den anvender de foreliggende oplysninger, skal gennemføre en analyse i henhold til grundforordningens artikel 28, stk. 3, for at afgøre, om de specifikke betingelser deri er opfyldt.
(293)
Det skal i den forbindelse bemærkes, at Kommissionen gjorde brug af de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til bestemmelserne i grundforordningens artikel 28, idet de specifikke betingelser i artikel 28, stk. 3, ikke var opfyldt. Som det fremgår af det ovenstående, fremlagde GOC mangelfulde oplysninger og fremlagde i mange tilfælde slet ikke de ønskede oplysninger. Det erindres, at oplysningerne om planerne enten ikke blev fremlagt eller kun delvist fremlagt, oplysningerne om bankernes rolle var ufuldstændige eller ikke afgørende, bankernes kreditrisikovurdering ved lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter blev ikke fremlagt, prisfastsættelsen for brugsrettigheder for jord blev ikke fremlagt, og en række juridiske dokumenter vedrørende visse skattemæssige programmer og tilskudsordninger blev heller ikke fremlagt. I betragtning af de mangelfulde eller ikke eksisterende oplysninger var Kommissionen ikke i stand til at efterprøve visse indsendte oplysninger. I betragtning af ovenstående, at det under disse omstændigheder ikke kunne konkluderes, at GOC handlede efter bedste evne, samt de urimelige vanskeligheder i arbejdet med at nå til rimeligt nøjagtige resultater, var Kommissionen nødt til at gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger.
(294)
GOC påstod endvidere, at Kommissionen burde have anvendt de oplysninger, som myndighederne allerede havde fremlagt, som bedste foreliggende oplysninger.
(295)
Det skal hertil bemærkes, at Kommissionen anvendte alle de oplysninger, som de interesserede parter (inkl. de fremsendte oplysninger fra GOC) havde fremlagt, og de oplysninger, som Kommissionen indhentede fra offentligt tilgængelige kilder, med henblik på at nå frem til repræsentative resultater.
(296)
Da der ikke forelå oplysninger fra specifikke banker med henblik på at evaluere kreditrisikovurderingen i forbindelse med lån, blev det påstået, at Kommissionen burde havde gjort brug af uddybningerne fra Kinas nationalbank og Kinas banktilsyn samt årsrapporterne fra forretningsbankerne.
(297)
Denne påstand måtte afvises. Det skal hertil bemærkes, at bankerne ikke fremlagde de nødvendige oplysninger, selv om de udtrykkeligt blev anmodet herom. Oplysningerne fra Kinas nationalbank og banktilsynet var meget generelle og kunne på ingen måde direkte forbindes med de lån, som de samarbejdsvillige eksporterende producenter havde taget. GOC opførte en række årsrapporter fra forretningsbankerne i et register (hvoraf nogle kun var på kinesisk) og påstod, at forretningsbankerne selv træffer erhvervsmæssige beslutninger i henhold til loven uden indgriben fra organer eller enkeltpersoner. Der er dog udelukkende tale om redegørelser, der ikke gør det muligt at kontrollere, om og hvordan bankerne foretog kreditrisikovurderinger i forbindelse med udlån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter, og redegørelserne skal ses ud fra specifikke tilfælde i undersøgelserne, hvor virksomhederne tydeligt optog lån uden forudgående kreditrisikovurdering.
(298)
Hvad angår prisfastsættelse for brugsrettigheder til jord, blev det påstået, at Kommissionen burde have gjort brug af oplysningerne fra GOC, som angiveligt skulle bevise, at markedet fungerer effektivt. Det blev påstået, at de oplysninger om minimumspriser for brugsrettigheder for jord, som Kommissionen anmodede om, var for omfattende og ikke indgik i spørgeskemaet eller blev anmodet om forud for kontrolbesøget.
(299)
Denne påstand måtte afvises. Det erindres i den forbindelse, at der uden oplysningerne om prisfastsættelsen for brugsrettigheder for jord ikke kan træffes konklusioner om, hvorvidt der findes et effektivt marked for jord i Kina, som afspejler udbud og efterspørgsel. Det skal også bemærkes, at Kommissionen gav GOC rigelig tid til at fremlægge disse oplysninger for de områder, hvor de samarbejdsvillige eksporterende producenter er etableret, men GOC fremlagde overhovedet ingen oplysninger i den henseende. Kommissionen fulgte under alle omstændigheder bestemmelserne om kontrolbesøg i bilag VI til SCM-aftalen, som bl.a. fastsætter, at der under kontrolbesøget kan fremsættes anmodninger om uddybninger af de indhentede oplysninger.
4.3.6. PÅSTANDE VEDRØRENDE DEFINITIONEN AF OFFENTLIGE ORGANER
(300)
GOC påstod, at statsligt ejerskab ikke er et rimeligt grundlag for at konkludere, at en bank eller et program er et offentligt organ, og at Kommissionen med henblik på en sådan analyse burde have anvendt Unionens statsstøtteregler. GOC anmodede også om en afslutning af de igangværende undersøgelser på grundlag af konklusionerne fra WTO's appelorgan i tvisten mellem US-PRC DS379 angående definitionen af offentligt organ.
(301)
Denne påstand måtte afvises. Det skal hertil bemærkes, at Kommissionen under betragtning 90 har gjort rede for definitionen af et offentligt organ. Denne definition er i overensstemmelse med den relevante WTO-retspraksis om antisubsidieundersøgelser, herunder førnævnte rapport fra appelorganet. Der er således ingen grund til at afvige fra de almindeligt accepterede regler og anvende en anden reference (dvs. Unionens statsstøtteregler), som finder anvendelse for en ganske anderledes del af lovgivningen. Det skal bemærkes, at statsstøttereglerne anvendes i en ganske anderledes sammenhæng, nemlig ikke for at regulere international handel, men som et supplement til det indre marked. Endelig er der intet retligt eller faktuelt grundlag for at bekræfte påstanden om, at de igangværende undersøgelser burde afsluttes.
4.3.7. BEGUNSTIGEDE LÅNEORDNINGER TIL SEKTOREN FOR COATED FINPAPIR
(302)
GOC påstod vedrørende de begunstigede låneordninger til sektoren for coated finpapir, at Kommissionen ikke havde fremlagt tilstrækkelig dokumentation for specifikke subsidier, jf. artikel 2, stk. 1, litra a), i SCM-aftalen og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). Det blev påstået, at Kommissionens analyse ikke opfyldte kravet om at fastslå, at det påståede subsidie er retligt specifikt.
(303)
To samarbejdsvillige eksporterende producenter påstod også, at lånene fra de kinesiske statsejede banker ikke var specifikke.
(304)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i den forbindelse gentages, at specificiteten blev fastslået ud fra alle de foreliggende oplysninger, herunder oplysninger fra GOC, jf. betragtning 92. Disse oplysninger bekræfter, at subsidierne er retligt specifikke i henhold til artikel 2, stk. 1, litra a), i SCM-aftalen og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a).
(305)
GOC påstod desuden, at Kommissionen ikke havde fremlagt positivt bevismateriale for subsidiering i henhold til SCM-aftalens artikel 2, stk. 4, og grundforordningens artikel 4, stk. 5, da de beviser, som Kommissionen anvendte, ikke kan betragtes som positivt bevismateriale, idet det ikke er bekræftende, objektive og verificerbare oplysninger.
(306)
Denne påstand måtte afvises. Det skal i den forbindelse bemærkes, at oplysningerne i betragtning 92 er positivt bevismateriale for specificitet (dvs. specifikke subsidier, der indrømmes gennem en sektorbestemt industriplan, papirindustrien betragtes som en tilskyndet erhvervsgren, forretningsbankernes rolle og den kinesiske stats plansystem samt virksomhedernes høje kreditrating som følge af, at de er kvalificerede til specifikke politiske planer). Disse oplysninger er positive, klare, objektive og overbevisende. De stammer fra forskellige kilder og blev fremlagt af interesserede parter eller indhentet fra offentligt tilgængelige kilder.
(307)
Vedrørende 2007-planen for papirindustrien blev det påstået, at den ikke indeholder specifikke subsidier eller begunstigede låneordninger til papirindustrien. Det fremgår af denne plan, at finansielle institutioner ikke skal yde lån til projekter, som ikke opfylder reglerne heri, hvilket iflg. GOC blot er en bestemmelse, som skal suspendere projekter, der forårsagede alvorlig forurening.
(308)
Denne påstand måtte afvises. Det skal hertil bemærkes, at ordlyden i 2007-planen for papirindustrien, jf. betragtning 77, ikke efterlader nogen tvivl om, at planen omfatter specifikke subsidier og begunstigede låneordninger til papirindustrien. Påstanden om, at de detaljerede regler vedrørende de finansielle institutioner kun findes af miljøhensyn, understøttes ikke af den faktiske ordlyd i de relevante tekster.
(309)
Hvad angår de politiske planer og ledsagedokumenterne såsom integrationsprojektet og kataloget om tilpasning af industristrukturen, gentog GOC endnu en gang, at de ikke er juridisk bindende i henhold til kinesisk lovgivning. Der er i den henseende brug for en juridisk bindende gennemførelsesretsakt. Det blev desuden påstået, at planerne er for uklare til at blive taget i betragtning ved afgørelsen om specificitet, og selv om papirindustrien er en tilskyndet erhvervsgren, er dette ikke bevis for, at GOC begrænser adgangen til subsidier til kun at omfatte visse virksomheder.
(310)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i den forbindelse erindres, at undersøgelsen fastslog, at planerne er juridisk bindende, jf. redegørelsen i betragtning 78. Undersøgelsen fastslog desuden, at papirindustriens status som »tilskyndet erhvervsgren« medfører specifikke fordele for de pågældende virksomheder.
(311)
Vedrørende lånetildelingerne blev det påstået, at analysen af årsrapporterne fra de kinesiske banker, der havde tildelt lån til de samarbejdsvillige eksporterende virksomheder, ikke viser, at lånene blev tildelt som følge af de politiske planer.
(312)
Denne påstand måtte afvises. Bankernes årsrapporter indeholder, som nævnt ovenfor, ingen specifikke oplysninger om lånetildelinger til samarbejdsvillige eksporterende producenter. Årsrapporterne er generelle dokumenter, der ikke indeholder oplysninger om, hvordan de kinesiske banker tildelte lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter og om, hvordan bankerne foretog kreditrisikovurderinger for de samarbejdsvillige eksporterende producenter. Kommissionen anmodede gentagne gange de interesserede parter om at fremlægge disse oplysninger, der betragtes som afgørende bl.a. i betragtning af IMF's rapport fra 2006, hvoraf det fremgår, at bankliberaliseringen i Kina ikke er afsluttet, og at der ikke foretages egentlige kreditrisikovurderinger (14), IMF's rapport fra 2009, der fremhævede den manglende liberalisering af rentesatserne i Kina (15), IMF's landerapport fra 2010, som fremhævede, at kapitalomkostningerne i Kina er forholdsvis lave, at kredittildelingen sommetider afgøres af ikke-prismæssige faktorer, og at virksomhedernes store opsparing til dels skyldes de lave omkostninger ved forskellige faktorer (f.eks. kapital og jord) (16), OECD's Economic Survey of China (17) og OECD's Economic Department Working Paper No. 747 on China's Financial Sector Reforms (18), som fremhævede, at ejerskab af finansielle institutioner stadig er domineret af staten, hvilket rejser spørgsmål om, hvorvidt bankernes udlånsbeslutninger udelukkende er baseret på kommercielle betragtninger, mens bankernes traditionelle rolle tilsyneladende er statslige agenturer, hvilket knytter dem til staten.
(313)
Hvad angår førnævnte kreditrating, påstod GOC, at en enkelt kreditrating ikke kan betragtes som positivt bevismateriale om specificitet. Ifølge GOC kan Kommissionen ikke anvende betingelserne for et specifikt tilfælde for alle lånebeslutninger, medmindre de fleste eller endda alle lånetildelingerne til de samarbejdsvillige eksporterende producenter viser, at de fik højere kreditrating i UP som følge af industripolitikken.
(314)
Denne påstand måtte afvises. Det skal i den forbindelse erindres, at kreditratingen i betragtning 81 skaber en direkte forbindelse mellem en samarbejdsvillig eksporterende producents positive fremtidsperspektiver og tilstedeværelsen af de politiske planer for papirindustrien og opfyldelsen af målsætningerne heri. For at nå til sine konklusioner lagde Kommissionen stor vægt på dette dokument sammen med planen for papirindustrien, idet andre nødvendige oplysninger i denne sammenhæng såsom risikovurdering med henblik på lån, ikke blev fremlagt til trods for gentagne anmodninger, jf. ovenfor.
(315)
GOC påstod også, at Kommissionen ikke tog højde for Circular on Improving the Administration of Special Loans YINFA [1999] Nr. 228 fra Kinas nationalbank i forbindelse med analysen af påstandene om begunstigede låneordninger. Dette cirkulære bekræfter iflg. GOC, at de begunstigede låneordninger eller særlige låneordninger er ophørt.
(316)
Denne påstand måtte afvises. Det erindres i denne forbindelse, at Kommissionen i betragtning 87 konstaterede, at der findes nyere cirkulærer fra den kinesiske nationalbank end cirkulæret fra 1999, som tydeligt nævner de begunstigede låneordninger og andre lån, som er fastsat af statsrådet. GOC's argumenter om ophævelse af de begunstigede låneordninger og særlige låneordninger kan således ikke bekræftes af sagens omstændigheder. Uanset det ovenstående er det relevant at bemærke, at det af cirkulæret fra 1999 fremgår, at 100 % statsejede banker aktivt skal kommunikere med de myndigheder, der er ansvarlige for de pågældende industrier, med henblik på at opnå deres forståelse og støtte. Dette bekræfter den kontrol, staten har over de 100 % statsejede banker.
(317)
Hvad angår de beviser for specificitet, som klageren indsendte, blev det påstået, at dette blot var referencer til resultater fra en række amerikanske undersøgelser, hvor der blev konstateret specificitet bl.a. med henvisning til femårsplaner.
(318)
Det skal hertil bemærkes, at Kommissionen anvendte alle relevante oplysninger, som den havde til rådighed, for at nå frem til repræsentative resultater. De offentligt tilgængelige oplysninger, som var anført i klagen, blev således fundet relevante, selv om de henviste til andre undersøgende myndigheders resultater, og brugen heraf var hensigtsmæssig.
(319)
Vedrørende beslutning nr. 40 og kataloget over tilpasning af industristrukturen blev det påstået, at de ikke udtrykkeligt definerer sektoren for coated finpapir som en tilskyndet industri eller som tilskyndede projekter. Det blev desuden påstået, at »tilskyndede projekter« i Kina spænder over flere erhvervssektorer og flere industrier.
(320)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i denne forbindelse erindres, at beslutning nr. 40 og kataloget over tilpasning af industristrukturen definerer papirindustrien, som sektoren for coated finpapir tilhører, som en tilskyndet industri eller tilskyndede projekter. Hvad angår tilskyndede projekter, skal det erindres, at disse kun omfatter visse aktiviteter inden for 26 sektorer, og denne kategorisering, som kun omfatter en del af virksomhederne i Kina, kan således ikke betragtes som værende af generel karakter og ikke-specifik. Kommissionen betragtede dette som den mest naturlige fortolkning i mangel af andre forklaringer (og underbyggende dokumenter) af, hvordan GOC præcist anvender begrebet »papirindustrien« f.eks. med henblik på beslutning nr. 40 og kataloget over tilpasning af industristrukturen.
(321)
Hvad angår loven om forretningsbanker, påstod GOC, at artikel 34 er generel, og at forretningsbankerne, i tråd med bestemmelserne i samme lovs artikel 41, ikke er forpligtede til at tildele lån på grundlag af industripolitikken.
(322)
Disse påstande måtte afvises. Det skal hertil bemærkes, at ordlyden i artikel 34 skaber en direkte forbindelse mellem forretningsbankernes lånevirksomhed og statens industripolitik. Artiklen kan derfor ikke betragtes som generel og ikke-obligatorisk. Hvad angår artikel 41 i førnævnte lov, skal det bemærkes, at den henviser til forretningsbankernes beføjelser til at tildele lån til parterne, men ikke til, hvilke betingelser bankerne skal tage i betragtning ved beslutninger om lånetildeling.
(323)
APP påstod, at virksomheden har fremlagt tilstrækkelige oplysninger og dokumenter for Kommissionen, som viser, at APP havde en rating A-1 hos Moody's i 2007 og 2008, og det var derfor ikke korrekt, at Kommissionen så bort fra denne rating og anvendte Bloombergs BB-rating.
(324)
Kommissionen analyserede nøje de kreditvurderingsrapporter, som APP-gruppen fremlagde. Disse kreditvurderingsrapporter skaber en forbindelse med papirindustriens lovende fremtidsperspektiver og meddelelsen af udviklingspolitikken for papirindustrien. Oplysningerne i disse dokumenter bekræfter således Kommissionens resultater, nemlig at eksportørens nuværende økonomiske situation er blevet fastslået på et fordrejet marked, og de kinesiske eksportørers kreditværdighed kunne således ikke tages for pålydende. Denne påstand måtte afvises.
(325)
APP påstod endvidere, at rapporterne om den interne finansforvaltning, som fremgår under dette punkt i APP's bemærkninger til fremlæggelsen af de endelige resultater, er langt mere tilfredsstillende end de oplysninger, der er lagt til grund.
(326)
Denne påstand måtte afvises. Tallene i disse rapporter er beregnet ud fra virksomhedens økonomiske situation på et fordrejet marked, som naturligvis er påvirket af de begunstigede låneordninger, således som Kommissionen har fastslået det. Det går altså i ring, dvs. at virksomheden får tildelt en begunstiget låneordning, som har en positiv indvirkning på virksomhedens finansielle indikatorer, som derefter har en positiv indvirkning på betingelserne for fremtidige lån.
(327)
APP påstod, at Kommissionens metode til beregning af referencer for lån i USD og EUR er fejlagtig, og påstod, at Kommissionen talte spændet i forhold til LIBOR dobbelt og derved oppustede referencerentesatsen.
(328)
Denne påstand måtte afvises. Kommissionen talte ikke spændet i forhold til LIBOR dobbelt. Som det fremgår af fremlæggelsen af de endelige resultater, tilføjede Kommissionen for at fastsætte referencer for lån i USD og EUR med en løbetid på over 1 år det relevante 1-årige LIBOR-rentespænd mellem BB-ratede virksomhedsobligationer med en løbetid på 1 år og BB-ratede virksomhedsobligationer med en løbetid på n-år, hvor n er antallet af år, som repræsenterer den løbetid, som »den langsigtede USD-LIBOR«-sats blev beregnet for (dvs. 2, 3 … 15 år). Det skal påpeges, at ovennævnte spænd blev tilføjet til »rene« 1-årige LIBOR-satser (altså ikke tilføjet med x basispoint, som APP påstod).
4.3.8. SKATTEMÆSSIG SÆRBEHANDLING AF VIRKSOMHEDER, DER ANERKENDES SOM VIRKSOMHEDER MED HØJTEKNOLOGI OG NY TEKNOLOGI
(329)
GOC påstod vedrørende denne ordning, at Kommissionen ikke fastslog specificitet ud fra positivt bevismateriale. Det blev påstået, at artikel 25 i Enterprise Income Tax Law (loven om virksomhedsskat) er en generel bestemmelse, der finder anvendelse på hele den kinesiske økonomi og ikke kun på producenter af coated finpapir.
(330)
GOC påstod endvidere, at støtteberettigelseskriterierne for denne ordning er objektive og uddybede, at støtteberettigelsen er automatisk, hvorfor ordningen ikke kan betragtes som specifik i henhold til bestemmelserne i SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(331)
Disse påstande måtte afvises. Kommissionen nåede frem til sine resultater ud fra positivt bevismateriale. Det skal desuden bemærkes, at artikel 25 i Enterprise Income Tax Law begrænser adgangen til denne ordning til kun at omfatte visse virksomheder og industrier som er klassificerede som »tilskyndede«, altså til en bestemt kategori af virksomheder i Kina. Kommissionen konkluderede, jf. ovenfor, at sektoren for coated finpapir hører til i denne kategori, og fordelene under denne ordning er derfor specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). Vedrørende støtteberettigelseskriterierne skal det bemærkes, at det af de relevante bestemmelser bl.a. fremgår, at varerne obligatorisk skal høre til kategorierne højteknologi og ny teknologi under Key Support of the State, og at virksomhederne i længere tid skal have udført forsknings- og udviklingsaktiviteter med henblik på at opnå ny viden om forskning og teknologi, nyskabende brug af ny viden eller væsentlig forbedring af teknologier eller varer. Disse bestemmelser kan som helhed ikke betragtes som objektive støtteberettigelseskriterier, der fører til automatisk indrømmelse af subsidiet i henhold til SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(332)
APP ønskede at vide, om det udligningsberettigede subsidiebeløb, der fremkom efter disse ordninger, ikke nærmere skulle beregnes på grundlag af selvangivelsen og betalingerne for 2008 i stedet for 2009 (UP). APP påstod, at disse to ordninger hænger sammen med indkomstskat, som sædvanligvis betales fuldt ud i det kalenderår, der følger beskatningsperioden i Kina. Indkomstskatten for 2009 eller en eventuel begunstiget behandling i den forbindelse blev derfor først bestemt i 2010.
(333)
Denne påstand måtte afvises. Det faktiske beløb af de modtagne fordele blev bekræftet og kontrolleret med selvangivelsen for 2009, og de udgør derfor fordele i relation til salg og indtægter i 2009, dvs. UP.
4.3.9. SKATTEMÆSSIG SÆRBEHANDLING INDEN FOR FORSKNING OG UDVIKLING
(334)
GOC påstod vedrørende denne ordning, at Kommissionen ikke fastslog specificitet ud fra positivt bevismateriale. Det blev således påstået, at støtteberettigelseskriterierne for denne ordning er objektive og uddybede, at støtteberettigelsen er automatisk, hvorfor ordningen ikke kan betragtes som specifik i henhold til bestemmelserne i SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(335)
Denne påstand måtte afvises. Det erindres i den forbindelse, at undersøgelsen fastslog, at visse virksomheder, der gennemfører visse typer forsknings- og udviklingsprojekter, modtager skattemæssig særbehandling, dvs. at der er tale om en vis kategori af virksomheder i Kina. Som nævnt ovenfor er der tale om virksomheder, der hører under kategorien ny højteknologi, som modtager støtte fra staten, og projekter opført i Guide to Key Fields of High Tech Industrialization såsom projekter i sektoren for coated finpapir, og fordelene ved denne ordning er således specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). Vedrørende støtteberettigelseskriterierne skal det bemærkes, at de relevante bestemmelser, som blev indsendt af de samarbejdsvillige eksporterende producenter, er vagt formulerede og uigennemskuelige og derfor ikke kan betragtes som objektive støtteberettigelseskriterier, der fører til automatisk indrømmelse af subsidiet. Kommissionen nåede således frem til sine resultater på grundlag af positivt bevismateriale i henhold til SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
4.3.10. SKATTEFRITAGELSE AF DIVIDENDE MELLEM KVALIFICEREDE KINESISKE VIRKSOMHEDER
(336)
GOC påstod vedrørende denne ordning, at Kommissionen ikke fastslog specificitet ud fra positivt bevismateriale. Det blev påstået, at skattefritagelsen af dividende ikke er et subsidie i henhold til subsidieaftalen, idet fritagelsen af dividende ifølge dens natur ikke er et subsidie, og de relevante kinesiske bestemmelser sigter mod at tydeliggøre skattegrundlaget for at undgå dobbeltbeskatning.
(337)
APP påstod, at denne ordning ikke er specifik, og at den anvendes generelt og ensartet i hele Kina ud fra objektive kriterier, nemlig kilden til dividendeindkomst. Det blev desuden påstået, at denne ordning ikke er et subsidie.
(338)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i denne forbindelse bemærkes, at kinesiske virksomheder ikke skal betale selskabsskat af dividendeindkomst fra andre kinesiske virksomheder. Det fremhæves først og fremmest, at undersøgelsen fastslog, at visse virksomheder modtager skattemæssig særbehandling, nemlig kinesiske virksomheder, der modtager dividende fra andre kinesiske virksomheder, samt store industrier og projekter, der støttes eller tilskyndes af staten, f.eks. sektoren for coated finpapir, dvs. en bestemt kategori af virksomheder i Kina. Fordelene under denne ordning er altså specifikke, jf. grundforordningens artikel 4 stk. 2, litra a). Dernæst er der tale om et skatteincitament, hvor der gives afkald på offentlige indtægter, der ellers ville være indgået, jf. definitionen af et subsidie i SCM-aftalens artikel 1, stk. 1, litra a), og grundforordningens artikel 3, litra a). Vedrørende påstanden om, at hensigten med dette incitament er at undgå dobbeltbeskatning, bemærkes det, at selv om subsidieaftalen har anerkendt, at WTO-medlemmer ikke afholdes fra at træffe foranstaltninger for at undgå dobbeltbeskatning (se subsidieaftalen, bilag I, fodnote 59), udgør denne bestemmelse en »affirmative defence«, og der blev ikke fremlagt konkrete beviser, der kunne underbygge påstanden om, at f.eks. dividender fra kinesiske og udenlandske virksomheder behandles forskelligt på grund af de juridiske forpligtelser, som Kina har påtaget sig i henhold til relevante bilaterale aftaler om dobbeltbeskatning med tredjelande.
(339)
Det blev endvidere påstået, at ordningen er fuldstændig irrelevant for virksomheder og industrier, der er klassificerede som tilskyndede, men pr. definition gælder alle kinesiske virksomheder. GOC påstod, at det i SCM-aftalens artikel 2, stk. 2, hedder, at fastsættelse af generelt gældende afgiftssatser ikke betragtes som specifikke subsidier. Det blev således påstået, at støtteberettigelseskriterierne for denne ordning er objektive og uddybede, at støtteberettigelsen er automatisk, hvorfor ordningen ikke kan betragtes som specifik i henhold til bestemmelserne SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(340)
Disse påstande måtte afvises. Det skal erindres, at reglerne om denne ordning findes i kapitel 4 »Preferential Tax Treatments« i Enterprise Income Tax Law, som fastsætter en række specifikke skatteincitamenter for vigtige industrier og projekter, der støttes eller tilskyndes af staten. Fordele under denne ordning er, jf. ovenfor, derfor specifikke, jf. grundforordningens artikel 4 stk. 2, litra a). Under undersøgelsen blev der ikke konstateret objektive kriterier, der begrænser støtteberettigelsen, eller afgørende beviser for, at denne støtteberettigelse er automatisk. Hvad angår påstandene om bestemmelserne i SCM-aftalens artikel 2, stk. 2, skal det bemærkes, at denne ordning ikke henviser til fastsættelse af generelt gældende afgiftssatser, men derimod en skattefritagelse for en bestemt type indtægter, der stammer fra en bestemt type virksomheder.
4.3.11. FRITAGELSE FOR MOMS OG TOLD PÅ IMPORT AF UDSTYR
(341)
GOC påstod vedrørende denne ordning, at Kommissionen ikke fastslog specificitet ud fra positivt bevismateriale. Det blev påstået, at særlige kategorier af virksomheder, som er nærmere bestemt i lovgivningen, ikke er specifikke, idet de spænder over en lang række økonomiske sektorer og flere erhvervsgrene. Det blev således påstået, at støtteberettigelseskriterierne for denne ordning er objektive og uddybede, at støtteberettigelsen er automatisk, hvorfor ordningen ikke kan betragtes som specifik i henhold til bestemmelserne i SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(342)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i den forbindelse bemærkes, at ordningen kun gælder virksomheder, der investerer i bestemte virksomhedskategorier, som er nærmere bestemt i lovgivningen (nemlig den vejledende fortegnelse over erhvervsgrene til udenlandske investeringer og kataloget over vigtige erhvervsgrene, varer og teknologier, som staten tilskynder udvikling i). Støtteberettigelsen er forbeholdt bestemte virksomhedskategorier, hvilket bekræfter, at ordningen ikke er tilgængelig for erhvervslivet generelt, og fordelene under denne ordning er således specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). Under undersøgelsen blev der desuden ikke konstateret objektive kriterier, der begrænser støtteberettigelsen, eller afgørende beviser for, at denne støtteberettigelse er automatisk. Kommissionen nåede således frem til sine resultater på grundlag af positivt bevismateriale i henhold til SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(343)
APP påstod, at den afskrivningsperiode, som Kommissionen anvendte i beregningen af fordele under denne ordning i UP, ikke er korrekt, og at Kommissionen burde have anvendt den afskrivningsperiode, som APP-gruppens virksomheder fremlagde. Denne metode er iflg. APP i strid med grundforordningens artikel 7, stk. 3.
(344)
Denne påstand måtte afvises. Den afskrivningsperiode, som APP fremlagde, er bestemt til bogførings- og økonomihensyn. Andre samarbejdsvillige eksporterende producenter og EU-erhvervsgrenen fremlagde andre afskrivningsperioder. I henhold til sædvanlig praksis og grundforordningens artikel 7, stk. 3, anvendte Kommissionen derfor en periode på 15 år som en hensigtsmæssig løbetid på maskiner med henblik på denne beregning, som af den pågældende industri betragtes som den »normale« afskrivningsperiode.
4.3.12. MOMSNEDSLAG FOR UDSTYR PRODUCERET PÅ HJEMMEMARKEDET
(345)
GOC påstod vedrørende denne ordning, at Kommissionen ikke fastslog specificitet ud fra positivt bevismateriale. Det blev påstået, at GOC gjorde rede for støtteberettigelseskriterierne under denne ordning, og at der derfor ikke er grundlag for at anvende de foreliggende faktiske oplysninger.
(346)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i den forbindelse bemærkes, at ordningen er forbeholdt FIE'er, der køber en bestemt type udstyr fremstillet på hjemmemarkedet, dvs. en bestemt kategori af virksomheder i Kina, og fordelene under denne ordning er således specifikke, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). Under undersøgelsen blev der desuden ikke konstateret objektive kriterier, der begrænser støtteberettigelsen, eller afgørende beviser for, at denne støtteberettigelse er automatisk. Kommissionen nåede således frem til sine resultater ud fra de fremlagte oplysninger og bestemmelserne i grundforordningens artikel 28, ud fra positivt bevismateriale i henhold til SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
4.3.13. SKATTER OG AFGIFTER VEDRØRENDE BYVEDLIGEHOLDELSE, BYGGERI OG UDDANNELSE FOR FIE'ER
(347)
Både APP og Chenming påstod, at ovennævnte skatter og afgifter nu i henhold til Notice on Unifying the Urban Maintenance Construction Tax and Education Surcharges for Domestic and Foreign-invested Enterprises and Individuals, som blev offentliggjort af statsrådet i Kina den 18. oktober 2010, er gældende fra 1. december 2010 for virksomheder og enkeltpersoner i Kina uden undtagelse. Subsidieordningen er ifølge disse påstande ikke længere udligningsberettiget.
(348)
Disse påstande blev behandlet ud fra den dokumentation og det bevismateriale, parterne havde fremlagt. GOC blev anmodet om at bekræfte førnævnte oplysninger. GOC, som er en interesseret part i disse undersøgelser og subsidieydende myndighed for denne ordning, meddelte Kommissionen, at denne ordning var blevet trukket tilbage og ikke erstattet med andre incitamenter, der henviser til samme skatteindbetalinger. Ud fra de oplysninger, som de samarbejdsvillige eksporterende producenter havde fremlagt, blev det konkluderet, at begge grupper havde bevist, at de ikke længere havde fordel af subsidier under denne ordning. I den sammenhæng skal det præciseres, at der i henhold til grundforordningens artikel 15 ikke indføres foranstaltninger, hvis subsidierne trækkes tilbage, eller det påvises, at subsidierne ikke længere giver de berørte eksportører nogen fordel. I overensstemmelse hermed og på grundlag af de foreliggende oplysninger i sagen konkluderes det, at subsidiet under denne ordning ikke længere giver fordele til de pågældende eksportører. Resultaterne i betragtning 160-169 blev ændret i overensstemmelse hermed.
4.3.14. KENDTE MÆRKER OG SÆRMIDLER TIL FREMME AF UDENLANDSKE INVESTERINGSPROJEKTER
(349)
GOC påstod vedrørende disse ordninger, at Kommissionen ikke fastslog specificitet ud fra positivt bevismateriale. Det blev påstået, at GOC fremlagde tilstrækkelige oplysninger vedrørende disse ordninger, og at der ikke findes lovgivning eller regler vedrørende disse ordninger.
(350)
Disse påstande måtte afvises. Det skal i den forbindelse erindres, at det blev konstateret, at disse ordninger var specifikke og udligningsberettigede på grundlag af oplysninger fra GOC og de samarbejdsvillige eksporterende producenter uanset, at de egentlige bestemmelser ikke blev fremlagt. GOC påstod, at der ikke findes lovbestemmelser om disse ordninger, hvilket bekræfter, at der ganske enkelt ikke findes lovbestemte, objektive kriterier eller bestemmelser for disse ordninger. Kommissionen nåede således frem til sine resultater ud fra de fremlagte oplysninger og bestemmelserne i grundforordningens artikel 28, ud fra positivt bevismateriale i henhold til SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra b), og grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b). Da der ikke foreligger kriterier eller bestemmelser, har regeringen tilsyneladende råderet over subsidiet, og adgang til subsidiet betragtes som begrænset til visse virksomheder.
4.3.15. TILSKUD FRA FONDEN FOR HØJTEKNOLOGISK UDVIKLING OG BELØNNING FRA SUZHOU INDUSTRIPARK FOR AT OPRETHOLDE VÆKSTEN
(351)
GOC påstod vedrørende disse ordninger, at Kommissionen fejlfortolkede SCM-aftalens artikel 2, stk. 2, idet industriparkerne ikke er udpeget som geografiske områder.
(352)
Denne påstand måtte afvises. Det skal i denne forbindelse erindres, at Suzhou industripark tydeligvis er en økonomisk og administrativ enhed inden for Kinas jurisdiktion og dermed et udpeget geografisk område, jf. SCM-aftalens artikel 2, stk. 2. Uanset ovenstående skal det også bemærkes, at selv om ovenstående ikke var blevet bekræftet af de foreliggende faktiske oplysninger i undersøgelsen, kan en industripark pr. definition kun omfatte en bestemt kategori af virksomheder på et lands eller en subsidieydende myndigheds område, og derfor ville de subsidier, som industriparken ydede, blive betragtet som specifikke, jf. SCM-aftalens artikel 2, stk. 1, litra a).
4.3.16. INDRØMMELSE AF BRUGSRETTIGHEDER TIL JORD
(353)
GOC påstod vedrørende brugsrettigheder til jord, at brugen af en ekstern reference, jf. SCM-aftalens artikel 14, litra d), og appelorganets afgørelse i sagen US - Softwood Lumber IV, er ulovlig. Det blev påstået, at EU- og WTO-reglerne begrænser brugen af eksterne referencer til ganske særlige tilfælde, dvs. kun når der sker fordrejning af private markedspriser som følge af de statslige myndigheders dominerende rolle som udbyder af de pågældende varer eller tjenester. Kommissionen har iflg. GOC ikke bevist, at de private markedspriser fordrejes af GOC's dominerende rolle som udbyder.
(354)
Disse påstande måtte afvises. Det skal først og fremmest bemærkes, at WTO-reglerne, som bekræftet af appelorganet i sagen US - Softwood Lumber IV (DS257) og panelet i US - China countervailing duties (DS379), ikke forbyder brugen af eksterne referencer. Dernæst tog Kommissionen i sin tilgang fuldt højde for de særlige betingelser i WTO's retspraksis med henblik på anvendelse af en ekstern reference. Det er allerede under betragtning 248-259 blevet bevist, at jord i Kina er statsejet og udbydes af regeringen på lejebasis. Desuden kontrollerer GOC udbud og fordeling af jord til virksomheder, herunder på sekundære markeder, og tildeling af jord til virksomheder er underlagt et sæt strenge regler, mens enhver ændring i tildelingen af jord, f.eks. en overførsel af en kontrakt om brugsrettigheder til jord mellem to virksomheder, skal godkendes af staten og anerkendes i en ny kontrakt om brugsrettigheder til jord mellem rettighedserhververen og den pågældende statslige myndighed. Ud fra ovenstående konkluderes det, at GOC har en dominerende rolle i fordelingen af brugsrettigheder til jord, og at alle kinesiske »private« markedspriser (i det omfang, de findes - der er ikke fremlagt nogen i forbindelse med undersøgelsen) er fordrejede på grund af GOC's dominerende rolle som udbyder og monopolrolle som lovgiver for handel med jord. GOC's finansielle bidrag vil derfor effektivt fastsætte niveauet for eventuelle private priser.
(355)
GOC påstod også, at Kommissionen ved valget af Taiwan som ekstern reference anvendte en ekstern reference, som ikke vedrører eller har forbindelse med de gældende markedsvilkår i Kina. Det blev påstået, at brugen af den taiwanesiske reference til at udligne forskelle i sammenlignelige fordele mellem landene udtrykkeligt er forbudt iflg. WTO's regler.
(356)
Disse påstande måtte afvises. Kommissionen betragter Taiwan (19) som en egnet ekstern reference på grund af den totale mangel på oplysninger i sagen, dvs. i) den økonomiske udvikling og økonomiske struktur i Taiwan og de pågældende kinesiske provinser, hvor de samarbejdsvillige eksporterende producenter er etableret, ii) den geografiske nærhed mellem to kinesiske provinser og Taiwan, iii) den udbredte infrastruktur i både Taiwan og de to kinesiske provinser, iv) de nære økonomiske forbindelser og grænsehandel mellem Taiwan og Kina og v) den ensartede befolkningstæthed i de pågældende kinesiske provinser og i Taiwan, vi) ligheden mellem de typer jord og transaktioner i Kina og Taiwan, der anvendes til at beregne den relevante reference i Taiwan, vii) generelle demografiske, sproglige og kulturelle kendetegn i både Taiwan og Kina. Desuden betragtes Jiangsu- og Shandong-provinserne som førsteklasses produktionsprovinser i Kina (20). Selv om BNP pr. indbygger i Taiwan og de to kinesiske provinser ikke er identiske, er der i de senere år sket en markant vækst i BNP i de to kinesiske provinser, dvs., at de er ved at indhente Taiwan.
Nyere tal viser desuden, at Kina og Taiwan har ensartede vækstrater for BNP i faste priser (21). Det er dog vigtigt at bemærke, at den nøjagtige sammenligning mellem BNP i et land uden markedsøkonomi (Kina) og BNP i en veletableret markedsøkonomi (Taiwan) ikke er en afgørende faktor, da et land uden markedsøkonomi ofte halter bagefter en fungerende markedsøkonomi for så vidt angår BNP. Mange andre faktorer såsom planlægningsregler og miljøpolitik kan desuden påvirke udbud og efterspørgsel i et industriland. Det egentlige spørgsmål er, hvad de »gældende markedsvilkår« for brugsrettigheder i Kina ville være, hvis Kina havde en fungerende markedsøkonomi, og ud fra den foreliggende dokumentation ville de ligne vilkårene i Taiwan.
(357)
På baggrund af alle ovenstående oplysninger konkluderes det, at den valgte reference er i tråd med kravene i appelorganet i sagen US - Softwood Lumber IV (Para. 103), hvoraf det fremgår, at den valgte reference ikke desto mindre skal vedrøre, henvise til eller være forbundet med de gældende markedsvilkår i det pågældende land og afspejle pris, kvalitet, disponibilitet, omsættelighed, transport og andre købs- og salgsbetingelser, jf. artikel 14, litra d). Samtlige vilkår i Taiwan relaterer til de gældende markedsvilkår i de to kinesiske provinser. Jord er tilgængeligt i tilsvarende befolkede områder, områdernes geografiske nærhed sikrer, at kvaliteten af jorden er tilsvarende, mens det forhold, at Taiwan og de to kinesiske provinser har samme sprog og kultur, har eksportorienterede økonomier og væsentlige produktionssektorer, bekræfter, at pris, omsættelighed og andre vilkår for køb eller salg af land er nært forbundet.
(358)
De samarbejdsvillige eksporterende producenter påstod, at de oplysninger, som Kommissionen rådede over, var tilstrækkelige til at konkludere, at der er et marked for jord i Kina.
(359)
Denne påstand måtte afvises. Ud fra de oplysninger, Kommissionen har til sin rådighed, var det ikke muligt at konkludere, at der er et effektivt marked for jord i Kina. Ud fra den lovgivning, GOC har fremlagt for Kommissionen, fremgår det tydeligt, at al jord i Kina er statsejet og kun udbydes på lejebasis. De kinesiske myndigheder har fuld kontrol over udbud og fordeling af jord til virksomheder, herunder transaktioner på det sekundære marked. Der blev ikke fremlagt beviser for, at der er en markedsmekanisme for fordeling af brugsrettigheder til jord til trods for Kommissionens gentagne anmodninger herom. Denne situation er nærmere beskrevet i betragtning 354, hvor tilsvarende påstande fra GOC behandles.
(360)
APP påstod, at de aktuelle priser for brugsrettigheder for jord i Kina burde anvendes som reference eller alternativt de aktuelle jordpriser i den indiske stat Maharashtra. Chenming foreslog også den indiske stat Maharashtra som reference.
(361)
Som det fremgår ovenfor af betragtning 359, er der intet effektivt marked for jord i Kina. Det er derfor ikke hensigtsmæssigt at anvende de aktuelle kinesiske priser på brugsrettigheder for jord som reference. De eksporterende producenter baserede deres påstande på, at jordpriserne i Maharashtra kunne anvendes som reference ud fra en sammenligning mellem BNP pr. indbygger og befolkningstætheden på tidspunktet for erhvervelsen af brugsrettigheder til jord. Det er som anført ovenfor Kommissionens opfattelse, at BNP pr. indbygger og befolkningstætheden ikke kan være de eneste afgørende faktorer for valget af et land eller en region med henblik på anvendelse af en ekstern reference. Den metode, de samarbejdsvillige eksporterende producenter foreslår, stemmer under alle omstændigheder ikke overens med deres påstande. I UP havde Mumbai, hovedstaden i Maharashtra og langt det mest udviklede område i staten, en indkomst pr. indbygger på 2 675 $ (Rs1.28 lakh), som faktisk er lavere end det nationale gennemsnit i Kina på 3 529 $ (22), når der ses bort fra BNP pr. indbygger i højtudviklede områder af Shandong og Jiangsu (hhv. 5 255 $ og 6 550 $). Vedrørende befolkningstætheden er den i sig selv heller ikke en afgørende faktor, men til orientering er befolkningstætheden 314/km2 i Maharashtra, 736/km2 i Jiangsu og 600/km2 i Shandong, altså ikke på samme niveau. Andre faktorer som f.eks. manglende geografisk nærhed og fælles kendetegn mellem Indien og Kina førte desuden til den konklusion, at Maharashtra som reference ikke relaterer eller henviser til eller er forbundet med de gældende markedsvilkår i Kina. Kommissionen fastholder, at jordpriserne i Taiwan er langt mere egnede som ekstern reference, jf. uddybningerne i betragtning 356.
(362)
APP påstod, at virksomheden ikke længere er i besiddelse af nogle af de brugsrettigheder til jord, som Kommissionen havde taget i betragtning ved beregningen af fordele under denne ordning. APP påstod desuden, at den ved at bruge oplysningerne fra webstedet for Industrial Bureau of the Ministry of Economic Affairs i Taiwan kom frem til en anden gennemsnitlig jordpris pr. kvadratmeter, og at Kommissionen ikke havde søgt at finde repræsentative tilbud på industrijord.
(363)
Hvad angår det samlede areal, som APP havde anvendt, undersøgte Kommissionen APP's påstand og accepterede den på grundlag af de oplysninger og den dokumentation, der blev fremlagt i bemærkningerne til de endelige resultater. De korrigerede oplysninger blev afspejlet i subsidieberegningen. Hvad angår oplysningerne fra Taiwan, skal det bemærkes, at denne påstand måtte afvises. Selv om denne part ikke foreslog at anvende denne pris til beregning af en hensigtsmæssig reference, skal følgende dog understreges. Kommissionen anvendte de foreliggende oplysninger vedrørende jordpriserne i Taiwan, og metoden til beregning af referencepriser blev meddelt parterne og uddybet i en note til sagen den 11. februar 2011. På den anden side refererer de tal, som APP indsendte, kun til februar 2011, dvs. en anden periode end den, Kommissionen anvendte i sin beregning, og tallene refererer tilsyneladende kun til en liste af eksempler på tal fra visse områder i Taiwan. Desuden kan Kommissionen ikke behandle beregningen af APP's reference, idet APP ikke fremlagde oplysninger om den metode, der blev anvendt til denne beregning, og ikke uddybede, hvorfor denne beregning skulle give mere nøjagtige gennemsnitlige jordpriser i Taiwan.
(364)
De samarbejdsvillige eksporterende producenter påstod, at eventuelle subsidier i form af ydelse af brugsrettigheder til jord mod utilstrækkeligt vederlag ikke var specifikke.
(365)
Denne påstand måtte afvises. Som det allerede fremgår af den endelige fremlæggelse af resultaterne, fremlagde GOC utilstrækkelige oplysninger vedrørende denne ordning, som måtte suppleres med andre oplysninger og data. Resultaterne blev derfor truffet på dette grundlag og er uddybet og analyseret i betragtning 253-258.
4.3.17. ANDRE PÅSTANDE
(366)
APP påstod, at den rentesats, som Kommissionen havde anvendt til at omregne subsidiets pålydende til den gældende værdi i undersøgelsesperioden, ikke er korrekt.
(367)
Kommissionen undersøgte APP's påstand og accepterede den på grundlag af de oplysninger og den dokumentation, der blev fremlagt i bemærkningerne til de endelige resultater. Den rentesats, som APP foreslog, blev anvendt til subsidieberegningen. Denne ændring er allerede afspejlet i betragtningerne om beregning af subsidiemargenerne og i de efterfølgende subsidiemargener for de enkelte ordninger.
(368)
APP påstod, at subsidier skal udtrykkes i procent af den indberettede cif-pris og ikke i procent af omsætningen, og at Kommissionen burde anvende denne metode til beregning af subsidiemargenerne.
(369)
Disse påstande blev behandlet ud fra den dokumentation og det bevismateriale, parten havde fremlagt. Det skal bemærkes, at med undtagelse af en af de udligningsberettigede ordninger, var de andre ordninger ikke betinget af eksportresultater og blev ikke ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder. Subsidiebeløbet blev derfor fordelt over APP-gruppens virksomheders samlede omsætning i henhold til grundforordningens artikel 7, stk. 2, hvori det hedder: »Ydes subsidier ikke på grundlag af de fremstillede, producerede, udførte eller transporterede mængder, fastsættes det udligningsberettigede subsidiebeløb ved efter omstændighederne at fordele værdien af de samlede subsidier i forhold til omfanget af produktionen, salget eller udførslen af den pågældende vare i undersøgelsesperioden vedrørende subsidier«. Da dette subsidie ikke er betinget af produktion af en specifik vare eller eksport, er virksomhedens samlede omsætning den mest egnede nævner. Det skal i den forbindelse bemærkes, at den pågældende omsætning blev fastlagt på et grundlag, der så vidt muligt afspejler salgsværdien af de varer, der blev solgt af modtagervirksomheden. Denne ændring er allerede afspejlet i betragtningerne om beregning af subsidiemargenerne og i de efterfølgende subsidiemargener for de enkelte ordninger. Ethvert andet forslag til beregning af det udligningsberettigede subsidiebeløb ville være i strid med de pågældende bestemmelser i grundforordningen (artikel 7 og 15) og den administrative praksis, som Kommissionen anvender i antisubsidieundersøgelser til fastlæggelse af en hensigtsmæssig nævner/tællere til fordeling af det udligningsberettigede subsidiebeløb.
Parten nævnte også den del af retningslinjerne (23), der henviser til beregning af subsidier pr. enhed som grundlag for påstanden. En metode pr. enhed blev dog af samme årsager som ovenfor ikke fundet hensigtsmæssig i denne sag. Den foreslåede metode betragtes ikke som repræsentativ, da den blander omsætning og enheder produceret udelukkende til den pågældende vare, mens den ser bort fra produktion af enheder af andre varer. Der blev ikke indsendt eller verificeret oplysninger vedrørende det samlede antal enheder, som de pågældende virksomheder producerede af alle varer, og subsidierne blev under alle omstændigheder ikke ydet under henvisning til mængder. Hvad angår cif-priserne, fremgår det af de foreliggende oplysninger, at de varierer inden for og mellem de forskellige varetyper. De pågældende subsidier er under alle omstændigheder ikke varespecifikke. Kommissionen fastslog desuden subsidieringsbeløbet for Kina og fordelte værdien af den samlede subsidiering over omsætningen i Kina i betragtning af de specifikke bestemmelser for de pågældende samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter. Dette sikrer, at der anvendes verificerede subsidiebeløb og den mest hensigtsmæssige omsætning. Endelig skal det bemærkes, at det ud fra de praktiske omstændigheder i disse sager, altså indførelsen af antidumping- og udligningstold svarende til skadesmargenen, konkluderes, at valget af metode til beregning af det udligningsberettigede subsidiebeløb og udligningstolden ikke har nogen som helst indvirkning på APP's position.
4.4. UDLIGNINGSBERETTIGEDE SUBSIDIEBELØB
(370)
De udligningsberettigede subsidiebeløb i henhold til grundforordningens bestemmelser for de undersøgte virksomheder er fastsat i nedenstående tabel som værditold:
Eksporterende producent
Antisubsidiemargen
APP-gruppen
12,04 %
Chenming-gruppen
4,06 %
(371)
Ud fra de foreliggende oplysninger fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Kina og oplysningerne i klagen er der ingen andre kendte producenter af den pågældende vare i Kina. Da de indberettede eksportmængder i realiteten var højere end Eurostats importtal, blev samarbejdsgraden betragtet som høj. Det var derfor hensigtsmæssigt at fastsætte subsidieniveauet for ikke samarbejdsvillige eksporterende producenter til det højeste subsidieniveau, der blev konstateret for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, nemlig 12,04 %, med henblik på at sikre foranstaltningernes effektivitet.
5. EU-PRODUCENTER
5.1. EU-PRODUKTION
(372)
I undersøgelsesperioden blev samme vare fremstillet af 14 kendte og en række andre meget små producenter i EU. Oplysningerne fra CEPIFINE skønnes at dække 98 % af EU-producenternes produktion. Den samlede EU-produktion blev på dette grundlag anslået til ca. 5 270 000 ton i UP. De EU-producenter, der tegner sig for den samlede EU-produktion, udgør EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 9, stk. 1.
(373)
Branchen for coated finpapir er energi- og kapitalintensiv. Derfor gælder der stordriftsfordele, hvilket forklarer, at produktionen er koncentreret på nogle få store aktører, som suppleres af mindre producenter, der fokuserer på markeder i deres geografiske nærområde. Fem store producenter af omtrent samme størrelse dækker det meste af EU-markedet med produktionsanlæg over hele Europa. Størstedelen af coated finpapir er en slags råvare og sælges normalt gennem papirhandlere og -grossister. Disse distributionskanaler er kendetegnet ved en kraftig koncentration af købekraft og prisgennemsigtighed som følge af pristilbud.
(374)
Som omtalt i betragtning 19 ovenfor, hævdede en interesseret part, at coated finpapir, som er egnet til rotationstryk, burde have været omfattet af denne undersøgelse. Den samme part hævdede således, at klageren, dvs. EU-erhvervsgrenen, ikke havde tilstrækkeligt vægtige argumenter i forbindelse med denne procedure. På grundlag af konklusionerne i betragtning 22 og 25, dvs. at coated finpapir, som er egnet til rotationstryk, og coated finpapir til fladtrykspresser er to forskellige varer, måtte denne påstand dog afvises.
(375)
Den kinesiske regering bemærkede, at en af de repræsentative producenter angiveligt skulle være forretningsmæssigt forbundet med en kinesisk virksomhed og derfor burde udelukkes fra definitionen af EU-erhvervsgrenen. Undersøgelsen viste dog, at de varer, der produceres af den pågældende kinesiske virksomhed, ikke er den pågældende vare. Forholdet mellem de to virksomheder har derfor ingen indvirkning på skadesanalysen eller på denne EU-producents indgåelse i definitionen af EU-erhvervsgrenen.
6. SKADE
6.1. EU-FORBRUGET
(376)
Forbruget blev fastslået på følgende grundlag:
-
Eurostats oplysninger om import fra tredjelande behørigt justeret i henhold til oplysninger fra EU-producenter for varer, der ikke er omfattet af procedurerne. Undersøgelsen viste på grundlag af den fremlagte dokumentation, at disse antagelser var rimelige og begrundede.
-
Den kontrollerede samlede eksportmængde for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Kina til EU-markedet, idet den indberettede eksportmængde var højere end de importdata, der er kommet fra Eurostat.
-
Den samlede omsætning på EU-markedet for alle EU-producenter baseret på oplysninger fra CEPIFINE.
(377)
På grundlag heraf blev EU-forbruget beregnet som følger:
Tabel 1
EU-forbruget
EU-forbruget
2006
2007
2008
2009/UP
Ton
5 308 275
5 508 183
5 384 770
4 572 057
Indeks
100
104
101
86
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser, justerede Eurostat-data og data fra CEPIFINE.
(378)
EU-forbruget faldt sammenlagt med 14 % i den betragtede periode. Det blev konkluderet, at forbruget først steg med 4 % mellem 2006 og 2007, hvorefter det faldt med 18 % mellem 2007 og UP. Faldet i forbruget i 2008 og UP var en konsekvens af en lavere efterspørgsel navnlig i første halvdel af 2009 som følge af den økonomiske krise.
6.1.1. IMPORTEN TIL UNIONEN FRA KINA
(379)
Som nævnt ovenfor i betragtning 376 konstaterede man, at den kontrollerede samlede omsætning af den pågældende vare hos de samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter på EU-markedet var større end den samlede importmængde ifølge Eurostat. Eftersom man konstaterede, at de kontrollerede oplysninger er mere præcise end de foreliggende statistikker, blev den samlede importmængde fra Kina beregnet på grundlag af de kontrollerede oplysninger fra de samarbejdsvillige virksomheder. Salgsmængden hos de samarbejdsvillige virksomheder, som kun havde eksporteret multiplekskarton i den betragtede periode, blev holdt uden for den samlede import, fordi man konkluderede, jf. betragtning 47, at multiplekspapir og -karton ikke skal betragtes som den pågældende vare. Eftersom importdata for den pågældende vare kun vedrører to virksomheder, fandt man det af fortrolighedshensyn hensigtsmæssigt at vise dem i indekseret form.
Tabel 2
Samlet subsidieret import fra Kina
Samlet import fra Kina
2006
2007
2008
2009/UP
Mængder (indeks)
100
218
212
283
Markedsandel (indeks)
100
210
209
329
Priser i EUR/ton
677
661
657
621
Indeks
100
98
97
92
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser
(380)
De samlede importmængder fra Kina steg dramatisk og blev næsten tredoblet i løbet af den betragtede periode. Som følge heraf voksede importens markedsandel markant fra ca. 1 % i 2006 til over 4 % i UP. Dette skal ses på baggrund af et forbrug, der faldt med 14 % i samme periode. Gennemsnitspriserne for den subsidierede import fra Kina udviste et fald på 8 % i løbet af den betragtede periode.
6.1.2. PRISUNDERBUD
(381)
For at kunne undersøge prisunderbuddet blev de vejede gennemsnitlige priser for hver varetype, som EU-producenterne solgte til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik, sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser for import fra Kina ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet, fastsat på cif-basis med en passende justering for gældende told og omkostninger efter importen.
(382)
Som forklaret i betragtning 51 var samarbejdsgraden meget høj blandt de kinesiske eksportører, og det blev konkluderet, at samarbejdsgraden omfattede den samlede eksportmængde fra Kina til Unionen i UP. Da det blev konstateret, at de to kinesiske eksporterende producenter, som oprindeligt gav sig til kende, ikke eksporterede den pågældende vare til EU-markedet, jf. betragtning 52, blev deres importmængder ikke taget i betragtning ved prisunderbudsanalysen. Eksportsalget fra en virksomhed, der indgår i gruppen hos en af de samarbejdsvillige eksporterende producenter, blev ligeledes udelukket fra sammenligningen, da ingen af de repræsentative EU-producenter fremstiller sammenlignelige varetyper. Hvad angår eksportmængderne fra denne virksomhed, skal det bemærkes, at de kun udgør en mindre del af gruppens samlede eksportsalg, og deres prisniveau var tilsyneladende på linje med gruppens samlede priser ved salg til eksport.
(383)
Det fremgik af sammenligningen, at den pågældende subsidierede vare med oprindelse i Kina blev solgt i Unionen i undersøgelsesperioden til priser, der i gennemsnit underbød EU-producenternes priser med 7,6 %. Underbudsmargenens størrelse skal ses på baggrund af den høje grad af prisgennemsigtighed som følge af pristilbud, der kendetegner markedet for distribution af coated finpapir.
6.2. EU-ERHVERVSGRENENS OG DE FIRE REPRÆSENTATIVE EU-PRODUCENTERS ØKONOMISKE SITUATION
6.2.1. INDLEDENDE BEMÆRKNINGER
(384)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 4, omfattede undersøgelsen af den subsidierede imports virkninger for EU-producenterne en vurdering af alle økonomiske indikatorer, der havde indflydelse på EU-producenternes situation fra 2006 til undersøgelsesperiodens afslutning.
(385)
De makroøkonomiske aspekter (produktion, kapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængder, markedsandel, vækst og størrelsen af de udligningsberettigede subsidier) blev vurderet for hele EU-erhvervsgrenen på grundlag af oplysninger fra CEPIFINE.
(386)
Analysen af de mikroøkonomiske aspekter blev foretaget for EU-producenterne (gennemsnitlige enhedspriser, beskæftigelse, lønninger, produktivitet, lagre, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast, evne til at skaffe kapital) på grundlag af oplysninger fra producenterne, som er behørigt kontrolleret.
(387)
Det blev påstået, at skadesanalysen ikke analyserede alle skadesfaktorer for klagerne og for EU-erhvervsgrenen som helhed på sammenhængende og altomfattende vis. Parterne påstod, at konklusionerne vedrørende den væsentlige skade ville have været anderledes, hvis visse indikatorer såsom markedsandel var blevet fastslået for klagerne alene.
(388)
Det skal først bemærkes, at disse parters udtalelser tilsyneladende er baseret på indikatorer beregnet ud fra andre data og oplysninger end dem, der blev fastsat i løbet af undersøgelsen, og som er anført nedenfor. Disse konklusioner er således faktuelt forkerte og derfor irrelevante.
(389)
Dernæst er det Kommissionens praksis at foretage en overordnet evaluering af de makroøkonomiske faktorer for indikation af den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, som forklaret ovenfor. I denne undersøgelse var EU-erhvervsgrenen defineret som de EU-producenter, der tegner sig for den samlede EU-produktion, jf. betragtning 372, uanset om producenterne støttede klagen eller samarbejdede som led i undersøgelsen.
(390)
De mikroøkonomiske faktorer blev analyseret for de repræsentative EU-producenter, uanset om disse støttede klagen. De repræsentative producenter tegnede sig for 58 % af EU-produktionen. Ingen andre EU-producenter gav sig til kende med påstande om, at Kommissionens konklusioner om de mikroøkonomiske faktorer skulle være upålidelige eller ubegrundede. Der er derfor ingen grund til at rejse tvivl om de resultater, som er baseret på oplysninger fra de repræsentative EU-producenter alene.
(391)
Det blev påstået, at en af de fire repræsentative producenter ikke samarbejdede fuldt ud, da denne angiveligt skulle være forretningsmæssigt forbundet med en anden producent i Unionen, som ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. Virksomhederne skulle angiveligt være forretningsmæssigt forbundne som følge af overgangsaftaler, der blev indgået i forbindelse med den samarbejdsvillige EU-producents overtagelse af den anden producents segment for coated finpapir. Det blev påstået, at den samarbejdsvillige EU-producent med disse overgangsaftaler kontrollerer nogle af de papirfabrikker, som stadig ejes af den delvist overtagne producent. Til støtte for denne påstand henviste den eksporterende producent til Kommissionens beslutning af 31.10.2008 (24), hvori man på overtagelsestidspunktet undersøgte, om transaktionen skulle betragtes som en overtagelse, jf. Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 af 20. januar 2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (»EF-fusionsforordningen«) (25).
(392)
Undersøgelsen bekræftede imidlertid, at den pågældende EU-producents aktiebesiddelse var af begrænset omfang og lå under loftet i artikel 143 i Kommissionens forordning om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning om indførelse af en EF-toldkodeks (26). De omtalte overgangsaftaler henviser ikke til et forhold mellem virksomhederne, der skulle gå ud over et normalt forretningsforhold mellem køber og sælger. Bestemmelserne i overgangsaftalerne har navnlig til formål at administrere salget af coated papir i en overgangsperiode, og iflg. disse bestemmelser har EU-producenten kun funktioner, der kan sidestilles med en salgsagents opgaver, i overgangsperioden. I de konsoliderede reviderede regnskaber og i spørgeskemabesvarelsen har EU-producenten desuden indberettet provision som agent for de pågældende fabrikker. EU-producenten vedkendte sig ikke ejendomsret og derfor ingen omkostninger i forbindelse med disse fabrikker.
(393)
I henhold til Kommissionens beslutning ovenfor blev transaktionen mellem virksomhederne betragtet som EU-producentens erhvervelse af en del af den anden virksomheds aktiviteter og ikke som en virksomhedsovertagelse. Det fremgår ikke af beslutningen, at virksomhederne skal betragtes som en enhed efter overtagelsen, og der er navnlig intet joint venture mellem virksomhederne. Det skal også bemærkes, at det geografiske område, som blev undersøgt i beslutningen, omfatter EØS og ikke Unionen. Det skal endvidere bemærkes, at Kommissionen i beslutningen ikke analyserede forholdet mellem de pågældende virksomheder ud fra artikel 143 i Kommissionens forordning om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning om indførelse af en EF-toldkodeks.
(394)
Ud fra ovenstående blev det konkluderet, at de to virksomheder ikke er forretningsmæssigt forbundet, jf. artikel 143 i Kommissionens forordning om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning om indførelse af en EF-toldkodeks, og den pågældende EU-producent samarbejdede således fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen.
(395)
I analysen af mikroøkonomiske indikatorer blev oplysningerne om de papirfabrikker, som den pågældende EU-producent havde erhvervet, udelukket for alle de undersøgte år med henblik på at opstille en fuldt sammenlignelig tendens over årene.
(396)
Den eksporterende producent påstod også, at EU-producenternes tilknyttede virksomheder skulle have udfyldt separate spørgeskemaer, da de er separate retlige enheder.
(397)
For den pågældende EU-producent blev det konkluderet, at en spørgeskemabesvarelse var tilstrækkeligt til at få en hensigtsmæssig besvarelse og analyse af skadesaspekterne. Den indsendte besvarelse gav navnlig en detaljeret oversigt over oplysninger for de enkelte fabrikker, og alle nødvendige oplysninger vedrørende samtlige forretningsmæssigt forbundne producenter/sælgere af den samme vare kunne kontrolleres under kontrolbesøget.
(398)
I et efterfølgende indlæg påstod den eksporterende producent også, at samme virksomhed ikke samarbejdede til fulde, da den indsendte en spørgeskemabesvarelse på vegne af en ikke eksisterende enhed, og at virksomhedens reviderede regnskaber ikke afspejlede de tal, der var angivet i spørgeskemabesvarelsen. Konklusionerne i foregående betragtning er også relevante i denne henseende.
6.2.2. DATA VEDRØRENDE EU-ERHVERVSGRENEN (MAKROØKONOMISKE INDIKATORER)
(399)
Efter fremlæggelsen af resultaterne påstod GOC og en kinesisk eksporterende producent, at de makroøkonomiske tal, der anvendtes til analysen, er ufuldstændige og unøjagtige og dermed ikke kan anvendes som positivt bevismateriale for væsentlig skade.
(400)
Kontrolbesøget hos den klagende sammenslutning bekræftede, at de tal, der anvendtes til at beregne de makroøkonomiske indikatorer, stammer direkte fra de EU-producenter, der tegner sig for ca. 98 % af den samlede EU-produktion, og er tilstrækkeligt detaljerede til at identificere oplysningerne om den pågældende vare. De anvendte antagelser og/eller skøn blev foretaget ud fra et rimeligt og berettiget grundlag, dvs. at arkruller ikke blev taget i betragtning på grund af deres klart ubetydelige mængder, som fremgår af de repræsentative EU-producenters salg heraf i forhold til den samlede salgsmængde. Påstanden måtte derfor afvises.
6.2.2.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
Tabel 3
Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
2006
2007
2008
2009/UP
Produktion (ton)
6 483 462
6 635 377
6 381 324
5 164 475
Indeks
100
102
98
80
Kapacitet (ton)
7 032 734
7 059 814
6 857 226
6 259 129
Indeks
100
100
98
89
Kapacitetsudnyttelse
92 %
94 %
93 %
83 %
Indeks
100
102
101
90
Kilde: Kontrollerede data fra CEPIFINE.
(401)
Som det fremgår af ovenstående tabel, faldt produktionsmængden for EU-erhvervsgrenen med 20 % i løbet af den betragtede periode. Det bør bemærkes, at selv om EU-forbruget steg med omkring 1 % mellem 2006 og 2008, faldt EU-erhvervsgrenens produktion med 2 % i denne periode, hvorimod den faldt markant mellem 2008 og UP i takt med faldet i EU-forbruget.
(402)
Siden 2000 har EU-producenterne gennemført omfattende omstruktureringer for at afhjælpe en strukturel overkapacitet. Gennem konsolideringer og lukninger af fabrikker nedbragte EU-erhvervsgrenen sin produktionskapacitet for coated finpapir med omkring 770 000 ton mellem 2006 og UP svarende til 11 %.
(403)
Trods faldet i den samlede kapacitet faldt udnyttelsesgraden alligevel fra 92 % i 2006 til 83 % i UP. Det største fald skete i perioden fra 2008 til UP. Det bemærkes, at høj kapacitetsudnyttelse er en vigtig faktor for papirproducenternes langsigtede levedygtighed på grund af store investeringer i anlægsaktiver. Kapacitetsudnyttelsen blev derfor betragtet som lav i UP.
6.2.2.2. Salgsmængde og markedsandel
(404)
Salgstallene i tabellen nedenfor vedrører den mængde, der blev solgt til den første uafhængige kunde på EU-markedet.
Tabel 4
Salgsmængde og markedsandel
2006
2007
2008
2009/UP
Salgsmængde (ton)
4 921 141
4 999 524
4 875 841
4 008 354
Indeks
100
102
99
81
Markedsandel
93 %
91 %
91 %
88 %
Indeks
100
98
98
95
Kilde: Kontrollerede data fra CEPIFINE.
(405)
Selv om EU-forbruget voksede med 4 % mellem 2006 og 2007 (se betragtning 377 ovenfor), steg salgsmængden for den pågældende vare fra EU-erhvervsgrenen til uafhængige kunder på EU-markedet kun med 2 % i samme periode. Det betyder, at EU-erhvervsgrenen ikke var i stand til at drage fordel af det øgede forbrug i den periode. Mellem 2008 og UP, da EU-forbruget faldt med 15 %, faldt salgsmængden for alle EU-producenter endnu mere, nemlig med 18 %. Derfor oplevede EU-erhvervsgrenen et konstant og betydeligt fald i salgsmængden efter en mindre stigning i 2007, hvilket gav sig udtryk i mistede markedsandele på 5 procentpoint i den betragtede periode.
(406)
En gruppe af eksporterende producenter fra Kina påstod, at EU-producenternes markedsandel også skulle omfatte import fra Schweiz, da denne import stammer fra en fabrik, som ejes af en af de repræsentative EU-producenter.
(407)
Det geografiske område i antisubsidieundersøgelser er Den Europæiske Union. Påstanden måtte derfor afvises.
(408)
Det blev endvidere påstået, at klagerens markedsandel steg markant i løbet af den betragtede periode.
(409)
Markedsandelen er en makroøkonomisk indikator, som undersøges for hele EU-erhvervsgrenen og ikke for de enkelte klagere. Desuden er påstanden vedrørende klagerens markedsandel faktuelt forkert.
6.2.2.3. Vækst
(410)
Når man ser på udviklingen i den betragtede periode, var faldet på 19 % i EU-erhvervsgrenens salgsmængde langt mere markant end faldet på 14 % i EU-forbruget. Følgelig faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel også markant med 5 procentpoint i samme periode.
6.2.2.4. De udligningsberettigede subsidiers størrelse
(411)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb for Kina, som er nærmere beskrevet i ovenstående afsnit om subsidier, er betydeligt. I betragtning af størrelsen af og priserne på den subsidierede import kan virkningerne af de faktiske subsidiemargener ikke anses for at være ubetydelige.
6.2.3. DATA VEDRØRENDE DE FIRE REPRÆSENTATIVE EU-PRODUCENTER (MIKROØKONOMISKE INDIKATORER)
6.2.3.1. De fire repræsentative EU-producenters gennemsnitlige enhedssalgspriser
(412)
De fire repræsentative EU-producenters gennemsnitlige salgspriser ab fabrik til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet har generelt været stabile i løbet af de undersøgte år, bortset fra 2007, hvor priserne lå en anelse over dette niveau.
Tabel 5
EU-producenternes priser
EU-producenternes priser
2006
2007
2008
2009/UP
Gennemsnitspris (EUR/ton)
692
717
691
699
Indeks
100
104
100
101
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser
6.2.3.2. Lagerbeholdninger
(413)
Lagerbeholdninger udgjorde ca. 10 % af produktionsmængden i UP. De fire repræsentative EU-producenter øgede deres lagre med 10 % i den betragtede periode, navnlig mellem 2006 og 2007 og senere mellem 2008 og UP. Dette faldt navnlig sammen med stigningen i den subsidierede import til lavpris fra Kina.
Tabel 6
Lagerbeholdninger
Lagerbeholdninger
2006
2007
2008
2009/UP
Lagerbeholdninger (ton)
278 265
298 547
296 387
306 588
Indeks
100
107
107
110
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser
6.2.3.3. Beskæftigelse, lønninger og produktivitet
Tabel 7
Beskæftigelse
Beskæftigelse
2006
2007
2008
2009/UP
Beskæftigelse - fuldtidsækvivalenter (FTÆ)
7 756
7 487
7 207
6 197
Indeks
100
97
93
80
Arbejdskraftomkostninger (EUR pr. FTÆ)
54 053
54 948
57 026
58 485
Indeks
100
102
105
108
Produktivitet (enhed/ FTÆ)
453
478
486
484
Indeks
100
106
107
107
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser
(414)
På grund af række lukninger af papirfabrikker og konsolidering hos de fire repræsentative EU-producenter blev antallet af ansatte kraftigt reduceret med 20 % (næsten 1 600 job) i den betragtede periode.
(415)
Man har opnået effektivitetsgevinster ved at øge og opretholde et højt output pr. ansat selv i en periode med omfattende afskedigelser i 2007 og 2008. Arbejdskraftomkostningerne steg konstant med en samlet stigning på 8 % i løbet af den betragtede periode.
6.2.3.4. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast
Tabel 8
Rentabilitet
2006
2007
2008
2009/UP
Rentabilitet
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Ændring (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Likviditet (1 000 EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Indeks
100
81
66
129
Investeringer (1 000 EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Indeks
100
99
84
58
Investeringsafkast
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Ændring (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Kilde: Kontrollerede spørgeskemabesvarelser
(416)
De fire repræsentative EU-producenter havde tab i årene 2006 til 2008, og den økonomiske situation blev først positiv i 2009, hvor verdensmarkedsprisen på papirmasse, den vigtigste råvare, helt imod sædvane faldt betydeligt som følge af den økonomiske krise. Faldet i prisen på papirmasse (20 %) blev anset for et usædvanligt stort fald, som bidrog direkte til den forbedrede økonomiske situation i UP. Det skal bemærkes, at priserne på papirmasse efter udløbet af UP er vendt tilbage til niveauet inden UP.
(417)
Tendensen for likviditeten, som er producenternes evne til at selvfinansiere deres aktiviteter, afspejler i stort omfang udviklingen i rentabiliteten. Derfor viser likviditeten en usædvanlig kraftig stigning i løbet af UP på grund af de faldende priser på papirmasse. Investeringsafkastet udviklede sig negativt i lighed med den negative fortjeneste hos de fire repræsentative EU-producenter frem til 2008 og udvise en positiv tendens i UP som følge af de ekstraordinære omkostningsbesparelser på grund af papirmassepriserne.
(418)
Af ovenstående fremgår det, at de fire repræsentative EU-producenters evne til at investere blev begrænset, da likviditeten markant forværredes i den betragtede periode, dog ikke i UP. Derfor faldt investeringerne med 35 % i den betragtede periode og begrænsede sig til installering af kraftvarmeanlæg, der har hjulpet EU-producenterne med at afbøde virkningerne af de konstante stigninger i energiomkostningerne.
(419)
En eksporterende producent påstod, at forbedringen af rentabiliteten ikke skulle ses som et enkeltstående tilfælde baseret på et usædvanligt fald i råvarepriserne. Faldet i omkostningerne var til gavn for både de lokale og de kinesiske producenter, ikke blot for klagerne, og gennembruddet i rentabiliteten var derfor ikke udelukkende baseret på et fald i omkostningerne, men snarere et resultat af en ændring i klagernes prisadfærd.
(420)
Den eksporterende producent påstod desuden, at rentabiliteten påvirkes af priserne på coated finpapir og ikke prisen på papirmasse. Det blev dog konstateret, at da papirmassepriserne faldt markant i 2009, forblev priserne på coated finpapir stabile og fortjenesten steg som følge heraf. Da priserne forblev stabile, kan der således ikke etableres en sammenhæng mellem priserne og rentabiliteten i denne specifikke periode.
(421)
Rentabiliteten er en indikator, der analyseres for samtlige repræsentative EU-producenter og ikke kun for klagerne, således som den pågældende part antydede. Analysen af de indhentede oplysninger viste en direkte forbindelse mellem det usædvanlige fald i priserne på papirmasse, den vigtigste råvare, og den øgede rentabilitet. Stabile priser på de endelige varer var således ganske afgørende for en forbedring i rentabiliteten. Selv om dette også var tilfældet for andre producenter på markedet, påvirker det dog ikke konklusionen om, at den midlertidige forbedring af rentabiliteten skyldes det usædvanlige fald i råvarepriserne i UP.
6.2.3.5. Evne til at rejse kapital
(422)
Papirindustrien er overordnet set kendetegnet ved en stor gældsætning som følge af de betydelige faste anlægsinvesteringer. Som følge af tabene i størstedelen af den betragtede periode blev de fire repræsentative EU-producenters evne til at rejse kapital og finansiere deres aktiviteter med rimelige finansieringsomkostninger også undergravet. Dette gjaldt navnlig i 2008, hvor en af de fire repræsentative EU-producenter måtte refinansieres med en betydelig risikopræmie, mens den mindste repræsentative producent gik i betalingsstandsning i 2008 og blev overtaget af en anden EU-producent.
6.3. KONKLUSION VEDRØRENDE SKADE
(423)
Det fremgår af undersøgelsen, at de fleste skadesindikatorer som f.eks. produktionsmængde (- 20 %), kapacitetsudnyttelse (- 10 %), salgsmængde til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet (- 19 %) og markedsandel (- 5 procentpoint) forværredes i den betragtede periode. Desuden blev skadesindikatorerne vedrørende de fire repræsentative EU-producenters økonomiske resultater som investeringsafkast og rentabilitet kraftigt påvirket frem til 2008. Den pludselige stigning i rentabiliteten i UP skyldtes udelukkende det midlertidige og ekstraordinære fald i verdensmarkedspriserne på papirmasse i UP. Det bemærkes, at selv i UP var rentabiliteten meget lav og førte ikke til nogen ændring af konklusionen om, at de fire repræsentative EU-producenter befandt sig i en meget svag økonomisk position.
(424)
Undersøgelsen viste også, at ovenstående skadesbillede hovedsagelig kan forklares med, at de fire repræsentative EU-producenter trods deres omstruktureringsbestræbelser og produktivitetsforbedringer ikke var i stand til at hæve deres priser på coated finpapir til et niveau, der mere end blot dækker deres omkostninger, eller til et niveau med en bæredygtig rentabilitet. Dette skyldes især prisunderbuddet fra de kinesiske producenters side i UP, som havde store konsekvenser på et marked med stor prisgennemsigtighed. Det lykkedes de fire repræsentative EU-producenter i UP at nedbringe deres produktionsomkostninger gennem yderligere produktivitetsforbedringer og som følge af faldet i priserne på papirmasse, der hovedsagelig indtraf i anden halvdel af UP. Da der kom en bedre ligevægt mellem udbud og efterspørgsel på markedet efter producenternes indsats for at løse den strukturelle overkapacitet gennem konsolidering og kapacitetsnedlægning, lykkedes det at holde priserne på coated finpapir på et stabilt niveau. Men de fire repræsentative EU-producenter var dog ikke i stand til at hæve deres salgspriser til et niveau, der kan sikre den rentabilitet, der er nødvendig for at sikre levedygtigheden på længere sigt.
(425)
Som omtalt i betragtning 19, hævdede en part, at coated finpapir, som anvendes til rotationstryk, burde have været omfattet af denne undersøgelse. Derfor hævdede parten, at da varen blev udelukket fra fastlæggelsen af væsentlig skade og analysen af udviklingstendenser, var skadesbilledet blevet fordrejet. På grundlag af konklusionerne i betragtning 20 og 22-25 dvs. at coated finpapir til brug i henholdsvis rotationstryks- og fladtrykspresser er forskellige varer, blev påstanden dog afvist.
(426)
Samme part hævdede, at en af de fire repræsentative EU-producenters opkøb af en anden EU-producent i 2008 var tegn på, at denne repræsentative EU-producent har en forholdsvis god økonomi. Det skal først og fremmest bemærkes, at væsentlige skader vurderes på grundlag af situationen for EU-erhvervsgrenen og ikke er baseret på situationen for en enkelt producent. Som det konkluderes i betragtning 423, har de fleste skadesindikatorer udvist en negativ tendens, der tyder på, at EU-erhvervsgrenens situation er blevet forværret i den betragtede periode. Opkøbet blev desuden anset som et led i EU-erhvervsgrenens omstruktureringsbestræbelser i den betragtede periode. Under alle omstændigheder bemærkes det, at når man analyserer makroindikatorer som produktionsmængde, kapacitet, salgsmængde og markedsandel, har opkøbet haft en neutral virkning, eftersom man vurderer makroindikatorer for alle EU-producenter, som udgør EU-erhvervsgrenen, jf. definitionen i betragtning 372. Disse faktorer vil med andre ord forblive uændrede i tilfælde af et ejerskifte.
(427)
Efter fremlæggelsen af de endelige resultater påstod nogle parter, at der ikke forelå positivt bevismateriale for, at de klagende EU-producenter havde lidt væsentlig skade. Tværtimod præsenterede klagerne generelt stabile økonomiske resultater og øgede deres rentabilitet i UP.
(428)
Først og fremmest analyseres EU-erhvervsgrenens situation for samtlige repræsentative EU-producenter og ikke kun for klagerne, således som de pågældende parter antydede.
(429)
Som det allerede fremgår af betragtning 409, skal det også bemærkes, at disse parters konklusioner tilsyneladende er truffet på grundlag af indikatorer beregnet ud fra andre data og oplysninger end dem, der blev fastsat i løbet af undersøgelsen, og som er anført ovenfor. Disse konklusioner er således faktuelt forkerte. Desuden var parternes analyse ikke i overensstemmelse med de to forskellige datasæt for makro- og mikroøkonomiske indikatorer.
(430)
Det blev desuden påstået, at den forbedrede rentabilitet også skulle ses som en konsekvens af omstruktureringsbestræbelserne i erhvervsgrenen, herunder en reduktion af produktionen, beskæftigelsen og en øget produktivitet. I dette tilfælde kan disse faktorer ikke betragtes som de eneste skadesindikatorer, men derimod bør alle skadesindikatorer vurderes som helhed.
(431)
Grundforordningens artikel 8, stk. 2, indeholder en liste over de økonomiske faktorer og forhold, der skal tages i betragtning ved undersøgelsen af den subsidierede imports virkninger for EU-erhvervsgrenen. Denne opregning er, hvilket udtrykkeligt fremgår af grundforordningens artikel 8, stk. 2, ikke udtømmende, og hverken en eller flere af disse faktorer er nødvendigvis udslagsgivende for afgørelsen. Selv om indikatorerne således vurderes enkeltvis, træffes konklusionerne efter en analyse af samtlige indikatorer.
(432)
Parterne fremsatte også bemærkning til truslen om fortsat væsentlig skade i lyset af den markante kapacitet, som de kinesiske producenter har opbygget med støtte fra statslige politikker og subsidier. Undersøgelsen omfattede en undersøgelse af, hvorvidt der var konstateret væsentlig skade, og ikke af truslen om fortsat væsentlig skade. Disse bemærkninger kunne derfor ikke påvirke resultaterne og måtte afvises.
(433)
I overensstemmelse hermed bør det konkluderes, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 4.
7. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
7.1. INDLEDNING
(434)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 5 og 6, blev det undersøgt, om den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen havde lidt, skyldtes den subsidierede import fra det pågældende land. Andre kendte faktorer end den subsidierede import, som kan have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at al skade, der kan tilskrives disse faktorer, ikke blev tillagt den subsidierede import.
7.2. VIRKNINGERNE AF DEN SUBSIDIEREDE IMPORT
(435)
Det skal bemærkes, at EU-markedet for coated finpapir er kendetegnet ved en høj grad af koncentration af købekraft og prisgennemsigtighed gennem pristilbud. Desuden er coated finpapir en råvare-lignende vare og rummer ikke mulighed for betydelige prisforskelle fra forskellige kilder. En stor del af varerne sælges gennem forhandlere, der tvinger EU-erhvervsgrenen til at holde priserne på samme niveau som den subsidierede import til lave priser. Derfor har priserne på importeret coated finpapir, hvoraf 35 % stammede fra Kina i UP, generelt haft stor indvirkning på prisniveauerne på EU-markedet.
(436)
Undersøgelsen viste, at den subsidierede import fra Kina steg dramatisk (+ 183 %) i den betragtede periode. Den subsidierede import fra Kina blev først fordoblet fra 2006 til 2007, selv om priserne i 2007 var 2 % lavere end året før. I 2008 var importen fra Kina stabil, mens gennemsnitspriserne faldt med endnu 1 %. Importmængden fra Kina (+ 71 %) og markedsandelen (+ 120 %) steg igen dramatisk i UP med faldende underbudspriser (- 5 %), der lå 7,6 % under de fire repræsentative EU-producenters og dermed pressede priserne på EU-markedet og forhindrede EU-producenterne i at hæve deres priser til rentable niveauer.
(437)
Der erindres om, at EU-forbruget faldt med omkring 14 % i den betragtede periode. EU-erhvervsgrenen stod over for et betydeligt fald i salgsmængderne (19 %). Men faldet i salgsmængderne var langt mindre udtalt end faldet i efterspørgslen og førte til et tab af markedsandele på 5 procentpoint. Samtidig steg markedsandelen for den kinesiske import med 3 procentpoint. Dette viser, at EU-erhvervsgrenens markedsandel stort set er blevet overtaget af den subsidierede import fra Kina.
(438)
Det blev derfor konkluderet, at det konstante pres, som blev udøvet af den subsidierede import fra Kina til lave priser på EU-markedet, havde forhindret EU-erhvervsgrenen i at tilpasse salgspriserne til de øgede råvareomkostninger, navnlig i 2008, hvor prisen på papirmasse nåede sit højdepunkt. Det førte til tabte markedsandele og fald i rentabiliteten hos EU-erhvervsgrenen.
(439)
Mens undersøgelsen pågik, og efter fremlæggelsen af resultaterne påstod flere parter, at den kinesiske import ikke havde betydelig virkning i form af mængde og priser. Det blev påstået, at der ikke var en kraftig stigning i den kinesiske import, men derimod en gradvis stigning over flere år, og derfor var virkningen forholdsvis begrænset, hvilket ikke burde overdrives med henblik på fastlæggelsen af skaden. Det blev desuden påstået, at de kinesiske priser, selv om de lå under EU-priserne, ikke havde nogen virkning for EU-erhvervsgrenens relativt stabile priser. En eksporterende producent betvivlede Kommissionens resultater, der viste, at de kinesiske priser havde forårsaget et pristryk. Den eksporterende producent påpegede, at da de kinesiske priser i 2009 faldt yderligere, registrerede EU-erhvervsgrenens priser ikke blot en stigning, men faktisk havde EU-erhvervsgrenen fortjeneste.
(440)
Udviklingen i den kinesiske import er analyseret grundigt i betragtning 380, og det konkluderedes, at stigningen i mængden ikke kunne betragtes som ubetydelig.
(441)
Hvad angår priserne, underbød den kinesiske import de repræsentative EU-producenters priser med 7,6 %, hvilket betragtes som betydeligt på et marked med stor prisgennemsigtighed. Som det fremgår af betragtning 412, var de repræsentative EU-producenters priser ganske rigtigt stabile i den betragtede periode med en ekstraordinær stigning i 2007, altså det år, hvor den kinesiske eksport ikke voksede. I 2009 kunne EU-producenterne holde deres priser stabile på bekostning af at miste yderligere markedsandele, og deres rentabilitet stammede fra en kombination af stabile priser og et fald i råvareomkostningerne.
(442)
En kinesisk eksporterende producent påstod, at importen af coated finpapir fra Kina ikke har nogen virkning på EU-erhvervsgrenens priser, da varerne ikke kan sammenlignes med coated finpapir produceret og solgt af de repræsentative EU-producenter, idet kun 10 % de repræsentative EU-producenters salg blev sammenlignet i forbindelse med fastlæggelsen af underbud og ikke-skadevoldende priser. Det skal bemærkes, at disse fastlæggelser foretages på grundlag af fuldt sammenlignelige varer, der svarer helt overens i alle egenskaber, således at der sikres en rimelig sammenligning. Coated finpapir produceret af producenter i Kina og Unionen er generelt sammenlignelige varer, hvilket konkluderedes i betragtning 50, og er altså i direkte konkurrence på EU-markedet.
(443)
Det blev endvidere påstået, at konklusionen om, at markedet for coated finpapir er et marked for råvarer, der kendetegnes ved høj gennemsigtighed, er ukorrekt, idet EU-producenterne sælger ca. halvdelen af deres varer direkte til slutbrugerne. I modsætning til denne påstand solgte de repræsentative EU-producenter hovedparten af deres varer gennem forhandlere enten direkte eller indirekte (såkaldt indent sales (dansk indirekte salg), hvor varerne sendes direkte til kunden, men bestilling og fakturering foregår via forhandlere). Forhandlerne har en vigtig rolle i forbindelse med både oplagring af varerne og med at skabe prisgennemsigtighed på markedet.
(444)
I lyset af den tendens, der blev fastslået for importen fra Kina, der ikke kan betragtes som ubetydelig, konkluderes det, at den kraftige stigning i den subsidierede import fra Kina til lave priser havde en betydelig negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenens økonomiske situation.
7.3. ANDRE FAKTORERS INDVIRKNING
7.3.1. FORBRUGETS UDVIKLING PÅ EU-MARKEDET OG DEN ØKONOMISKE KRISE
(445)
Som nævnt i betragtning 378 steg EU-forbruget af coated finpapir først i 2007, hvorefter det faldt i 2008 og i UP. I den betragtede periode mistede EU-erhvervsgrenen markedsandele. En af de samarbejdsvillige eksportører i Kina og den kinesiske regering hævdede, at faldet i salgsmængder, markedsandele og produktion hos EU-erhvervsgrenen skyldtes det faldende forbrug, der var forårsaget af den økonomiske krise og de elektroniske mediers fremmarch og ikke bør tilskrives den kinesiske import. Til støtte for denne påstand henviste GOC til et manifest om konkurrenceevne og beskæftigelse, som blev lanceret af papirindustrien og papirmasseindustrien i juni 2009 (»manifestet«).
(446)
Selv om man ikke kan udelukke, at den negative udvikling i EU-forbruget, uanset årsagen hertil, mellem 2007 og UP har haft negative følger for EU-erhvervsgrenens salgsmængder og produktion, er det værd at bemærke, at det i samme periode og navnlig fra 2008 til 2009 lykkedes de kinesiske eksportører at øge deres salgsmængder og markedsandele i kraft af pristrykket på markedet som følge af den subsidierede import.
(447)
Det manifest, som GOC henviste til, omfatter hele papirindustrien og papirmasseindustrien og anvendes som generelt politisk grundlag. Ud fra oplysningerne i manifestet kan der ikke drages separate konklusioner om produktion og salg af den pågældende vare. Det er derfor ikke muligt at konkludere, om erklæringerne eller resultaterne i manifestet faktisk gælder en-til-en for den pågældende vare. Da undersøgelsen desuden ikke bragte lys over en stærk forbindelse mellem finanskrisen og EU-erhvervsgrenens væsentlige skade, måtte denne påstand afvises.
(448)
I overensstemmelse hermed bør det konkluderes, at EU-erhvervsgrenens forværrede økonomiske situation hovedsagelig skyldes stigningen i den subsidierede import fra Kina og den underbudspolitik, som praktiseres af de kinesiske eksportører, og ikke et faldende forbrug. Selv om den faldende efterspørgsel bidrog til skaden, kunne den ikke bryde årsagssammenhængen mellem den væsentlige skade og den stigende subsidierede import.
7.3.2. RÅVAREPRISER
(449)
De fire repræsentative EU-producenters gennemsnitlige produktionsomkostninger steg svagt (2 %) mellem 2006 og 2008 og faldt med 5 % i UP. Undersøgelsen viste, at de fire repræsentative EU-producenters produktionsomkostninger ved fremstilling af coated finpapir generelt fulgte samme tendens som prisudviklingen for papirmasse, en af de vigtigste råvarer ved papirproduktion. Gennemsnitsprisen på papirmasse steg med 8 % mellem 2006 og 2008, hvorefter den faldt kraftigt fra udgangen af 2008 frem til den sidste måned i UP. Prisen på papirmasse lå i gennemsnit 19 % lavere i 2009 end året før.
(450)
I en situation uden subsidiering, der forvolder EU-erhvervsgrenen skade, kunne man forvente, at priserne tilpasses regelmæssigt for at afspejle prisudviklingen for de forskellige produktionsfaktorer. Dette skete imidlertid ikke frem til 2008. Faktisk var EU-producenterne tvunget til at holde deres salgspriser nede, selv om priserne på papirmasse var stigende i 2008, for at kunne konkurrere med den subsidierede import fra Kina til lave priser, hvilket medførte et markant fald i deres rentabilitet i samme periode. I UP forbedredes situationen som følge af det usædvanlige fald i priserne på papirmasse - mens priserne på coated finpapir kunne fastholdes på samme niveau. Men selv i denne ekstraordinære periode gav de fortsat meget lave fortjenstniveauer ikke de fire repræsentative EU-producenter mulighed for at overvinde virkningerne af den fortsatte subsidiering. På trods af de faldende råvareudgifter kunne priserne stadig ikke hæves, så man kunne opnå de solide fortjenstmargener, der er nødvendige for denne kapitalintensive industri.
(451)
Derfor konkluderes det, at den subsidierede import fra Kina, der underbød de fire repræsentative EU-producenters priser, pressede priserne på EU-markedet og hindrede de fire repræsentative EU-producenter i at hæve deres salgspriser for at dække deres udgifter eller for at opnå en rimelig rentabilitet. Da råvarepriserne faldt betydeligt i UP, konkluderede man, at disse ikke kan have påvirket den væsentlige skade på EU-erhvervsgrenen i samme periode.
7.3.3. DE REPRÆSENTATIVE EU-PRODUCENTERS EKSPORTRESULTATER
(452)
Eksportresultaterne blev også undersøgt som en af de andre kendte faktorer end den subsidierede import, som samtidig kunne tilføje EU-erhvervsgrenen skade, med det formål at sikre, at eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet den subsidierede import. Analysen viste, at de fire repræsentative EU-producenters eksportsalg til ikke forretningsmæssigt forbundne parter udgjorde en betydelig del af deres omsætning (ca. 26 %) i den betragtede periode. Selv om eksportsalgsmængderne også faldt med 16 % i den betragtede periode, var faldet i eksportsalgsmængder mindre udtalt end faldet i salgsmængder på EU-markedet (19 %). Derfor fandt man, at faldet i eksportmængder ikke kan forklare den skade, som de fire repræsentative EU-producenter har lidt. Eksporten spiller en stor rolle med hensyn til at holde kapacitetsudnyttelsen på et højt niveau for at dække de store anlægsinvesteringer i maskineri, og det konkluderedes derfor, at eksporten samlet set havde en positiv effekt, selv om eksportresultaterne blev forringet. Derfor fandt man, at selv om nedgangen i eksportaktiviteterne kan have bidraget til EU-erhvervsgrenens overordnet set forværrede situation, afbødede disse aktiviteter på den anden side stadig tabene på EU-markedet og er således ikke af et sådant omfang, at de bryder årsagssammenhængen mellem den subsidierede import fra Kina og EU-erhvervsgrenens skade.
(453)
En part hævdede, at EU-erhvervsgrenen var udsat for et betydeligt fald i eksporten på grund af euroens styrke i forhold til den amerikanske dollar, og at den skade, der skyldes denne faktor, ikke skal tilskrives importen fra Kina. Som det konkluderes ovenfor, er EU-erhvervsgrenens dårligere eksportresultater, uanset årsagerne hertil, ikke den væsentligste grund til den skade, som producenterne har lidt, og bryder dermed ikke den årsagssammenhæng, der fastslås i betragtning 444.
7.3.4. IMPORT FRA ANDRE TREDJELANDE
(454)
Udviklingen i importen fra andre tredjelande, for så vidt angår både mængder og priser, mellem 2006 og undersøgelsesperioden fremgår af følgende:
Tabel 9
Import fra tredjelande
2006
2007
2008
2009/UP
Schweiz
Import (ton)
194 748
191 636
226 736
172 233
Indeks
100
98
116
88
Markedsandel
3,7 %
3,5 %
4,2 %
3,8 %
Indeks
100
95
115
103
Pris (EUR pr. ton)
787
782
758
793
Indeks
100
99
97
105
Indonesien
Import (ton)
19 834
30 714
27 178
49 877
Indeks
100
155
137
251
Markedsandel
0,4 %
0,6 %
0,5 %
1,1 %
Indeks
100
149
135
292
Pris (EUR pr. ton)
855
818
845
681
Indeks
100
96
99
80
Sydkorea
Import (ton)
45 154
65 251
46 498
46 068
Indeks
100
145
103
102
Markedsandel
0,9 %
1,2 %
0,9 %
1,0 %
Indeks
100
139
102
118
Pris (EUR pr. ton)
562
669
664
618
Indeks
100
119
118
110
Alle andre lande
Import (ton)
58 623
70 984
62 844
100 711
Indeks
100
121
107
172
Markedsandel
1,1 %
1,3 %
1,2 %
2,2 %
Indeks
100
117
106
199
Pris (EUR pr. ton)
962
860
914
824
Indeks
100
89
95
86
Kilde: Eurostat
(455)
De største andre tredjelande, der eksporterer coated finpapir til EU-markedet, er Schweiz, Indonesien og Sydkorea. Det fremgår af tendenserne for importmængder, at stigningen i importen fra Kina var mere markant end fra nogen af de øvrige tredjelande. Importen fra Schweiz blev solgt til betydeligt højere priser end de importerede varer fra Kina. Markedsandelen for de schweiziske varer var forholdsvis stabil med undtagelse af 2008, hvor markedsandelen midlertidigt steg til over 4 %, inden den faldt til nær ved 2006-niveauet i UP. Importen af coated finpapir fra Schweiz bestod hovedsagelig af produktionen fra én virksomhed, der ejes af en af de fire repræsentative EU-producenter, og de højere enhedspriser kan skyldes forskellige varesortimenter og salgsstrukturer. Varerne fra Indonesien importeredes også til Unionen til højere priser end de kinesiske varer med undtagelse af i UP, hvor priserne faldt, efter al sandsynlighed i høj grad som følge af de faldende priser på papirmasse. Den heraf følgende stigende import, som imidlertid mængdemæssigt forblev på et lavt niveau i løbet af UP, førte til en markedsandel, der ligeledes lå på et lavt niveau i samme periode. Importen til EU fra Sydkorea var beskeden i den betragtede periode, og markedsandelen lå på et stabilt niveau. Selv om de koreanske importpriser kunne sammenlignes med importpriserne fra Kina, udviste de koreanske priser ikke en konstant faldende tendens, som den kinesiske import gjorde i hele den betragtede periode. Importen fra alle andre lande skete til betydeligt højere priser end importen fra Kina, og importmængderne var lave.
(456)
I overensstemmelse hermed bør det konkluderes, at importen fra disse tredjelande ikke bidrog til den væsentlige skade, der var blevet påført EU-erhvervsgrenen.
7.3.5. STRUKTURBESTEMT OVERKAPACITET
(457)
En samarbejdsvillig eksportør i Kina anførte, at EU-erhvervsgrenens skade skyldtes EU-erhvervsgrenens overkapacitet. EU-erhvervsgrenens kapacitetsreduktion og konsolidering var derfor ikke en konsekvens af den kinesiske import, men skal ses som en forholdsregel imod overkapaciteten. Men undersøgelsen viste, at EU-erhvervsgrenen led tab i den betragtede periode, navnlig i 2008, trods omstruktureringerne, fordi EU-erhvervsgrenen som skitseret ovenfor i betragtning 435-444 stadig var ude af stand til at hæve priserne til et niveau, der lå højere end udgifterne. Denne situation skyldtes hovedsagelig prispresset fra den subsidierede import, der underbød EU-erhvervsgrenens priser. Påstanden blev derfor afvist.
(458)
Det blev også påstået, at EU-erhvervsgrenens omstruktureringsbestræbelser blev afsluttet i 2009 med konsolideringen af to store producenter, hvilket resulterede i en umiddelbar forbedring af EU-erhvervsgrenens situation. Omstruktureringsbestræbelserne fandt sted fra 2000 indtil UP. Den positive virkning af den pågældende konsolidering skulle have været afspejlet i forbedringen af kapacitetsudnyttelsen og i hvert fald i stabile salgsmængder, men begge disse indikatorer forværredes i UP. Det blev dog konstateret, at EU-erhvervsgrenens forbedrede rentabilitet i UP hovedsagelig og direkte skyldtes det ekstraordinære engangsfald i priserne på papirmasse. Påstanden måtte derfor afvises.
7.4. KONKLUSION OM ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(459)
Ovenstående analyse har vist, at der i den betragtede periode var en kraftig stigning i mængder og markedsandele for den subsidierede import fra Kina til lave priser. Desuden blev det konstateret, at denne import skete til subsidierede priser, der lå betydeligt under de priser, som EU-erhvervsgrenen krævede for tilsvarende varetyper på EU-markedet.
(460)
Denne stigning i mængde og markedsandel for den subsidierede import fra Kina til lave priser var sammenfaldende med et generelt fald i efterspørgslen i Unionen i perioden mellem 2006 og UP, men også sammenfaldende med den negative udvikling i EU-producenternes markedsandel i samme periode. Samtidig kunne der iagttages en negativ udvikling i de vigtigste indikatorer for EU-erhvervsgrenens økonomiske og finansielle situation som beskrevet i betragtning 423.
(461)
Undersøgelsen af andre kendte faktorer, som kunne have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, afslørede, at disse faktorer ikke synes at være af en sådan art, at de bryder årsagssammenhængen mellem den subsidierede import fra Kina og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
(462)
På baggrund af ovenstående analyse, hvor der blev behørigt skelnet mellem alle de kendte faktorer, der har betydning for EU-erhvervsgrenens situation, og de skadevoldende virkninger af den subsidierede import, bør det konkluderes, at den subsidierede import fra Kina har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 5.
8. UNIONENS INTERESSER
8.1. INDLEDENDE BEMÆRKNING
(463)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 31 blev det undersøgt, om der til trods for ovenstående konklusioner var tvingende årsager til at konkludere, at det ikke var i Unionens interesse at indføre udligningsforanstaltninger i dette tilfælde. I henhold til grundforordningens artikel 31, stk. 1, vurderede Kommissionen derfor med udgangspunkt i de foreliggende oplysninger virkningerne af eventuelle foranstaltninger for EU-producenter, importører, forhandlere og distributører samt brugere af den pågældende vare samt følgerne af ikke at træffe foranstaltninger.
8.2. EU-ERHVERVSGRENEN
(464)
EU-erhvervsgrenen består af 14 kendte producenter, der skønnes at tegne sig for omkring 98 % af EU-produktionen af coated finpapir i følge CEPIFINE. Producenterne er beliggende i forskellige EU-medlemsstater og beskæftiger direkte mere end 11 000 personer i forbindelse med den pågældende vare.
(465)
To af de kendte producenter protesterede mod indledningen af undersøgelsen, men fremkom ikke med yderligere oplysninger og samarbejdede ikke i forbindelse med undersøgelsen. Ud fra de foreliggende oplysninger og navnlig på grundlag af oplysningerne fra CEPIFINE, som viste, at EU-erhvervsgrenens situation blev forværret, kan man imidlertid med rimelighed antage, at disse to virksomheder også blev påvirket negativt af den subsidierede import. Den manglende samarbejdsvilje blev derfor ikke opfattet som et tegn på, at deres situation skulle adskille sig fra de øvrige EU-producenters.
(466)
EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade som følge af den subsidierede import fra Kina. Der mindes om, at de fleste skadesindikatorer viste en negativ tendens i den betragtede periode. Især skadesindikatorer vedrørende de fire repræsentative EU-producenters økonomiske resultater som f.eks. rentabilitet og investeringsafkast blev påvirket negativt trods en lille forbedring i UP. Uden foranstaltninger forekommer en yderligere forringelse af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation meget sandsynlig.
(467)
Det forventes, at indførelsen af en udligningstold vil genoprette effektive og rimelige handelsvilkår på EU-markedet og sætte EU-erhvervsgrenen i stand til at tilpasse priserne på coated finpapir, så de afspejler omkostningerne i forbindelse med de forskellige komponenter. Det kan forventes, at indførelsen af foranstaltninger vil betyde, at EU-erhvervsgrenen kan genvinde i det mindste en del af den markedsandel, der blev tabt i den betragtede periode, med yderligere positive virkninger for den økonomiske situation og rentabilitet.
(468)
Det blev derfor konkluderet, at indførelsen af endelige udligningsforanstaltninger over for importen af coated finpapir med oprindelse i Kina vil være i EU-erhvervsgrenens interesse.
8.3. IMPORTØRER OG FORHANDLERE
(469)
Der blev udsendt spørgeskemaer til de 14 kendte ikke forretningsmæssigt forbundne importører og forhandlere i Unionen, der blev nævnt i klagen. I løbet af undersøgelsen gav flere andre forhandlere (også kaldet »handlende« hos erhvervsgrenen) sig til kende. I sidste ende samarbejdede 13 virksomheder i forbindelse med undersøgelsen, selv om nogle af disse respondenter kun fremlagde delvise oplysninger. Man konstaterede, at importørerne også optrådte som forhandlere på markedet, så derfor vil alle disse parter i det følgende blive betegnet »forhandlerne«.
(470)
Undersøgelsen viste, at alle forhandlere købte coated finpapir fra flere kilder og hovedsagelig fra EU-producenter. To forhandlere købte aldrig eller kun lejlighedsvis importeret coated finpapir fra Kina. De ti virksomheder, der fremlagde kvantitative oplysninger om deres køb af den pågældende vare, repræsenterede i alt 47 % af den samlede import fra Kina. Importen, herunder importen fra Kina, udgjorde kun en begrænset andel af deres samlede aktiviteter, og en eventuel negativ virkning af de foreslåede foranstaltninger vil derfor efter al sandsynlighed være ubetydelig. Alle handlende erklærede, at coated finpapir fremstillet i Unionen og Kina havde stort set samme kvalitet og var indbyrdes udskifteligt. Undersøgelsen bekræftede endvidere, at der findes et stort antal andre importkilder, og at forhandlerne kan skifte til disse andre leverandører, i det mindste på længere sigt.
(471)
To importerende forhandlere købte overvejende coated finpapir fra kinesiske kilder. Begge virksomheder gav udtryk for, at de ville have svært ved at købe varer fra EU-producenter, fordi der ville være traditionelle salgskanaler, eftersom producenterne ville kræve minimumsordrestørrelser, og distributionsaftaler, der skal overholdes. Dette påvirkede imidlertid ikke adgangen til coated finpapir fra EU-producenter direkte, eftersom disse havde tilstrækkelig ledig kapacitet. Påstanden blev derfor afvist.
(472)
Med hensyn til muligheden for at vælte eventuelle prisstigninger over på kunderne henviste alle de samarbejdsvillige forhandlere til den kraftige prisgennemsigtighed på EU-markedet og erklærede, at de kun ville kunne hæve deres salgspriser over for slutkunderne, hvis det generelle prisniveau i Unionen blev højere. På dette grundlag og eftersom hensigten med udligningstold bl.a. er at hæve prisniveauet i Unionen til et niveau, hvor omkostningerne dækkes ind, forventes det, at importørerne i det mindste delvis vil kunne vælte eventuelle prisstigninger som følge af udligningstolden over på deres kunder. Det skal også bemærkes, at man som nævnt ovenfor konstaterede, at den kinesiske import kun udgør en meget lille andel af forhandlernes samlede forretninger, og at virkningen af udligningstolden overordnet set vil være ubetydelig. Endelig konstateres det også, at importørerne opnår en højere rentabilitet på videresalg af coated finpapir fra producenterne i Kina, og at de derfor vil kunne tjene mindre ved at påtage sig i det mindste en del af prisstigningen.
(473)
Indførelsen af endelige foranstaltninger burde ikke få en negativ indvirkning generelt på importørerne og forhandlerne.
8.4. BRUGERNE
(474)
Der blev udsendt spørgeskemaer til otte kendte brugere i Unionen, som fremgik af klagen. Under undersøgelsen gav flere andre brugere sig til kende. I alt 5 virksomheder besvarede spørgeskemaet helt eller delvis. Disse virksomheder er beliggende i hele Unionen og repræsenterer trykkeri- og forlagsbrancherne. Eftersom markedsbetingelserne og omkostningsstrukturerne vurderes til at være forskellige for trykkerier og forlag, blev virkningen af foranstaltningerne analyseret separat for hver gruppe.
8.4.1. TRYKKERIER
(475)
Kun et trykkeri fremlagde basisoplysninger. Ifølge trykkeriets oplysninger var andelen af coated finpapir i forhold til de samlede produktionsomkostninger til trykt materiale forholdsvis høj. Undersøgelsen har vist, at trykkerierne hovedsagelig køber coated finpapir fra EU-producenter, og det blev bekræftet, at coated finpapir produceret i Unionen og Kina er af lignende kvalitet, og at der er udtalt priskonkurrence mellem forhandlerne.
(476)
Det blev fremført, at enhver prisforhøjelse ville have betydelige negative følger for rentabiliteten. Det blev påstået, at trykkerierne allerede er under pres på grund af strukturel overkapacitet, og at enhver forhøjelse af indkøbspriserne på coated finpapir ville lægge yderligere pres på disse trykkerier. I denne forbindelse skal det bemærkes, at i lyset af de begrænsede mængder af kinesisk coated finpapir, som trykkerierne anvender (idet de stadig overvejende køber coated finpapir hos EU-producenter), blev de direkte virkninger af en eventuel told anset for ubetydelige. Hvad angår den generelle prisstigning på EU's marked, fandt man, at denne prisstigning ville påvirke alle økonomiske aktører og dermed have en neutral indvirkning.
8.4.2. FORLAG
(477)
Fra forlagssektoren indkom der fire spørgeskemabesvarelser fra virksomhederne. Kun en virksomhed havde et mindre indkøb af kinesisk coated finpapir i UP. To andre virksomheder fremlagde kvantitative oplysninger om deres brug af coated finpapir.
(478)
Generelt blev det konstateret, at de varer, hvortil der anvendes coated finpapir, i gennemsnit tegnede sig for 16 % af den samlede omsætning hos disse virksomheder, og at den gennemsnitlige fortjeneste i denne sektor var på ca. 12 %. Desuden blev det konstateret, at de seks virksomheder hovedsagelig indkøbte coated finpapir hos EU-producenterne, mens kun en af dem benyttede coated finpapir importeret fra Kina. En anden virksomhed begyndte først at købe kinesiske varer efter UP. Derfor og navnlig i lyset af de begrænsede mængder af coated finpapir med oprindelse i Kina, der anvendes i denne sektor, vil indførelsen af udligningsforanstaltninger over for import fra Kina efter al sandsynlighed ikke få nogen større indvirkning på forlagssektoren i almindelighed. Man konstaterede desuden, at disse virksomheder er rentable og har bedre mulighed for at vælte prisstigninger over på deres kunder på grund af brugen af kundebestemt og kundeudvalgt papir, hvor det er mere almindeligt at bruge papir til fremstillingen, som kunden selv køber. Endelig har forlagene større købekraft på grund af stordriftsfordelene.
(479)
To sammenslutninger i trykkeri- og forlagsbrancherne indsendte bemærkninger. En modsatte sig indførelsen af told og påstod, at enhver prisstigning ville føre til højere udgifter og dermed til forringet konkurrenceevne og tab af arbejdspladser hos leverandører. Den anden forholdt sig neutral, men påstod, at foranstaltningerne kunne få negative virkninger for leverandørerne, da prisstigninger kunne føre til udflytning af trykkerivirksomheder og dermed øget import af tryksager hos leverandørerne.
(480)
Undersøgelsen viste, at der findes adskillige segmenter med forventet vækst inden for papirprodukter, og at segmentet for trykpapir af høj kvalitet, hvor coated finpapir især anvendes, stadig vokser. Påstanden om, at tabene ville blive skubbet over på leverandørmarkedet, er uklar og blev ikke underbygget af nogen form for oplysninger eller dokumentation.
(481)
Efter fremlæggelsen af de endelige resultater blev samme påstand om mulige negative virkninger for leverandørerne gentaget og støttet af, at importen af tryksager fra Kina var steget markant i de senere år og tilsyneladende tog en betydelig markedsandel af EU-forbruget af alle tryksager.
(482)
Som det fremgår ovenfor, samarbejdede trykkerierne kun i begrænset omfang, og ud fra de begrænsede oplysninger, der blev indsendt, konstateredes det, at trykkerierne som følge af deres rentabilitetsniveau og andelen af coated finpapir i deres omkostninger i høj grad er følsomme over for prisstigninger. De fleste trykkerier købte dog ikke eller kun meget lidt kinesisk papir i UP, og trykkerierne anvender generelt meget lidt kinesisk papir, hvorfor tolden vil få ubetydelig direkte virkning for dem. De fleste trykkerier påstod desuden, at andelen af indkøb direkte fra tredjelande fortsat ville være lav på grund af deres behov for korte leveringsfrister.
(483)
Hvad angår påstandene vedrørende tryksager fra leverandører i Kina, skal det bemærkes, at importstatistikker for tryksager omfatter en lang række varer bl.a. tryksager, der ikke trykkes på coated finpapir. Ud fra de foreliggende oplysninger kunne det ikke konstateres, hvilken del af de varer, der importeres fra Kina, der trykkes på den pågældende vare, og hvilken del, der trykkes på andet papir. Det fremgår dog af de fremlagte oplysninger, at tryksager med oprindelse i Kina hovedsagelig består af visse kategorier af bøger, børnebøger, kalendere, emballage og lykønskningskort. Varer, der er mere »tidsfølsomme« såsom ugeblade/månedsblade og andre former for nyhedsblade, importeres i mindre grad fra Kina på grund af transporttiden. Trykning af visse tryksager kan i højere grad udflyttes, men der findes dog samtidig andre varetyper, hvor nærhed og service er afgørende, og de påvirkes derfor ikke af udenlandsk konkurrence. Selv om papir derudover er et vigtigt omkostningselement for trykkerierne, er det desuden en arbejdskraftintensiv industri, og arbejdskraftomkostningerne kan derfor være en endnu vigtigere faktor for udflytning. Kort sagt kan det ikke udelukkes, at importen af tryksager på coated finpapir vil stige, men det er ikke muligt at vurdere stigningen nøjagtigt eller vurdere, i hvilken grad dette kan spille ind på trykkeriproducenternes konkurrenceevne, og således hvilken direkte virkning, den måtte få for EU-trykkeriernes leverandører.
(484)
Det fremgår endvidere af de fremlagte oplysninger, at trykkerierne lider under strukturel overkapacitet, der fører til en vedvarende omstrukturering af sektoren. En af drivkræfterne for omstrukturering var også et behov for konsolidering af papirproducenterne i værdikæden. Det konstateres, at trykkeriernes eventuelle vanskeligheder i forbindelse med prisstigninger overvejende skyldes industriens egen strukturelle overkapacitet.
8.4.3. KONKLUSIONER OM BRUGERE
(485)
Ud fra ovenstående forekommer indvirkningen på brugerne i de to industrisektorer generelt begrænset, selv om nogle brugere sandsynligvis påvirkes negativt af foranstaltningerne over for importen fra Kina. Desuden påviste undersøgelsen ikke nogen betydelig indvirkning på brugere, som især købte papir fra andre kilder end Kina. De fleste trykkerier påstod derimod, at andelen af indkøb fra tredjelande fortsat er lav på grund af deres behov for korte leveringsfrister. Endelig skyldes trykkeriernes eventuelle vanskeligheder i forbindelse med prisstigninger industriens egen strukturelle overkapacitet.
(486)
Det blev også påstået, at foranstaltningerne ville forårsage en forsyningsmangel på markedet og længere leveringsfrister for brugerne.
(487)
De interesserede parter, der fremsatte påstanden om en mulig forsyningsmangel, fremlagde intet overslag herfor. Påstandene er under alle omstændigheder ikke understøttet af EU-producenternes kapacitetsudnyttelse, som var på 83 % i UP, hvilket efterlader en fri kapacitet på ca. 1 mio. ton. På dette grundlag er det usandsynligt, at der vil forekomme mangler.
(488)
Derfor blev det ud fra de tilgængelige oplysninger konkluderet, at indførelsen af udligningsforanstaltninger på importen af coated finpapir med oprindelse i Kina sandsynligvis ikke vil få en væsentlig negativ indvirkning for brugerne af den pågældende vare.
8.5. KONKLUSION VEDRØRENDE UNIONENS INTERESSER
(489)
Ud fra ovenstående bør det på grundlag af de tilgængelige oplysninger om Unionens interesser konkluderes, at der overordnet set ikke er tvingende grunde til ikke at indføre foranstaltninger over for importen af coated finpapir med oprindelse i Kina.
9. UDLIGNINGSFORANSTALTNINGER
9.1. SKADESTÆRSKEL
(490)
På baggrund af konklusionerne om subsidiering, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres antisubsidieforanstaltninger for at hindre, at EU-producenterne forvoldes yderligere skade ved subsidieret import.
(491)
For at fastsætte omfanget af disse foranstaltninger blev de konstaterede subsidiemargener taget i betragtning såvel som den told, der kræves for at udligne den skade, som EU-producenterne har lidt, uden at overstige den konstaterede subsidiemargen.
(492)
Ved beregningen af den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af skadevoldende subsidiering, blev det fastslået, at enhver foranstaltning bør give EU-erhvervsgrenen mulighed for at dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat på salget af samme vare i Unionen, som det med rimelighed kan forventes for en erhvervsgren af denne type i sektoren under normale konkurrencevilkår, dvs. en situation uden subsidieret import.
(493)
Klageren anmodede om, at målfortjenesten skulle sættes til mindst 10 %, og baserede sine argumenter på en forventet fortjenstmargen, som anvendes af uafhængige rating-agenturer i deres klassifikationsmetoder, og rentabiliteten hos en producent, der er aktiv i et andet segment af papirproduktion, som ikke er påvirket af import fra Kina.
(494)
Den målfortjeneste, der er anført i klagen, og klagerens efterfølgende anmodning blev behandlet ud fra spørgeskemabesvarelserne og kontrolbesøgene hos de repræsentative EU-producenter. Det blev konstateret, at målfortjenesten bør afspejle de høje forudgående investeringsbehov og risici i denne kapitelintensive industri uden dumpingimport eller subsidieret import. Omkostningerne til investering i maskiner blev også taget i betragtning. Det blev derfor konstateret, at en fortjenstmargen på 8 % af omsætningen kunne anses for et passende minimum, som EU-producenterne kunne have forventet at opnå uden den skadevoldende subsidiering.
(495)
På dette grundlag blev der beregnet en ikke-skadevoldende pris for EU-producenterne på samme vare. Den ikke-skadevoldende pris blev fastsat ved at lægge ovennævnte fortjenstmargen på 8 % til produktionsomkostningerne.
(496)
Eksportsalget fra en virksomhed, der indgår i gruppen hos en samarbejdsvillig eksporterende producent, blev udelukket af de grunde, som er uddybet i betragtning 382.
(497)
Den nødvendige prisstigning blev derefter fastsat på grundlag af en sammenligning af den vejede gennemsnitlige importpris for hver varetype hos de eksporterende producenter fra Kina og den ikke-skadevoldende pris på varer, der solgtes af EU-producenterne på EU-markedet i UP. Forskelle som følge af denne sammenligning blev dernæst udtrykt som en procentdel af den gennemsnitlige cif-importværdi for de sammenlignede varetyper.
9.2. ENDELIGE FORANSTALTNINGER
(498)
I betragtning af ovenstående konklusion vedrørende subsidiering, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 15, stk. 1, bør der indføres endelig udligningstold på importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina svarende til enten subsidie- eller skademargenen, afhængigt af hvad der er lavest, i henhold til reglen om den lavest mulige told. I det foreliggende tilfælde bør toldsatsen derfor fastsættes på samme niveau som den konstaterede subsidiemargen.
(499)
Der gælder følgende skades- og subsidiemargener samt følgende foreslåede satser for den endelige udligningstold for Kina, udtrykt i cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet:
Eksporterende producent
Subsidiemargen
Skadesmargen
Udligningstold
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd., Zhenjiang, Jiangsu-provinsen, Kina
12 %
20 %
12 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industripark) Co., Ltd., Suzhou, Jiangsu-provinsen, Kina
12 %
20 %
12 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
4 %
39,1 %
4 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd., Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
4 %
39,1 %
4 %
Alle andre virksomheder
12 %
39,1 %
12 %
(500)
Hvad angår den parallelle antidumpingprocedure i medfør af grundforordningens artikel 24, stk. 1, andet afsnit, og artikel 14, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (27), må ingen vare pålægges både antidumping- og udligningstold med det formål at afhjælpe en og samme situation, som er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidiering. Hvad angår subsidieordningerne, vedrører kun en ordning eksportsubsidier, jf. betragtning 235-245. Den relevante dumpingmargen for den pågældende samarbejdsvillige eksporterende producent justeres tilsvarende i den parallelle antidumpingundersøgelse. I lyset af reglen om den lavest mulige told, som anvendes i den parallelle antidumpingprocedure, og det konstaterede subsidiebeløb i denne undersøgelse, blev det for de øvrige subsidieordninger ikke fundet nødvendigt at undersøge, om og i hvilket omfang de samme subsidier udlignes to gange, når der samtidig indføres både antidumping- og udligningstold på den samme importerede vare.
(501)
De individuelle udligningstoldsatser i denne forordning er fastlagt på grundlag af resultaterne af denne undersøgelse. De afspejler således den situation, der konstateredes i forbindelse med undersøgelsen vedrørende ovennævnte virksomheder. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for »alle andre virksomheder«) udelukkende anvendelse på importen af varer med oprindelse i det pågældende land og fremstillet af virksomhederne og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Importerede varer, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i artikel 1 med navn og adresse, herunder enheder, som er forretningsmæssigt forbundet med de udtrykkeligt nævnte, kan ikke være omfattet af disse satser, men er underlagt tolden for »alle andre virksomheder«.
(502)
Alle anmodninger om anvendelse af en individuel udligningstoldsats for virksomheder (f.eks. efter ændring af den pågældende enheds navn eller oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) bør omgående indgives til Kommissionen (28) med alle relevante oplysninger, især om ændringer i virksomhedens aktiviteter med hensyn til produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller den pågældende ændring i produktions- og salgsenheder. Forordningen vil i givet fald blive ændret i overensstemmelse hermed gennem en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuelle toldsatser.
(503)
For at sikre en korrekt håndhævelse af udligningstolden bør resttolden ikke blot anvendes på de ikke samarbejdsvillige eksporterende producenter, men også på de producenter, der ikke eksporterede til Unionen i undersøgelsesperioden.
10. FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER
(504)
De interesserede parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænkes at anbefale indførelse af en endelig udligningstold på importen af coated finpapir med oprindelse i Folkerepublikken Kina. De fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til de offentliggjorte oplysninger. Der blev taget behørigt hensyn til parternes bemærkninger, og konklusionerne er, hvor det har været relevant, blevet ændret i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig udligningstold på coated finpapir, som er papir eller pap, der er coated på den ene side eller begge sider (undtagen kraftpapir eller kraftpap), i enten ark eller ruller og med en vægt på 70 g/m2 eller derover, dog højst 400 g/m2, og med en glans på mere end 84 (målt i henhold til ISO 2470-1), som i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 og ex 4810 99 90 (Taric-kode 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 og 4810999020) med oprindelse i Folkerepublikken Kina.
Den endelige udligningstold vedrører ikke ruller, der er egnet til rotationstryk. Ruller, der kan anvendes til rotationstryk, defineres som ruller, der, når de testes i henhold til ISO-testen ISO-standard 3783:2006 om fastlæggelse af papirets rivefasthed - en metode med accelereret hastighed med anvendelse af IGT-testeren (elektronisk model) - giver et resultat på under 30 N/m ved måling i papirets tværsnit og et resultat på under 50 N/m ved måling i løberetningen. Den endelige udligningstold vedrører heller ikke multiplekspapir og multiplekskarton.
2. Den endelige udligningstold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af følgende virksomheder:
Virksomhed
Udligningstold
Taric-tillægskode
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd., Zhenjiang, Jiangsu-provinsen, Kina; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industripark) Co., Ltd., Suzhou, Jiangsu-provinsen, Kina
12 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang, Shandong-provinsen, Kina; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd., Shouguang, Shandong-provinsen, Kina
4 %
B013
Alle andre virksomheder
12 %
B999
3. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 6. maj 2011.
32011R0452
L 128/18
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 452/2011
od 6. svibnja 2011.
o uvođenju konačne antisubvencijske pristojbe na uvoz premazanog finog papira podrijetlom iz Narodne Republike Kine
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1) („Osnovna uredba”), a posebno njezin članak 15. stavak 1.,
uzimajući u obzir prijedlog koji je podnijela Europska komisija („Komisija”) nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom,
budući da:
1. POSTUPAK
1.1. POKRETANJE POSTUPKA
(1)
Komisija je 17. travnja 2010. objavila obavijest u Službenom listu Europske unije (2) („obavijest o pokretanju postupka”) o pokretanju postupka protiv subvencioniranog uvoza u pogledu uvoza u Uniju premazanog finog papira podrijetlom iz Narodne Republike Kine („NRK” ili „dotična zemlja”).
(2)
Postupak protiv subvencioniranog uvoza pokrenut je nakon zahtjeva koji je 4. ožujka 2010. podnio CEPIFINE, Europsko udruženje proizvođača finog papira („podnositelj pritužbe”), u ime proizvođača koji predstavljaju veći udio, u ovom slučaju više od 25 % ukupne proizvodnje premazanog finog papira u Uniji. Pritužba je sadržavala dokaze prima facie o subvencioniranju premazanog finog papira i materijalnoj šteti koja iz tog subvencioniranja proizlazi, što se smatralo dostatnim za opravdanje pokretanja postupka.
(3)
Prije pokretanja postupka te u skladu s člankom 10. stavkom 7. Osnovne uredbe, Komisija je obavijestila vladu NRK-a („kineska vlada”) da je zaprimila valjano dokumentirani zahtjev koji tvrdi da je subvencionirani uvoz premazanog finog papira podrijetlom iz NRK-a uzrokovao materijalnu štetu industriji Unije. Kineska vlada je pozvana na savjetovanja radi objašnjavanja situacije u vezi sa sadržajem pritužbe i postizanjem sporazumnog rješenja. Kineska vlada je prihvatila ponuđena savjetovanja i savjetovanja su kasnije održana. Tijekom savjetovanja nije bilo moguće postići zajedničko rješenje. Međutim, u obzir su uzeti komentari tijela kineske vlade u pogledu navoda sadržanih u pritužbi o nemogućnosti kompenzacije programâ. Nakon savjetovanja zaprimljeni su podnesci kineske vlade.
1.2. ANTIDAMPINŠKI POSTUPAK
(4)
Komisija je 18. veljače 2010. u Službenom listu Europske unije (3) objavila obavijest o pokretanju antidampinškog postupka o uvozu u Uniju premazanog finog papira podrijetlom iz NRK-a.
(5)
Komisija je 17. studenoga 2010. Uredbom (EU) br. 1042/10 (4) uvela privremenu antidampinšku pristojbu na uvoz premazanog finog papira podrijetlom iz NRK-a.
(6)
Analize štete provedene u ovom antisubvencijskom i istovremenom antidampinškom postupku su jednake, budući da su definicija industrije Unije, reprezentativni proizvođači u Uniji i razdoblje ispitnog postupka isti u oba ispitna postupka. Zbog toga su komentari o aspektima štete izneseni u oba ova ispitna postupka uzeti u obzir u oba ispitna postupka.
1.3. STRANE NA KOJE SE ODNOSI POSTUPAK
(7)
Komisija je o pokretanju postupka službeno obavijestila podnositelja pritužbe, ostale poznate proizvođače iz Unije, poznate proizvođače izvoznike u NRK-u i jedno udruženje proizvođača papira, predstavnike dotičnih zemalja, te poznate uvoznike i korisnike. Zainteresirane stranke dobile su priliku iznijeti svoje stavove u pisanom obliku i zatražiti raspravu u roku određenom u obavijesti o pokretanju postupka.
(8)
S obzirom na naočigled veliki broj proizvođača izvoznika iz NRK-a, proizvođača iz Unije i nepovezanih uvoznika, u obavijesti o pokretanju postupka predviđen je odabir uzoraka u skladu s člankom 27. Osnovne uredbe. Kako bi se Komisiji omogućilo odlučivanje o tome treba li provesti odabir uzoraka ili ne te, ako su, sam odabir uzoraka, svi poznati proizvođači izvoznici i njihovo poznato udruženje proizvođača papira, svi poznati proizvođači iz Unije i nepovezani uvoznici zamoljeni da se jave Komisiji i dostave, kako je navedeno u obavijesti o pokretanju postupka, osnovne podatke o svojim aktivnostima povezanima s dotičnim proizvodom (kako je definiran niže u odjeljku 2.1.) tijekom razdoblja od 1. siječnja 2009. do 31. prosinca 2009. Zatraženo je mišljenje i od tijela NRK-a.
(9)
Kako je objašnjeno niže u uvodnoj izjavi 51., dvije skupine proizvođača izvoznika iz NRK-a dostavile su zatražene podatke i pristale na uključenje u uzorak. Na temelju gore navedenog, odlučeno je da odabir uzoraka za proizvođače izvoznike u NRK-u nije potreban.
(10)
Kako je objašnjeno niže u uvodnoj izjavi 53., odlučeno je da odabir uzoraka za proizvođače iz Unije nije potreban.
(11)
Kako je objašnjeno niže u uvodnoj izjavi 54., odlučeno je da odabir uzoraka za nepovezane uvoznike nije potreban.
(12)
Komisija je poslala upitnike svim strankama za koje je poznato da se na njih odnosi postupak te svim drugim strankama koje su to zatražile u rokovima određenima u obavijesti o pokretanju postupka, točnije podnositelju pritužbe, ostalim poznatim proizvođačima iz Unije, poznatim proizvođačima izvoznicima iz NRK-a i udruženju proizvođača, predstavnicima dotične zemlje, poznatim uvoznicima i poznatim korisnicima.
(13)
Odgovori na upitnike i ostali podnesci dobiveni su od dviju skupina kineskih proizvođača izvoznika, CEPIFINE, četiri proizvođača podnositelja pritužbe iz Unije i još jednog proizvođača iz Unije, 13 nepovezanih uvoznika i trgovaca, 5 korisnika i jednog udruženja iz tiskarske industrije.
(14)
Komisija je tražila i potvrdila sve podatke koje je smatrala neophodnima za utvrđivanje subvencioniranja, nastale štete i interesa Unije. Posjeti radi provjere obavljeni su u prostorijama sljedećih državnih tijela i trgovačkih društava:
(a)
Vlada Narodne Republike Kine
-
kinesko Ministarstvo trgovine, Peking, Kina
(b)
Proizvođači i udruženje iz Unije
-
CEPIFINE, Bruxelles, Belgija
-
Sappi Fine Paper Europe, Bruxelles, Belgija
-
LECTA Group (CARTIERE DEL GARDA SpA, Riva del Garda, Italija, CONDAT SAS, Le Plessis Robinson, Francuska i TORRASPAPEL, S.A., Barcelona, Španjolska), Barcelona, Španjolska
-
Burgo Group SpA, Altavilla Vicentina, Italija i s tim trgovačkim društvom povezana društva Burgo Distribuzione srl, Milano, Italija i Ebix sa, Barcelona, Španjolska
-
Papierfabrik Scheufelen GmbH, Lenningen, Njemačka
(c)
Proizvođači izvoznici u NRK-u
(1)
Sinar Mas Paper (China) Investment Co. Ltd, holding društvo skupina Asia Pulp & Paper Group („APP”)
-
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Provincija, NRK
-
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Provincija, NRK
-
Ningbo Zhonghua Paper Co., Ltd, Ningbo City, Zhejiang Provincija, NRK
-
Ningbo Asia Pulp & Paper Co., Ltd, Ningbo City, Zhejiang Provincija, NRK
(2)
Chenming Paper Group („Chenming”)
-
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Provincija, NRK
-
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Provincija, NRK
(d)
Uvoznici iz Unije
-
Cartaria Subalpina, Torino, Italija
-
Paperlinx, Northampton, UK
1.4. RAZDOBLJE ISPITNOG POSTUPKA I RAZMATRANO RAZDOBLJE
(15)
Ispitni postupak o subvencioniranju i šteti obuhvatio je razdoblje od 1. siječnja 2009. do 31. prosinca 2009. („razdoblje ispitnog postupka” ili „RIP”). Ispitivanje kretanja važnih za procjenu štete obuhvatilo je razdoblje od 1. siječnja 2006. do kraja RIP-a („razmatrano razdoblje”).
2. DOTIČNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD
2.1. DOTIČNI PROIZVOD
(16)
Dotični proizvod je premazani fini papir, tj. papir ili karton premazan s jedne ili obje strane (isključujući kraft papir i kraft karton), bilo u listovima ili svitcima, čija je težina 70 g/m2 ili više, a da ne prelazi 400 g/m2 i svjetlina veća od 84 (izmjereno u skladu s metodom ISO 2470-1), podrijetlom iz NRK-a („dotični proizvod” ili „PFP”) trenutačno obuhvaćen oznakama KN ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 i ex 4810 99 90.
(17)
PFP je papir i karton visoke kvalitete koji se općenito koristi za tisak materijala za čitanje poput časopisa, kataloga, godišnjih izvješća ili godišnjaka. Dotični proizvod uključuje i listove i svitke pogodne za korištenje u strojevima za tisak iz arka (konfiguracija „CutStar”). Svitci pogodni za korištenje u strojevima za tisak iz arka (svitci za rezanje) izrađeni su tako da ih prije tiska treba izrezati u dijelove, zbog čega se smatra da mogu zamijeniti listove i izravno im konkurirati.
(18)
Dotični proizvod ne uključuje svitke pogodne za korištenje u strojevima za tisak iz role. Svitci pogodni za korištenje u strojevima za tisak iz role definiraju se kao oni svitci koji, kad se u skladu s normom testiranja ISO 3783:2006 utvrđuje njihova otpornost na čupanje - metoda povećanja brzine korištenjem uređaja IGT (električni model), daju rezultat manji od 30 N/m kad se ispituje u poprečnom smjeru toka vlakanaca i rezultat manji od 50 N/m kad se ispituje u smjeru proizvodnje papira. Također, suprotno od svitaka koji se koriste u strojevima za tisak iz arka, svitci za korištenje u strojevima za tisak iz role obično se umeću izravno u strojeve za tisak, bez prethodnog rezanja u dijelove.
(19)
Jedna je stranka tvrdila da je opseg proizvoda u ispitnom postupku preusko definiran i da bi trebalo uključiti i svitke PFP-a pogodnog za tisak iz role. Tvrdila je da svitci za tisak iz role i oni uključeni u opseg trenutačnog ispitnog postupka (svitci za rezanje i listovi) imaju jednaka osnovna tehnička i fizička svojstva te da se međusobno ne razlikuju. Nadalje, stranka je tvrdila da se i jedna i druga vrsta koriste za tisak visoke kvalitete i da su zbog toga u određenoj mjeri međusobno zamjenjive.
(20)
Međutim, suprotno gore navedenoj tvrdnji, ispitni postupak potvrdio je da uistinu postoje razlike u tehničkim i fizičkim svojstvima poput vlažnosti i krutosti između papira koji se koristi za tisak iz role i papira koji se koristi za tisak iz arka. Ispitni je postupak potvrdio i da su tehnička svojstva navedena gore u uvodnoj izjavi 18. jedinstvena za svitke prigodne za korištenje u strojevima za tisak iz role. Zbog tih razlika papir koji se koristi u tisku iz role i papir koji se koristi u tisku iz arka nisu pogodni za istu vrstu tiskarskog stroja te zbog toga nisu međusobno zamjenjivi. Naglašava se da su se sve stranke suglasile da su te dvije vrste papira razlikuju prema površinskoj i vlačnoj čvrstoći.
(21)
Nadalje, ista je stranka tvrdila da kupci smatraju PFP u obliku listova, svitaka za rezanje i svitaka koje ne treba rezati jedinstvenim tržištem i da se stoga te vrste distribuiraju putem istih kanala. Različita tehnička svojstva vidljiva su jedino u manjim razlikama u cijeni između tih skupina proizvoda.
(22)
Međutim, ispitni postupak pokazao je da su te dvije vrste svitaka međusobno nezamjenjive i s ekonomskoga gledišta jer se svitci za tisak iz role koriste za tisak velikih naklada, općenito izrađuju po narudžbi i moraju biti dostavljeni točno na vrijeme, što znači da te proizvode ne skladište posrednici, već se dostavljaju izravno krajnjim korisnicima, tj. i prodaju se putem drukčijih kanala nego svitci koji se koriste za tisak iz arka. Razlike u postupku proizvodnje i ekonomiji razmjera u postupku tiska odražavaju se u očitim razlikama u cijeni.
(23)
Nadalje, tijekom razmatranog razdoblja iz NRK-a nisu uvezeni svitci za korištenje u strojevima za tisak iz role. Također se može smatrati da nije vjerojatno da bi se ti proizvodi uvozili u budućnosti jer nabava tih proizvoda s velike udaljenosti nije ekonomski održiva zbog razloga spomenutih u prethodnoj uvodnoj izjavi.
(24)
Na temelju toga, te su tvrdnje odbačene.
(25)
Ista je stranka tvrdila da otpornost na čupanje nije primjereno tehničko svojstvo na temelju kojeg se utvrđuje razlika između proizvodâ jer bi to ispitivanje bilo opće prirode, a na njegove bi rezultate mogla utjecati vlažnost papira koji se ispituje. Ista je stranka nadalje tvrdila da je na temelju drugih ispitivanja provedenih u njezinom vlastitom laboratoriju koji su mjerili otpornost na čupanje svitaka za tisak iz role koje su proizveli proizvođači iz Unije vidljivo da ti proizvodi ne bi bili obuhvaćeni trenutačnom definicijom proizvoda, što bi ukazivalo na to da kriterij „otpornosti na čupanje” nije primjeren za utvrđivanje razlike između PFP-a koji se koristi za tisak iz role i onog koji se koristi za tisak iz arka. S tim je dokazom stranka tvrdila da je isključenje svitaka za tisak iz role izvršeno proizvoljno.
(26)
Nisu dostavljeni nikakvi dokazi u pogledu tvrdnje da vlažnost papira može utjecati na pouzdanost rezultata ispitivanja za normu ISO 3783:2006.
(27)
Rezultati ispitivanja koje je predočio proizvođač izvoznik sastojali su se od sažetka rezultata ispitivanja koja su provedena u njegovom vlastitom laboratoriju. Ključno, rezultati nisu učinjeni dostupnima za inspekciju i komentare drugih zainteresiranih stranaka, posebno industrije Unije, niti je proizvođač izvoznik za ta ispitivanja dostavio smisleni sažetak koji nije povjerljive prirode unatoč višekratnom podsjećanju.
(28)
Nakon objave, proizvođač izvoznik nije dostavio dodatne detaljnije podatke koji bi mogli pomoći u procjeni pouzdanosti ispitivanja. Budući da nije dostavljena inačica ovog ispitivanja koja nije povjerljive prirode, trgovačka društva čiji su svitci za tisak iz role navodno ispitivani nisu mogla odgovoriti na zaključke ispitivanja. Komisija stoga nije mogla objektivno provjeriti jesu li podneseni rezultati ispitivanja pouzdani i točni i može li se u njih pouzdati za potrebe ispitivanja. Na temelju podataka dostupnih Komisiji, objektivnost i pouzdanost ispitivanja smatrala se nedovoljnom jer se ti podaci povjerljive prirode nisu mogli radi provjere usporediti s bilo kojim pouzdanim izvorima.
(29)
Nakon objave nalaza, isti proizvođač izvoznik je predočio rezultate još jednog ispitivanja kojeg je u njegovo ime proveo vanjski testni laboratorij i ponovio da je PFP koji se koristi za tisak iz role bio proizvoljno isključen iz opsega ispitnog postupka. Izvješće o ispitivanju navelo je da je otpornost na čupanje izmjerena na 25 uzoraka svitaka za tisak iz role koje je dostavio proizvođač izvoznik i označio ih za laboratorij kao uzorke papira koje su proizveli proizvođači iz Unije. Prema tom izvješću, ni jedan uzorak papira nije ispunjavao oba kriterija navedena gore u uvodnoj izjavi 18.
(30)
Razmatranje izvješća o ispitivanju ukazalo je na to, kao prvo, da se izvješće o ispitivanju vanjskog laboratorija odnosilo uglavnom na proizvode za koje su ti rezultati bili nevažni jer velika većina ispitanih uzoraka nisu zapravo bili svitci za tisak iz role; drugo, izvješće o ispitivanju odnosilo se na proizvode koji nisu bili dovoljno identificirani, budući da se iz izvješća o ispitivanju nije moglo utvrditi je li ispitani papir bio za tisak iz arka ili tisak iz role jer je marka papira navedena u izvješću postojala u oba oblika. Nadalje, izvješće o ispitivanju nije dalo nikakvo jamstvo da su navedeni uzorkovani svitci doista bili oni koji su ispitani.
(31)
Kao odgovor na izvješće o ispitivanju vanjskog laboratorija, podnositelj pritužbe dostavio je rezultate ispitivanja koje je proveo jedan proizvođač u Uniji na istim uzorcima svitaka za tisak iz role koje je navodno ispitao vanjski laboratorij. To je ispitivanje dalo drukčije rezultate. Podnositelj pritužbe je pripisao razlike mogućim drukčijim uvjetima ispitivanja i stoga mogućoj nesukladnosti s ISO 3783:2006 normom, tj. normom prema kojoj se otpornost na čupanje određena u uvodnoj izjavi 16. Privremene uredbe treba mjeriti.
(32)
Nakon objave konačnih nalaza, proizvođač izvoznik je osporio objektivnost Komisije prilikom odbacivanja rezultata ispitivanja vanjskog laboratorija. Tvrdio je da je ispitivanje obavio neovisni stručnjak naslijepo i u skladu s relevantnim ISO normama. Dostavio je izjavu pod prisegom svojeg upravitelja kojom se objašnjava postupak nabave uzoraka korištenih u ispitivanju kako bi se dokazala neovisnost, ispravnost i reprezentativnost ispitivanja.
(33)
Prvo, objektivnost izvješća vanjskog laboratorija o ispitivanju Komisija nije nikad dovela u pitanje i u tom pogledu je nebitno da je ispitivanje provedeno naslijepo. S druge strane, iskazane su sumnje u pogledu izbora i podrijetla ispitanih uzoraka, a ne samoga ispitivanja. Argumenti proizvođača izvoznika nisu uklonili te sumnje jer nisu bili potpuni i bili su nejasni s nekoliko aspekata, na primjer, za uključivanje proizvoda koji nisu svitci za tisak iz role tvrdilo se da je posljedica administrativnih pogrešaka ili se tvrdilo da su dobavljači pogriješili i dostavili pogrešne uzorke.
(34)
Budući da niti podrijetlo nit uzorci navodno ispitanih proizvoda nisu bili jasni i rezultati ispitivanja različitih strana su bili proturječni, smatralo se da predočeno izvješće vanjskog laboratorija o ispitivanju koje je obavljeno u ime kineskog proizvođača izvoznika nije uvjerljivo dokazalo da ispitivanje otpornosti na čupanje nije bilo prikladno za razlikovanje između PFP-a prikladnog za korištenje u tisku iz role s jedne strane i PFP-a prikladnog za korištenje u tisku iz arka s druge strane. Posljedično, izvješće o ispitivanju nije dokazalo da je PFP koji se koristi u tisku iz role bio proizvoljno isključen iz opsega ispitnog postupka.
(35)
U pogledu važnosti otpornosti na čupanje kao kriterija razlikovanja za svitke prikladne za tisak iz role, podsjeća se da se u definiciji proizvoda te dvije skupine proizvoda razlikuju jedna od druge na temelju, između ostalog, korištenja proizvoda, tj. je li proizvod prikladan za korištenje u tisku iz role ili u tisku iz arka kako je određeno zahtjevima tiskarskih strojeva na kojima se oni koriste, što se odražava, između ostalog, u svojstvu otpornosti na čupanje. Nadalje, naglašava se da je otpornost na čupanje samo jedno od svojstava koje razlikuje PFP prikladan za korištenje u tisku iz role i PFP za korištenje u tisku iz arka; uvodne izjave 18. i 20. gore određuju dodatne kriterije koje dotični proizvođač izvoznik nije osporio. Jedna je stranka tvrdila da vlažnost kako je definirana u uvodnoj izjavi 20. nije posebno osnovno svojstvo prema kojem bi se razlikovali proizvodi. Međutim, tijekom ispitnog postupka u tom pogledu su ostale stranke iznijele različite tvrdnje. U svakom slučaju, utvrđeno je da su krutost i otpornost na čupanje najvažniji čimbenici.
(36)
Podnositelj pritužbe je u svojem odgovoru u podnesku priznao da mogu postojati svitci koji ne ispunjavaju u potpunosti kriterije za otpornost na čupanje navedene gore u uvodnoj izjavi 18., ali koji bi se svejedno mogli koristiti u tisku iz role. Međutim, ostao je pri svojem stavu da je otpornost na čupanje jedini test prema kojem se može sa sigurnošću odrediti je li svitak doista prikladan za tisak iz role, tj. ako svitak ispunjava kriterije za otpornost na čupanje navedene gore u uvodnoj izjavi 18., onda je sigurno svitak za tisak iz role.
(37)
U prilog gornjim tvrdnjama o otpornosti na čupanje proizvođač izvoznik se pozvao na argumente koje je iznio jedan od proizvođača podnositelja pritužbe iz Unije u antidampinškim i antisubvencijskim ispitnim postupcima u SAD-u u kojima je proizvođač iz Unije navodno priznao da se svitci za tisak iz role ne mogu razlikovati na temelju testa otpornosti na čupanje ili bilo kojim drugim mjerenjem.
(38)
Podnositelj pritužbe je osporio te tvrdnje proizvođača izvoznika i tvrdio je da, suprotno od onoga što se tvrdilo, iz postupaka u SAD-u slijedi da postoji jasna razlika između svitaka za tisak iz role i PFP-a.
(39)
Prvo, treba naglasiti da su tvrdnje na koje upućuje proizvođač izvoznik iznesene u ispitnim postupcima u drugim pravnim sustavima i iznijele su ih stranke različite od onih u ovom postupku te stoga nisu bitne. Drugo, tijela SAD-a u spomenutim ispitnim postupcima zaključila su da postoji jasna razlika između s jedne strane PFP-a koji se koristi za tisak iz arka i s druge strane svitaka prikladnih za korištenje u tisku iz role. Svitci za rezanje smatrali su se polugotovim proizvodima, dok se svitci prikladni za tisak iz role nisu smatrali dotičnim proizvodom. Tijela SAD-a nisu izričito definirala svitke za tisak iz role u svojoj definiciji opsega proizvoda. Zbog toga kriterij otpornosti na čupanje nije bio bitan u definiciji opsega proizvoda u spomenutim ispitnim postupcima.
(40)
Na temelju gornjih komentara, za tehničko svojstvo „otpornosti na čupanje” potvrđeno je da je pouzdano svojstvo za opisivanje PFP-a prikladnog za korištenje u tisku iz role.
(41)
Izneseni komentari su međutim također otkrili da postoje svitci koji se mogu koristiti u tisku iz role čak i ako ne ispunjavaju u potpunosti sve kriterije za otpornost na čupanje. Zbog toga se smatralo potrebnim dodatno precizirati definiciju svitaka prikladnih za tisak iz role.
(42)
Kako bi se uveo dodatni kriterij za razlikovanje svitaka za tisak iz role koji ne ispunjavaju u potpunosti sve kriterije otpornosti na čupanje, podnositelj pritužbe je predložio da se svitkom za tisak iz role treba smatrati svitak koji ne prolazi sasvim na testu otpornosti na čupanje, ali ima unutarnju veličinu jezgre manju od 80 mm.
(43)
Kineska vlada i proizvođač izvoznik tvrdili su da dodavanje veličine jezgre kao novog elementa u definiciji proizvoda predstavlja reviziju definicije svitaka za tisak iz role i stoga dotičnog proizvoda. Također su tvrdili da unutarnja veličina jezgre nije prikladan kriterij jer postoje svitci za tisak iz role s veličinom jezgre većom od 80 mm i svitci za rezanje s veličinom jezgre manjom od 80 mm.
(44)
Komisija je nastojala detaljnije precizirati definiciju svitaka prikladnih za korištenje u tisku iz role i dati dodatna pojašnjenja radi jasnijeg razlučivanja između dotičnog proizvoda i drugih proizvoda, također s ciljem sprečavanja mogućnosti izbjegavanja mjera. Pruženi dokazi o prikladnosti veličine jezgre kao zamjenskog kriterija u definiciji pokazali su međutim da bi taj kriterij doveo do mogućeg isključenja iz mjera dotičnog proizvoda, tj. svitaka za rezanje s veličinom jezgre manjom od 80 mm. Stoga je taj kriterij za definiranje svitaka prikladnih za korištenje u tisku iz role napušten.
(45)
Gore navedeno ne dovodi u pitanje pouzdanost metode po kojoj su svitci prikladni za korištenje u tisku iz role bili isključeni iz opsega ispitnog postupka kako je tvrdila kineska skupina proizvođača izvoznika.
(46)
Tijekom ispitnog postupka, određene stranke su tvrdile i da bi višeslojni papir i višeslojni karton, kako su definirani u uvodnoj izjavi 47., također trebalo isključiti iz opsega ispitnog postupka. Te su stranke tvrdile da višeslojni papir i višeslojni karton imaju drukčija fizička svojstva, kao što su više slojeva, veća krutost i manja gustoća, te da imaju drukčiju konačnu upotrebu s obzirom na to da se obično koriste za izradu složivih kutija i u pakiranju. Konačno, te su stranke tvrdile da se razlika između jednoslojnog i višeslojnog papira i kartona lako može utvrditi na temelju njihovog fizičkog izgleda.
(47)
Višeslojni papir i višeslojni karton su, kako je definirano u objašnjenjima Harmoniziranog sustava o podbroju 4805., proizvodi koji se proizvode tako da se jedan uz drugi pritisnu dva ili više slojeva vlažne papirne mase, od kojih barem jedan ima svojstva različita od ostalih. Te bi razlike u svojstvima mogle biti u prirodi korištene papirne mase (npr. reciklirani otpad), načinu njezine proizvodnje (npr. mehanički ili kemijski) ili, ako su papirne mase iste prirode i proizvedene na isti način, stupnju prerade (npr. nebijeljena, bijeljena ili obojena).
(48)
Ispitni je postupak pokazao da višeslojni papir i karton doista imaju neka različita fizička i tehnička svojstva; točnije, sastavljeni su od nekoliko slojeva papirne mase, što povećava krutost. Način proizvodnje višeslojnog papira i kartona nije isti jer je za njega potreban drukčiji stroj za papir od onog koji se koristi za proizvodnju PFP-a, s obzirom na to da se u postupku proizvodnje višeslojnog papira i kartona od više slojeva papirne mase tvori jedan proizvod. Konačno, višeslojni papir i karton služe za drukčije svrhe (uglavnom pakiranje) u usporedbi s PFP-om koji se koristi za visoko kvalitetan tisak promotivnog materijala, časopisa itd. Stoga se višeslojni papir i karton, kako su definirani u uvodnoj izjavi 47., ne smatraju dotičnim proizvodom. Slijedom toga, navedene oznake KN koje obuhvaćaju uvoz višeslojnog papira i višeslojnog kartona isključene su iz opsega ispitnog postupka.
(49)
Konačno, jedan kineski proizvođač tvrdio je da bi takozvani „karton” trebalo isključiti iz opsega ispitnog postupka jer nije obuhvaćen definicijom finog papira (bilo premazanog ili ne) zbog navodnih razlika u njegovoj težini, debljini i krutosti. Utvrđeno je da se naziv „karton” općenito koristi za papir veće gustoće zbog čega je takav papir općenito teži, tj. „karton” se uobičajeno definira kao papir temeljne težine veće od 224 g/m2. Međutim, ispitni postupak pokazao je da razlika u težini nema značajan utjecaj na preostala fizička i tehnička svojstva i krajnju upotrebu koji bi karton učinili različitim od dotičnog proizvoda. Također se napominje da je, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 16., sav PFP težine 70 g/m2 ili veće, ali ne veće od 400 g/m2 izričito uključen u definiciju dotičnog proizvoda. Stoga se za karton smatra da jest „dotični proizvod”.
2.1.1. ISTOVJETNI PROIZVOD
(50)
Utvrđeno je da dotični proizvod, proizvod koji se proizvodi i prodaje na domaćem tržištu NRK-a, kao i proizvod koji u Uniji proizvode i prodaju proizvođači iz Unije, imaju ista osnovna fizička i tehnička svojstva, kao i istu osnovnu upotrebu. Stoga se ti proizvodi smatraju „istovjetnima” u smislu članka 2. točke (c) Osnovne uredbe.
3. ODABIR UZORAKA
3.1. ODABIR UZORAKA ZA PROIZVOĐAČE IZVOZNIKE IZ NRK-A
(51)
Samo su se dvije skupine proizvođača izvoznika u NRK-u javile i odgovorile na zahtjev za podacima za odabir uzoraka iz obavijesti o pokretanju postupka. Jedna skupina (Chenming) predstavlja 2 povezana proizvođača izvoznika, dok druga skupina (APP) predstavlja njih četiri. Proizvođači izvoznici koji surađuju predstavljaju ukupni izvoz dotičnog proizvoda iz NRK-a u Uniju. Komisija je pod tim okolnostima odlučila da odabir uzoraka za proizvođače izvoznike u NRK-u nije potreban.
(52)
Za dva od četiri povezana proizvođača izvoznika iz APP skupine utvrđeno je da proizvode samo višeslojni karton naveden gore u uvodnoj izjavi 47. U vezi s tim podsjeća se da je zaključeno da bi višeslojni karton trebalo isključiti iz opsega proizvoda trenutačnog ispitnog postupka. Također se podsjeća da je višeslojni karton isključen iz opsega proizvoda istovremenog antidampinškog postupka. Stoga se zaključuje da se na dva povezana proizvođača izvoznika za koje je utvrđeno da proizvode samo višeslojni karton ne odnosi trenutačni postupak. Stoga se nalazi u ovoj Uredbi ne temelje na njihovim podacima.
3.2. ODABIR UZORAKA PROIZVOĐAČA IZ UNIJE
(53)
S obzirom na potencijalno velik broj proizvođača iz Unije, odabir uzoraka bio je predviđen u obavijesti o pokretanju postupka u skladu s člankom 27. Osnovne uredbe. Međutim, nakon ispitivanja dostavljenih podataka i s obzirom na to da su se samo četiri proizvođača iz Unije javila u rokovima određenima u obavijesti o pokretanju postupka, odlučeno je da odabir uzoraka nije potreban. Za ta četiri proizvođača (koja obuhvaćaju 61 % ukupne proizvodnje) smatralo se da su reprezentativni za industriju Unije kako je definirana u uvodnoj izjavi 372. Podaci koje su dostavila četiri trgovačka društva provjereni su na licu mjesta i korišteni kao mikropokazatelji kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 386.
3.3. ODABIR UZORAKA NEPOVEZANIH UVOZNIKA
(54)
S obzirom na potencijalno velik broj uvoznika, odabir uzoraka bio je za njih predviđen u obavijesti o pokretanju postupka u skladu s člankom 27. Osnovne uredbe. Međutim, nakon pregleda dostavljenih podataka, a s obzirom na mali broj uvoznika koji su izrazili spremnost na suradnju, odlučeno je da odabir uzoraka nije potreban.
4. SUBVENCIONIRANJE
4.1. UVODNE NAPOMENE
(55)
Podsjeća se da su i kineska vlada i četiri kineska proizvođača izvoznika dostavili odgovore na upitnik i prihvatili posjete na licu mjesta radi provjere odgovora.
(56)
U odnosu na kinesku vladu, nakon dostave odgovora na upitnik, Komisija je kineskoj strani poslala tri pisma za dopunu podataka i pismo najave posjeta. Komisija je kineskoj vladi ostavila dovoljno vremena za pripremu i podnošenje prigovora kad god je to zatraženo i bilo opravdano. Kineskoj vladi su odobrena doista značajna produljenja rokova, tj. dvotjedno produljenje za odgovor na upitnik, što je bio ukupni rok od 49 dana za podnošenje odgovora na upitnik, i tri tjedna za odgovor na prvo pismo za dopunu podataka, što je bio ukupni rok od 40 dana.
(57)
Prije posjeta radi provjere na licu mjesta, kineska vlada je zatražila od Komisije pružanje dodatnih podataka u pisanom obliku, posebno popisa svih pitanja koja planira postaviti tijekom provjere te popis vladinih tijela za koje se očekuje da će sudjelovati u posjetu radi provjere na licu mjesta. U izostanku istih, tvrdilo se da Komisija ne bi ispunila svoje obveze istražnog tijela kako je određeno u Sporazumu o subvencijama i kompenzacijskim mjerama („SCM sporazum”), a posebno onih sadržanih u stavku 8. Priloga VI. Kineska vlada je također navela da zbog nedostatka takvih podataka ne bi mogla jamčiti ishod provjere.
(58)
Uzimajući u obzir sve, Komisija se nije složila sa zahtjevom kineske vlade. U tom pogledu naglašava se da je Komisija ispunila sve relevantne uvjete stavka 8. u Prilogu VI. SCM sporazumu, kao i članka 26. Osnovne uredbe. Detaljno pismo najave posjeta poslano je kineskoj vladi koje je potvrdilo raspored (dane i skupine programa koje treba raspraviti po danima posjeta) te zatražilo prisutnost tijela odgovornih za relevantne programe i prisutnost službenih osoba uključenih u pripremi podnesaka kineske vlade. Komisija je prije posjeta radi provjere na licu mjesta također objasnila da samo kineska vlada zna koja su tijela odgovorna za programe pod ispitnim postupkom, kao i koje su službene osobe najprimjerenije za sudjelovanje u posjetu i odgovaranje na pitanja. U pogledu popisa konkretnih pitanja, Komisija je prije i tijekom posjeta radi provjere na licu mjesta objasnila da takav popis ne zahtijevaju WTO ili propisi EU i da je svrha ispitnog postupka provjera odgovora kineske vlade na upitnik i relevantnih naknadnih podnesaka; stoga bi provjera slijedila strukturu tih dokumenata. Komisija bi također nastojala prikupiti i razjasniti dodatne podatke potrebne za postupke u tijeku, ali precizna pitanja u tom kontekstu ovisila bi o odgovorima kineske vlade na početnu provjeru njezinih odgovora. Kineskoj je vladi također dano do znanja prije posjeta radi provjere na licu mjesta da bi odbijanje pružanja potrebnih podataka ili odbijanje pomaganja ispitnom tijelu u provjeri podataka za koje se smatra da su potrebni za potrebe postupka moglo ozbiljno ugroziti ispitni proces. Kinesku vladu se također podsjetilo na posljedice odredaba članka 28. Osnovne uredbe.
(59)
Tijekom posjeta radi provjere na licu mjesta kineskom Ministarstvu trgovine u Pekingu, Komisija je nastojala provjeriti podatke pružene na temelju pratećih dokumenata, a koji su korišteni za pripremu odgovora kineske vlade, u skladu s odredbama članaka 11. i 26. Osnovne uredbe. Pritom je Komisija došla do privremenog zaključka da nedostatak podataka i dostupnih pratećih dokumenata nije omogućio odgovarajuću provjeru odgovora na upitnik. Štoviše, određeni podaci nisu uopće dostavljeni, makar su izričito zatraženi, a određena pitanja nisu odgovorena. Kineskoj vladi je ukazano na posljedice nesuradnje u skladu s člankom 28. stavkom 1. i 6. Osnovne uredbe.
(60)
Kineska je vlada tvrdila da bi ispitno tijelo trebalo odrediti nužnost podataka na razuman način koji neće predstavljati zloporabu prava. Također se tvrdilo, čak ako se smatra da podaci nisu idealni u svim aspektima, da ih se ne treba zanemariti. Na temelju gornjih argumenata kineska je vlada tvrdila da je surađivala u skladu sa svojim mogućnostima i da su njezini odgovori na upitnik potpuni. Također se tvrdilo da je posjet radi provjere na licu mjesta bio loše isplaniran jer pismo najave posjeta nije jasno dalo do znanja što će se provjeravati, a Komisija nije provela posebne posjete radi provjere u svakom vladinom tijelu. Također se tvrdilo da je Komisija nametnula nerazumni teret kineskoj vladi tražeći nebitne i nepotrebne podatke.
(61)
U pogledu programa posjeta radi provjere na licu mjesta, podsjeća se da je kineska vlada pristala na raspored, tijek i mjesto posjeta. Uistinu, o rasporedu posjeta radi provjere na licu mjesta raspravljeno je u kolovozu 2010. Komisija je prvotno predložila da se posjeti radi provjere na licu mjesta održe prvog tjedna u listopadu 2010., a naknadno je izmijenila svoj prijedlog dvaput, na temelju kineskih zahtjeva, prvotno za drugi tjedan u listopadu 2010. i konačno za treći tjedan u listopadu 2010. Stoga nema osnove za bilo kakve pritužbe na vrijeme posjeta radi provjere na licu mjesta jer je Komisija u potpunosti uzela u obzir bilo koji dovoljno opravdani zahtjev kineske vlade. U pogledu zatraženih podataka, naglašava se da kineska vlada nikada nije osporila oblik upitnika ili način na koji su podaci zatraženi. Kinesko Ministarstvo trgovine dostavilo je odgovor na upitnik i naknadne prigovore u ime kineske vlade. Komisija je zatražila podatke za koje se smatralo da su nužni za potrebe reprezentativnih nalaza i ostala je ustrajna u svojem zahtjevu tražeći iste podatke tijekom ispitnog procesa i tražeći od kineske vlade razjašnjenje podnesenih podataka i implikacija tih podataka za programe pod ispitnim postupkom.
4.2. SPECIFIČNI PROGRAMI
(62)
Na temelju podataka sadržanih u pritužbi i odgovorima na upitnik Komisije, ispitani su sljedeći programi koji su navodno uključivali dodjeljivanje subvencija vlade:
(I)
Povlašteni zajmovi industriji premazanog papira
(II)
Programi poreza na dohodak
-
Povlaštena porezna politika za trgovačka društva koja su priznata kao poduzeća visoke ili nove tehnologije
-
Povlaštena porezna politika za istraživanje i razvoj
-
Izuzeća dividenda između kvalificiranih rezidentnih poduzeća
(III)
Programi posrednih poreza i uvoznih carinskih tarifa
-
Izuzeće od PDV-a i carinskih tarifa na uvezenu opremu
-
Smanjenje PDV-a na domaće proizvedenu opremu
-
Porezi za održavanje i izgradnju grada i dodatne naknade za obrazovanje za poduzeća sa stranim vlasništvom
(IV)
Programi subvencioniranja
-
Poznate marke
-
Posebni fondovi za poticanje projekata stranih ulaganja
-
Pomoć u antidampinškim postupcima
-
Subvencija za obnovu tehnologije u Shouguangu
-
Fond za prava intelektualnog vlasništva u industrijskom parku Suzhou
-
Subvencija za fond za razvoj industrije visoke tehnologije
-
Nagrada dobivena od industrijskog parka Suzhou za održavanje rasta
-
Posebni fond za uklanjanje onečišćenja jezera Taihu u Jiangsu provinciji
-
Posebni fondovi za štednju energije u industrijskom parku Suzhou
-
Posebni fond za smanjenje ukupne emisije glavnih onečišćivača na općinskoj razini općine Suzhou
-
Subvencija za štednju vode i smanjenje emisija
-
Nagrada za očuvanje okoliša dobivena od ureda za zaštitu okoliša u Suzhou
-
Nagrada za štednju energije u Shouguangu
(V)
Vladina prodaja roba i usluga za manju naknadu od primjerene („LTAR”)
-
Dodjela prava korištenja zemljišta
-
Prodaja kemikalija za izradu papira
-
Prodaja električne energije
4.2.1. POVLAŠTENI ZAJMOVI INDUSTRIJI PREMAZANOG PAPIRA
(a) Uvod
(63)
Tvrdi se da kineski proizvođači dotičnog proizvoda koriste zajmove s niskom kamatnom stopom od banaka za provedbu državne politike i poslovnih banaka u državnom vlasništvu u skladu s politikom kineske vlade pružanja financijske pomoći radi poticanja i potpore rasta i razvoja industrije papira u Kini. Kako je vidljivo iz petogodišnjih planova i industrijske politike, povlaštene financijske inicijative odobrio je bankarski sustav industriji papira.
(b) Korištenje dostupnim podacima
(64)
Na temelju podataka sadržanih u pritužbi, Komisija je pokušala ispitati banku koja je davala zajmove industriji premazanog papira. Za potrebe toga smatralo se nužnim zatražiti u odgovoru kineske vlade na upitnik i naknadnim podnescima dostavu određenih podataka o nizu vladinih planova i projekata za poticanje i potporu razvoju kineskog sektora papira. To su bili sljedeći planovi i projekti:
-
Kineski deseti petogodišnji plan civilnoga gospodarstva i socijalnog razvoja („10. petogodišnji plan”)
-
Deseti petogodišnji plan u industriji proizvodnje papira („Plan proizvodnje papira”)
-
Deseti petogodišnji i Posebni plan u 2010. za projekt povezivanja nacionalnog šumarstva i proizvodnje papira („Projekt povezivanja”)
-
Odluka br. 40 Državnog vijeća o proglašavanju i provedbi „Privremenih odredaba o poticanju prilagodbe industrijske strukture” („Odluka br. 40”)
-
Kataloški popis o ponovnoj prilagodbi industrijske strukture („Kataloški popis”)
-
Smjernice za jedanaesti petogodišnji plan za nacionalni gospodarski i socijalni razvoj (2006.-2010.) („11. petogodišnji plan”)
-
Okružnica Državnog vijeća o ostvarivanju glavnih ciljeva u (11. petogodišnjem planu) i podjeli zaduženja („Okružnica o provedbi 11. petogodišnjeg plana”)
-
Politika razvoja industrije proizvodnje papira 2007. („Plan proizvodnje papira 2007.”)
-
Plan razvoja Guandonga
-
11. petogodišnji plan grada Zhanjianga
-
11. petogodišnji plan općine Jining
(65)
Kineska vlada je samo djelomično pružila podatke zatražene u odnosu na planove. Samo su dva zatražena plana dostavljena u potpunosti, tj. u kineskoj inačici zajedno s engleskim prijevodom (Odluka br. 40 i Kataloški popis o ponovnoj prilagodbi industrijske strukture). Za tri regionalna plana koja je prvotno zatražila Komisija kineske vlasti su tvrdile da oni nisu važni, budući da se proizvođači izvoznici koji surađuju ne nalaze u tim regijama. Oni stoga nisu dostavljeni. Komisija je to prihvatila, ali je zatražila planove razvoja u odnosu na područja (regije, provincije, općine) gdje se nalaze proizvođači izvoznici koji surađuju. Kineska vlada je dostavila kineske primjerke 11. petogodišnjeg plana za Jiangsu Provinciju i 11. petogodišnji plan za Shandong Provinciju, ali ne i njihov prijevod, čak niti prijevod kazala. U odnosu na dva plana koja nisu dostavljena, kineska vlada je tvrdila da oni obuhvaćaju razdoblje između 2000. i 2005. te da stoga nisu bitni. Komisija je to prihvatila. Preostali planovi dostavljeni su samo na kineskom jeziku (Projekt povezivanja, 11. petogodišnji plan, Okružnica o provedbi 11. petogodišnjeg plana, Plan proizvodnje papira 2007.) zajedno s engleskim kazalom. Kineska vlada je tvrdila da su zahtjevi Komisije previše zahtjevni, da imaju samo ograničena sredstva i stoga ne mogu prevesti tekstove.
(66)
U odnosu na gore navedeno, naglašava se da je Komisija zatražila podatke za koje se smatralo da su nužni za ispitni postupak, a gore spomenuti dokumenti precizirani su u pritužbi. Štoviše, Komisija je više puta naglašavala potrebu dostave traženih dokumenata na engleskom jeziku. To je nužno za ovakvu vrstu važnog dokumenta, s obzirom na to da samo na temelju kazala nije bilo moguće utvrditi koji dio dokumenta je bitan za ispitni postupak. Nadalje, planovi dostavljeni na kineskom jeziku nisu bili opsežni i čini se da primjerci odgovarajuće dokumentacije na engleskom jeziku postoje bilo od neovisnih izvoza (odvjetničkih ureda specijaliziranih za kinesko pravo), bilo iz antisubvencijskih ispitnih postupaka koje su u Kini vodile Sjedinjene Američke Države („SAD”).
(67)
Posljedično, Komisija je mogla provjeriti samo sljedeće dokumente: Odluku br. 40, Kataloški popis i Plan proizvodnje papira 2007., čija je engleska inačica bila u pritužbi te ju je također dostavio jedan proizvođač izvoznik.
(68)
Radi ispitivanja razine državne intervencije na kineskom financijskom tržištu i potrebnog pregleda financijskog sektora u NRK-u, Komisija je zatražila podatke o postotku državnog vlasništva u financijskim institucijama te podatke o iznosima/postocima zajmova koje su dale banke u državnom vlasništvu. Kineska je vlada tvrdila da nema nikakve podatke o udjelima u bankama, iako članak 61. Zakona o poslovnim bankama [2003.] br. 13. predviđa da banke dostavljaju te podatke „regulatornom tijelu za banke Državnog vijeća i Narodne banke Kine”. U odnosu na iznose/postotke zajmova koje su dale banke u državnom vlasništvu, kineska vlada je potvrdila da iako postoje odgovarajući podaci, ona ih ne može dostaviti. Komisija je dodatno olakšala posao kineskoj vladi ograničavajući tražene podatke o postotku državnog vlasništva samo na one financijske institucije za koje je utvrđeno da daju zajmove proizvođačima izvoznicima koji surađuju. Svejedno, kineska vlada nije dostavila odgovarajuće podatke niti za taj ograničeni segment poslovanja financijskih institucija u Kini.
(69)
Radi ispitivanja politike zajmova kineskih banaka (npr. metoda korištenih u odnosu na određivanje kamata zajmova, procjene zajmova itd.) od kineske vlade je zatražena dostava podataka o politikama koje provode odgovarajuća državna tijela, točnije Narodna banka Kine („NBK”) i Regulatorna komisija za banke. Kineska vlada nije dostavila nikakve odgovarajuće podatke o politici zajmova. Nisu dostavljeni nikakvi dokumenti, propisi ili smjernice NBK-a za bankarski sustav koji bi razjasnili ulogu NBK-a u određivanju kamatnih stopa i njegov odnos s bankarskim sustavom. Nadalje, nisu dana objašnjenja, iako su izričito zatražena, o primjeni Zakona o poslovnim bankama [2003.] br. 13., a posebno članaka 34., 38. i 39. koji određuju osnovna pravila o zajmovima i ostalim poslovima poslovnih banaka.
(70)
Radi ispitivanja politike zajmova kineskih banaka koje su davale zajmove tijekom RIP-a proizvođačima izvoznicima koji surađuju, Komisija je zatražila od kineske vlade održavanje sastanaka s određenim bankama koje su dale zajmove proizvođačima izvoznicima koji surađuju kako bi se mogli provjeriti podaci o davanju povlaštenih zajmova industriji PFP-a u Kini. Kineska je vlada tvrdila da se ne može uplitati u poslove banaka u državnom vlasništvu radi dogovaranja takvih sastanaka. Stoga nisu prikupljeni dokazi od kineskih banaka o tome procjenjuju li te banke kreditni rizik pri davanju zajmova i na koji način.
(71)
Kineskoj vladi je ukazano na posljedice nesuradnje u skladu s člankom 28. stavkom 1. i 6. Osnovne uredbe. S obzirom na taj nedostatak suradnje, bilo je potrebno, pored uzimanja u obzir odgovarajućih dokumenata kineske vlade koje su dostavile druge stranke, koristiti i podatke iz sekundarnih izvora, uključujući pritužbu i javno dostupne podatke s interneta. Kineska vlada je osporila korištenje dostupnih podataka, ali nije pružila nikakve nove dokaze.
(72)
Od proizvođača izvoznika koji surađuju također je zatraženo održavanje sastanaka s određenim bankama koje su im davale zajmove tijekom RIP-a kako bi se provjerili podaci o davanju povlaštenih zajmova industriji PFP-a u Kini. Međutim, takvi sastanci nisu održani. Proizvođači izvoznici koji surađuju više su puta obavijestili o zahtjevima Komisije za održavanjem takvih sastanaka, ali su dotične banke odbile surađivati u ispitnom postupku. Proizvođačima izvoznicima koji surađuju ukazano je na posljedice nesuradnje u skladu s člankom 28. stavkom 1. i 6. Osnovne uredbe. S obzirom na taj nedostatak suradnje, smatralo se potrebnim bilo kakve nalaze u odnosu na zajmove koje su banke dale proizvođačima izvoznicima koji surađuju temeljiti na dostupnim podacima. Proizvođači izvoznici koji surađuju osporili su korištenje dostupnih podataka, ali nisu pružili nikakve dodatne dokaze.
(73)
Od jednog kineskog proizvođača izvoznika zatražena je dostava određenih podataka o posebnom sporazumu o restrukturiranju duga s tri kineske banke. Navedeni proizvođač izvoznik odbio je pružiti potrebne podatke. Posljedično nije bilo moguće provjeriti dotični opći sporazum i odgovarajuće ugovore o zajmovima, kao ni sva posebna pitanja poput rokova zajmova, rasporeda vraćanja zajmova i kamatnih stopa. Proizvođaču izvozniku ukazano je na posljedice nesuradnje u skladu s člankom 28. stavkom 1. i 6. Osnovne uredbe. S obzirom na taj nedostatak suradnje, smatralo se potrebnim bilo kakve nalaze u odnosu na dotične zajmove koje su banke dale tom proizvođaču temeljiti na dostupnim podacima. Proizvođač izvoznik koji surađuje osporio je korištenje dostupnih podataka, ali nije pružio nikakve dodatne dokaze.
(c) Nalazi ispitnog postupka
i. Državno uplitanje u financijski bankarski sustav radi davanja povlaštenih zajmova industriji proizvodnje papira
- Uloga vladinih planova
(74)
Ispitni postupak je utvrdio postojanje posebnih planova politike u odnosu na industriju proizvodnje papira. Ti planovi određuju da državne vlasti pomno prate uspješnost industrije proizvodnje papira i provode posebne politike (npr. provedbenim dekretima) za ostvarenje ciljeva planova politike. Nadalje, ispitni postupak je također utvrdio da posebni planovi politike predviđaju povlaštene zajmove industriji proizvodnje papira.
(75)
Doista, razmatranjem Odluke br. 40 i posebnog odjeljka o financiranju u Planu proizvodnje papira 2007., očito je da kineski državni planski sustav nalaže bankama davanje zajmova industriji proizvodnje papira.
(76)
U odnosu na Odluku br. 40 naglašava se da je taj akt naredba Državnog vijeća, tj. najvišeg upravnog tijela u NRK-u te tako pravno obvezujući za ostala javna tijela i gospodarske subjekte. Klasificira industrijske sektore u „poticane, ograničene i isključene projekte”. Taj akt predstavlja smjernicu industrijske politike koja zajedno s Kataloškim popisom pokazuje kako kineska vlada održava politiku poticanja i potpore skupina poduzeća ili industrija, poput industrije papira, koja je klasificirana u Kataloškom popisu kao „poticana industrija”. U pogledu broja industrija navedenih kao „poticane”, naglašava se da ih ima ukupno 26, što predstavlja samo dio kineskoga gospodarstva. Nadalje, samo određene aktivnosti unutar tih 26 sektora označene su kao „poticane”. Odluka br. 40 također u članku 17. određuje da „poticani projekti ulaganja” dobivaju određene povlastice i poticaje (financijsku potporu, izuzeće od uvozne carine, izuzeće od PDV-a, izuzeće od poreza). S druge strane, u odnosu na „ograničene i isključene projekte”, Odluka br. 40 ovlašćuje državnu vlast na izravno uplitanje radi uređenja tržišta. Zapravo članci 18. i 19. traže od odgovarajućih tijela onemogućivanje financijskih institucija u davanju zajmova; također se naređuje državnom upravnom odjelu za cijene da podigne cijenu električne energije i nalaže trgovačkim društvima koja isporučuju električnu energiju da je prestanu isporučivati takvim „ograničenim i isključenim projektima”. Iz gornjega je očito da Odluka br. 40 sadrži obvezujuća pravila za sve gospodarske institucije u obliku uputa o poticanju i potpori poticanih industrija, od kojih je jedna i industrija proizvodnje papira.
(77)
Plan proizvodnje papira 2007. predviđa posebne uvjete, smjernice i ciljeve za industriju proizvodnje papira. Plan opisuje stanje industrije proizvodnje papira u Kini (npr. broj poduzeća, proizvodnju, potrošnju i izvoz, statistiku o vrsti korištenih sirovina). Određuje politike i ciljeve za industriju proizvodnje papira u odnosu na organizaciju industrije, korištenje sirovina, korištenje tehnologije i opreme, strukturu proizvoda i organizacijsku strukturu proizvođača papira. Tekst također određuje „kriterije za prihvaćanje” u industriju, jer određuje posebne zahtjeve omjera između imovine i obveza za industriju proizvodnje papira, određuje posebne kreditne rejtinge za industriju proizvodnje papira i posebne ciljeve ekonomije razmjera, omjere tržišnih udjela, potrošnju energije i vode koju trebaju ostvariti trgovačka društva. Traži od poduzeća oblikovanje planova razvoja na temelju Plana proizvodnje papira 2007. Također nalaže lokalnim provincijama i regijama sudjelovanje u provedbi plana te je i cijelo jedno poglavlje posvećeno „ulaganju i financiranju” industrije proizvodnje papira. U tom smislu je važno napomenuti da Plan jasno navodi da financijske institucije neće davati zajmove za bilo koji projekt koji nije u skladu s njegovim odredbama. Zaključno je iz teksta i njegovog izričaja jasno da je Plan proizvodnje papira 2007. poseban državni instrument za uređenje industrije proizvodnje papira u Kini i može se smatrati obveznim alatom industrijske politike koji konkretno moraju provesti odgovarajuće zainteresirane stranke u Kini (državna tijela, financijske institucije i proizvođači).
(78)
Kineska vlada je tvrdila da se Plan proizvodnje papira 2007. treba smatrati planom sa smjernicama bez obvezujuće snage. Također se tvrdilo da u tom kontekstu ni jedan od vladinih planova i projekata nije pravno obvezujući te kao posljedica toga nikakvi financijski doprinosi ili koristi ne mogu se odobriti u okviru takvih planova i projekata. Međutim, već samo čitanje teksta Plana proizvodnje papira 2007. i njegovih gore navedenih posebnih odredaba otkriva da se tekst ne može smatrati kao neobvezujuća smjernica. U tom smislu naglašava se da tekst Plana proizvodnje papira 2007. između ostalog navodi: „Industrijska razvojna politika oblikuje se na temelju zahtjeva provedbe reforme socijalističkog tržišnoga gospodarstva i odgovarajućih zakona i odredbi, kako bi se uspostavilo pošteno tržišno uređenje i dobro razvojno okruženje, riješila pitanja koji postoje u razvoju industrije proizvodnje papira i ostvario zdravi razvoj industrije”. U odnosu na ostale planove i projekte navedene gore u uvodnoj izjavi 64., naglašava se da barem jedan upućuje na Okružnicu o provedbi 11. petogodišnjeg plana. Teško je razumjeti kako navodno pravno neobvezujući dokument (vladin plan) može imati pravno obvezujući provedbeni akt (u ovom slučaju okružnicu Državnog vijeća).
(79)
Uz to, članak 34. Zakona o poslovnim bankama [2003.] br. 13 navodi da banke „obavljaju svoje poslove u vezi zajmova prema potrebama nacionalnoga gospodarstva i socijalnog razvoja i pod vodstvom državne industrijske politike”. U ovom konkretnom slučaju relevantna državna industrijska politika je Plan proizvodnje papira 2007. Stoga, jedino logički za zaključiti je da se zajmovi koje proizvođači PFP-a dobivaju od poslovnih banaka u državnom vlasništvu daju u skladu s vladinim direktivama.
(80)
Također je ispitana uloga Komisije za nacionalni razvoj i reformu („NDRC”.) Kineska vlada je tvrdila da je NDRC agencija Državnog vijeća koja koordinira makroekonomsku politiku i upravlja vladinim ulaganjima. To je državno tijelo donijelo, između ostalog, Plan proizvodnje papira 2007. Nisu dostavljeni dostupni podaci, iako su izričito zatraženi, o pravnom okviru po kojem je NDRC uspostavljen i po kojem djeluje, npr. njegov statut. Jedino objašnjenje koje je dala kineska vlada je da Državno vijeće, najviše vladino upravno tijelo, daje upute koje NDRC mora slijediti i da je u svakom slučaju taj podatak nebitan za ispitni postupak. Taj se argument ne može prihvatiti. Statut tijela koje donosi vladine planove smatra se bitnim za ispitni postupak, s obzirom na činjenicu da su vladini planovi i projekti predmet ovog ispitnog postupka. Komisija je također postavila pitanje o razlozima zbog kojih NDRC prikuplja, na trajnoj osnovi, detaljne podatke od trgovačkih društava. Kineska je vlada objasnila da bi se ti podaci mogli prikupljati putem industrijskih udruženja i ostalih javnih izvora. Svejedno, postojanje sustavnog mehanizma za prikupljanje podataka o trgovačkim društvima za korištenje u vladinim planovima i projektima otkriva da se ti planovi i projekti smatraju važnim elementom državne industrijske politike.
(81)
Iz gornjega slijedi da bi svaka odluka financijske institucije u odnosu na industriju proizvodnje papira trebala uzeti u obzir potrebu ostvarivanja ciljeva odgovarajućih planova politike. Doista, za trgovačka društva određena tim posebnim planovima politike kao „poticane industrije” smatra se da imaju visoki kreditni rejting, što ima izravne posljedice za procjenu kreditne sposobnosti od strane kineskog financijskog sustava. Nadalje, razmatrajući poseban odjeljak u Planu proizvodnje papira 2007. o financiranju i obavijest o kreditnom rejtingu koju je učinio dostupnom jedan proizvođač izvoznik koji surađuje, očito je da kineski državni sustav planiranja nalaže bankama davanje zajmova industriji proizvodnje papira, a za trgovačka društva se smatra da imaju visoki kreditni rejting jer su korisnici posebnih planova politike. Važno je napomenuti da dotična obavijest o kreditnom rejtingu dobivena tijekom ispitnog postupka izravno povezuje pozitivne buduće izglede trgovačkog društva s postojanjem planova politike za proizvodnju papira i ispunjenjem njihovih ciljeva. Također postoje dokazi da državne vlasti prate uspješnost trgovačkih društava jer na godišnjoj razini ispituju njihove poslovne licencije i na taj način vode statistiku financija i uspješnosti. Nadalje, postoje i dokazi, koji proizlaze iz podataka koje je podnio proizvođač izvoznik koji surađuje, da NBK prati, u skladu s odredbama članka 9. Uredbe o registraciji i savjetovanju banaka, stanje zajmova trgovačkih društava putem godišnjih razmatranja zajmova koje trgovačka društva koriste svake godine.
(82)
Sve gornje činjenice dokazuju vezu između posebnih planova politike i financiranja industrije proizvodnje papira.
- Državno uplitanje u bankarski sektor
(83)
U pogledu proizvođača izvoznika koji surađuju ispitni postupak je utvrdio da je njima dvojici, u većini slučajeva, automatski odobrena najniža moguća kamatna stopa u granicama koje određuje NBK, a druga dva proizvođača izvoznika koji surađuju koristila su se značajnim reprogramiranjem svojih zajmova u 2008. Doista, kineske banke u državnom vlasništvom otkupile su sve zajmove dugovane prema stranim bankama, a reprogramirani zajmovi nisu predviđali značajnu premiju rizika iznad mjerila kamatne stope NBK-a.
(84)
Uz to, ispitni je postupak utvrdio da kinesko financijsko tržište obilježava državno uplitanje jer je većina velikih banaka u državnom vlasništvu. Kineske vlasti pružile su samo vrlo šture podatke o udjelima/vlasništvu u bankama u Kini. Međutim, kako se u nastavku dodatno objašnjava, Komisija je skupila dostupne podatke kako bi došla do reprezentativnih nalaza. Prilikom analize jesu li na banke prenesene vladine ovlasti ili ih izvršavaju, Komisija je također tražila podatke ne samo o državnom vlasništvu banaka, nego i o drugim značajkama, poput vladine prisutnosti u upravnom odboru, vladinog nadzora nad aktivnostima, provođenje vladinih politika ili interesa te jesu li subjekti nastali statutom.
(85)
Na temelju dostupnih podataka zaključuje se da banke u državnom vlasništvu u Kini imaju najveći tržišni udio i prevladavajući su sudionici na kineskom financijskom tržištu; prema istraživanju Deutsche Bank iz 2006. o kineskom bankarskom sektoru, moguće je da udio banaka u državnom vlasništvu predstavlja više od 2/3 kineskog tržišta. O tome je i trgovinski pregled WTO-a o Kini naglasio da je „visoki stupanj državnog vlasništva još jedna važna značajka financijskog sektora u Kini” (5). Važno je napomenuti da se čini da četiri velike banke u državnom vlasništvu (Poljoprivredna banka, Banka Kine, Banka za izgradnju i Poslovna banka) predstavljaju više od polovice kineskog bankarskog sektora. U bankama za provedbu državne politike i drugim bankama u državnom vlasništvu država ima više od 50 % vlasništva. Komisija je također zatražila podatke o strukturi vladinog nadzora u tim kineskim bankama i provedbi vladinih politika ili interesa u odnosu na industriju proizvodnje papira (tj. upravni odbor i odbor dioničara, zapisnici sa sastanaka dioničara/direktora, državljanstvo dioničara/direktora, politike davanja zajmova i procjena rizika u odnosu na zajmove dane proizvođačima izvoznicima koji surađuju). Svejedno, niti kineska vlada, niti banke nisu pružile te podatke. Samo su ponovno upućivale na podatke u dostavljenim godišnjim izvješćima banaka. Međutim, podaci u godišnjim izvješćima banaka nisu sadržavali potrebnu razinu detaljnih podataka (niti ih mogu sadržavati).
Posljedično, Komisija je morala koristiti dostupne podatke. Na temelju dostupnih podataka zaključila je da te banke kontrolira vlada i da one izvršavaju vladine ovlasti tako da se njihovo postupanje može pripisati državi. Odgovarajući podaci korišteni za navedene nalaze proizišli su iz podataka koje je dostavila kineska vlada, godišnjih izvješća kineskih banaka koje je dostavila kineska vlada ili su javno dostupni, podataka iz istraživanja Deutsche Bank iz 2006. o kineskom bankarskom sektoru, podataka koje su dostavili proizvođači izvoznici koji surađuju i podataka sadržani u pritužbi. U pogledu stranih banaka, neovisni izvori procjenjuju da one predstavljaju mali udio u kineskom bankarskom sektoru te posljedično imaju beznačajnu ulogu u politici zajmova; odgovarajući podaci ukazuju na to da bi one mogle predstavljati samo 1 % kineskog tržišta (6). Odgovarajući javno dostupni podaci također potvrđuju da se kineske banke, posebno velike poslovne banke, još uvijek oslanjaju na dioničare u državnom vlasništvu i vladu za obnavljanje kapitala kada postoji nedostatak adekvatnosti kapitala kao posljedica kreditne ekspanzije (7). U pogledu banaka koje su dale zajmove proizvođačima izvoznicima koji surađuju, velika većina su banke u državnom vlasništvu. Doista je na temelju dostupnih podataka utvrđeno da su najmanje 13 od 19 evidentiranih banaka banke u državnom vlasništvu, uključujući dvije banke za provedbu državne politike (Banka Kine za uvoz-izvoz, Kineska razvojna banka) i velike poslovne banke u Kini poput Poljoprivredne banke Kine, Banke Kine, Kineske banke za izgradnju i Industrijske i poslovne banke Kine.
U pogledu preostalih banaka u državnom vlasništvu, Komisija je ponovno zatražila iste gore spomenute podatke o vladinom nadzoru i provedbi vladinih politika ili interesa u odnosu na industriju proizvodnje papira. Ponovno nisu dostavljeni takvi detaljniji podaci, osim ponavljanog upućivanja na podatke u odgovarajućim godišnjim izvješćima banaka koji su u većini slučajeva bili samo na kineskom jeziku bez prijevoda na engleski. Međutim, podaci u godišnjim izvješćima banaka ne mogu pružiti potrebnu razinu detaljnih podataka. U pogledu banaka za provedbu državne politike, ispitni postupak je utvrdio da nema jasnih pravnih odredaba koje bi određivale njihovu ulogu i njihov odnos s vladom. Svejedno, prema izjavama kineske vlade tijekom provjere na licu mjesta čini se da su banke za provedbu državne politike podupirale vladine politike u Kini i da ne posluju za dobit. Sve gornje točke potvrđuju da te četiri banke kontrolira vlada i da one izvršavaju vladine ovlasti tako da se njihovo postupanje može pripisati državi.
(86)
Komisija je također nastojala ispitati razliku između banaka za provedbu državne politike (prema dostupnim podacima to su Banka Kine za uvoz-izvoz, Kineska razvojna banka i Poljoprivredna razvojna banka Kine) i poslovnih banaka u državnom vlasništvu. Komisija je zatražila razjašnjenja o tim dvjema vrstama financijskih institucija. Kineska vlada je navela da banke za provedbu državne politike nemaju nikakve pisane pravne odredbe koje uređuju njihov sektor, s obzirom na to da kineske vlasti trenutačno izrađuju zakon o bankama za provedbu državne politike. Također se tvrdilo da se jedna banka za provedbu državne politike (tj. Kineska razvojna banka) ne bi trebala smatrati bankom za provedbu državne politike jer je postala dioničko društvo i u prijelaznom je razdoblju. Dostavljeni podaci potvrđuju da se banke za provedbu državne politike tretiraju drukčije od poslovnih banaka u državnom vlasništvu. Unatoč nedostatku bilo kakvih pravila koja bi uređivala sektor banaka za provedbu državne politike ili način na koji te banke sudjeluju na kineskom financijskom tržištu, iz okružnica NBK-a se čini, gdje su one spomenute izričito, da banke za provedbu državne politike imaju poseban status u usporedbi s poslovnim bankama u državnom vlasništvu. U pogledu statusa Kineske razvojne banke, kineska država (kroz kinesko Ministarstvo financija) ima više od 50 % udjela u banci pa stoga njezino preoblikovanje u dioničko društvo nema utjecaja na vladinu kontrolu.
(87)
Još jedan čimbenik koji stvara iskrivljenje na kineskom financijskom tržištu je uloga koju NBK ima u određivanju posebnih granica kod određivanja i promjene kamatnih stopa. Doista, ispitni postupak je utvrdio da NBK ima posebna pravila koja uređuju način na koji se mijenjaju kamatne stope u Kini. Prema dostupnim podacima, ta su pravila određena u Okružnici NBK-a o pitanjima prilagodbe kamatnih stopa na depozite i zajmove - Yinfa (2004.) br. 251 („Okružnica 251”). Od financijskih institucija se zahtijeva određivanje kamatnih stopa za zajmove u određenom rasponu u odnosu na referentnu kamatnu stopu NBK-a za zajmove. Za zajmove poslovnih banaka i zajmove banaka za provedbu državne politike kojima se komercijalno upravlja nema gornje granice raspona, nego samo donja granica. Za gradske kreditne zadruge i ruralne kreditne zadruge postoje i gornja i donja granica raspona. Za povlaštene zajmove i zajmove za koje Državno vijeće ima posebne odredbe, kamatne stope se ne mijenjaju prema gore. Komisija je od kineske vlade tražila objašnjenja o definiciji i izričaju u Okružnici 251, kao i njoj prethodnog propisa (Okružnica NBK-a o proširenju raspona promjena kamatnih stopa zajmova financijskih institucija - YinFa [2003.] br. 250). Kineska vlada je objasnila da te Okružnice čine dio reforme tržišnog određivanja kamatnih stopa u Kini, ali nije dala daljnja objašnjenja. Od kineske vlade je također zatraženo objašnjenje što su povlašteni zajmovi i ostali zajmovi koje određuje Državno vijeće.
Kineska vlada je navela da izričaj odgovarajućih kineskih tekstova upućuje na pretpostavku o postojanju drugih zajmova koje određuje Državno vijeće. Kineska vlada nije dostavila druga objašnjenja ili odgovarajuću dokumentaciju radi objašnjenja zašto su povlašteni zajmovi definirani u kineskim propisima. U pogledu drugih vrsta zajmova, čak i ako se prihvate argumenti kineske vlade, nejasno je zašto je zakonodavac smatrao potrebnim uvesti mogućnost postojanja drugih zajmova koje određuje Državno vijeće. Komisija je također zatražila objašnjenja o postojanju zajmova za provedbu državne politike kojima se upravlja komercijalno, kako se spominje u Okružnici 251. O tom pitanju kineska vlada nije dostavila nikakva objašnjenja ili dokaze. Od kineske vlade je također zatražena dostava bilo kakvih dopuna ili naknadnih propisa donesenih na temelju navedenih Okružnica u odnosu na politiku zajmova poslovnih banaka i banaka za provedbu državne politike, ali takvi podaci nisu dostavljeni.
(88)
Završno, naglašava se da kineska vlada nije dostavila nikakve druge podatke ili statistiku o strukturi kineskog bankarskog sustava.
(89)
Na temelju uvodnih izjava 74. do 88. gore te uzimajući u obzir nedostatak kineske suradnje (te s obzirom na razmatranja dolje u uvodnoj izjavi 90.), Komisija zaključuje da vladino uplitanje iskrivljuje financijsko tržište u Kini i za kamatne stopa koje naplaćuju nevladine banke i druge financijske institucije vjerojatno je da se usklađuju s vladinim stopama. Stoga se kamatne stope koje naplaćuju nevladine banke i druge financijske institucije ne mogu smatrati prikladnim poslovnim mjerilima prilikom utvrđivanja dodjeljuju li vladini zajmovi koristi.
ii. Financijski doprinos
(90)
Nadalje, uzimajući u obzir sve dokaze, zaključuje se da su veliku većinu zajmova dvama proizvođačima koji surađuju dale banke za provedbu državne politike ili druge banke u državnom vlasništvu koje se smatraju javnim tijelima zbog svojih uskih veza s vladom. Država u njima ima više od 50 % vlasništva pa se stoga smatra da ih kontrolira vlada. Postoje dodatni dokazi da te banke stvarno izvršavaju vladine ovlasti jer, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 65., postoji jasno uplitanje države (tj. NBK-a) u način na koji poslovne banke donose odluke o kamatnim stopama za zajmove koji se odobravaju kineskim trgovačkim društvima, a u nekim slučajevima, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 83., trgovačkim društvima je gotovo automatski određena najmanja moguća stopa unutar granica koje određuje država. U tim okolnostima, praksa davanja zajmova tih subjekata izravno je pripisiva vladi. Činjenicu da banke izvršavaju vladine ovlasti također potvrđuje način na koji se Plan proizvodnje papira 2007., Odluka 40 i članak 34. Zakona o poslovnim bankama primjenjuju s obzirom na ostvarivanje vladine industrijske politike (vidjeti gore uvodne izjave 74. do 81.). Također postoji i puno dokaza na temelju indicija, koje potkrepljuju objektivne studije i izvješća, da u kineskom financijskom sustavu još uvijek postoji velika mjera vladinog uplitanja (vidjeti dolje uvodnu izjavu 312.). Završno, Kina nije dostavila podatke koji bi omogućili bolje razumijevanje odnosa banaka u državnom vlasništvu i vlade (vidjeti gore uvodne izjave 68. do 70. i 84. do 86.) Stoga u slučaju zajmova koje daju banke za provedbu državne politike ili druge banke u državnom vlasništvu Komisija zaključuje da postoji financijski doprinos proizvođačima premazanog papira u obliku izravnog prijenosa vladinih sredstava u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. Osnovne uredbe.
iii. Korist
(91)
Postoji korist u skladu s člankom 3. stavkom 2. i člankom 6. točkom (b) Osnovne uredbe u tom smislu da se vladini zajmovi odobravaju pod povoljnijim uvjetima nego što bi ih zajmoprimac mogao stvarno ostvariti na tržištu. Budući da je utvrđeno da nevladini zajmovi u Kini ne daju prikladno tržišno mjerilo, do njega se došlo korištenjem metode opisane dolje u uvodnim izjavama 96. do 102.
iv. Specifičnost
(92)
Od kineske vlade je zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje te subvencije i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe. Naglašava se da članak 28. stavak 6. navodi da „ako zainteresirana stranka ne surađuje, ili surađuje samo djelomično tako da se time relevantni podaci uskraćuju, rezultati mogu biti manje povoljni za stranku nego da je surađivala.” Razmotrene činjenice uključivale su sljedeće:
-
Dokaz o specifičnosti koji je podnio podnositelj pritužbe.
-
Nalazi (vidjeti uvodne izjave 77. i 78.) da se specifične subvencije usmjeravaju u industriju proizvodnje papira kroz posebne sektorske planove, tj. Plan proizvodnje papira.
-
Dokaz (vidjeti uvodnu izjavu 76.) da je industrija proizvodnje papira „poticana industrija” (Odluka br. 40).
-
Odredbe članka 34. Zakona o poslovnim bankama [2003.] br. 13 (vidjeti uvodnu izjavu 79.) koje propisuju da će poslovne banke obavljati svoje poslove vezane za zajmove prema potrebama nacionalnoga gospodarstva i socijalnog razvoja te u duhu državne industrijske politike, tj. u ovom konkretnom slučaju u duhu Plana proizvodnje papira.
-
Nalazi (vidjeti uvodnu izjavu 81.) da kineski državni sustav planiranja nalaže bankama davanje zajmova industriji proizvodnje papira, a za trgovačka društva se smatra da imaju visoki kreditni rejting jer su korisnici posebnih planova politike.
(93)
U svjetlu gore navedenog te u nedostatku bilo kakve suradnje kineske vlade dostupni dokazi ukazuju na to da subvencije odobrene trgovačkim društvima u industriji papira nisu općenito dostupne te su stoga specifične u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe. U svjetlu nesuradnje kineske vlade, ništa ne ukazuje na to da se prihvatljivost za dobivanje subvencija temelji na objektivnim kriterijima ili uvjetima u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe.
(d) Zaključak
(94)
U skladu s time, financiranje industrije proizvodnje papira treba se smatrati subvencijom.
(95)
S obzirom na postojanje financijskog doprinosa, koristi za proizvođače izvoznike i specifičnosti, ova se subvencija treba smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(e) Izračun iznosa subvencije
(96)
Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Prema članku 6. točki (b) Osnovne uredbe kao korist za primatelje smatra se razlika između iznosa kojeg trgovačko društvo plaća za vladin zajam i iznosa kojeg bi trgovačko društvo platilo za usporedivi komercijalni zajam dostupan na tržištu.
(97)
Kako je objašnjeno gore, budući da zajmovi koje daju kineske banke odražavaju značajno vladino uplitanje u bankarski sektor i ne odražavaju kamatne stope kakve se mogu naći na tržištu koje dobro funkcionira, prikladno tržišno mjerilo je određeno korištenjem metode opisane u nastavku. Nadalje, zbog nedostatka suradnje kineske vlade, Komisija se također poslužila dostupnim podacima kako bi odredila prikladnu kamatnu stopu kao mjerilo.
(98)
Prilikom izračuna prikladnog mjerila, smatra se razumnim primijeniti kineske kamatne stope, prilagođene za uobičajeni tržišni rizik. Doista, u kontekstu u kojem je trenutačno financijsko stanje izvoznika utvrđeno na iskrivljenom tržištu te nema pouzdanih podataka kineskih banaka o mjerenju rizika i određivanju kreditnog rejtinga, smatra se potrebnim ne uzeti kreditnu sposobnost kineskih izvoznika nominalno, nego primijeniti uvećani iznos kako bi se odrazio mogući utjecaj kineskog iskrivljenog tržišta na njihovu financijsku situaciju.
(99)
U pogledu gore navedenog, kako je objašnjeno u uvodnim izjavama 68. do 72., i od kineske vlade i od proizvođača izvoznika koji surađuju zatražena je dostava podataka o politici davanja zajmova kineskih banaka i načinu na koji su zajmovi dodijeljeni proizvođačima izvoznicima. Stranke nisu dostavile takve podatke, iako je to od njih više puta zatraženo. Prema tome, s obzirom na nedostatak suradnje i sve dostupne podatke te u skladu s odredbama članka 28. stavka 6. Osnovne uredbe, smatra se prikladnim smatrati da bi se svim poduzećima u Kini odobrila samo najviša ocjena „stupnja neulaganja” za obveznice (BB po Bloombergu) te na uobičajenu stopu za zajmove Narodne banke Kine primijeniti prikladnu premiju koja se može očekivati na obveznice koje izdaju poduzeća s tim rejtingom. Za zajmove koji se daju u stranoj valuti, Komisija na uobičajenu stopu za zajmove kako se navodi u odgovarajućim kineskim ugovorima o zajmu (LIBOR stopu) primjenjuje prikladnu premiju koja se može očekivati na obveznice koje izdaju poduzeća s tim rejtingom. Međutim, s obzirom na nesuradnju kineske vlade u pogledu dostave podataka o bankama u državnom vlasništvu ili omogućivanja pristupa njima, smatra se prikladnim, u skladu s člankom 28. stavkom 6. Osnovne uredbe, koristiti kreditni rejting BB (stupanj neulaganja - špekulativno), imajuću u vidu sve dostupne podatke.
(100)
Korist proizvođača izvoznika izračunana je uzimanjem u obzir razlike kamatne stope, izražene kao postotak, pomnoženo s nepodmirenim dugom, što predstavlja kamatu koja nije plaćena tijekom RIP-a. Taj je iznos potom podijeljen na ukupni promet proizvođača izvoznika koji surađuje.
(101)
Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 73., jedan je proizvođač izvoznik odbio dostaviti važan sporazum o restrukturiranju duga. Posljedično nije bilo moguće provjeriti osnovne podatke navedene u odnosu na zajmove koji su obuhvaćeni tim sporazumom, poput kamatne stope, dospijeća zajma, rasporeda vraćanja itd. Proizvođač izvoznik također nije mogao dokazati da je isplatio glavnice zajmova koji su obuhvaćeni tim sporazumom. Stoga su u izračunu koristi ti zajmovi smatrani kao subvencije i raspoređeni su kroz RIP pored kamata koje nisu plaćene tijekom RIP-a kako je objašnjeno gore u uvodnoj izjavi 100.
(102)
Stopa subvencija utvrđena u odnosu na taj program tijekom RIP-a iznosi 5,37 % za APP trgovačka društva i 1,26 % za Chenming trgovačka društva.
4.2.2. PROGRAMI POREZA NA DOHODAK
- Povlaštena porezna politika za trgovačka društva koja su priznata kao poduzeća visoke i nove tehnologije
(103)
Ovaj program trgovačkom društvu koje stekne Potvrdu o poduzeću visoke i nove tehnologije omogućuje dobivanje povlastice u vidu stope poreza na dohodak od 15 %, u usporedbi s običnom stopom od 25 %.
(a) Pravna osnova
(104)
Program je predviđen kao povlašteni porezni tretman po članku 28. Zakona NRK-a o porezu na dohodak poduzeća (br. 63, proglašen 16. ožujka 2007.) zajedno s Administrativnim mjerama za određivanje poduzeća visoke i nove tehnologije. Obavijest državne porezne uprave o pitanjima plaćanja poreza na dohodak za poduzeća visoke i nove tehnologije (Guo Shui Han [2008.] br. 985) također se odnosi na taj program, sadržavajući dodatne detalje o njegovoj provedbi.
(b) Prihvatljivost
(105)
Članak 10. Administrativnih mjera za određivanje poduzeća visoke i nove tehnologije navodi kriterije prihvatljivosti za trgovačka društva koja žele biti korisnici ovog programa. Ako trgovačko društvo ispunjava sve uvjete određene člankom 10., ono mora podnijeti zahtjev nadležnim tijelima u skladu s postupkom u članku 11. istoga akta.
(c) Praktična primjena
(106)
Svako trgovačko društvo koje se namjerava prijaviti za taj program mora podnijeti on-line zahtjev lokalnom Uredu za znanost i tehnologiju koji će ga privremeno razmotriti. Nakon toga lokalni Ured za znanost i tehnologiju dat će preporuku provincijskom Odjelu za znanost i tehnologiju. Prije bilo kakve odluke o izdavanju potvrde o poduzeću visoke i nove tehnologije, Odjel može odlučiti provesti ispitni postupak neposredno u poslovnim prostorijama podnositelja zahtjeva.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(107)
Ovaj program subvencija koristilo je 3 proizvođača izvoznika koji surađuju i koji su stekli koristi tijekom RIP-a. Iako kineska vlada nije dostavila administrativna pravila, proizvođači izvoznici dostavili su dostupne pravne tekstove. Međutim, čak je i iz tih tekstova teško razaznati postupak podnošenja zahtjeva koji ostaje neodređen i netransparentan.
(e) Zaključak
(108)
U skladu s time, program treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku odricanja vlade od prihoda, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(109)
Od kineske vlade je zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje te subvencije i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima, kako je navedeno u odjeljku 4.1., u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(110)
Ovaj program subvencija je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe, s obzirom na to da je samo zakonodavstvo, u skladu s kojim tijelo odobrava program, ograničilo pristup tom programu samo određenim poduzećima i industrijama koji su određeni kao poticani, poput onih koji pripadaju industriji premazanog papira. Doista, u poglavlju 4. Zakona NRK-a o porezu na dohodak poduzeća (br. 63, proglašen 16. ožujka 2007.) posvećenom „poreznim poticajima”, članak 25. predviđa da „država odobrava poticaje kod poreza na dohodak poduzeća ključnim industrijama i projektima koje podupire i potiče država.” Prema Komisijinom shvaćanju, Državno vijeće u svojoj Odluci 40 (članku 14.) i Katalogu o smjernicama za industrijsko restrukturiranje daje načela i klasifikaciju po kojima se poduzeće smatra poticanim. Uz to, nema objektivnih kriterija za utvrđivanje prihvatljivosti niti uvjerljivih dokaza iz kojih se može zaključiti da je prihvatljivost automatska u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe. Doista, iako su prikupljena neka administrativna pravila tijekom posjeta proizvođaču izvozniku, nedostatak suradnje kineske vlade ne omogućuje procjenu postojanja takvih objektivnih kriterija.
(111)
U skladu s time, ova subvencija treba se smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(112)
Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Kao korist koju je ostvario primatelj smatra se iznos ukupnog poreza kojeg bi trebalo platiti prema običnoj poreznoj stopi, nakon oduzimanja onoga što je plaćeno po smanjenoj povlaštenoj poreznoj stopi. U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe ovaj se iznos subvencije (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuju, jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(113)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike koji surađuju iznosi 1,22 % za APP skupinu i 0,58 % za Chenming skupinu.
- Povlaštena porezna politika za istraživanje i razvoj
(114)
Ovaj program predviđa koristi za sva trgovačka društva kojima je priznato da provode projekte istraživanja i razvoja. Ova kvalifikacija dopušta smanjivanje poreza na dobit za 50 % stvarnih troškova za odobrene projekte.
(a) Pravna osnova
(115)
Program je predviđen kao povlašteni porezni tretman po članku 30. stavku 1. Zakona NRK-a o porezu na dohodak poduzeća (br. 63, proglašen 16. ožujka 2007.), članku 95. Uredbi o provedbi Zakona NRK-a o porezu na dohodak poduzeća, Dekreta br. 512 Državnog vijeća NRK-a, proglašenog 6. prosinca 2007. i Vodiča o ključnim područjima (Obavijest br. 6, 2007.).
(b) Prihvatljivost
(116)
Ovaj program predviđa koristi za trgovačka društva kojima je priznato da provode projekte istraživanja i razvoja. Prihvatljivi za program su samo projekti istraživanja i razvoja trgovačkih društava iz sektora novih i visokih tehnologija koja dobivaju prvenstvenu potporu države i projekti popisani u Vodiču o ključnim područjima visokotehnološke industrijalizacije prema trenutačnom Prioritetu razvoja kojeg je objavila Nacionalna razvojna i reformska komisija.
(c) Praktična primjena
(117)
Svako trgovačko društvo koje se želi prijaviti za ovaj program mora podnijeti detaljne podatke o projektima istraživanja i razvoja lokalnom Uredu za znanost i tehnologiju. Nakon razmatranja, porezni ured će izdati potvrdu o odobrenju. Iznos koji podliježe porezu na dobit smanjuje se za 50 % stvarnih troškova za odobrene projekte.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(118)
Ovaj program koristili su proizvođači izvoznici koji surađuju, a koji su stekli koristi tijekom RIP-a. Iako kineska vlada nije dostavila administrativna pravila, proizvođači izvoznici dostavili su dostupne pravne tekstove. Međutim, čak je i iz tih tekstova teško razaznati postupak podnošenja zahtjeva - koji ostaje neodređen i netransparentan.
(e) Zaključak
(119)
U skladu s time, program treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku odricanja vlade od prihoda, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(120)
Od kineske vlade je zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje te subvencije i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima, kako je navedeno u odjeljku 4.1., u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(121)
Ovaj program subvencija je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe, s obzirom na to da je samo zakonodavstvo, u skladu s kojim tijelo odobrava program, ograničilo pristup tom programu samo određenim poduzećima i industrijama koji su određeni kao poticani, poput onih koji pripadaju industriji premazanog papira. Uz to, nema objektivnih kriterija za ograničavanje prihvatljivosti niti uvjerljivih dokaza iz kojih se može zaključiti da je prihvatljivost automatska u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe. Doista, iako su prikupljena neka administrativna pravila tijekom posjeta proizvođaču izvozniku, nedostatak suradnje kineske vlade ne omogućuje procjenu postojanja takvih objektivnih kriterija.
(122)
U skladu s time, ova subvencija treba se smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(123)
Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Kao korist smatra se iznos ukupnog poreza koji bi trebalo platiti po običnoj poreznoj stopi, nakon oduzimanja onoga što je plaćeno s dodatnim smanjenjem od 50 % stvarnih troškova za istraživanje i razvoj za odobrene projekte. U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe ovaj se iznos subvencije (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuju, jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(124)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike koji surađuju iznosi 0,02 % za APP skupinu i 0,05 % za Chenming skupinu.
- Izuzeća dividenda između kvalificiranih rezidentnih poduzeća
(125)
Program se odnosi na poduzeća rezidente u Kini koja imaju udjele u drugim poduzećima rezidentima u Kini. Prvo navedena imaju pravo na izuzeće od poreza na dohodak od određenih dividendi koje plaćaju drugo navedena poduzeća.
(a) Pravna osnova
(126)
Ovaj program predviđen je kao povlašteni porezni tretman člankom 26. Zakona NRK-a o porezu na dohodak poduzeća i detaljnije objašnjen u članku 83. Uredbi o provedbi Zakona NRK-a o porezu na dohodak poduzeća, Dekretu br. 512 Državnog vijeća NRK-a, proglašenog 6. prosinca 2007.
(b) Prihvatljivost
(127)
Ovaj program daje povlasticu svim trgovačkim društvima rezidentima koji imaju udjele u drugim trgovačkim društvima rezidentima u Kini.
(c) Praktična primjena
(128)
Trgovačka društva mogu koristiti ovaj program izravno kroz svoj povrat poreza.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(129)
Na prijavi poreza na dohodak proizvođača izvoznika koji surađuju postoji iznos koji je izuzet od poreza na dohodak. Ovaj iznos navodi se kao dividende, bonusi i drugi prihod od kapitalnih ulaganja prihvatljivih rezidenata i poduzeća u skladu s uvjetima u Dodatku 5. Povrata poreza na dohodak (Godišnja prijava poreznih povlastica). Dotična trgovačka društva nisu platila porez na dohodak na te iznose.
(e) Zaključak
(130)
U skladu s time, program treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku odricanja vlade od prihoda, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(131)
Od kineske vlade je zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje te subvencije i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima, kako je navedeno u odjeljku 4.1., u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(132)
Ovaj program subvencije je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe s obzirom na to da je samo zakonodavstvo, prema kojem postupa tijelo koje odobrava program, ograničilo pristup tom program samo trgovačkim društvima rezidentima u Kini koja imaju prihod od dividenda od drugih poduzeća rezidenata u Kini, nasuprot onim poduzećima koja ulažu u strana poduzeća.
(133)
Uz to, budući da su svi gornji porezni programi po poglavlju 4. Zakona NRK-a o porezu na dohodak poduzeća rezervirani isključivo za važne industrije i projekte koje podržava ili potiče država kako je navedeno u članku 25., također, ovaj program je specifičan jer je rezerviran samo za određena poduzeća i industrije koje su klasificirane kao poticane, poput industrije premazanog papira. Doista, prema Komisijinom shvaćanju, Državno vijeće u svojoj Odluci br. 40 (članku 14.) i Katalogu o smjernicama za industrijsko restrukturiranje daje načela i klasifikaciju po kojima se poduzeće smatra poticanim. Nadalje, u tom slučaju nema objektivnih kriterija za ograničavanje prihvatljivosti niti uvjerljivih dokaza iz kojih se može zaključiti da je prihvatljivost automatska u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe. Doista, iako su prikupljena neka administrativna pravila tijekom posjeta proizvođaču izvozniku, nedostatak suradnje kineske vlade ne omogućuje procjenu postojanja takvih objektivnih kriterija.
(134)
U skladu s time, ova subvencija treba se smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(135)
Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Tom korišću smatra se iznos ukupnog poreza kojeg bi trebalo platiti uključujući prihode od dividenda koje se dobivaju od drugih poduzeća rezidenata u Kini, nakon oduzimanja onoga što je stvarno plaćeno uz porezno izuzeće za dividende. U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe ovaj se iznos subvencije (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuju, jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(136)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike koji surađuju iznosi 1,34 % za APP skupinu i 0,21 % za Chenming skupinu.
4.2.3. PROGRAMI POSREDNIH POREZA I UVOZNIH CARINSKIH TARIFA
- Izuzeće od PDV-a i carinskih tarifa na uvezenu opremu
(137)
Ovaj program daje povlastice u obliku izuzeća od PDV-a i uvoz kapitalnih dobara oslobođen od carine za poduzeća sa stranim vlasništvom ili domaća trgovačka društva koja mogu dobiti Potvrdu o državno poticanim projektima koju izdaju kineska tijela u skladu s odgovarajućom investicijskim, poreznim i carinskim zakonodavstvom.
(a) Pravna osnova
(138)
Program se temelji na nekoliko pravnih odredaba, tj. Okružnici Državnog vijeća o prilagodbi porezne politike za uvezenu opremu br. 37/1997, Objavi Ministarstva financija, Opće carinske uprave i Državne porezne uprave [2008.] br. 43, Obavijesti NDRC-a o važnim pitanjima o postupanju s pismom potvrde za domaće ili strano financirane projekte poticane od strane države, br. 316 2006., datuma 22. veljače 2006. i na Katalogu o uvezenoj robi koja se ne može osloboditi od carine za poduzeća sa stranim vlasništvom ili domaća poduzeća - 2008.
(b) Prihvatljivost
(139)
Prihvatljivost je ograničena na podnositelje zahtjeva, bilo poduzeća sa stranim vlasništvom, bilo domaća poduzeća, koja mogu dobiti Potvrdu o državno poticanom projektu.
(c) Praktična primjena
(140)
Prema Obavijesti NDRC-a o važnim pitanjima o postupanju s pismom potvrde za domaće ili strano financirane projekte poticane od strane države, br. 316 2006., datuma 22. veljače 2006., članku I.1., kod stranih projekata ulaganja koji su u skladu s „projektima poticane kategorije u Katalogu industrija za usmjeravanje stranih ulaganja i Kataloga prioritetnih industrija za strana ulaganja u središnjoj i zapadnoj regiji s prijenosom tehnologije, od carine i PDV-a izuzeti su oprema za samostalno korištenje uvezena u sklopu ukupnog ulaganja te tehnologija, dijelovi i komponente i rezervni dijelovi uvezeni zajedno s opremom u skladu s ugovorom; izuzeta je ona roba koji je popisana u Katalogu uvezene robe za strane projekte ulaganja koji nisu izuzeti od poreza.” Pismo potvrde o projektu za projekte sa stranim ulaganjem poticane kategorije s ukupnim ulaganjem od 30 milijuna američkih dolara ili većim izdaje NDRC. Pismo o potvrdi projekta za projekte sa stranim ulaganjem poticane kategorije s ukupnim ulaganjem manjim od 30 milijuna američkih dolara izdaju komisije ili gospodarske općine na razini provincije. Nakon što dobiju pismo o potvrdi projekta poticane kategorije, trgovačka društva predočavaju potvrde i druge dokumente za prijavu svojim lokalnim carinskim tijelima kako bi mogli dobiti izuzeće od carine i PDV-a na uvoz opreme.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(141)
Svi su se proizvođači izvoznici koji surađuju koristili tim programom.
(e) Zaključak
(142)
U skladu s time, program treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku odricanja vlade od prihoda, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(143)
Od kineske vlade je zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje te subvencije i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima, kako je navedeno u odjeljku 4.1., u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(144)
Ovaj program subvencije je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe s obzirom na to da je samo zakonodavstvo, prema kojem postupa tijelo koje odobrava program, ograničilo pristup tom programu samo poduzećima koja ulažu u okviru posebnih poslovnih kategorija taksativno definiranih zakonom (tj. katalog za usmjeravanje industrija za strana ulaganja i katalog ključnih industrija, proizvoda i tehnologija koje država trenutačno potiče). Uz to, nema objektivnih kriterija za utvrđivanje prihvatljivosti niti uvjerljivih dokaza iz kojih se može zaključiti da je prihvatljivost automatska u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe. Doista, iako su prikupljena neka administrativna pravila tijekom posjeta proizvođaču izvozniku, nedostatak suradnje kineske vlade ne omogućuje procjenu postojanja takvih objektivnih kriterija.
(145)
U skladu s time, ova subvencija treba se smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(146)
Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Korist se izračunava uzimanjem u obzir PDV-a i carine od kojih je izuzeta uvezena oprema. U skladu s člankom 7. stavkom 3. Osnovne uredbe, ovaj se iznos subvencije (brojnik) dodjeljivao za RIP korištenjem korisnog vijeka trajanja koji odgovara prosječnom vremenu amortizacije dotične industrije (tj. 15 godina). Dobiveni iznos potom se dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuju, jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(147)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike koji surađuju iznosi 1,17 % za APP skupinu i 0,61 % za Chenming skupinu.
- Smanjenje PDV-a na domaće proizvedenu opremu
(148)
Ovaj program daje povlastice u obliku smanjenja PDV-a ako poduzeća sa stranim vlasništvom kupe domaće proizvedenu opremu.
(a) Pravna osnova
(149)
Program se temelji na Okružnici Državne porezne uprave o objavi privremenih mjera za povrat poreza za kupnju domaće proizvedene opreme koju kupuju poduzeća sa stranim vlasništvom br. 171, 1999., 20.9.1999. i ukinuta Okružnicom o prestanku politike povrata poreza za kupnju domaće proizvedene opreme koju kupuju poduzeća sa stranim vlasništvom [Caishui 2008., br. 176]. Potonja predviđa prijelazno razdoblje nakon prekida programa od 1. siječnja 2009.
(b) Prihvatljivost
(150)
Prihvatljivost je ograničena na poduzeća sa stranim vlasništvom koja kupuju domaće proizvedenu opremu.
(c) Praktična primjena
(151)
Program ima za cilj povrat PDV-a plaćenog za kupnju domaće proizvedene opreme koju kupuju poduzeća sa stranim vlasništvom ako oprema nije obuhvaćena Katalogom opreme koja nije izuzeta od plaćanja te ako vrijednost opreme ne prelazi ukupnu granicu ulaganja poduzeća sa stranim vlasništvom prema „probnim administrativnim mjerama za kupnju domaće proizvedene opreme.”
(d) Nalazi ispitnog postupka
(152)
Svi su se proizvođači izvoznici koji surađuju koristili tim programom.
(e) Zaključak
(153)
U skladu s time, program treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku odricanja vlade od prihoda, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(154)
Od kineske vlade je zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje te subvencije i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima, kako je navedeno gore u odjeljku 4.1., u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(155)
Ovaj program subvencija je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe, s obzirom na to da je samo zakonodavstvo, u skladu s kojim tijelo odobrava program, ograničilo pristup tom programu određenoj vrsti poduzeća (tj. poduzećima sa stranim vlasništvom). Uz to, nema objektivnih kriterija za utvrđivanje prihvatljivosti niti uvjerljivih dokaza iz kojih se može zaključiti da je prihvatljivost automatska u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe. Doista, iako su prikupljena neka administrativna pravila tijekom posjeta proizvođaču izvozniku, nedostatak suradnje kineske vlade ne omogućuje procjenu postojanja takvih objektivnih kriterija.
(156)
Nadalje, program je specifičan u smislu članka 4. stavka 4. točke (b) Osnovne uredbe, s obzirom na to da je subvencija zavisna o korištenju domaće, a ne uvezene robe.
(157)
Posljedično, ova se subvencija treba smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(158)
Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Korist za primatelje računa se uzimanjem u obzir povrata PDV-a za kupnju domaće proizvedene opreme. U skladu s člankom 7. stavkom 3. Osnovne uredbe, ovaj se iznos subvencije (brojnik) dodjeljivao za RIP korištenjem korisnog vijeka trajanja koji odgovara prosječnom vremenu amortizacije dotične industrije (tj. 15 godina). Dobiveni iznos potom se dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuju, jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(159)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike koji surađuju iznosi 0,03 % za APP skupinu i 0,05 % za Chenming skupinu.
- Porezi za održavanje i izgradnju grada i dodatne naknade za obrazovanje za poduzeća sa stranim vlasništvom
(160)
Ovaj program daje za poduzeća sa stranim vlasništvom izuzeće od plaćanja poreza za održavanje i izgradnju grada i dodatne naknade za obrazovanje.
(a) Pravna osnova
(161)
Program se temelji na Privremenim pravilima Narodne Republike Kine o porezu za održavanje grada (Guo Fa objavljeno 8. veljače 1985., br. 19) i Uredbama Ministarstva financija o nekoliko posebnih pitanja o provedbi Privremenih pravila Narodne Republike Kine o porezu za održavanje grada (Cai Shui Zi, objavljeno 22. ožujka 1985., br. 69).
(b) Prihvatljivost
(162)
Prihvatljivost je ograničena na poduzeća sa stranim vlasništvom.
(c) Praktična primjena
(163)
Prema Privremenim pravilima Narodne Republike Kine o porezu za održavanje gradova porezna osnovica poreza za održavanje i izgradnju grada je „iznos poreza za proizvod, PDV-a i poreza za djelatnost koje su stvarno platili porezni obveznici te se plaća istodobno kad i porez za proizvod, PDV i porez za djelatnost.”
(d) Nalazi ispitnog postupka
(164)
Kako je objašnjeno u uvodnim izjavama 347. i 348, porezne obveze u odnosu na ovaj program primjenjuju se od 1. prosinca 2010. na sva trgovačka društva koja posluju u Kini.
(e) Zaključak
(165)
U skladu s time te na temelju podataka do 30. studenoga 2010., program treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku odricanja vlade od prihoda, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(166)
Ovaj program subvencija je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe, s obzirom na to da samo zakonodavstvo, u skladu s kojim tijelo odobrava program, izuzima određenu vrstu poduzeća (tj. poduzeća sa stranim vlasništvom) od plaćanja poreza za održavanje i izgradnju grada.
(167)
Posljedično, ova se subvencija treba smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(168)
Ipak, s obzirom na podatke koje su dostavili kineska vlada i relevantni proizvođači izvoznici koji surađuju, zaključuje se da su stranke mogle dokazati da ovaj program više ne daje nikakve koristi uključenim izvoznicima.
(169)
Stoga su ispunjeni uvjeti određeni člankom 15. Osnovne uredbe. Zaključeno je da se protiv ovog programa ne bi trebale uvesti kompenzacijske mjere.
4.2.4. PROGRAMI SUBVENCIONIRANJA
(170)
Od raznih programa subvencija spomenutih u pritužbi, za dva je utvrđeno da su se njima koristili proizvođači izvoznici koji surađuju, tj. Nagrada za poznate marke i Posebni fondovi za poticanje stranog ekonomskog i trgovinskog razvoja i za izradu značajnog projekta ulaganja u Shandong provinciji. O preostalim programima za koje je utvrđeno da su korišteni obavijestili su proizvođači izvoznici koji surađuju. Kineskoj je vladi ukazano na postojanje ovih programa te je od nje zatražena dostava potrebnih podataka o njima. Kineska vlada je tvrdila da bilo koji program koji nije naveden u pritužbi ne može biti ispitan, jer je to protivno pravilima WTO-a. Kineska vlada je tako tvrdila da treba smatrati da Komisijin zahtjev nije u skladu s pravilima o dokazima i savjetovanju po SCM sporazumu. Kineska vlada također je tvrdila da su podaci koje je pružila Komisija u odnosu na taj program bili općeniti i da bi, čak pod pretpostavkom da se ti programi mogu ispitati, Komisija trebala poslati novi, dovoljno potkrijepljeni zahtjev kineskoj vladi, u kojem traži detalje o novo navedenim subvencijama koje bi bile važne za ispitni postupak.
(171)
U tom smislu se naglašava da je uobičajena EU praksa obavijestiti tijela zemlje koju se ispituje o postojanju bilo kojeg navodnog programa subvencije koji koriste proizvođači izvoznici koji surađuju, osim onih koji su spomenuti u pritužbi, te tražiti podatke i objašnjenja o njima. Takva praksa je u skladu s odgovarajućim pravilima WTO-a. Komisija je obavijestila kinesku vladu o postojanju takvih programa u trenutku kada su ti programi postali poznati i pružila je kineskoj vladi podatke koje je dobila od kineskih proizvođača izvoznika koji surađuju. Komisija je dala kineskoj vladi priliku za savjetovanja u odnosu na te programe te su savjetovanja nakon toga i održana. Posljedično, odredbe članaka 12. stavka 1., članka 13. stavka 1. i 2. SCM sporazuma, kao i članka 11. stavka 10. Osnovne uredbe u potpunosti su poštivani. Dolje predstavljeni nalazi uzimaju u obzir podatke koje je dostavila kineska vlada u odnosu na odgovarajuće programe.
i. Programi spomenuti u pritužbi
- Poznate marke
(a) Pravna osnova
(172)
Ovaj program provodi se Obaviješću Shandong provincije o proračunu za posebnu dodjelu u 2008. za razvoj vlastite izvozne marke [Lucaiqizhi (2008.) br. 75]. Ovaj program daje subvencije trgovačkim društvima radi poticanja izvoznih marki i povećanja tržišnog udjela poznatih marki.
(b) Prihvatljivost
(173)
Samo izvozna poduzeća s poznatom markom koja su uspostavljena u Shandong provinciji mogu dobiti subvenciju. Nisu dostavljeni nikakvi pravni ili upravni akti koji bi potkrijepili kriterije za prihvatljivost.
(c) Praktična primjena
(174)
Program ima za cilj nagraditi poduzeća koja su priznata kao izvozna poduzeća s poznatom markom u Shandong provinciji, kako bi se poboljšali njihov razvoj i konkurentnost. Poduzeće se ne mora prijaviti za ovaj program pa nema dokumenata za odobrenje.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(175)
Jedan se proizvođač izvoznik koji surađuje koristio tim programom.
(e) Zaključak
(176)
U skladu s time, program treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku izravnog prijenosa sredstava, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(177)
Od kineske vlade je zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje te subvencije i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima, kako je navedeno gore u odjeljku 4.1., u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(178)
Ovaj program subvencije je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe, jer mu je pristup ograničen na određena poduzeća, tj. izvozna poduzeća s poznatom markom. U svjetlu nedostatka bilo kakvih pravnih ili upravnih podataka o kriterijima prihvatljivosti, ništa ne ukazuje na to da se prihvatljivost za dobivanje subvencije temelji na objektivnim kriterijima i uvjetima u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe.
(179)
Posljedično, ova se subvencija treba smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(180)
Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Ovaj se iznos (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuje, jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(181)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike koji surađuju je zanemariva (manja od 0,01 %) za Chenming skupinu.
- Posebni fondovi za poticanje projekata stranih ulaganja
(a) Pravna osnova
(182)
Službeni dokument o ovom programu je Obavijest Narodne vlade Shouguanga o priznanju naprednih poduzeća u 2008. Ovaj program, uspostavljen 9. veljače 2008., odaje priznanje poduzećima koja su ostvarila odlične rezultate tijekom 2008.
(b) Prihvatljivost
(183)
Korisnici programa mogu biti trgovačka društva koja su priznata kao „napredna poduzeća u pogledu privlačenja stranih ulaganja” i „napredna poduzeća u pogledu vanjske trgovinske uspješnosti” sa zapaženom uspješnošću u vanjskoj trgovini ili značajnim privlačenjem stranih ulaganja. Kineska vlada nije dostavila nikakve zakone ili propise o politici ili definiciji „naprednog poduzeća u pogledu privlačenja stranih ulaganja” i „naprednog poduzeća u pogledu vanjske trgovinske uspješnosti”.
(c) Praktična primjena
(184)
Narodna vlada Shouguanga je odgovorna za dodjelu sredstava poduzećima koja su priznata kao „napredna poduzeća u pogledu privlačenja stranih ulaganja” i „napredna poduzeća u pogledu vanjske trgovinske uspješnosti.”
(185)
Prema kineskoj vladi, poduzeće se ne mora prijaviti za ovaj program pa ne postoji dokument za odobrenje.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(186)
Jedan se proizvođač izvoznik koji surađuje koristio tim programom.
(e) Zaključak
(187)
U skladu s time, program treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku izravnog prijenosa sredstava, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(188)
Od kineske vlade je zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje te subvencije i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima, kako je navedeno gore u odjeljku 4.1., u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(189)
Ovaj program subvencije je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe, jer mu je pristup ograničen na određena poduzeća, tj. napredna poduzeća u pogledu privlačenja stranih ulaganja i napredna poduzeća u pogledu vanjske trgovinske uspješnosti. U svjetlu nedostatka bilo kakvih pravnih ili upravnih podataka o kriterijima prihvatljivosti, ništa ne ukazuje na to da se prihvatljivost za dobivanje subvencije temelji na objektivnim kriterijima i uvjetima u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe.
(190)
Posljedično, ova se subvencija treba smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(191)
Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Ovaj se iznos (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuje, jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(192)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike koji surađuju je zanemariva (manja od 0,01 %) za Chenming skupinu.
ii. Programi o kojima su obavijestili proizvođači izvoznici koji surađuju
- Pomoć u antidampinškim postupcima
(a) Pravna osnova
(193)
Službeni dokument za ovaj program su Pravila o provedbi politike potpore za antidampinške, antisubvencijske i zaštitne ispitne postupke. Kineska vlada tvrdi da je program prekinut 2008., ali nije ukazano ni na kakve odgovarajuće propise.
(b) Prihvatljivost
(194)
Subvenciju odobrava regionalni/provincijski financijski ured radi olakšavanja sudjelovanja trgovačkog društva u američkim antidampinškim ispitnim postupcima. Prihvatljiva trgovačka društva moraju biti registrirana u Shandong provinciji (isključujući Qingdao City) te postupaju u skladu s uputama Ministarstva trgovine i provincijskih tijela.
(c) Praktična primjena
(195)
Program je regionalno specifičan (dostupan jedino u Shandong provinciji, ali uz izuzetak njezinog najvećega grada Qingdao) s kriterijima prihvatljivosti koji nisu pravno objektivni.
(196)
Prema odgovarajućem zakonu, podnositelju zahtjeva odobrava se 40 % odvjetničkih troškova.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(197)
Jedan se proizvođač izvoznik koji surađuje koristio tim programom.
(e) Zaključak
(198)
U skladu s time, program treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku izravnog prijenosa sredstava, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(199)
Ovaj program subvencije je specifičan u smislu članka 4. stavka 3. Osnovne uredbe, s obzirom na to da je samo zakonodavstvo, u skladu s kojim tijelo odobrava program, ograničilo pristup tom programu trgovačkim društvima unutar određene zemljopisne regije.
(200)
Posljedično, subvencija se treba smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(201)
Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Ovaj se iznos (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuje, jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(202)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike koji surađuju je zanemariva (manja od 0,01 %) za Chenming skupinu.
- Subvencija za obnovu tehnologije u Shouguangu
(a) Pravna osnova
(203)
Program se provodio u skladu s Mišljenjem o ubrzavanju visokotehnološkog industrijskog razvoja (Pokusna provedba) (Shoufa [2005.] br. 37) koje je izdala općinska vlada Shouguanga. Kineska vlada je tvrdila da postoji odgovarajući pravni okvir za program, ali nije dostavila primjerak.
(b) Prihvatljivost
(204)
Program je subvencija za povećanje konkurentnosti poduzeća. Nisu dostavljeni nikakvi pravni ili upravni akti koji bi potkrijepili kriterije za prihvatljivost.
(c) Praktična primjena
(205)
Prema kineskoj vladi, ovaj program je lokalna subvencija za poticanje istraživanja i razvoja, štednje energije i zaštite okoliša. Nema postupka podnošenja zahtjeva. Regionalna vlada s vremena na vrijeme izdaje obavijesti kojima se proizvođači izvoznici obavješćuju da im je dodijeljena subvencija u određenom iznosu.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(206)
Jedan se proizvođač izvoznik koji surađuje koristio programom.
(e) Zaključak
(207)
U skladu s time, program treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku izravnog prijenosa sredstava, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(208)
Od kineske vlade je zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje te subvencije i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima, kako je navedeno gore u odjeljku 4.1., u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(209)
Ovaj program subvencije je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe, jer mu je pristup ograničen na određena poduzeća. U svjetlu nedostatka bilo kakvih pravnih ili upravnih podataka o kriterijima prihvatljivosti, ništa ne ukazuje na to da se prihvatljivost za dobivanje subvencije temelji na objektivnim kriterijima i uvjetima u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe.
(210)
Posljedično, subvencija se treba smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(211)
Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Ovaj se iznos (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuje, jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(212)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike koji surađuju iznosi 0,59 % za Chenming skupinu.
- Fond za prava intelektualnog vlasništva u industrijskom parku Suzhou
(a) Pravna osnova
(213)
Program se provodi u skladu s Privremenim mjerama za jačanje djelovanja na području prava intelektualnog vlasništva u industrijskom parku Suzhou i Upravna pravila o fondu za prava intelektualnog vlasništva u industrijskom parku Suzhou.
(b) Prihvatljivost
(214)
Subvencija se dodjeljuje samo trgovačkom društvu s poslovnim nastanom u industrijskom parku Suzhou koje je dobilo Potvrdu o upisu autorskih prava za računalne programe, Potvrdu o upisu topografije integriranih krugova te su njegovi proizvodi nedavno postali poznate marke.
(c) Praktična primjena
(215)
Trgovačko društvo prihvatljivo za dobivanje subvencije za prijavu patenta ili žiga mora ispuniti obrazac zahtjeva za priznanje poznate marke provincije Suzhou ili više razine i podnijeti ga Znanstvenom i tehnološkom uredu parka. Subvencije dodjeljuje industrijski park Suzhou. Nema podataka o financiranju parka i od kojih državnih tijela dobiva iznose za subvencije.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(216)
Jedan se proizvođač izvoznik koji surađuje koristio programom. Međutim, Komisija naglašava potpuni nedostatak bilo kakve relevantne dokumentacije o proizvođaču izvozniku jer nisu dostavljeni nikakvi zahtjevi za program ili odluka kojom se odobrava subvencija.
(e) Zaključak
(217)
U skladu s time, program treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku izravnog prijenosa sredstava, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(218)
Od kineske vlade je zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje te subvencije i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima, kako je navedeno gore u odjeljku 4.1., u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(219)
Ovaj program subvencije je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe, jer mu je pristup ograničen na određena poduzeća. U svjetlu nedostatka bilo kakvih pravnih ili upravnih podataka o kriterijima prihvatljivosti, ništa ne ukazuje na to da se prihvatljivost za dobivanje subvencije temelji na objektivnim kriterijima i uvjetima u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe.
(220)
Uz to, program subvencije je specifičan u smislu članka 4. stavka 3. Osnovne uredbe, s obzirom na to da je samo zakonodavstvo, u skladu s kojim tijelo odobrava program, ograničilo pristup tom programu trgovačkim društvima unutar određene zemljopisne regije. Program je dostupan samo trgovačkim društvima s poslovnim nastanom u industrijskom parku Suzhou.
(221)
Posljedično, subvencija se treba smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(222)
Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Ovaj se iznos (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuje, jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(223)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike koji surađuju iznosi manje od 0,01 % za APP skupinu.
- Subvencija za fond za razvoj industrije visoke tehnologije
(a) Pravna osnova
(224)
Kineska vlada ili proizvođači izvoznici nisu dali nikakvu pravu osnovu. Program predviđa financijsku pomoć trgovačkim društvima u industrijskom parku Suzhou i prema kineskoj vladi, ovaj program ima za cilj ubrzavanje preoblikovanja i nadogradnje industrijskog parka Suzhou i promicanje unapređenja kvalitete znanstvenog istraživanja poduzeća u parku.
(b) Prihvatljivost
(225)
Program je namijenjen samo trgovačkim društvima s poslovnim nastanom u industrijskom parku Suzhou koji ispunjavaju zahtjeve određene u nekoliko planova te imaju odgovarajuće projekte znanstvenog istraživanja. Kineska vlada je dostavila opis program, međutim, nije dostavila primjerke odgovarajućih planova.
(c) Praktična primjena
(226)
Pomoć se dodjeljuje trgovačkim društvima koja ulažu u park i zatraže subvencije za određene vrste djelatnosti (istraživanje i razvoj; pomoć za nove proizvode; upravljanje intelektualnim vlasništvom; razvoj prekomorske trgovine; koordinacija projekata s vladom; javne tehnološke usluge). Subvencije dodjeljuje industrijski park Suzhou. Nema podataka o financiranju parka i od kojih državnih tijela park dobiva iznose za subvencije.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(227)
Jedan se proizvođač izvoznik koji surađuje koristio programom.
(e) Zaključak
(228)
U skladu s time, program treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku izravnog prijenosa sredstava, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(229)
Od kineske vlade je zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje te subvencije i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima, kako je navedeno gore u odjeljku 4.1., u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(230)
Program subvencije je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe, jer mu je pristup ograničen na određena poduzeća. U svjetlu nedostatka bilo kakvih pravnih ili upravnih podataka o kriterijima prihvatljivosti, ništa ne ukazuje na to da se prihvatljivost za dobivanje subvencije temelji na objektivnim kriterijima i uvjetima u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe.
(231)
Uz to, program subvencije je specifičan u smislu članka 4. stavka 3. Osnovne uredbe, s obzirom na to da je samo zakonodavstvo, u skladu s kojim tijelo odobrava program, ograničilo pristup tom programu trgovačkim društvima unutar određene zemljopisne regije. Program je dostupan samo trgovačkim društvima s poslovnim nastanom u industrijskom parku Suzhou.
(232)
Posljedično, subvencija se treba smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(233)
Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Ovaj se iznos (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuje, jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(234)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike koji surađuju iznosi 0,03 % za APP skupinu.
- Nagrada dobivena od industrijskog parka Suzhou za održavanje rasta
(a) Pravna osnova
(235)
Kineska vlada ili proizvođači izvoznici nisu dali nikakvu pravu osnovu. Kineska vlada navodi da se program provodi u skladu s Mišljenjem industrijskog parka Suzhou o promicanju skladnog, stabilnog i brzog rasta, a njegov cilj je ubrzavanje industrijskog strukturnog rasta i vanjske trgovine.
(b) Prihvatljivost
(236)
Program je dostupan samo trgovačkim društvima s poslovnim nastanom u industrijskom parku Suzhou. Kineske vlasti nisu jasno odredile kriterije za prihvatljivost. Međutim, radi dobivanja ove subvencije, poduzeća s poslovnim nastanom u parku moraju doseći veću realizaciju izvoza u 2009. nego prošlogodišnju stvarnu realizaciju.
(c) Praktična primjena
(237)
Prema kineskoj vladi, poduzeća ne moraju podnijeti zahtjev za ovaj program, iako je relevantni proizvođač izvoznik dostavio obrazac zahtjeva industrijskog parka Suzhou za fond visokotehnološkog industrijskog razvoja. Kineska vlada navodi da se program odnosi na realizaciju izvoza poduzeća, pri čemu trgovačka društva dobivaju određeni iznos juana za svaki dolar povećanja izvozne količine i vrijednosti. Poticaji u juanima također se razlikuju s obzirom na vrstu proizvoda i modela. Subvencije dodjeljuje industrijski park Suzhou. Nema podataka o financiranju parka i od kojih državnih tijela park dobiva iznose za subvencije.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(238)
Jedan se proizvođač izvoznik koji surađuje koristio programom.
(e) Zaključak
(239)
U skladu s time, program treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku izravnog prijenosa sredstava, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(240)
Od kineske vlade je zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje te subvencije i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima, kako je navedeno gore u odjeljku 4.1., u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(241)
Program subvencije je specifičan u smislu članka 4. stavka 3. Osnovne uredbe, s obzirom na to da je samo zakonodavstvo, u skladu s kojim tijelo odobrava program, ograničilo pristup tom programu trgovačkim društvima unutar određene zemljopisne regije. Program je dostupan samo trgovačkim društvima s poslovnim nastanom u industrijskom parku Suzhou.
(242)
Uz to, program de iure zavisi o realizaciji izvoza te se stoga smatra specifičnim i primjerenim za uvođenje kompenzacijskih mjera prema članku 4. stavku 4. točki (a) Osnovne uredbe. Subvencija je povezana i izračunava se u skladu realizacijom izvoza, jer se dobivena korist temelji na povećanju izvoznih količina i vrijednosti iz godine u godinu.
(243)
Posljedično, subvencija se treba smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(244)
Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Ovaj se iznos (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuje, jer subvencija zavisi o realizaciji izvoza.
(245)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike koji surađuju iznosi 0,05 % za APP skupinu.
- Programi o kojima su obavijestili proizvođači izvoznici koji surađuju, ali koji nisu ocijenjeni
(246)
O sljedećim programima koji se odnose na štednju energije i zaštitu okoliša obavijestili su proizvođači izvoznici koji surađuju:
-
Posebni fond za uklanjanje onečišćenja jezera Taihu u Jiangsu provinciji
-
Posebni fondovi za štednju energije u industrijskom parku Suzhou
-
Posebni fond za smanjenje ukupne emisije glavnih onečišćivača na općinskoj razini općine Suzhou
-
Subvencija za štednju vode i smanjenje emisija
-
Nagrada za očuvanje okoliša dobivena od ureda za zaštitu okoliša u Suzhou
-
Nagrada za štednju energije u Shouguangu
(247)
S obzirom na mali iznos koristi u pitanju, smatralo se da nije potrebno provoditi naš ispitni postupak za ove programe.
4.2.5. VLADINA PRODAJA ROBA I USLUGA ZA MANJU NAKNADU OD PRIMJERENE („LTAR”)
i. Programi spomenuti u pritužbi i ocijenjeni
- Dodjela prava korištenja zemljišta
(a) Pravna osnova i prihvatljivost
(248)
U pritužbi je bila tvrdnja da je kineska vlada dodijelila prava korištenja zemljišta izvoznicima koji surađuju za manju naknadu od primjerene. Kao odgovor na to, kineska vlada je dostavila Zakon o upravljanju zemljištem i Odredbe o dodjeli prava na korištenje građevinskog zemljišta u državnom vlasništvu kroz poziv na ponudu, dražbu i ponudu, br. 39, od 28. rujna 2007. Kineska vlada je odbila dostaviti bilo kakve podatke u pogledu stvarnih cijena prava korištenja zemljišta, mjerila za najniže cijene zemljišta za koja tvrde da postoje, način procjene mjerila za najnižu cijenu zemljišta, kao i metodologiju koja se koristi kada država izvlašćuje zemljište od bivših korisnika.
(b) Praktična primjena
(249)
Prema članku 2. Zakona o upravljanju zemljištem, sve zemljište je u državnom vlasništvu, budući da prema kineskom Ustavu i odgovarajućim pravnim odredbama zemljište pripada zajednički kineskom narodu. Zemljište se ne može prodavati, ali se prava korištenja zemljišta mogu dodijeliti prema zakonu: država odobrava dodjelu kroz javne natječaje, ponude ili dražbe.
(c) Nalazi ispitnog postupka
(250)
Proizvođači izvoznici koji surađuju obavijestili su o podacima o zemljištu koje imaju, kao i o odgovarajućim ugovorima/potvrdama o pravu korištenja zemljišta, ali kineska vlada nije dostavila podatke o određivanju cijena prava korištenja zemljišta.
(d) Zaključak
(251)
U skladu s time, dodjelu prava korištenja zemljišta od strane kineske vlade treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke iii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku prodaje robe, što daje korist trgovačkom društvima primateljima. Kako je objašnjeno dolje u uvodnim izjavama 260. do 262., u Kini ne postoji tržište zemljišta koje dobro funkcionira, a korištenje vanjske referentne vrijednost pokazuje da je iznos koji izvoznici koji surađuju plaćaju za prava korištenja zemljišta prilično ispod uobičajene tržišne stope.
(252)
Od kineske vlade je zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje subvencije i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe. Naglašava se da članak 28. stavak 6. navodi da „ako zainteresirana stranka ne surađuje, ili surađuje samo djelomično tako da se time relevantni podaci uskraćuju, rezultati mogu biti manje povoljni za stranku nego da je surađivala.” Razmotrene činjenice uključivale su sljedeće:
(253)
Dokaz o specifičnosti koji su podnijeli podnositelji pritužbe.
(254)
Nalazi (vidjeti uvodne izjave 77. i 78.) da se specifične subvencije usmjeravaju u industriju proizvodnje papira kroz poseban sektorski plan, tj. Plan proizvodnje papira. U tom smislu naglašava se da članci 7. do 11. prethodno navedenog Plana određuju posebna pravila o organizaciji industrije navodeći koje se vrste industrija proizvodnje papira uspostavljaju u raznim zemljopisnim regijama zemlje.
(255)
Dokaz (vidjeti uvodnu izjavu 76.) da je industrija proizvodnje papira „poticana industrija” (Odluka br. 40).
(256)
Nalazi (vidjeti uvodne izjave 260. do 262.) da nema tržišta zemljišta u Kini koje dobro funkcionira.
(257)
Nalazi proizvođača izvoznika koji surađuju, što je potvrđeno u istovremenom antidampinškom ispitnom postupku, da im je zemljište dodijeljeno s obzirom na njihove projekte proizvodnje papira (8).
(258)
U svjetlu gore navedenog te u nedostatku bilo kakve suradnje kineske vlade dostupni dokazi ukazuju na to da subvencije odobrene trgovačkim društvima u industriji papira nisu općenito dostupne te su stoga specifične u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe. U svjetlu nesuradnje kineske vlade, ništa ne ukazuje na to da se prihvatljivost za dobivanje subvencija temelji na objektivnim kriterijima i uvjetima u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe.
(259)
Posljedično, ova se subvencija treba smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(e) Izračun iznosa subvencije
(260)
U skladu s time, treba zaključiti da situacija u Kini u pogledu prava korištenja zemljišta nije posljedica djelovanja tržišta. Doista, čini se da uopće ne postoje dostupne privatne referentne vrijednosti u Kini. Stoga prilagodba troškova ili cijena u Kini nije izvediva. U tim okolnostima smatra se da u Kini nema tržišta i, u skladu s člankom 6. točkom (d) podtočkom ii. Osnovne uredbe, opravdano je korištenje vanjske referentne vrijednosti za mjerenje iznosa koristi. S obzirom na to da kineska vlada nije surađivala i nije podnijela nikakav prijedlog za vanjsku referentnu vrijednost, Komisija se morala poslužiti dostupnim podacima kako bi odredila prikladnu vanjsku referentnu vrijednost. U tom smislu smatra se prikladnim koristiti podatke zasebnih carinskih područja Tajvana, Penghu, Kinmen i Matscu (kineski Taipei), dalje u tekstu „Tajvan”, kao prikladne referentne vrijednosti.
(261)
Komisija smatra da cijene zemljišta u Tajvanu pružaju najbolji približni pokazatelj za područja u Kini gdje su smješteni proizvođači izvoznici koji surađuju. Svi proizvođači izvoznici smješteni su u istočnom dijelu Kine, u razvijenim područjima visokog BDP-a u provincijama s velikom gustoćom naseljenosti oko Šangaja. Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Korist za primatelje izračunava se uzimanjem u obzir razlike između iznosa kojeg je platilo svako trgovačko društvo za prava korištenja zemljišta i iznosa koji bi se inače trebao platiti na temelju tajvanskih referentnih vrijednosti.
(262)
Prilikom tog izračuna Komisija je koristila prosječnu cijenu zemljišta po četvornom metru utvrđenu u Tajvanu i prilagođenu za deprecijaciju valute od datuma dotičnih ugovora o pravu korištenja zemljišta. Podaci o cijenama industrijskog zemljišta prikupljene su s internetske stranice Ureda za industriju Ministarstva gospodarskih poslova Tajvana. Deprecijacija valute izračunata je na temelju stopa inflacije za Tajvan, kako je objavio MMF u svojem World Economic Outlook-u iz 2009. U skladu s člankom 7. stavkom 3. Osnovne uredbe, ovaj se iznos subvencije (brojnik) dodjeljivao za RIP korištenjem uobičajenog vijeka trajanja prava korištenja zemljišta za zemljište za industrijsko korištenje u Kini, tj. 50 godina. Taj se iznos potom dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuju, jer subvencija ne zavisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(263)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike koji surađuju iznosi 2,81 % za APP trgovačka društva i 0,69 % za Chenming trgovačka društva.
ii. Programi spomenuti u pritužbi, ali koji nisu ocijenjeni
- Prodaja električne energije
(264)
Utvrđeno je da proizvođači izvoznici koji surađuju nisu koristili ovaj program tijekom RIP-a. Stoga nije bilo potrebno ocijeniti je li taj program takav da se protiv njega trebaju uvesti kompenzacijske mjere.
- Prodaja kemikalija za izradu papira
(265)
Utvrđeno je da proizvođači izvoznici koji surađuju nisu koristili ovaj program tijekom RIP-a. Stoga nije bilo potrebno ocijeniti je li taj program takav da se protiv njega trebaju uvesti kompenzacijske mjere.
4.3. KOMENTARI STRANAKA O SUBVENCIONIRANJU
4.3.1. UVOD
(266)
Kineska vlada, dvije skupine proizvođača izvoznika koji surađuju (APP i Chenming) i podnositelj pritužbe iz EU dostavili su komentare na konačnu objavu.
(267)
Podnositelj pritužbe iz EU podržao je nalaze Komisije.
(268)
Kineska vlada, APP i Chenming osporili su nalaze Komisije. Argumenti koji se odnose na komentare na koje je već u potpunosti odgovoreno u konačnoj objavi ne ponavljaju se u ovoj Uredbi.
4.3.2. TVRDNJE U ODNOSU NA DVOSTRUKE MJERE
(269)
Kineska vlada je tvrdila da prijedlog za kompenzacijskim mjerama predstavlja dvostruku mjeru. Tvrdilo se da se po praksi EU u antidampinškim ispitnim postupcima protiv Kine uobičajena vrijednost utvrđuje u odnosu na podatke dobivene od proizvođača u trećim zemljama s tržišnim gospodarstvom. Stoga bi u takvim slučajevima kompenzacijske pristojbe predstavljale dvostruku mjeru za isto pitanje jer antidampinške pristojbe učinkovito „kompenziraju” bilo kakvu subvenciju koja je navodno odobrena trgovačkim društvima.
(270)
APP je tvrdio, ako se uobičajena vrijednost temelji na domaćoj prodaji u analognoj zemlji, odbacivanje zahtjeva za MET-om i korištenje nesubvencionirane uobičajene vrijednosti imaju učinak povećanja pristojbe za iznos subvencioniranja te bi se subvencije računale dvaput.
(271)
Kineska vlada je tvrdila da se istim navodnim iskrivljenjem već bavilo u istovremenom antidampinškom postupku. Kineska vlada je također tvrdila da praksa Komisije krši EU i WTO propise i da bi Komisija trebala ili prekinuti postupak za kompenzacijske pristojbe ili odobriti MET proizvođačima izvoznicima koji surađuju u istovremenom antidampinškom postupku. Kineska vlada je također tvrdila da ne prihvaća Komisijin argument da nema dvostrukog računanja zbog toga što je marža štete manja od dampinške marže. Konačno, kineska vlada je tvrdila da bi na temelju nalaza Prizivnog tijela WTO-a u sporu SAD - NRK DS379 (9) u pogledu dvostrukih mjera trebalo prekinuti trenutačni postupak.
(272)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. U tom smislu naglašava se da dvostruke mjere nemaju nikakvu ulogu u ovom postupku. Bez obzira na to može li istodobno uvođenje antidampinških i kompenzacijskih pristojba u slučaju netržišnoga gospodarstva dovesti do moguće „dvostruke mjere”, takva situacija, po definiciji, mogla bi se jedino pojaviti kada postoji kumulacija dampinške marže i iznosa subvencije, tj. ako kombinirana razina obiju vrsta pristojba prelazi dampinšku maržu ili iznos subvencije, ovisno o tome što je od toga dvoga veće. Kako će biti objašnjeno u nastavku, to ovdje nije slučaj.
(273)
Kao prvo, podsjeća se da EU primjenjuje pravilo niže pristojbe pri uvođenju antidampinških i kompenzacijskim pristojba na isti proizvod. Drugim riječima, u ispitnim postupcima u EU Komisija utvrđuje razinu dampinga, subvencioniranja i štete uzrokovane industriji Unije. Razina pristojba nikada ne može biti viša od marže štete, a marža štete je ovdje jednaka za oba postupka. U istovremenom antidampinškom postupku Komisija je utvrdila maržu dampinga koja je puno veća od marže štete. U skladu s pravilom niže pristojbe Komisija je predložila uvođenje mjera koje se temelje na marži štete (vidjeti Uredbu Vijeća (EU) br. 451/2011 od 6. svibnja 2011. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz premazanog finog papira podrijetlom iz Narodne Republike Kine (10)). Stoga marža subvencije utvrđena u trenutačnom antisubvencijskom ispitnom postupku neće dati nikakvu dodatnu zaštitu industriji Unije u usporedbi s dampinškom maržom jer će antidampinška pristojba već biti ograničena maržom štete. Stoga nema preklapanja ili kumulacije pristojba u dvama istovremenim postupcima i posljedično, čak pod pretpostavkom da postoji mogućnost dvostrukih mjera kako je opisano gore u uvodnoj izjavi (269), ne mogu postojati zahtjevi u propisima da se „kompenzira” damping prema subvenciji. Doista, razlika između marža dampinga i marža štete utvrđenih u antidampinškom postupku bila je puno veća nego iznos subvencioniranja utvrđen u ovom ispitnom postupku. Također treba istaknuti da u pogledu stvarnog određivanja pristojba za platiti Komisija ima praksu prvo uvesti iznos pristojbe koji proizlazi iz ispitnog postupka za kompenzacijske pristojbe. Ako i dalje postoji razlika između prethodno navedene razine pristojbe i marže štete, ta razlika može se dopuniti pristojbom koja proizlazi iz antidampinškog ispitnog postupka. Međutim, to ne znači da postoji dvostruko računanje, jer bi se kombinirana razina pristojba već mogla opravdati ishodom samog antidampinškog ispitnog postupka.
(274)
Drugo, treba naglasiti da mjere koje je predložila kineska vlada nisu dopuštene propisima jer i. je ispitni postupak utvrdio postojanje subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere, a koje su uzrokovale materijalnu štetu industriji Unije i za uvođenje mjera je utvrđeno da je u interesu Unije pa se stoga ovaj postupak ne može prekinuti, ii. nisu sve kineske stranke zatražile MET u istovremenom antidampinškom postupku, iii. MET se ne može odobriti automatski strankama koje ga nisu zatražile i iv. za one stranke kojima je MET odbijen to je učinjeno zbog utvrđenih ozbiljnih nedostataka u pogledu Kriterija 1, 2 i 3 članka 2. stavka 7. točke (c) Osnovne antidampinške uredbe.
4.3.3. TVRDNJE U POGLEDU KORIŠTENJA NEPOVOLJNIH ZAKLJUČAKA
(275)
Kineska vlada je također tvrdila da je Komisija koristila protuzakonite nepovoljne zaključke kao posljedica nedovoljne suradnje. U tom kontekstu, upućuje na članak 28. stavak 6. Osnovne uredbe koji između ostalog spominje da ako zainteresirana stranka ne surađuje ili surađuje djelomično, rezultati mogu biti manje povoljni za stranku nego da je surađivala. Prema kineskoj vladi, primjenom nepovoljnih zaključaka krši se članak 12. stavak 7. SCM sporazuma, kao i Prilog II. WTO antidampinškom sporazumu.
(276)
U pogledu ove stvari, naglašava se da shvaćanje kineske vlade članka 28. stavka 6. Osnovne uredbe nema temelja. Komisija nije kineskoj vladi nametnula nikakve „nepovoljne zaključke”, jer Komisija nije namjerno odabrala manje povoljan ishod za dotične izvoznike, niti je nastojala uvesti kažnjavanje u odnosu na postojanje subvencija ili iznos kompenzacijskih pristojba. Komisija je kao ispitno tijelo zatražilo određene podatke od kineske vlade s razumnim rokom. Međutim, kineska vlada nije dostavila podatke za koje se smatralo da su potrebni za ispitni postupak (npr. primjerke planova, podatke o bankama, procjenu koju su banke provodile prilikom dodjele zajmova proizvođačima izvoznicima koji surađuju, određivanje cijena prava korištenja zemljišta). U tim okolnostima Komisija je bila prisiljena koristiti odredbe članka 28. Osnovne uredbe o dostupnim podacima kako bi se došlo do reprezentativnih nalaza. Važno je istaknuti da to nije učinjeno nametanjem kineskoj vladi nalaza s namjerom kažnjavanja. Kao primjer, naglašava se da Komisija nije odbacila podatke o pravima korištenja zemljišta; ali kineska vlada nije dostavila sve potrebne podatke o određivanju cijena prava korištenja zemljišta. Na isti način Komisija nije na kinesku vladu primijenila nikakve nepovoljne zaključke u odnosu na davanje povlaštenih zajmova industriji premazanog papira, ali je morala pronaći nedostajuće podatke o planovima, ulozi banaka i politici banaka kod davanja zajmova proizvođačima izvoznicima koji surađuju, budući da takve podatke kineska vlada jednostavno nije dostavila. Stoga je Komisija iskoristila bilo koje podatke koje je kineska vlada dostavila. Kad god dostavljeni podaci nisu bili dovoljni ili je utvrđeno da nemaju dokazne vrijednosti, Komisija ih je morala nadopuniti ostalim odgovarajućim podacima kako bi došla do nalaza. U nekim slučajevima ne može se isključiti da je rezultat bio manje povoljan za kinesku vladu nego da je potpuno surađivala, ali Komisija nije stremila baš takvom ishodu.
(277)
Pristup Komisije u ovom slučaju razlikuje se od načina na koji pojam „nepovoljnih zaključaka” po stavku 7. Priloga V. SCM sporazumu primjenjuju paneli WTO-a. Na primjer, Panel za zrakoplove EZ primijenio je nepovoljne zaključke dvaput u pogledu španjolskog programa za istraživanje i razvoj „PROFIT” u slučajevima kada je EU dostavila nedostatne podatke. U pogledu i iznosa financiranja i pitanja stvarne specifičnosti, panel je zanemario dokaze koje je dostavila EU i zamijenio rješenje koje je predložio podnositelj pritužbe (SAD) svojim nalazima (11). To nije bio slučaj u ovom ispitnom postupku jer Komisija nije zanemarila podatke koje je dostavila kineska vlada i jednostavno zamijenila rješenje koje je predložio podnositelj pritužbe, nego je umjesto toga koristila sve podatke koje je imala dostupne kako bi došla do zaključka. S obzirom na gore navedeno, zaključuje se da prethodno navedene tvrdnje treba odbaciti.
(278)
Budući da Komisija nije koristila nepovoljne zaključke u odnosu na kinesku vladu ili bilo kojeg izvoznika, tvrdnja da se primjenom nepovoljnih zaključaka na vladu krše pravne odredbe WTO-a je bespredmetna.
(279)
To se moralo odbaciti jer ta tvrdnja nije potkrijepljena stvarnim činjenicama. Komisija je obavijestila kinesku vladu o odredbama članka 28. te u kojim slučajevima se te odredbe mogu primijeniti u prvom pismu koje je kineska vlada zaprimila nakon pokretanja ovog postupka, kao i u posljednjem pismu koje je kineska vlada zaprimila prije posjeta radi provjere na licu mjesta. Nadalje, kineskoj vladi je ukazano na posljedice nesuradnje, kako je objašnjeno gore u uvodnoj izjavi 59.
(280)
Kineska vlada je također tvrdila da Komisija nikada nije od nje zatražila održavanje sastanaka s bankama u državnom vlasništvu.
(281)
Tu je tvrdnju trebalo odbaciti. U tom smislu naglašava se da je Komisija zatražila izravnu uključenost kineske vlade prilikom organiziranja sastanaka s onim bankama koje su dale zajmove proizvođačima izvoznicima koji surađuju. U tu svrhu kineskoj vladi je također dostavljen popis banaka koje su dale takve zajmove. Od kineske vlade je također zatraženo osiguranje prisutnosti banaka za provedbu državne politike i drugih financijskih institucija tijekom posjeta radi provjere na licu mjesta u poslovnim prostorijama kineske vlade kako bi mogli odgovoriti na pitanja koja se odnose na dio upitnika namijenjenog za te stranke. Kineska vlada nije postupila niti po jednom od gore navedenih zahtjeva.
(282)
Kineska vlada je tvrdila da je korištenje nepovoljnih zaključaka neopravdano u ovom slučaju jer je kineska vlada u skladu sa svojim mogućnostima najbolje što je mogla pružila podatke koje je imala dostupne. Kineska vlada je tvrdila da su banke treće stranke u ovom postupku i nisu zainteresirane stranke kako je definirano u članku 12. stavku 9. SCM sporazuma te stoga nemaju obvezu surađivati. Također se tvrdilo da je Komisija pokazala proizvoljnost i postupala nedosljedno pravilima WTO-a, budući da je kineska vlada dostavila dovoljno podataka u odnosu na zajmove banaka i prava korištenja zemljišta.
(283)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. U tom smislu podsjeća se da Komisija nije primijenila nepovoljne zaključke na kinesku vladu. Nadalje, kako je navedeno gore u uvodnoj izjavi 276., Komisija je iskoristila sve podatke koje je kineska vlada dostavila, ali budući da su važni podaci nedostajali, morala je nadopuniti dostavljene podatke drugim dostupnim izvorima kako bi došla do reprezentativnog nalaza.
(284)
U odnosu na tvrdnje o zainteresiranim strankama, podsjeća se da članak 12. stavak 9. SCM sporazuma jasno navodi da domaće ili strane stranke pored onih spomenutih u Sporazumu mogu biti uključene kao zainteresirane stranke. U odnosu na ovaj postupak, Komisija je na temelju pritužbe zatražila podatke o davanju povlaštenih zajmova industriji premazanog papira. Nadalje, ti podaci su izravno povezani s bankama koje su u većinskom državnom vlasništvu. Na to je ukazano i proizvođačima izvoznicima koji surađuju i kineskoj vladi. Činjenica da jednostavno nije dostavljeno dovoljno podataka o davanju zajmova banaka prisilila je Komisiju na primjenu dostupnih podataka u skladu s odredbama članka 28. Osnovne uredbe.
4.3.4. TVRDNJE U POGLEDU KORIŠTENJA NAJBOLJIH DOSTUPNIH PODATAKA
(285)
APP je tvrdio da Komisiji nije dopušteno odbaciti podatke koji nisu idealni u svim aspektima ako je zainteresirana stranka koja je dostavila podatke ipak postupala najbolje u skladu sa svojim mogućnostima. APP je dalje tvrdio da čak u slučajevima kada stranka nije surađivala u skladu sa svojim mogućnostima prilikom korištenja dostupnih činjenica Komisija mora uzeti u obzir sve potkrijepljene činjenice koje je dostavila zainteresirana stranka čak i ako te činjenice ne bi predstavljale potpune podatke zatražene od stranke. Komisija je stoga dužna, kako prema Osnovnoj uredbi, tako i prema SCM sporazumu, ne zanemariti takve podatke.
(286)
Kineska vlada je tvrdila da korištenje dostupnih podataka nije dopušteno ako su zainteresirana članica ili zainteresirana stranka dokazale da su postupale u skladu sa svojim mogućnostima i dostavile podatke koji su provjerljivi, primjereno dostavljeni tako da se mogu koristiti u ispitnom postupku, dostavljeni na vrijeme i na mediju ili računalnom jeziku kako to zatraži ispitno tijelo.
(287)
To ovdje nije bio slučaj. U tom smislu podsjeća se da je Komisija upotrijebila dostupne podatke u skladu s odredbama članka 28. Osnovne uredbe i članka 12. stavka 7. SCM sporazuma jer kineska vlada i proizvođači izvoznici, iako je to od njih više puta zatraženo, nisu dostavili podatke za koje se smatralo da su potrebni za ispitni postupak kako bi se došlo do reprezentativnog nalaza. Doista, Komisija je morala pronaći rješenje za temeljni problem koji je susrela kao ispitno tijelo, tj. činjenicu da je kineska vlada odbila pristup ili nije dala stvarne podatke o planovima, ulozi banaka, procjeni kreditnog rizika prilikom odobravanja zajmova proizvođačima izvoznicima koji surađuju, određivanju cijena prava korištenja zemljišta ili pravnim dokumentima koji se odnose na razne programe koji su predmet ispitivanja. Na isti način proizvođači izvoznici koji surađuju nisu dostavili podatke o zajmovima koje su dale kineske banke. Stoga način na koji su kineska vlada i proizvođači izvoznici surađivali ne zadovoljava standarde koje je uspostavilo Prizivno tijelo WTO-a u SAD-u - Antidampinške mjere na određene toplo valjane proizvode od čelika iz Japana, koje je zaključilo da je razina suradnje koja se zahtijeva od zainteresiranih stranaka „visoka” i da zainteresirane stranke moraju postupati „najbolje u skladu sa svojim mogućnostima” (12). Komisija ne razumije zašto kineskoj vladi i proizvođačima izvoznicima nije bilo moguće dostaviti/staviti na raspolaganje nedostajuće podatke, a kineska vlada ili proizvođači izvoznici nisu dali uvjerljiva objašnjenja. Kineska vlada također je tvrdila da uvjeti za korištenje najboljih dostupnih podataka nisu bili ispunjeni i da kineska vlada možda nije dostavila određene podatke jednostavno zato što takvi podaci ne postoje, nisu više bitni ili su nedostupni, nisu zatraženi u upitniku ili unaprijed prije provjere.
(288)
Taj se argument morao odbaciti. U tom smislu naglašava se, kako je jasno dokazano u odjeljku o subvencioniranju (uvodne izjave 64. do 73.), da je korištenje dostupnih podataka bilo jedina mogućnost za Komisiju kao ispitno tijelo kako bi došla do reprezentativnog nalaza. U odnosu na vrstu zatraženih podataka podsjeća se da je Komisija zatražila podatke koji su postojali (npr. podaci o planovima, ulozi banaka, procjeni kreditnog rizika kod odobravanja zajmova proizvođačima izvoznicima koji surađuju, određivanju cijena prava korištenja zemljišta ili pravnim dokumentima koji se odnose na različite ispitane programe) i ponudila kineskoj vladi mogućnost dostave takvih podataka u nekoliko navrata nakon pokretanja ovog postupka.
(289)
Nadalje, također treba istaknuti da je Komisija kao ispitno tijelo morala ispitati navode iz pritužbe, a za koje su dostavljeni dostatni podaci za pokretanje ispitnog postupka (npr. korištenje petogodišnjih planova i industrijske politike za povlaštene zajmove industriji premazanog papira, uloga banaka kao javnih tijela, postojanje programa neposrednih/posrednih poreza i subvencija) pa je tako od kineske vlade kao zainteresirane stranke zatražena dostava svih podataka za koje se smatralo da su potrebni. Međutim, kineska vlada je izabrala drukčiji pristup koji je bio jednak kao da je preuzela na sebe ulogu ispitnog tijela. Doista, kineska vlada je htjela sama prosuđivati što se smatra bitnim i ograničiti svoje pružanje podatka na dokumente koje je smatrala bitnim bez omogućavanja ispitnom tijelu razmatranja tih pitanja. To se jasno očituje u pristupu kineske vlade bankama u državnom vlasništvu (vidjeti gore uvodnu izjavu 282.).
Kineska vlada je tvrdila da su takve banke „treće stranke”; međutim, podnositelj pritužbe podnio je dostatne dokaze da su to „javna tijela” te je Komisija stoga imala pravo tražiti od kineske vlade dostavu traženih podataka o njihovim aktivnostima. Kao odgovor na to, kineska vlada je preuzela na sebe odlučivanje o tome da te banke nisu javna tijela te odbijanje dostave bilo kakvih podataka o njima. Međutim, ta odluka pripada ispitnom tijelu, tj. Komisiji, a ne kineskoj vladi. Takvo postupanje očigledno nije u skladu s gore spomenutom sudskom praksom WTO-a koja navodi da zainteresirane stranke moraju postupati „najbolje u skladu sa svojim mogućnostima”. Teško je vidjeti kako je ono u skladu sa zaključkom Prizivnog tijela u Sjedinjenim Državama - Antidampinške mjere na određene toplo valjane proizvode od čelika iz Japana da je ”… suradnja proces, koji uključuje zajednički napor, pri čemu stranke zajedno djeluju k zajedničkom cilju” (13). Također treba naglasiti da je Komisija ostavila dovoljno vremena svakoj zainteresiranoj stranci za dostavu traženih podataka te je provodila ispitni postupak u skladu s odredbama Priloga VI. SCM sporazumu koji određuje pravila za provjere na licu mjesta koje između ostalog dopuštaju na licu mjesta zahtjeve za dodatnim detaljima u svjetlu dobivenih podataka.
(290)
Kineska vlada je tvrdila da su traženi Planovi opsežni jer sadrže 282 000 stranica te je stoga dodatno opterećenje prevesti ih. Također je tvrdila da nije svjesna neovisnih prijevoda Planova i da nije dostavila Nacionalne petogodišnje planove u američkom postupku.
(291)
Taj se argument morao odbaciti. Planovi spomenuti gore u uvodnoj izjavi 65. koje je kineska vlada dostavila na kineskom jeziku imaju manje od 300 stranica. Tvrdnja o 282 000 stranica nije potvrđena onim podacima koje je kineska vlada dostavila. Međutim, tvrdnja je zabrinjavajuća jer možda ukazuje na još i veću vladino uplitanje nego što je utvrđeno u ovom ispitnom postupku i u istovremenom antidampinškom postupku. U pogledu planova koji su se pojavili kao neovisni prijevodi, naglašava se da je Komisija dobila tu dokumentaciju od drugih zainteresiranih stranaka i u mjeri u kojoj su ti prevedeni planovi dobiveni iskorišteni su za potrebe ovog ispitnog postupka. Konačno, treba pojasniti da Komisija nije željela tvrditi da je kineska vlada dostavila planove u postupku u SAD-u. Uvodna izjava 66. gore samo spominje da se čini da u tom smislu postoje prevedeni podaci.
4.3.5. TVRDNJE U POGLEDU KORIŠTENJA PODATAKA KOJI NISU IDEALNI U SVAKOM POGLEDU
(292)
Kineska vlada je tvrdila da Komisija, prije korištenja najboljih dostupnih podataka, mora provesti analizu kako to zahtijeva članak 28. stavak 3. Osnovne uredbe i zaključiti jesu li ispunjeni tamo određeni posebni uvjeti.
(293)
U tom smislu naglašava se da se Komisija poslužila dostupnim podacima u skladu s odredbama članka 28. Osnovne uredbe jer posebni uvjeti određeni člankom 28. stavkom 3. nisu bili ispunjeni. Kako je gore objašnjeno, kineska vlada je ili dostavila podatke koji nisu bili potpuni ili u mnogim slučajevima nije niti dostavila tražene podatke. Podsjeća se da podaci o planovima ili nisu uopće dostavljeni ili su dostavljeni djelomično, podaci o ulozi banaka bili su nepotpuni ili nisu imali dokazne vrijednosti, podaci o procjeni banaka kreditnog rizika pri odobravanju zajmova proizvođačima izvoznicima koji surađuju nisu dostavljeni, podaci o određivanju cijena prava korištenja zemljišta nisu dostavljeni i brojni pravni dokumenti koji se odnose na određene programe poreza ili subvencija također nisu dostavljeni. Uzimajući u obzir manjkavosti ili nepostojanje podataka, Komisija nije mogla provjeriti određene dostavljene podatke. S obzirom na gore navedeno, na činjenicu da se u tim okolnostima za kinesku vladu ne bi moglo smatrati da djeluje u skladu sa svojim mogućnostima te s obzirom na nepotrebne poteškoće za izradu razumno točnog nalaza, Komisija se morala poslužiti dostupnim podacima.
(294)
Kineska vlada također je tvrdila da je Komisija trebala kao najbolje dostupne podatke iskoristiti podatke koje je kineska vlada već dostavila.
(295)
U tom smislu naglašava se da je Komisija iskoristila sve podatke koje su dostavile zainteresirane stranke (uključujući bilo koje podatke koje je dostavila kineska vlada) i koje je pronašla na javno dostupnim izvorima kako bi došla do reprezentativnog nalaza.
(296)
U pogledu zajmova tvrdilo se da se u nedostatku podataka od određenih banaka radi procjene kreditnog rizika pri davanju zajmova Komisija trebala poslužiti objašnjenjima koje su dostavili NBK i Kineska regulatorna komisija za banke, kao i godišnjim izvješćima poslovnih banaka.
(297)
Taj se argument morao odbaciti. U tom smislu naglašava se da banke, iako je to od njih izričito zatraženo, nisu dostavile potrebne podatke. Podaci koje su dostavili NBK i Kineska regulatorna komisija za banke bili su samo vrlo općenite naravi i nisu ni na koji način bili izravno povezani sa zajmovima danima proizvođačima izvoznicima koji surađuju. Kineska vlada je dostavila određeni broj godišnjih izvješća poslovnih banaka (od kojih su neki bili samo na kineskom) i tvrdila je da poslovne banke donose svoje vlastite odluke o poslovanju u skladu sa zakonom bez ikakvog uplitanja od strane skupina ili pojedinaca. Međutim, to su samo izjave koje ne omogućuju provjeru jesu li i na koji način banke procijenile kreditni rizik pri davanju zajmova proizvođačima izvoznicima koji surađuju i moraju se suprotstaviti određenim slučajevima na koje se naišlo u ispitnom postupku gdje su poduzeća očigledno dobila zajmove bez vidljive procjene njihovog kreditnog rizika.
(298)
U pogledu prava korištenja zemljišta tvrdilo se da je Komisija trebala iskoristiti podatke koje je dostavila kineska vlada, a koji prema kineskoj vladi dokazuju postojanje tržišta koje dobro funkcionira. Tvrdilo se da su podaci o najmanjim cijenama prava korištenja zemljišta koje je zatražila Komisija opsežni i nisu bili zatraženi u upitniku ili unaprijed prije provjere.
(299)
Taj se argument morao odbaciti. U tom smislu podsjeća se da bez podataka o određivanju cijena prava korištenja zemljišta nije moguće doći do ikakvih zaključaka u pogledu postojanja tržišta zemljišta u Kini koje dobro funkcionira koji odražava sile ponude i potražnje. Također se naglašava da je Komisija ostavila dovoljno vremena kineskoj vladi za dostavu takvih podataka za područja gdje proizvođači izvoznici koji surađuju imaju poslovni nastan, ali kineska vlada nije u tom pogledu dostavila niti jedan podatak. U svakom slučaju, Komisija je poštivala odredbe Priloga VI. SCM sporazumu koji određuje pravila za provjere na licu mjesta koje između ostalog dopuštaju na licu mjesta zahtjeve za dodatnim detaljima u svjetlu dobivenih podataka.
4.3.6. TVRDNJE U POGLEDU DEFINICIJE JAVNIH TIJELA
(300)
Kineska vlada je tvrdila da državno vlasništvo nije razumna osnova za utvrđivanje je li banka ili gospodarska služba javno tijelo i da bi Komisija za takvu analizu morala primijeniti pravila EU o državnim potporama. Kineska vlada je također zahtijevala da bi na temelju nalaza Prizivnog tijela WTO-a u sporu SAD - NRK DS379 u pogledu definicije javnog tijela trebalo prekinuti trenutačni postupak.
(301)
Taj se argument morao odbaciti. U tom smislu naglašava se da je Komisija gore u uvodnoj izjavi 90. objasnila definiciju javnog tijela. Definicija je u skladu s odgovarajućom sudskom praksom WTO-a u antidampinškim postupcima, uključujući prethodno navedeno izvješće Prizivnog tijela. Stoga nije potrebno odstupiti od onoga što je općenito prihvaćeno i koristiti drugo mjerilo (tj. pravila EU o državnim potporama) koje se primjenjuje u vrlo različitoj grani prava. Treba primijetiti da pravo državnih potpora djeluje u potpuno različitom kontekstu, tj. ne radi uređivanja međunarodne trgovine robom, nego kao dopuna zajedničkom tržištu. Konačno, nema činjenične ili pravne osnove za potvrdu tvrdnje da bi ovaj postupak trebalo prekinuti.
4.3.7. POVLAŠTENI ZAJMOVI INDUSTRIJI PREMAZANOG PAPIRA
(302)
Kineska vlada je u odnosu na davanje povlaštenih zajmova industriji premazanog papira tvrdila da Komisija nije pružila dostatne dokaze o specifičnim subvencijama kako to traži članak 2. stavak 1. točka (a) SCM sporazuma i članak 4. stavak 2. točka (a) Osnovne uredbe. Tvrdilo se da analiza Komisije nije uspjela de iure dokazati specifičnost navodnih subvencija.
(303)
Dva proizvođača izvoznika koji surađuju također su tvrdila da zajmovi koje su dale kineske banke u državnom vlasništvu nisu bile specifični.
(304)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. U tom smislu podsjeća se da je specifičnost utvrđena na osnovi svih dostupnih podataka, uključujući podatke koje je dostavila kineska vlada, kako je navedeno gore u uvodnoj izjavi 92. Ti podaci potvrđuju postojanje de iure specifičnosti u skladu s odredbama članka 2. stavka 1. točke (a) SCM sporazuma i članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe.
(305)
Kineska vlada također je tvrdila da Komisija nije pružila pozitivne dokaze o subvencioniranju u skladu s odredbama članka 2. stavka 4. SCM sporazuma i članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe, budući da se dokazi koje je koristila Komisija ne mogu smatrati pozitivnim dokazima jer nisu potvrdnog, objektivnog i provjerljivog karaktera koji je vjerodostojan.
(306)
Taj se argument morao odbaciti. U tom smislu naglašava se da činjenice opisane gore u uvodnoj izjavi 92. predstavljaju pozitivni dokaz o specifičnosti (tj. specifične subvencije odobrene kroz sektorski industrijski plan, industrija proizvodnje papira koja se smatra poticanom industrijom, uloga poslovnih banaka i kineskog državnog planskog sustava, kao i visoki kreditni rejting trgovačkih društava jer mogu biti korisnici specifičnih planova politike). Ti podaci su potvrdni jer su jasni, objektivni i uvjerljivi. Proizašli su iz različitih izvora i dostavile su ih zainteresirane stranke ili su pronađeni u javnoj domeni.
(307)
U pogledu Plana proizvodnje papira 2007. tvrdilo se da on ne daje specifične subvencije ili povlašteni tretman industriji proizvodnje papira. Prema kineskoj vladi, činjenica da ovaj plan navodi da financijske institucije neće davati zajmove bilo kojem projektu koji nije u skladu s njegovim propisima samo je odredba s ciljem prekida projekata koji su uzrokovali ozbiljno onečišćenje.
(308)
Taj se argument morao odbaciti. U tom smislu naglašava se da izričaj korišten u Planu proizvodnje papira 2007., kako je detaljno objašnjeno gore u uvodnoj izjavi 77., ne ostavlja sumnje o postojanju specifičnih subvencija i povlaštenog tretmana za industriju proizvodnje papira. Tvrdnju da detaljna pravila koja se odnose na financijske institucije postoje samo zbog okolišnih razloga ne potkrepljuje stvarni izričaj odgovarajućih tekstova.
(309)
U pogledu planova politike, kao i pratećih dokumenata poput Projekta povezivanja i Kataloškog popisa, kineska vlada je ponovila da oni kao takvi nisu pravno obvezujući u skladu s kineskim Zakonom o zakonodavstvu. Umjesto toga, potrebni su pravno obvezujući provedbeni akti. Također se tvrdilo da su planovi previše neodređeni da bi ih se razmatralo kod utvrđivanja specifičnosti, a sama činjenica da je industrija proizvodnje papira poticana industrija ne dokazuje da kineska vlada izričito ograničava pristup subvenciji određenim poduzećima.
(310)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. U tom smislu podsjeća se da je ispitni postupak utvrdio da su planovi pravno obvezujući zbog razloga objašnjenih gore u uvodnoj izjavi 78. Ispitni postupak također je utvrdio da status „poticane industrije” za industriju proizvodnje papira povlači za sobom određene koristi odgovarajućim poduzećima.
(311)
U pogledu dodjele zajmova tvrdilo se da analiza godišnjih izvješća kineskih banaka koje su dale zajmove proizvođačima izvoznicima koji surađuju ne otkriva da su zajmovi odobreni zbog planova politike.
(312)
Taj se argument morao odbaciti. Kako je gore naglašeno, godišnja izvješća banaka ne pružaju posebne podatke o dodjeli zajmova proizvođačima izvoznicima koji surađuju. Doista, godišnja izvješća su općeniti dokumenti koji nemaju nikakvih podataka o načinu na koji su kineske banke dodjeljivale zajmove proizvođačima izvoznicima koji surađuju i načinu na koji su banke procjenjivale kreditni rizik za proizvođače izvoznike koji surađuju. Ti su podaci više puta zatraženi od zainteresiranih stranaka i smatraju se ključnima uzimajući u obzir između ostalog nalaze u izvješću MMF-a za 2006. koji je ukazao na to da je liberalizacija banaka u Kini nedovršena i kreditni rizik se primjereno ne odražava (14), izvješću MMF-a za 2009. koje je istaknulo nedostatak liberalizacije kamatnih stopa u Kini (15), izvješću MMF-a po zemljama za 2010. koje je navelo da je trošak kapitala u Kini relativno nizak, dodjela kredita je ponekad određena necjenovnim kriterijima i visoka štednja pravnih osoba dijelom je povezana s niskim troškom različitih ulaznih čimbenika (uključujući kapital i zemlju) (16), Ekonomski pregled OECD-a za Kinu za 2010. (17) i Radni dokument gospodarskog odjela OECD-a br. 747 o reformama kineskog financijskog sektora (18) koji su naveli da je u vlasništvu financijskih institucija i dalje dominantna država, zbog čega se javljaju pitanja o tome u kojoj mjeri su odluke banaka o zajmovima temeljene isključivo na poslovnim razmatranjima, dok se za tradicionalnu ulogu banaka čini kao da su vladine agencije povezane s vladom.
(313)
U odnosu na naprijed spomenutu ocjenu kreditnog rejtinga kineska vlada je tvrdila da se jedna ocjena kreditnog rejtinga ne može smatrati pozitivnim dokazom o specifičnosti. Prema kineskoj vladi, osim ako većina ili čak svi zajmovi odobreni proizvođačima izvoznicima koji surađuju pokazuju da im industrijska politika omogućava veći kreditni rejting tijekom RIP-a, Komisija ne može primijeniti uvjete jednog jedinog slučaja na sve odluke o zajmu.
(314)
Taj se argument morao odbaciti. U tom smislu podsjeća se da ocjena kreditnog rejtinga spomenuta gore u uvodnoj izjavi 81. izravno povezuje pozitivne buduće izglede proizvođača izvoznika koji surađuje s postojanjem planova politike za proizvodnju papira i ispunjenjem njihovih ciljeva. Kako bi došla do svojeg zaključka, Komisija je dala priličan značaj tom dokumentu zajedno s Planom proizvodnje papira jer drugi traženi podaci u tom kontekstu, poput ocjene rizika za zajmove, nisu bili dostavljeni unatoč ponovljenim zahtjevima, kako je opisano gore.
(315)
Kineska vlada također je tvrdila da Komisija prilikom analize navoda o povlaštenim zajmovima nije uzela u obzir Okružnicu NBK-a o poboljšanju upravljanja posebnim zajmovima YINFA [1999.] br. 228. Prema kineskoj vladi, prethodno navedena okružnica potvrđuje da više nema povlaštenih zajmova ili posebnih zajmova.
(316)
Tu je tvrdnju trebalo odbaciti. U tom smislu podsjeća se, kako je objašnjeno gore u uvodnoj izjavi 87., da je Komisija utvrdila da postoje novije okružnice NBK-a od one iz 1999. koje jasno spominju postojanje povlaštenih zajmova i drugih zajmova koje određuje Državno vijeće. Stoga se argumenti kineske vlade o ukidanju povlaštenih zajmova i posebnih zajmova ne može potkrijepiti stvarnim činjenicama slučaja. Neovisno o gore navedenom, važno je naglasiti da okružnica iz 1999. navodi da će banke u potpunom državnom vlasništvu aktivno komunicirati s tijelima nadležnima za odgovarajuće industrije s ciljem dobivanja njihovog razumijevanja i potpore. To je ponovno izjava koja potvrđuje kontrolu koju državna tijela provode nad bankama u potpunom državnom vlasništvu.
(317)
U pogledu dokaza o specifičnosti koje je dostavio podnositelj pritužbe, tvrdilo se da su to samo upute na nalaze različitih američkih ispitnih postupaka gdje je specifičnost utvrđena, između ostalog, upućivanjem na petogodišnje planove.
(318)
U tom smislu naglašava se da je Komisija iskoristila sve odgovarajuće podatke koje je imala na raspolaganju kako bi došla do reprezentativnog nalaza. Tako su javno dostupni podaci navedeni u pritužbi, čak i ako su upućivali na nalaze drugih ispitnih tijela, smatrani bitnima i njihovo korištenje bilo je prikladno.
(319)
U odnosu na Odluku 40 i Kataloški popis tvrdilo se da oni ne definiraju izričito industriju premazanog finog papira kao poticanu industriju ili poticane projekte. Također se tvrdilo da pojam „poticani projekti” u Kini obuhvaća široko područje gospodarske aktivnosti, koje pokriva različite industrije.
(320)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. U tom smislu podsjeća se da Odluka 40 i Kataloški popis definiraju industriju proizvodnje papira, kojoj pripada industrija premazanog finog papira, kao poticanu industriju ili poticane projekte. U pogledu poticanih projekata podsjeća se da oni obuhvaćaju samo određene aktivnosti unutar 26 sektora te se stoga za tu kategorizaciju, koja obuhvaća samo ograničeni krug poduzeća u Kini, ne može smatrati da je opće naravi i nespecifična. Komisija je to smatrala kao najprirodnije tumačenje u nedostatku bilo kakvih objašnjenja (i potkrjepljujućih dokumenata) o tome kako je kineska vlada precizno primijenila pojam „industrije proizvodnje papira”, npr. za potrebe Odluke 40 i Kataloškog popisa.
(321)
U pogledu Zakona o poslovnim bankama, kineska vlada je tvrdila da je članak 34. općenite naravi i da, u skladu s odredbama članka 41. istog zakona, poslovne banke nemaju obvezu davati zajmove na temelju industrijskih politika.
(322)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. U tom smislu naglašava se da izričaj članka 34. izravno povezuje davanje zajmova poslovnih banaka s državnim industrijskim politikama. Stoga se ne može smatrati da je općenite i neobvezujuće naravi. U pogledu članka 41. prethodno navedenog zakona, naglašava se da se on odnosi na ovlasti banaka za davanjem zajmova strankama, ali se ne odnosi na uvjete koje će banke morati uzeti u obzir prilikom odlučivanja o zajmovima.
(323)
APP je tvrdio da je Komisiji dostavio dovoljno podataka i dokumenata koje pokazuju da je APP ocijenjen s A-1 prema Moody’s u 2007. i 2008. te stoga nije ispravno što je Komisija zanemarila taj rejting i primijenila Bloombergov BB rejting.
(324)
Komisija je pomno analizirala izvješća o kreditnom rejtingu koje je dostavila APP skupina. Ti kreditni rejtinzi povezuju obećavajuće buduće izglede industrije papira s proglašenjem Razvojne politike za industriju papira. Stoga podaci u tim dokumentima zapravo potvrđuju Komisijine nalaze da je izvoznikovo trenutačno financijsko stanje uspostavljeno u poremećenom tržištu pa se stoga kreditna sposobnost kineskih izvoznika ne bi mogla uzeti po nominalnoj vrijednosti. Ovu tvrdnju je trebalo odbaciti.
(325)
APP je također tvrdio da su izvješća o unutarnjem financijskom upravljanju koja su spomenuta u komentarima APP-a na opću objavu „puno više zadovoljavajuća nego činjenice na koje se trenutačno oslanja”.
(326)
Tu je tvrdnju trebalo odbaciti. Podaci izračunati iz tih izvješća posljedica su financijske situacije trgovačkog društva ostvarene na poremećenom tržištu na koje naravno utječu povlašteni zajmovi kako je utvrdila Komisija. Radi se stoga o kružnoj uvjetovanosti, tj. trgovačko društvo dobije povlašteni zajam koji ima pozitivni utjecaj na njegove financijske pokazatelje i nakon toga oni imaju pozitivni utjecaj na uvjete budućih zajmova.
(327)
APP je tvrdio da je metodologija koju je koristila Komisija prilikom izračuna referentnih vrijednosti za zajmove u američkim dolarima i eurima pogrešna i tvrdio je da je Komisija dvaput računala dodatak na LIBOR i tako povećala referentnu kamatnu stopu.
(328)
Ta se tvrdnja mora odbaciti. Komisija nije dvaput računala dodatak na LIBOR. Kako je objašnjeno u konačnoj objavi, radi utvrđivanja referentnih vrijednosti za zajmove u američkim dolarima i eurima s rokom dospjelosti većim od 1 godine, Komisija je dodala na relevantnu jednogodišnju LIBOR stopu razliku između korporativnih obveznica ocijenjenih ocjenom BB s rokom dospjelosti od 1 godine i korporativnih obveznica ocijenjenih ocjenom BB s rokom dospjelosti od n godina, pri čemu je n broj godina koje predstavljaju rok za koji je „dugoročna LIBOR stopa za američki dolar” izračunata (tj. 2, 3, …, 15 godina). Treba naglasiti da je dodatak kako je gore opisan dodan „čistim” jednogodišnjim LIBOR stopama (tj. nije povećana za x baznih točaka kako je tvrdio APP).
4.3.8. POVLAŠTENA POREZNA POLITIKA ZA TRGOVAČKA DRUŠTVA KOJA SU PRIZNATA KAO PODUZEĆA VISOKE I NOVE TEHNOLOGIJE
(329)
U pogledu ovog programa kineska vlada je tvrdila da Komisija nije utvrdila specifičnost na temelju pozitivnih dokaza. Tvrdilo se da je članak 25. Zakona o porezu na dohodak poduzeća općenita odredba koja se primjenjuje na cijelo kinesko gospodarstvo, a ne samo na proizvođače premazanog finog papira.
(330)
Kineska vlada također je tvrdila da su kriteriji prihvatljivosti za ovaj program objektivni i detaljno definirani, da je prihvatljivost automatska pa se stoga program ne može smatrati specifičnim u skladu s odredbama članka 2. stavka 1. točke (b) SCM sporazuma i članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe.
(331)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. Nalazi Komisije utvrđeni su na temelju pozitivnih dokaza. U tom smislu naglašava se da članak 25. Zakona o porezu na dohodak poduzeća ograničava pristup tom programu samo određenim poduzećima i industrijama koje su određene kao „poticane”, tj. određenom krugu poduzeća u Kini. Kako je navedeno gore, Komisija je zaključila da je industrija premazanog papira obuhvaćena tom kategorijom i stoga su koristi od tog programa specifične po članku 4. stavku 2. točki (a) Osnovne uredbe. U pogledu kriterija prihvatljivosti naglašava se da odgovarajuće odredbe spominju između ostalog obvezu da su proizvodi u rasponu opisanom u Područjima visokih i novih tehnologija pod ključnom potporom države i da su poduzeća bez prestanka provodila aktivnosti istraživanja i razvoja za potrebe stjecanja novih znanja o znanosti i tehnologiji, inovativno primjenjujući nova znanja ili značajno unapređujući tehnologije ili proizvode. Ovi uvjeti uzeti kao cjelina ne mogu se smatrati objektivnim kriterijima prihvatljivosti na temelju kojih se automatski odobrava subvencija u skladu s odredbama članka 2. stavka 1. točke (b) SCM sporazuma i članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe.
(332)
APP je pitala ne bi li se iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere, a koje su posljedica tih programa, mogao radije izračunati na temelju povrata poreza i plaćanja poreza u godini 2008. umjesto u 2009. (RIP). Tvrdio je da su ta dva programa povezana s porezom na dohodak, koji se obično u potpunosti utvrđuje i plaća u godini koja slijedi kalendarskoj godini poreznog razdoblja u Kini. Stoga je o porezu na dohodak u 2009. ili o bilo kojem povlaštenom tretmanu odobrenom za taj porez odlučeno u 2010.
(333)
Tu je tvrdnju trebalo odbaciti. Stvarni iznosi dobivene koristi potvrđeni su i provjereni kroz povrate poreza za 2009. godinu, to su stoga koristi koje se odnose na prodaju i dohodak nastao u 2009., tj. u RIP-u.
4.3.9. POVLAŠTENA POREZNA POLITIKA ZA ISTRAŽIVANJE I RAZVOJ
(334)
U pogledu ovog programa kineska vlada je tvrdila da Komisija nije utvrdila specifičnost na temelju pozitivnih dokaza. Tvrdilo se tako da su kriteriji prihvatljivosti za ovaj program objektivni i detaljno definirani, da je prihvatljivost automatska pa se stoga program ne može smatrati specifičnim u skladu s odredbama članka 2. stavka 1. točke (b) SCM sporazuma i članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe.
(335)
Tu je tvrdnju trebalo odbaciti. U tom smislu podsjeća se da je ispitni postupak utvrdio postojanje povlaštenog poreznog tretmana za određena trgovačka društva kojima je priznato da provode određene vrste projekata istraživanja i razvoja, tj. određenom krugu poduzeća u Kini. Kako je navedeno gore, to su trgovačka društva koja su obuhvaćena Sektorima nove i visoke tehnologije koja dobivaju primarnu potporu od države i projekti navedeni u Vodiču o ključnim područjima visokotehnološke industrijalizacije, poput onih koji pripadaju industriji premazanog papira, pa su stoga koristi iz ovog programa specifične po članku 4. stavku 2. točki (a) Osnovne uredbe. U pogledu kriterija prihvatljivosti naglašava se da su odgovarajuće odredbe koje su dostavili proizvođači izvoznici koji surađuju neodređene i netransparentne te se stoga ne mogu smatrati objektivnim kriterijima prihvatljivosti na temelju kojih se subvencija automatski odobrava. Stoga su nalazi Komisije utvrđeni na temelju pozitivnih dokaza u skladu s odredbama članka 2. stavka 1. točke (b) SCM sporazuma i članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe.
4.3.10. IZUZEĆA DIVIDENDA IZMEĐU KVALIFICIRANIH REZIDENTNIH PODUZEĆA
(336)
U pogledu ovog programa kineska vlada je tvrdila da Komisija nije utvrdila specifičnost na temelju pozitivnih dokaza. Tvrdilo se da izuzeće dividenda nije subvencija po SCM sporazumu jer izuzeće dividende po prirodi nije subvencija, a odgovarajuće kineske odredbe imaju za cilj razjasniti poreznu osnovicu kako bi se izbjegnulo dvostruko oporezivanje.
(337)
APP je tvrdio da ovaj program nije specifičan jer se opće i jednoobrazno primjenjuje u cijeloj Kini na temelju objektivnih kriterija, tj. izvora prihoda od dividende. Također je tvrdio da ovaj program ne predstavlja subvenciju.
(338)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. U tom smislu naglašava se da je dohodak od dividenda od rezidentnih poduzeća izuzet od obveza poreza na dobit rezidentnih poduzeća. Kao prvo, podsjeća se da je ispitni postupak utvrdio postojanje povlaštenog poreznog tretmana za određena trgovačka društva, tj. rezidentna poduzeća koja dobivaju dividendu od drugih rezidentnih poduzeća, a pored važnih industrija i projekata koje podržava ili potiče država poput industrije premazanog papira, tj. određenog kruga poduzeća u Kini. Stoga su koristi iz ovog programa specifične po članku 4. stavku 2. točki (a) Osnovne uredbe. Drugo, ovo je porezni poticaj koji ima za posljedicu odricanje vlade od sredstava u skladu s definicijom subvencije kako je određena člankom 1. stavkom 1. točkom (a) SCM sporazuma i člankom 3. točkom (a) Osnovne uredbe. U pogledu tvrdnje da ovaj poticaj ima za cilj izbjegavanje dvostrukog oporezivanja, naglašava se da iako je SCM sporazum priznao da WTO članice nisu ograničene u mjerama za izbjegavanje dvostrukog oporezivanja (vidjeti SCM sporazum, Prilog I, bilješka 59.), ta odredba je „potvrđujuća obrana” i nisu dostavljeni konkretni dokazi za potkrepljenje tvrdnje da se npr. dividende od rezidentnih i nerezidentnih poduzeća tretiraju različito zbog pravnih obveza koje je NRK preuzeo odgovarajućim dvostranim sporazumima o dvostrukom oporezivanju s trećim zemljama.
(339)
Također se tvrdilo da je program nevažan za poduzeća i industrije koje su određene kao poticane, nego se po definiciji primjenjuje na sva rezidentna trgovačka društva. Kineska vlada također je tvrdila da članak 2. stavak 2. SCM sporazuma predviđa da se određivanje opće primjenjivih poreznih stopa ne smatra specifičnom subvencijom. Tvrdilo se tako da su kriteriji prihvatljivosti za ovaj program objektivni i detaljno definirani i da je prihvatljivost automatska pa se stoga program ne može smatrati specifičnim u skladu s odredbama članka 2. stavka 1. točke (b) SCM sporazuma i članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe.
(340)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. U tom smislu podsjeća se da su pravne odredbe koje propisuju ovaj program obuhvaćene Poglavljem 4. „Povlašteni porezni tretmani” Zakona o porezu na dohodak poduzeća koji predviđa posebne porezne poticaje za važne industrije i projekte koje podupire i potiče država. Kako je objašnjeno gore, po tim uvjetima su koristi iz ovog programa specifične po članku 4. stavku 2. točki (a) Osnovne uredbe. Ispitni postupak nije pronašao nikakve objektivne kriterije za ograničenje prihvatljivosti i uvjerljive dokaze iz kojih se može zaključiti da je prihvatljivost automatska. U odnosu na tvrdnju o odredbama članka 2. stavka 2. SCM sporazuma, naglašava se da se ovaj program ne odnosi na određivanje opće primjenjive porezne stope, nego na postojanje izuzeća od poreza na određenu vrstu prihoda koji ostvaruju određene vrste trgovačkih društava.
4.3.11. IZUZEĆE OD PDV-A I CARINSKIH TARIFA NA UVEZENU OPREMU
(341)
U pogledu ovog programa kineska vlada je tvrdila da Komisija nije utvrdila specifičnost na temelju pozitivnih dokaza. Tvrdilo se da posebne poslovne kategorije taksativno definirane zakonom nisu specifične jer obuhvaćaju široki krug sektora gospodarske aktivnosti koji obuhvaćaju različite industrije. Tvrdilo se tako da su kriteriji prihvatljivosti za ovaj program objektivni i detaljno definirani i da je prihvatljivost automatska pa se stoga program ne može smatrati specifičnim u skladu s odredbama članka 2. stavka 1. točke (b) SCM sporazuma i članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe.
(342)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. U tom smislu podsjeća se da je ovaj program dostupan samo trgovačkim društvima koja ulažu u okviru posebnih poslovnih kategorija taksativno definiranih zakonom (tj. katalog za usmjeravanje industrija za strana ulaganja i katalog ključnih industrija, proizvoda i tehnologija koje država trenutačno potiče). Činjenica što je prihvatljivost ograničena na posebne poslovne kategorije potvrđuje da program nije opće dostupan širokom krugu gospodarskih sektora pa su stoga koristi u okviru ovog programa specifične po članku 4. stavku 2. točki (a) Osnovne uredbe. Nadalje, ispitni postupak nije pronašao nikakve objektivne kriterije za ograničenje prihvatljivosti i uvjerljive dokaze iz kojih se može zaključiti da je prihvatljivost automatska. Stoga su nalazi Komisije utvrđeni na temelju pozitivnih dokaza u skladu s odredbama članka 2. stavka 1. točke (b) SCM sporazuma i članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe.
(343)
APP je tvrdio da vrijeme amortizacije koje je Komisija koristila u izračunu koristi koja proizlazi iz ovog programa i koja se može pripisati RIP-u nije ispravno i da je Komisija trebala upotrijebiti vrijeme amortizacije kako su ga navela trgovačka društva APP skupine. Prema APP-u, tom metodologijom krši se članak 7. stavak 3. Osnovne uredbe.
(344)
Tu je tvrdnju trebalo odbaciti. Vrijeme amortizacije koje je naveo APP određeno je za računovodstvene i financijske potrebe. Drugi proizvođači izvoznici koji surađuju i industrija Unije naveli su drukčija vremena amortizacije. Stoga je Komisija, u skladu sa svojom uobičajenom praksom, te u skladu s člankom 7. stavkom 3. Osnovne uredbe, upotrijebila razdoblje od 15 godina kao korisni vijek trajanja strojeva za potrebe svojeg izračuna, što dotična industrija smatra „uobičajenim” vremenom amortizacije.
4.3.12. SMANJENJE PDV-A NA DOMAĆE PROIZVEDENU OPREMU
(345)
U pogledu ovog programa kineska vlada je tvrdila da Komisija nije utvrdila specifičnost na temelju pozitivnih dokaza. Tvrdilo se da je kineska vlada objasnila kriterije prihvatljivosti ovog programa te da stoga nema osnove za primjenu dostupnih podataka.
(346)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. U tom smislu podsjeća se da je ovaj program ograničen na poduzeća sa stranim vlasništvom koja kupuju određenu vrstu domaće proizvedene opreme, tj. na određeni krug poduzeća u Kini pa su stoga koristi iz ovog programa specifične po članku 4. stavku 2. točki (a) Osnovne uredbe. Nadalje, ispitni postupak nije pronašao nikakve objektivne kriterije za ograničenje prihvatljivosti i uvjerljive dokaze iz kojih se može zaključiti da je prihvatljivost automatska. Stoga su nalazi Komisije utvrđeni na temelju dostavljenih podataka i odredaba članka 28. Osnovne Uredbe, pozitivnih dokaza u skladu s odredbama članka 2. stavka 1. točke (b) SCM sporazuma i članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe.
4.3.13. POREZI ZA ODRŽAVANJE I IZGRADNJU GRADA I DODATNE NAKNADE ZA OBRAZOVANJE ZA PODUZEĆA SA STRANIM VLASNIŠTVOM
(347)
I APP i Chenming tvrdili su da su u skladu s Obavijesti o ujedinjenju poreza za urbano održavanje i izgradnju i dodatnih naknada za obrazovanje za poduzeća s domaćim i stranim vlasništvom i pojedince koju je izdalo Državno vijeće Kine 18. listopada 2010. i koja se primjenjuje od 1. prosinca 2010. gore navedeni porez i dodatna naknada sada opće primjenjivi na sva trgovačka društva i pojedince u Kini, bez izuzetka. Prema tim tvrdnjama ovaj program subvencije više nije takav da se protiv njega mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(348)
Pruženi argumenti su analizirani u skladu s dostavljenom dokumentacijom i dokazima od stranaka. Od kineske vlade zatražena je potvrda prethodno navedenih podataka. Kineska vlada, zainteresirana stranka u ovom postupku i tijelo odobravanja za ovaj program, obavijestila je Komisiju da je ovaj program ukinut i da nije zamijenjen ni jednim drugim poticajem koji bi se odnosio na istu poreznu obvezu. Na temelju podataka koje su dostavili proizvođači izvoznici koji su surađivali zaključuje se da su obje skupine dokazale da više nemaju koristi od bilo koje subvencije koja proizlazi iz tog programa. U tom se smislu podsjeća da se u skladu s člankom 15. Osnovne uredbe neće doći do uvođenja mjera ako se subvencija povuče ili ako se pokaže da uključeni izvoznici više nemaju koristi od subvencije. U skladu i na temelju podataka u spisu zaključuje se da subvencija po ovom programu više ne daje nikakve koristi uključenim izvoznicima. Stoga su nalazi navedeni gore u uvodnim izjavama 160. do 169. odgovarajuće izmijenjeni.
4.3.14. POZNATE MARKE I POSEBNI FONDOVI ZA POTICANJE PROJEKATA STRANIH ULAGANJA
(349)
U pogledu ovih programa kineska vlada je tvrdila da Komisija nije utvrdila specifičnost na temelju pozitivnih dokaza. Tvrdilo se da je kineska vlada dostavila dovoljno podataka u odnosu na te programe i da ne postoji zakon ili propisi koji bi se odnosili na te programe.
(350)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. U tom smislu podsjeća se da je za te programe utvrđeno da su specifični i da se protiv njih mogu uvesti kompenzacijske mjere na temelju podataka koje su dostavili kineska vlada i proizvođači izvoznici koji surađuju neovisno o činjenici što nisu dostavljene određene pravne odredbe. Činjenica što, kako je kineska vlada tvrdila, nema pravnih odredaba za te programe potvrđuje izvan bilo kakve sumnje da objektivni kriteriji ili uvjeti određeni propisima koji uređuju te programe jednostavno ne postoje. Stoga su nalazi Komisije utvrđeni na temelju dostavljenih podataka i odredaba članka 28. Osnovne uredbe, pozitivnih dokaza u skladu s odredbama članka 2. stavka 1. točke (b) SCM sporazuma i članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe. U nedostatku bilo kakvih kriterija ili uvjeta, čini se da vlada ima široku diskreciju te se za pristup subvenciji smatra da je ograničen na određena poduzeća.
4.3.15. SUBVENCIJA FONDA ZA VISOKOTEHNOLOŠKI INDUSTRIJSKI RAZVOJ I NAGRADA DOBIVENA OD INDUSTRIJSKOG PARKA SUZHOU ZA ODRŽAVANJE RASTA
(351)
U pogledu ovih programa kineska vlada je tvrdila da je Komisija pogrešno protumačila članak 2. stavak 2. SCM sporazuma, budući da industrijski parkovi nisu određene zemljopisne regije.
(352)
Taj se argument morao odbaciti. U tom smislu podsjeća se da je industrijski park Suzhou očito jedna od ekonomskih i upravnih jedinica u nadležnosti NRK-a i stoga određena zemljopisna regija u skladu s odredbama članka 2. stavka 2. SCM sporazuma. Neovisno o gore navedenom, također treba naglasiti da čak i da gore navedeno nije potvrđeno stvarnim činjenicama u ispitnom postupku, industrijski park po samoj svojoj definiciji može služiti samo užem krugu poduzeća unutar područja zemlje ili tijela odobravanja pa bi se stoga u skladu s odredbama članka 2. stavka 1. točke (a) SCM sporazuma subvencije koje daje industrijski park smatrale specifičnima.
4.3.16. DODJELA PRAVA KORIŠTENJA ZEMLJIŠTA
(353)
U pogledu prava korištenja zemljišta kineska vlada je tvrdila da je korištenje vanjske referentne vrijednosti protuzakonito upućujući na članak 14. točku (d) SCM sporazuma i Prizivno tijelo u sporu SAD - Softwood Lumber IV. Tvrdilo se da propisi EU i WTO-a ograničavaju korištenje vanjske referentne vrijednosti na vrlo izvanredne okolnosti, tj. samo kada su cijene na privatnom tržištu iskrivljene zbog vladine prevladavajuće uloge kao dobavljača robe ili usluge u pitanju. Prema kineskoj vladi, Komisija nije dokazala da su cijene na privatnom tržištu iskrivljene prevladavajućom ulogom kineske vlade kao dobavljača.
(354)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. Kao prvo, naglašava se da pravila WTO-a, kako je potvrdilo Prizivno tijelo u sporu SAD - Softwood Lumber IV. (DS257) i Panel u sporu SAD - Kina o kompenzacijskim pristojbama (DS379) ne zabranjuju korištenje vanjskih referentnih vrijednosti. Drugo, pristup Komisije u potpunosti je uzeo u obzir posebne uvjete koji se traže po sudskoj praksi WTO-a kako bi se koristila vanjska referentna vrijednost. Doista, kako je dokazano gore u uvodnim izjavama 248. do 259., zemljište u Kini je u državnom vlasništvu i vlada ga dodjeljuje u zakup. Nadalje, kineske vlasti kontroliraju ponudu i dodjelu zemljišta poduzećima, uključujući i na sekundarnim tržištima, te je dodjela zemljišta poduzećima povezana sa strogim pravilima, a bilo kakvu vrstu promjene u dodjeli zemljišta, npr. prijenos ugovora o pravu korištenja zemljišta s jednog poduzeća na drugo, mora odobriti država i mora se potvrditi novim ugovorom o pravu korištenja zemljišta između primatelja i odgovarajućeg državnog tijela. S obzirom na gore navedeno, zaključuje se da kineska vlada ima prevladavajuću ulogu u raspodjeli prava korištenja zemljišta i da su bilo koje cijene „privatnog” tržišta u Kini (u mjeri u kojoj postoje, ni jedna nije dostavljena u ovom ispitnom postupku) zasigurno iskrivljene zbog prevladavajuće uloge kineske vlade kao dobavljača i njezine monopolske uloge kao regulatora zemljišnih transakcija. Posljedično, financijski doprinos kineske vlade je taj koji bi stvarno odredio razinu bilo kojih privatnih cijena.
(355)
Kineska vlada također je tvrdila da izborom Tajvana kao vanjske referentne vrijednosti Komisija nije upotrijebila vanjsku referentnu vrijednost koja se odnosi na prevladavajuće tržišne uvjete u Kini ili je s njima u vezi. Tvrdilo se da je korištenje tajvanske referentne vrijednosti radi poništavanja razlika u komparativnim prednostima između zemalja izričito zabranjeno pravilima WTO-a.
(356)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. Komisija smatra Tajvan (19) prikladnom referentnom vrijednošću na temelju svih podataka u spisu, tj. i. razine gospodarskog razvoja i prevladavajuće gospodarske strukture u Tajvanu i relevantnim kineskim provincijama gdje proizvođači izvoznici koji surađuju imaju poslovni nastan, ii. prostorne blizine tih dviju kineskih provincija i Tajvana, iii. visokog stupnja infrastrukture kojeg imaju Tajvan i te dvije kineske provincije, iv. jakih gospodarskih veza i prekogranične trgovine između Tajvana i NRK-a, v. slične gustoće naseljenosti u dotičnim kineskim provincijama i u Tajvanu, vi. sličnosti između vrste zemljišta i transakcija koje se koriste za izračun referentnih vrijednosti u Tajvanu i NRK-u i vii. zajedničkih demografskih, jezičnih i kulturnih obilježja Tajvana i NRK-a. Nadalje, provincije Jiangsu i Shandong smatraju se provincijama koje najviše proizvode u NRK-u (20). Iako BDP po stanovniku u Tajvanu i dvjema kineskim provincijama nije jednak, BDP tih dviju kineskih provincija brzo je rastao u posljednjim godinama, tj. one dostižu Tajvan.
Uz to, posljednji podaci ukazuju na to da i NRK i Tajvan imaju slične realne stope rasta BDP-a (21). Međutim, važno je naglasiti da točna usporedba između BDP-a netržišnoga gospodarstva (NRK) i BDP-a dobro uspostavljenog tržišnoga gospodarstva (Tajvan) nije presudna jer je uobičajeno za netržišno gospodarstvo da zaostaje za tržišnim gospodarstvom koje dobro funkcionira u odnosu na BDP. Uz to, mnogi drugi čimbenici, npr. pravila planiranja, okolišna politika, mogu utjecati na ponudu i potražnju za industrijskim zemljištem. Pravo pitanje je kakvi bi bili „prevladavajući tržišni uvjeti” u odnosu na prava korištenja zemljišta u NRK-u kada bi NRK bio tržišno gospodarstvo koje dobro funkcionira, a na temelju svih dokaza oni bi bili vrlo slični onima u Tajvanu.
(357)
Na temelju svih gore navedenih podataka smatra se da je odabrana referentna vrijednost u skladu sa zahtjevima Prizivnog tijela u sporu SAD - Softwood Lumber IV. (stavak 103.) koje je zaključilo da se „odabrana referentna vrijednost mora svejedno odnositi na prevladavajuće tržišne uvjete u toj zemlji ili biti povezana s njima i mora odražavati cijenu, kvalitetu, dostupnost, utrživost, prijevoz i ostale uvjete kupnje ili prodaje, kako to zahtijeva članak 14. točka (d)”. Doista, svi uvjeti u Tajvanu odnose se na prevladavajuće tržišne uvjete u tim dvjema kineskim provincijama. Zemljište je dostupno u podjednako gusto naseljenim područjima, prostorna blizina područja osigurava da je kvaliteta zemljišta slična, a činjenice da i Tajvan i dvije kineske provincije dijele isti jezik i kulturu te da imaju izvozno usmjerena gospodarstva i važne proizvođačke sektore potvrđuju da su cijena, utrživost i ostali uvjeti kupnje ili prodaje zemljišta usko povezane.
(358)
Proizvođači izvoznici koji surađuju tvrdili su da su podaci dostupni Komisiji dovoljni za zaključak da postoji tržište zemljišta u Kini.
(359)
Tu je tvrdnju trebalo odbaciti. Iz podataka učinjenih dostupnim Komisiji nije bilo moguće zaključiti da postoji tržište zemljišta u Kini koje dobro funkcionira. Iz propisa koje je kineska vlada učinila dostupnima Komisiji očigledno je da je sve zemljište u NRK-u u državnom vlasništvu i da se samo daje u zakup. Kineske vlasti imaju punu kontrolu nad ponudom i dodjelom zemljišta poduzećima, uključujući transakcije na sekundarnom tržištu. Nisu dostavljeni dokazi da postoji ikakav tržišni mehanizam pri raspodjeli prava korištenja zemljišta, unatoč Komisijinim traženjima u tom smislu. Situacija je detaljno objašnjena u uvodnoj izjavi 354. koja se bavi sličnim tvrdnjama kineske vlade.
(360)
APP je tvrdio da bi kao referentnu vrijednost trebalo koristiti današnje kineske cijene prava korištenja zemljišta ili, umjesto toga, današnje cijene zemljišta u indijskoj državi Maharaštri. Chenming je također predložio indijsku državu Maharaštru kao referentnu vrijednost.
(361)
Kako je već opisano gore u uvodnoj izjavi 359., ne postoji tržište zemljišta u Kini koje dobro funkcionira. Stoga nije prikladno kao referentnu vrijednost koristiti današnje kineske cijene prava korištenja zemljišta. Proizvođači izvoznici temeljili su svoju tvrdnju da bi se cijene zemljišta u Maharaštri mogle koristiti kao referentna vrijednost na usporedbi indijske države Maharaštre u pogledu BDP-a po stanovniku i gustoće naseljenosti u vrijeme kupnje prava korištenja zemljišta. Kako je objašnjeno gore, Komisija je mišljenja da BDP po stanovniku i gustoća naseljenosti ne mogu biti jedini odlučujući čimbenici prilikom odabira zemlje/regije za potrebe primjene vanjske referentne vrijednosti. U svakom slučaju, metodologija koju su predložili proizvođači izvoznici koji surađuju nije u skladu s njihovim tvrdnjama. U RIP-u, Mumbai, glavni grad Maharaštre i daleko najrazvijenije područje države, imao je dohodak po stanovniku od 2 675 američkih dolara (128 000 rupija), što je zapravo manje od kineskog nacionalnog prosjeka od 3 529 američkih dolara (22), a pogotovo od BDP-a po stanovniku u visoko razvijenim regijama Shandong i Jiangsu (5 255 i 6 550 američkih dolara). U pogledu gustoće naseljenosti, ona također sama po sebi nije presudni čimbenik, ali za informaciju, gustoća naseljenosti je 314/km2 u Maharaštri, 736/km2 u Jiangsu i 600/km2 u Shandongu, tj. nisu na istoj razini. Nadalje, drugi čimbenici, poput nedostatka prostorne blizine i zajedničkih značajki između Indije i Kine, dovode do zaključka da se Maharaštra kao referentna vrijednost ne odnosi na prevladavajuće tržišne uvjete u Kini niti je s njima povezana. Zbog razloga objašnjenih u uvodnoj izjavi 357. Komisija ostaje pri mišljenju da su cijene zemljišta u Tajvanu puno prikladnija vanjska referentna vrijednost.
(362)
APP je tvrdio da više ne raspolaže nekim pravima korištenja zemljišta koja je Komisija uzela u obzir pri izračunu koristi koja proizlazi iz tog programa. APP je također tvrdio da je korištenjem podataka s internetske stranice Ureda za industriju Ministarstva gospodarskih poslova Tajvana došao do drukčije prosječne cijene zemljišta po četvornom metru te da se Komisija nije uopće potrudila pronaći reprezentativne ponude za industrijsko zemljište.
(363)
U pogledu ukupne površine zemljišta koju koristi APP, Komisija je uzela tvrdnju APP-a u obzir te je ona na temelju podataka i dokaza iz komentara na konačnu objavu prihvaćena. Ispravljeni podaci odrazili su se u izračunu subvencije. U pogledu podataka iz Tajvana, naglašava se da se ta tvrdnja morala odbaciti. Iako ta stranka nije predložila korištenje te cijene za izračun prikladne referentne vrijednosti, sljedeće treba istaknuti. Komisija je koristila podatke koji su bili dostupni u spisu u odnosu na cijene zemljišta u Tajvanu, a o metodologiji kojim se došlo do referentne cijene obaviještene su stranke i ona je objašnjena u Obavijesti za spis od 11. veljače 2011. S druge strane, podaci koje je dostavio APP odnose se samo na veljaču 2011., tj. različito vremensko razdoblje od onog kojeg je Komisija koristila pri izračunu i čini se da se oni odnose samo na popis primjera nekih podataka iz nekih područja Tajvana. Nadalje, Komisija se ne može osvrnuti na izračun referentne vrijednosti koji je izvršio APP jer APP nije pružio nikakve detalje o metodologiji koju je koristio za taj izračun i nije obrazložio zašto njegov izračun točnije odražava prosječne cijene zemljišta u Tajvanu.
(364)
Proizvođači izvoznici koji surađuju tvrdili su da bilo koja subvencija u obliku dodjele prava korištenja zemljišta za manju naknadu od primjerene ne bi bila specifična.
(365)
Taj se argument morao odbaciti. Kako je već objašnjeno u dokumentu o konačnoj objavi, kineska vlada je dostavila nedovoljne podatke u odnosu na taj program, što se moralo nadopuniti drugim podacima i činjenicama u spisu. Posljedično, na tom temelju se došlo do nalaza, a objašnjavaju se i analiziraju u uvodnim izjavama 253. do 258.
4.3.17. OSTALO
(366)
APP je tvrdio da nije ispravna kamatna stopa koju je koristila Komisija kako bi se preračunala nominalna vrijednost subvencije u vrijednost koja je prevladavala tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(367)
Komisija je uzela tvrdnju APP-a u obzir te je ona na temelju podataka i dokaza iz komentara na konačnu objavu prihvaćena. U izračunima subvencija korištena je kamatna stopa koju je predložio APP. Ova promjena već se odražava u uvodnim izjavama koje se bave izračunom maržà subvencije i u maržama subvencija za pojedinačne dotične programe koje iz toga proizlaze.
(368)
APP je tvrdio da se iznosi subvencija moraju izraziti kao postotak njihove evidentirane cijene CIF, a ne kao postotak prometa te da bi Komisija trebala primijeniti ovu metodologiju za izračun marža subvencija.
(369)
Pruženi argumenti su analizirani u skladu s dokumentacijom i dokazima koje je dostavila stranka. Naglašava se, osim za jedan program subvencija za koji je utvrđeno da se protiv njega mogu uvesti kompenzacijske mjere, da ni za jedan drugi program nije utvrđeno da zavisi o realizaciji izvoza te nije odobren s obzirom na proizvedene, prerađene, izvezene ili transportirane količine. Stoga se iznos subvencije dodjeljivao prema ukupnom prometu trgovačkih društava APP skupine u skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe koji navodi: „Ako subvencija nije odobrena upućivanjem na proizvedene, prerađene, izvezene ili transportirane količine, iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere utvrđuje se odgovarajućom raspodjelom vrijednosti ukupne subvencije na razinu proizvodnje, prodaje ili izvoza dotičnog proizvoda tijekom razdoblja ispitnog postupka za subvenciju”. Budući da ova subvencija nije povezana s proizvodnjom bilo kakvog konkretnog proizvoda ili izvozom, ukupni promet trgovačkog društva najprikladniji je nazivnik. U tom smislu treba naglasiti da je odgovarajući promet utvrđen na osnovi koja osigurava da on što bolje odrazi vrijednost prodaje proizvoda koje je prodavalo trgovačko društvo primatelj. Ova promjena već se odražava u uvodnim izjavama koje se bave izračunom marža subvencije i u maržama subvencija za pojedinačne dotične programe koje iz toga proizlaze. Bilo kakva predložena metodologija za izračun iznosa subvencija protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere bila bi protivna odgovarajućim odredbama Osnovne uredbe (članci 7. i 15) i upravnoj praksi koju Komisija slijedi u svojim postupcima protiv subvencioniranog uvoza prilikom izbora prikladnog brojnika/nazivnika za dodjelu iznosa subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
Stranka je kao osnovu za svoju tvrdnju također navela dio Smjernica (23) koji se odnosi na izračun subvencije po jedinici. Međutim, i to zbog istih razloga kako je opisano gore, za pristup zasnovan na jedinici smatralo se da nije prikladan u okolnostima ovog slučaja. Za predloženu metodologiju smatra se da nije reprezentativna jer miješa promet i proizvedene jedinice samo za dotični proizvod, a zanemaruje jedinice ostalih proizvedenih proizvoda. Nisu dostavljeni ili provjereni podaci u odnosu na ukupan broj jedinica koji su za sve proizvode proizvela odgovarajuća trgovačka društva, a subvencije ni u kom slučaju nisu odobrene s obzirom na količinu. U pogledu cijena CIF, važno je naglasiti da dokazi u spisu ukazuju na to da se one razlikuju unutar i između vrsta proizvoda. U svakom slučaju, dotične subvencije nisu specifične u odnosu na proizvod. Nadalje, Komisija je utvrdila iznos subvencioniranja u NRK-u i izrazila ga podjelom ukupne subvencije s prometom u Kini, uzimajući u obzir posebnosti odgovarajućih proizvođača izvoznika iz Kine koji surađuju. To osigurava korištenje provjerenog iznosa subvencija i najprikladnijeg prometa. Završno se naglašava, uzimajući u obzir praktične okolnosti ovog postupka, tj. uvođenje antidampinških i kompenzacijskih pristojba na razini marže štete, da se zaključuje da na položaj APP-a nije od utjecaja koja se metodologija izabere za dodjelu iznosa subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere i kompenzacijske pristojbe.
4.4. IZNOS SUBVENCIJA PROTIV KOJIH SE MOGU UVESTI KOMPENZACIJSKE MJERE
(370)
Iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere, u skladu s odredbama Osnovne uredbe, izražen ad valorem, za ispitivana trgovačka društva određeni su u sljedećoj tablici:
Proizvođač izvoznik
Stopa antisubvencijske marže
APP skupina
12,04 %
Chenming skupina
4,06 %
(371)
Na temelju podataka dostupnih iz pritužbe i od kineskih proizvođača izvoznika koji surađuju, u NRK-u postoje i drugi poznati proizvođači dotičnog proizvoda. Ipak, s obzirom na činjenicu da je utvrđeno da je prijavljeni obujam izvoza veći od podataka Eurostata o uvozu, razina suradnje smatrala se visokom. Stoga se smatralo prikladnim za proizvođače izvoznike koji ne surađuju odrediti razinu subvencije na razini najvećeg subvencioniranja koje je utvrđeno za proizvođače izvoznike koji surađuju, tj. 12,04 %, kako bi se osigurala učinkovitost mjera.
5. PROIZVOĐAČI IZ UNIJE
5.1. PROIZVODNJA UNIJE
(372)
Tijekom RIP-a, istovjetni proizvod proizvodilo je 14 poznatih i još nekoliko vrlo malih proizvođača iz Unije. Podaci koje je dostavio CEPIFINE obuhvaćaju, prema procjeni, 98 % proizvodnje proizvođača iz Unije. Na temelju navedenog, ukupna proizvodnja Unije procijenjena je na oko 5 270 000 tona tijekom RIP-a. Proizvođači iz Unije koji čine ukupnu proizvodnju Unije predstavljaju industriju Unije u smislu članka 9. stavka 1. Osnovne uredbe.
(373)
Industrija premazanog finog papira energetski je i kapitalno intenzivna. Zato se primjenjuje ekonomija razmjera koja objašnjava koncentraciju proizvodnje između nekoliko velikih dionika, koju nadopunjuju manji proizvođači usredotočeni na tržišta u njihovoj zemljopisnoj blizini. Pet podjednako velikih proizvođača pokriva većinu tržišta Unije s proizvodnim postrojenjima širom Europe. Veći dio PFP-a je potrošni proizvod i njime se uglavnom trguje putem trgovaca i veletrgovaca papirom. Ove kanale distribucije karakterizira visok stupanj koncentracije kupovne moći i transparentnost cijena kroz ponude cijena.
(374)
Kako je navedeno gore u uvodnoj izjavi 19., jedna je zainteresirana stranka tvrdila da je PFP koji se koristi za tisak iz role trebao biti uključen u opseg trenutačnog ispitnog postupka. Na temelju toga ista je stranka tvrdila da podnositelj pritužbe, industrija Unije, ne bi imala pravni temelj u trenutačnom postupku. Međutim, na temelju zaključaka navedenih gore u uvodnim izjavama 22. i 25., tj. da su PFP koji se koristi za tisak iz role i PFP koji se koristi za tisak iz arka dva različita proizvoda, tu je tvrdnju trebalo odbaciti.
(375)
Vlada Kine komentirala je da je jedan od reprezentativnih proizvođača navodno bio povezan s jednim kineskim trgovačkim društvom i da bi ga stoga trebalo isključiti iz definicije industrije Unije. Ispitni postupak je međutim otkrio da proizvodi koje proizvodi dotično kinesko trgovačko društvo nisu dotični proizvod. Stoga taj odnos nema nikakvog utjecaja na analizu štete niti na uključivanje tog proizvođača iz Unije u definiciju industrije Unije.
6. ŠTETA
6.1. POTROŠNJA UNIJE
(376)
Potrošnja je utvrđena na temelju sljedećeg:
-
podataka Eurostata o uvozu iz trećih zemalja odgovarajuće prilagođenih na temelju podataka proizvođača Unije za proizvode koje postupak ne obuhvaća. Ispitnim postupkom utvrđeno je, na temelju dostavljenih dokaza, da su te pretpostavke bile razumne i opravdane;
-
provjerenog ukupnog obujma izvoza proizvođačâ izvoznika koji surađuju iz NRK-a na tržište Unije, s obzirom na to da je za prijavljeni obujam izvoza utvrđeno da je veći nego podaci o uvozu dobiveni od Eurostata;
-
ukupne prodaje na tržištu Unije svih proizvođača Unije na temelju podataka koje je dostavio CEPIFINE.
(377)
Na temelju toga, ukupna potrošnja Unije utvrđena je na sljedeći način:
Tablica 1.
Potrošnja Unije
Potrošnja Unije
2006
2007
2008
2009/RIP
Tona
5 308 275
5 508 183
5 384 770
4 572 057
Indeks
100
104
101
86
Izvor: provjereni odgovori na upitnik, prilagođeni podaci Eurostata i provjereni podaci koje je dostavio CEPIFINE.
(378)
Ukupno se potrošnja Unije smanjila za 14 % tijekom razmatranog razdoblja. Utvrđeno je da se potrošnja prvo povećala za 4 % između 2006. i 2007., nakon čega se smanjila za 18 % između 2007. i RIP-a. Smanjenje potrošnje u 2008. i RIP-u bilo je posljedica niže potražnje, posebno u prvoj polovici 2009., zbog gospodarskog pada.
6.1.1. UVOZ U UNIJU IZ NRK-A
(379)
Kako je navedeno gore u uvodnoj izjavi 376., za provjereni ukupni obujam prodaje dotičnog proizvoda kineskih proizvođača izvoznika koji surađuju na tržištu Unije utvrđeno je da je veći od obujma uvoza prema podacima Eurostata. Budući da se smatralo da su provjereni podaci točniji od dostupnih statističkih podataka, ukupni obujam uvoza iz NRK-a utvrđen je na temelju provjerenih podataka koje su dostavila trgovačka društva koja surađuju. Obujam prodaje trgovačkih društava koja surađuju za koja je utvrđeno da izvoze jedino višeslojni karton tijekom razmatranog razdoblja isključen je iz ukupnog uvoza jer je zaključeno, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 47., da višeslojni papir i karton ne treba smatrati dotičnim proizvodom. Budući da se podaci o uvozu dotičnog proizvoda odnose na samo dva trgovačka društva, smatralo se prikladnim navesti ih u indeksiranom obliku radi povjerljivosti.
Tablica 2.
Ukupni subvencionirani uvoz iz NRK-a
Ukupni uvoz iz NRK-a
2006
2007
2008
2009/RIP
Obujam (indeks)
100
218
212
283
Tržišni udio (indeks)
100
210
209
329
Cijene (EUR/tona)
677
661
657
621
Indeks
100
98
97
92
Izvor: provjereni odgovori na upitnik.
(380)
Obujam ukupnog uvoza iz NRK-a jako je porastao, točnije, gotovo se utrostručio tijekom razmatranog razdoblja. Posljedično, njegov tržišni udio znatno se povećao s otprilike 1 % u 2006. na preko 4 % tijekom RIP-a. To treba promatrati u svjetlu smanjene potrošnje koja je pala za 14 % tijekom istog razdoblja. Prosječne cijene subvencioniranog uvoza iz NRK-a pokazale su pad od 8 % tijekom razmatranog razdoblja.
6.1.2. SNIŽENJE CIJENA
(381)
Za potrebe analize sniženja cijena, ponderirane prosječne prodajne cijene po vrsti proizvoda proizvođača iz Unije koje su naplaćene nepovezanim kupcima na tržištu Unije, prilagođene na razinu cijene franko tvornice, uspoređene su s odgovarajućim ponderiranim prosječnim cijenama uvoza iz NRK-a koje su naplaćene prvom nezavisnom kupcu na tržištu Unije, a koje su utvrđene na temelju cijene CIF s odgovarajućim prilagodbama za postojeće pristojbe i troškove nakon uvoza.
(382)
Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 51., suradnja kineskih izvoznika bila je vrlo visoka i smatralo se da obuhvaća ukupan obujam izvoza iz NRK-a u Uniju tijekom RIP-a. S obzirom na to da je utvrđeno da dva kineska proizvođača izvoznika koja su se javila na početku nisu izvozila dotični proizvod na tržište Unije, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 52., njihov uvoz nije uzet u obzir za potrebe analize sniženja cijene. Izvozna prodaja trgovačkog društva unutar skupine jednog proizvođača izvoznika koji surađuje također je isključena iz usporedbe jer ni jedan od reprezentativnih proizvođača iz Unije nije proizvodio usporedivu vrstu proizvoda. U pogledu izvozne količine tog konkretnog trgovačkog društva naglašava se da je ona predstavljala samo mali dio ukupne izvozne prodaje skupine i za njihove razine cijena činilo se da je u skladu s razinom cijena ukupne izvozne prodaje skupine.
(383)
Usporedba je pokazala da je tijekom RIP-a dotični subvencionirani proizvod podrijetlom iz NRK-a koji se prodavao u Uniji snizio prodajne cijene proizvođača iz Unije u prosjeku za 7,6 %. Razinu marže sniženja prodajnih cijena treba promotriti u svjetlu visoke razine transparentnosti cijena koju podržavaju ponude cijena, i koja karakterizira tržište distribucije PFP-a.
6.2. GOSPODARSKO STANJE INDUSTRIJE UNIJE I ČETIRI REPREZENTATIVNA PROIZVOĐAČA KOJA SURAĐUJU IZ UNIJE
6.2.1. UVODNE NAPOMENE
(384)
U skladu s člankom 8. stavkom 4. Osnovne uredbe, ispitivanje učinka subvencioniranog uvoza na proizvođače iz Unije uključivalo je evaluaciju svih gospodarskih čimbenika za ocjenu stanja industrije Unije od 2006. do kraja RIP-a.
(385)
Makroekonomski elementi (proizvodnja, kapacitet, iskorištenost kapaciteta, obujam prodaje, tržišni udio, rast i visina subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere) ocijenjeni su na razini cijele industrije Unije, na temelju podataka koje je dostavio CEPIFINE.
(386)
Analiza mikroekonomskih elemenata provedena je na razini proizvođača iz Unije (prosječne cijene jedinice, zaposlenost, plaće, produktivnost, zalihe, profitabilnost, novčani tok, ulaganja, povrat ulaganja, sposobnost prikupljanja kapitala) na temelju njihovih podataka koji su na odgovarajući način provjereni.
(387)
Tvrdilo se da analiza štete nije dosljedno i sveobuhvatno analizirala sve čimbenike štete za podnositelje pritužbe i za industriju Unije kao cjelinu. Stranke su ukazale na to da bi zaključci o materijalnoj šteti bili drukčiji da su neki pokazatelji poput tržišnog udjela utvrđeni na razini podnositeljâ pritužbe.
(388)
Kao prvo, naglašava se da su tvrdnje ovih stranaka vjerojatno iznesene na temelju pokazatelja koji su izračunani korištenjem drukčijih podataka od onih koji su utvrđeni u ispitnom postupku i navedeni u nastavku. Posljedično, ti zaključci su činjenično pogrešni i stoga nebitni.
(389)
Drugo, praksa Komisije je procijeniti makroekonomske čimbenike radi naznake o šteti koja je pretrpljena na razini industrije Unije kao cjeline, kako je objašnjeno gore. U ovom ispitnom postupku industrija Unije definirana je na razini proizvođača iz Unije koji čine ukupnu proizvodnju u Uniji, kako je objašnjeno gore u uvodnoj izjavi 372., bez obzira na to jesu li proizvođači podržali pritužbu ili surađivali u ispitnom postupku.
(390)
Mikroekonomski čimbenici analizirani su na razini reprezentativnih proizvođača iz Unije, bez obzira na to podržavaju li oni pritužbu ili ne. Reprezentativni proizvođači obuhvaćaju 58 % proizvodnje Unije. Ni jedan od ostalih proizvođača iz Unije nije se javio i tvrdio da bi zaključci Komisije o mikroekonomskim čimbenicima bili nepouzdani ili nepotkrijepljeni. Stoga nema razloga za osporavanje nalaza utvrđenih na temelju podataka koje su dostavili samo reprezentativni proizvođači iz Unije.
(391)
Tvrdilo se da jedan od četiri reprezentativna proizvođača nije u potpunosti surađivao jer je povezan s drugim proizvođačem u Europskoj uniji koji nije surađivao u ispitnom postupku. Za trgovačka društva tvrdilo se da su povezana kao posljedica prijelaznih sporazuma zaključenih u vrijeme kada je proizvođač iz Unije koji surađuje stekao poslovni segment PFP-a drugog proizvođača. Tvrdilo se da kroz te prijelazne sporazume proizvođač iz Unije koji surađuje kontrolira neke mlinove koji su ostali u vlasništvu proizvođača nad kojim je stečeno djelomično vlasništvo. Kao potporu svojim tvrdnjama proizvođač izvoznik je uputio na Odluku Komisije od 31.10.2008. (24) („Odluka”) koja u trenutku stjecanja ispituje treba li transakciju smatrati stjecanjem u smislu Uredbe Vijeća (EZ) br. 139/2004 od 20. siječnja 2004. o kontroli koncentracija između poduzetnika (Uredba EZ o koncentracijama) (25).
(392)
Ispitni je postupak pak potvrdio da je broj dionica u vlasništvu dotičnog proizvođača iz EU neznatan i ispod praga određenog u članku 143. IPCCC-a (26). Nadalje, navedeni prijelazni sporazumi nisu pokazali nikakav odnos između trgovačkih društava koji bi bio izvan uobičajenog poslovnog odnosa između kupca i prodavatelja. Posebno, uvjeti prijelaznog sporazuma imaju za cilj upravljanje prodajom premazanog papira za prijelazno razdoblje i prema tim uvjetima proizvođač iz Unije ima samo funkcije usporedive s prodajnim zastupnikom tijekom prijelaznog razdoblja. Nadalje, u svojim konsolidiranim revidiranim izvješćima i u svojem odgovoru na upitnik proizvođač je prijavio prihod od provizije dok je djelovao kao zastupnik za dotične mlinove; proizvođač iz Unije nije priznavao vlasništvo te stoga niti troškove za te mlinove.
(393)
Prema Odluci transakcija između trgovačkih društava smatrala se stjecanjem proizvođača iz Unije dijela djelatnosti drugog trgovačkog društva, a ne preuzimanjem trgovačkog društva kao takvog. Odluka ne ukazuje na to da bi trgovačka društva trebalo smatrati jednim subjektom nakon stjecanja; posebno, nema zajedničkog pothvata između trgovačkih društava. Također se naglašava da je zemljopisni opseg ispitan u gornjoj odluci područje EGP-a, a ne područje EU. Također, Komisija nije u Odluci analizirala odnos između dotičnih trgovačkih društava u smislu članka 143. IPCCC-a.
(394)
S obzirom na gore navedeno, smatralo se da dva trgovačka društva nisu povezana u smislu članka 143. IPCCC-a pa je stoga dotični proizvođač iz Unije u potpunosti surađivao u ispitnom postupku.
(395)
U analizi mikroekonomskih pokazatelja podaci o mlinovima za papir koje je stekao gore spomenuti proizvođač iz Unije isključeni su za sve godine u razmatranju kako bi se prikazalo u potpunosti usporedivo kretanje tijekom godina.
(396)
Proizvođač izvoznik također je tvrdio da je svako trgovačko društvo povezano s proizvođačima iz Unije trebalo ispuniti posebne odgovore na upitnik jer su zasebni pravni subjekti.
(397)
U slučaju dotičnog proizvođača iz Unije smatralo se da bi jedan odgovor na upitnik bio dovoljan za smisleni odgovor i analizu aspekata štete. Posebno, odgovor je pružio detaljnu razradu podataka na razini pojedinačnog mlina za papir i svi potrebni podaci koji se odnose na sve povezane proizvođače/prodavatelje istovjetnog proizvoda mogli su se provjeriti tijekom posjeta radi provjere.
(398)
U naknadnom podnesku proizvođač izvoznik također je tvrdio da isto trgovačko društvo nije u potpunosti surađivalo jer je ispunilo odgovor na upitnik u ime nepostojećeg subjekta te da revidirana izvješća trgovačkog društva ne odražavaju podatke iz njegovog odgovora na upitnik. Zaključci iz prethodne uvodne izjave također su relevantna i u ovom pogledu.
6.2.2. PODACI KOJI SE ODNOSE NA INDUSTRIJU UNIJE (MAKROEKONOMSKI POKAZATELJI)
(399)
Nakon objave nalaza kineska vlada i jedan proizvođač izvoznik tvrdili su da su makroekonomski podaci korišteni za analizu nepotpuni i netočni te se stoga ne mogu koristiti kao pozitivni dokaz materijalne štete.
(400)
Provjera na licu mjesta u udruženju podnositelja pritužbe potvrdila je da su podaci korišteni za utvrđivanje makroekonomskih pokazatelja izravno prikupljeni od proizvođača iz Unije koji obuhvaćaju oko 98 % ukupne proizvodnje u Uniji i dovoljno su detaljni za određivanje podataka o dotičnom proizvodu. Korištene pretpostavke i/ili procjene temeljile su se na razumnim i opravdanim osnovama, npr. svitci za rezanje nisu uzeti u obzir zbog njihovog očito neznatnog obujma, što se očituje u njihovom udjelu u ukupnom obujmu prodaje reprezentativnih proizvođača iz Unije. Ovu je tvrdnju stoga trebalo odbaciti.
6.2.2.1. Proizvodnja, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta
Tablica 3.
Proizvodnja, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta
2006
2007
2008
2009/RIP
Proizvodnja (u tonama)
6 483 462
6 635 377
6 381 324
5 164 475
Indeks
100
102
98
80
Kapacitet (u tonama)
7 032 734
7 059 814
6 857 226
6 259 129
Indeks
100
100
98
89
Iskorištenost kapaciteta
92 %
94 %
93 %
83 %
Indeks
100
102
101
90
Izvor: provjereni podaci koje je dostavio CEPIFINE.
(401)
Kako je prikazano u gornjoj tablici, obujam proizvodnje industrije Unije smanjio se za 20 % tijekom razmatranog razdoblja. Treba napomenuti da, iako se potrošnja Unije povećala za otprilike 1 % između 2006. i 2008., proizvodnja industrije Unije pala je za 2 % tijekom tog razdoblja, da bi se znatno smanjila između 2008. i RIP-a nakon pada potrošnje u Uniji.
(402)
Proizvođači iz Unije od 2000. poduzimaju velike napore oko restrukturiranja u smjeru rješavanja prekomjernih strukturnih kapaciteta. Putem konsolidacije i zatvaranja mlinova, industrija Unija smanjila je svoj kapacitet proizvodnje PFP-a za otprilike 770 000 tona između 2006. i RIP-a, tj. za 11 %.
(403)
Unatoč padu ukupnog kapaciteta, stope iskorištenosti ipak su pale s 92 % u 2006. na 83 % u RIP-u. Glavno smanjenje dogodilo se u razdoblju između 2008. i RIP-a. Naglašava se da je visoka iskorištenost kapaciteta važan čimbenik u dugoročnoj održivosti proizvođača papira zbog velikih ulaganja u dugotrajnu imovinu. Stoga se stopa iskorištenosti kapaciteta tijekom RIP-a smatrala niskom.
6.2.2.2. Obujam prodaje i tržišni udio
(404)
Iznosi prodaje u donjoj tablici odnose se na obujam prodan prvom nezavisnom kupcu na tržištu Unije.
Tablica 4.
Obujam prodaje i tržišni udio
2006
2007
2008
2009/RIP
Obujam prodaje (u tonama)
4 921 141
4 999 524
4 875 841
4 008 354
Indeks
100
102
99
81
Tržišni udio
93 %
91 %
91 %
88 %
Indeks
100
98
98
95
Izvor: provjereni podaci koje je dostavio CEPIFINE.
(405)
Dok je potrošnja Unije narasla za 4 % između 2006. i 2007. (vidjeti gornju uvodnu izjavu 377.), obujam prodaje dotičnog proizvoda koji je industrija Unije ostvarila prema nezavisnim kupcima na tržištu Unije povećao se za samo 2 % tijekom tog istog razdoblja. To znači da industrija Unije nije imala maksimalnu korist od rasta potrošnje u tom razdoblju. Usto, u razdoblju između 2008. i RIP-a, dok je potrošnja Unije pala za 15 %, obujam prodaje svih proizvođača iz Unije još se više smanjio, to jest, za 18 %. Dakle, obujam prodaje industrije Unije se, nakon malog rasta u 2007., neprestano i znatno smanjivao, zbog čega je gubitak tržišnog udjela dosegnuo 5 postotnih bodova tijekom razmatranog razdoblja.
(406)
Jedna skupina kineskih proizvođača izvoznika tvrdila je da bi tržišni udio proizvođača iz Unije također trebao uključivati uvoz iz Švicarske jer on dolazi iz mlina koji je u vlasništvu jednog od reprezentativnih proizvođača iz Unije.
(407)
Zemljopisni opseg antisubvencijskih ispitnih postupaka je Europska unija. Ovu je tvrdnju stoga trebalo odbaciti.
(408)
Također se tvrdilo da se tržišni udio podnositeljâ pritužbe znatno povećao tijekom razmatranog razdoblja.
(409)
Tržišni udio je makropokazatelj koji se analizira na razini cijele industrije Unije, a ne na razini podnositeljâ pritužbe. Drugo, navod o tržišnom udjelu podnositeljâ pritužbe je činjenično netočan.
6.2.2.3. Rast
(410)
Promatrajući razvoj tijekom razmatranog razdoblja, pad obujma prodaje industrije Unije od 19 % bio je puno izraženiji nego pad potrošnje u Uniji od 14 %. Kao posljedica toga, tržišni udio industrije Unije također se značajno smanjio za 5 postotnih bodova tijekom istog razdoblja.
6.2.2.4. Visina iznosa subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere
(411)
Iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere za NRK, određen gore u odjeljku o subvencijama, značajan je. S obzirom na obujam i cijene subvencioniranog uvoza, učinak stvarne marže subvencije ne može se smatrati zanemarivim.
6.2.3. PODACI KOJI SE ODNOSE NA ČETIRI REPREZENTATIVNA PROIZVOĐAČA IZ UNIJE (MIKROEKONOMSKI POKAZATELJI)
6.2.3.1. Prosječne jedinične cijene četiri reprezentativna proizvođača iz Unije
(412)
Ukupno, prosječne prodajne cijene franko tvornica četiri reprezentativna proizvođača iz Unije nepovezanim kupcima na tržištu Unije ostale su stabilne tijekom godina, osim za 2007. godinu kada su bile nešto iznad te razine.
Tablica 5.
Cijene proizvođača iz Unije
Cijene proizvođača iz Unije
2006
2007
2008
2009/RIP
Prosječna cijena (EUR/tona)
692
717
691
699
Indeks
100
104
100
101
Izvor: provjereni odgovori na upitnik
6.2.3.2. Zalihe
(413)
Zalihe su činile oko 10 % obujma proizvodnje u RIP-u. Četiri reprezentativna proizvođača iz Unije povećali su razine svojih zaliha za 10 % tijekom razmatranog razdoblja, posebno između 2006. i 2007. i nakon toga između 2008. i RIP-a. Za primijetiti je da se to dogodilo istodobno s naglim porastom subvencioniranog uvoza po niskim cijenama iz NRK-a.
Tablica 6.
Zalihe
Zalihe
2006
2007
2008
2009/RIP
Zalihe (u tonama)
278 265
298 547
296 387
306 588
Indeks
100
107
107
110
Izvor: provjereni odgovori na upitnik
6.2.3.3. Zaposlenost, plaće i produktivnost
Tablica 7.
Zaposlenost
Zaposlenost
2006
2007
2008
2009/RIP
Zaposlenost - ekvivalent punog radnog vremena (EPRV)
7 756
7 487
7 207
6 197
Indeks
100
97
93
80
Trošak rada (EUR/EPRV)
54 053
54 948
57 026
58 485
Indeks
100
102
105
108
Produktivnost (jedinica/EPRV)
453
478
486
484
Indeks
100
106
107
107
Izvor: provjereni odgovori na upitnik
(414)
Zbog zatvaranja mlinova za papir i konsolidacije četiri reprezentativna proizvođača iz Unije, broj zaposlenika značajno se smanjio za 20 % (gotovo 1600 radnih mjesta) tijekom razmatranog razdoblja.
(415)
Učinkovitost je postignuta podizanjem i održavanjem velike proizvodnje po zaposleniku čak i za vrijeme značajnog broja otpuštanja između 2007. i 2008. Troškovi rada po zaposleniku stalno su se povećavali i ukupni rast je bio 8 % tijekom razmatranog razdoblja.
6.2.3.4. Profitabilnost, novčani tok, ulaganja i povrat ulaganja
Tablica 8.
Profitabilnost
2006
2007
2008
2009/RIP
Profitabilnost
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Promjena (100 = 2006.)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Novčani tok (u tisućama eura)
260 047
211 036
172 570
336 753
Indeks
100
81
66
129
Ulaganja (u tisućama eura)
151 900
151 027
127 845
87 875
Indeks
100
99
84
58
Povrat ulaganja
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Promjena (100 = 2006.)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Izvor: provjereni odgovori na upitnik.
(416)
Četiri reprezentativna proizvođača iz Unije pretrpjela su gubitke između 2006. i 2008., a financijska situacija postala je pozitivna tek u 2009. kad se svjetska cijena papirne mase tj. glavne sirovine iznimno smanjila kao posljedica ekonomskog pada. Pad cijene papirne mase (20 %) smatrao se neuobičajeno velikim padom koji je izravno pridonio poboljšanju financijske situacije u RIP-u. Treba naglasiti da su se od RIP-a cijene papirne mase vratile na svoje razine prije RIP-a.
(417)
Kretanje koje je pokazao novčani tok, odnosno sposobnost proizvođača da sami financiraju svoje aktivnosti, u velikoj mjeri odražava razvoj profitabilnosti. Posljedično, novčani tok pokazuje iznimni rast u RIP-u zbog pada cijena papirne mase. Povrat ulaganja pokazao je negativni razvoj u skladu s negativnim rezultatima dobiti koje su četiri reprezentativna proizvođača iz Unije ostvarivala do 2008. i pozitivni trend tijekom RIP-a zahvaljujući iznimnoj uštedi troškova zbog cijena papirne mase.
(418)
Nastavno na gore navedeno, sposobnost ulaganja četiri reprezentativna proizvođača iz Unije postala je ograničena, s obzirom na to da se novčani tok znatno pogoršao tijekom razmatranog razdoblja, osim tijekom RIP-a. Kao posljedica toga, ulaganja su smanjena za 35 % tijekom razmatranog razdoblja i ograničena na pokretanje kogeneracijskih pogona koji su pomogli proizvođačima iz Unije da ublaže učinak stalno rastućih troškova energije.
(419)
Jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da se za povećanje profitabilnosti ne bi smjelo smatrati da je ograničeni slučaj koji se temelji na iznimnom padu troškova sirovine. Od smanjenja troškova imale su koristi obje skupine: svi lokalni, kao i kineski proizvođači, a ne samo podnositelji pritužbi, stoga se proboj u profitabilnosti nije temeljio isključivo na smanjenju troškova, nego je prije bio posljedica promjene cjenovnog ponašanja podnositelja pritužbe.
(420)
Nadalje, proizvođač izvoznik je tvrdio da profitabilnost određuju cijene PFP-a, a ne cijena papirne mase. Međutim, utvrđeno je da su u trenutku naglog pada cijena papirne mase u 2009. cijene PFP-a ostale stabilne, a kao posljedica porasla je dobit. Stoga, s obzirom na to da su cijene ostale stabilne, ne može se napraviti veza između cijena i profitabilnosti u tom konkretnom vremenskom razdoblju.
(421)
Stopa profitabilnosti je pokazatelj koji se analizira na razini reprezentativnih proizvođača iz Unije, a ne na razini podnositeljâ pritužbe, kako to predlaže stranka. Analiza prikupljenih podataka pokazala je izravnu vezu između iznimnog pada cijena papirne mase, glavne sirovine i povećane profitabilnosti; pri tom su stabilne cijene gotovih proizvoda doista imale ulogu u povećanju profitabilnosti. Iako je to vjerojatno također bio slučaj za druge proizvođače na tržištu, to ne utječe na zaključak da je ovo privremeno povećanje profitabilnosti bilo uzrokovano iznimnim padom cijena sirovine u RIP-u.
6.2.3.5. Sposobnost prikupljanja kapitala
(422)
Papirnu industriju općenito obilježava velika zaduženost vezana za značajno ulaganje u dugotrajnu imovinu. Kao posljedica gubitaka pretrpljenih tijekom većeg dijela razmatranog razdoblja, ugrožena je i sposobnost četiri reprezentativna proizvođača iz Unije za prikupljanje kapitala i financiranje vlastite aktivnosti uz razumne financijske troškove. To je posebno bio slučaj 2008. kad je jednog od četiri reprezentativna proizvođača iz Unije trebalo refinancirati uz značajnu premiju rizika, dok je najmanji reprezentativni proizvođač 2008. postao nesolventan te ga je preuzeo jedan drugi proizvođač iz Unije.
6.3. ZAKLJUČAK O ŠTETI
(423)
Ispitni postupak pokazao je da se većina pokazatelja štete, kao što su obujam proizvodnje (- 20 %), iskorištenost kapaciteta (- 10 %), obujam prodaje nepovezanim kupcima na tržištu Unije (- 19 %) i tržišni udio (- 5 postotnih bodova) pogoršala tijekom razmatranog razdoblja. Uz to, pokazatelji štete vezani za financijske rezultate četiriju reprezentativnih proizvođača iz Unije, poput povrata na ulaganje i profitabilnosti, bili su ozbiljno pogođeni do 2008. Nagli porast profitabilnosti u RIP-u dogodio se isključivo zahvaljujući trenutačnom značajnom padu svjetskih cijena papirne mase u RIP-u. Naglašava se da je čak i tijekom RIP-a stopa profitabilnosti bila vrlo niska i nije se smatralo da mijenja zaključak da su četiri reprezentativna proizvođača iz Unije u vrlo teškom financijskom položaju.
(424)
Ispitni postupak pokazao je i da gore opisanu sliku štete može uglavnom objasniti činjenica da, unatoč naporima oko restrukturiranja i napretku u produktivnosti, četiri reprezentativna proizvođača iz Unije nisu mogla podići svoje cijene PFP-a iznad razine koja bi pokrila troškove ili na razinu održive profitabilnosti. Uzrok tome uglavnom je sniženje cijena koje su kineski izvoznici primjenjivali tijekom RIP-a, što ima značajni učinak na tržištu na kojem je transparentnost cijena visoka. Tijekom RIP-a četiri reprezentativna proizvođača iz Unije uspjela su smanjiti trošak proizvodnje dodatnim poboljšanjem produktivnosti i zbog smanjenja cijena papirne mase, što se uglavnom dogodilo u drugoj polovici RIP-a. S obzirom na to da su ponuda i potražnja postale ujednačenije na tržištu nakon napora proizvođača u rješavanju prekomjernog strukturnog kapaciteta konsolidiranjem i zatvaranjem kapaciteta, cijene PFP-a mogle su se zadržati na stabilnoj razini. Međutim, četiri reprezentativna proizvođača iz Unije nisu mogla povećati svoje prodajne cijene na razinu koja bi imala stope profitabilnosti potrebne za dugoročnu održivost.
(425)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 19., jedna je stranka tvrdila da je PFP koji se koristi za tisak iz role trebao biti uključen u opseg ovog ispitnog postupka. Na temelju toga, stranka je tvrdila da bi isključenje ovog proizvoda iz utvrđivanja materijalne štete i analize kretanja poremetilo sliku štete. Međutim, na temelju zaključaka navedenih u uvodnim izjavama 20. i 22. do 25., tj. da su PFP koji se koristi za tisak iz role i PFP koji se koristi za tisak iz arka dva različita proizvoda, ta je tvrdnju odbačena.
(426)
Ista stranka je tvrdila da je stjecanje jednog proizvođača iz Unije od strane četiri reprezentativna proizvođača iz Unije u 2008. dokaz da su ova četiri reprezentativna proizvođača iz Unije u prilično dobrom stanju. Najprije se napominje da se materijalna šteta utvrđuje na temelju stanja industrije Unije, a ne temelji se na konkretnom stanju pojedinog proizvođača. Kako je zaključeno u gornjoj uvodnoj izjavi 423., većina pokazatelja štete pokazala je negativan trend koji dokazuje pogoršanje stanja industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja. Stjecanje se, nadalje, smatralo dijelom napora u restrukturiranju industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja. U svakom slučaju, napominje da je kod analize makropokazatelja kao što su obujam proizvodnje, kapacitet, obujam prodaje i tržišni udio, stjecanje imalo neutralan učinak s obzirom na to da se makropokazatelji ocjenjuju u pogledu svih proizvođača uz Unije koji čine industriju Unije kako je definirana u uvodnoj izjavi 372. Drugim riječima, ti čimbenici trebaju, ukupno gledano, ostati nepromijenjeni u slučaju promjene vlasništva.
(427)
Nakon objave stranke su tvrdile da nema pozitivnih dokaza da su proizvođači iz Unije koji imaju pritužbu pretrpjeli materijalnu štetu. Naprotiv, podnositelji pritužbe pokazali su ukupno stabilne ekonomske rezultate i povećanu profitabilnost u RIP-u.
(428)
Kao prvo, stanje industrije Unije analizira se na razini reprezentativnih proizvođača iz Unije, a ne na razini podnositeljâ pritužbe, kako to predlažu stranke.
(429)
Drugo, kako je već istaknuto gore u uvodnoj izjavi 409., za zaključke tih stranaka čini se da su doneseni na temelju pokazatelja izračunanih na temelju drukčijih skupova podataka od onih koji su utvrđeni tijekom ispitnog postupka i navedeni gore. Posljedično, ti zaključci su činjenično pogrešni. Nadalje, analiza stranaka nije bila dosljedna zbog korištenja dvaju različitih skupova podataka za makropokazatelje i mikropokazatelje.
(430)
Tvrdilo se nadalje da se poboljšanje profitabilnosti također treba smatrati posljedicom napora u restrukturiranju industrije, uključujući smanjenje proizvodnje, zaposlenosti i povećane produktivnosti. U tom slučaju potonji čimbenici ne mogu se smatrati jedinim pokazateljima štete, nego sve pokazatelje štete treba razmatrati zajedno.
(431)
Članak 8. stavak 2. Osnovne uredbe navodi popis ekonomskih čimbenika i pokazatelja koje treba procijeniti prilikom ispitivanja utjecaja subvencioniranog uvoza na industriju Unije. Članak 8. stavak 2. izričito navodi da popis čimbenika nije konačan, a jedan ili nekoliko navedenih čimbenika ne moraju nužno biti odlučujući. Stoga, iako se pokazatelji trebaju ocijeniti pojedinačno, zaključci se moraju donijeti analizom svih čimbenika.
(432)
Stranke su također komentirale moguću prijetnju buduće materijalne štete s obzirom na golemi porast kapaciteta kineskih proizvođača, što se podržava državnom politikom i subvencijama. Opseg ispitnog postupka bio je postojanje materijalne štete, a ne prijetnja buduće materijalne štete. Stoga ti komentari nisu mogli utjecati na nalaze i morali su se zanemariti.
(433)
S obzirom na gore navedeno, treba zaključiti da je industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu u smislu članka 8. stavka 4. Osnovne uredbe.
7. UZROČNOST
7.1. UVOD
(434)
U skladu s člankom 8. stavcima 5. i 6. Osnovne uredbe, ispitano je je li subvencionirani uvoz iz dotične zemlje uzrokovao materijalnu štetu industriji Unije. Nadalje, poznati čimbenici, osim subvencioniranog uvoza, koji su mogli uzrokovati štetu industriji Unije ispitani su kako bi se osiguralo da se sva šteta koju su uzrokovali ti čimbenici ne pripiše subvencioniranom uvozu.
7.2. UČINAK SUBVENCIONIRANOG UVOZA
(435)
Treba napomenuti da tržište PFP-a u Uniji obilježava visok stupanj koncentracije kupovne moći i transparentnost cijena kroz ponude cijena. Nadalje, PFP je potrošni proizvod i ne omogućava značajne razlike u cijenama između različitih izvora. Veliki dio proizvoda prodaje se preko trgovaca koji prisiljavaju industriju Unije da cijene odražava u skladu s jeftinim i subvencioniranim uvozom. Stoga cijene uvezenog PFP-a, od kojeg je tijekom RIP-a 35 % bilo podrijetlom iz NRK-a, općenito imaju značajan učinak na razine cijena na tržištu Unije.
(436)
Ispitni postupak je pokazao da se subvencionirani uvoz iz NRK-a znatno povećao (+ 183 %) tijekom razmatranog razdoblja. Subvencionirani uvoz iz NRK-a najprije se udvostručio od 2006. do 2007., dok su cijene u 2007. bile 2 % niže u odnosu na prethodnu godinu. Uvoz iz Kine je 2008. ostao stabilan, a prosječne cijene su pale dodatno za 1 %. Obujam kineskog uvoza (+ 71 %) i tržišni udio (+ 120 %) ponovno su se značajno povećali tijekom RIP-a uz sve niže cijene (- 5 %) koje su snizile cijene četiri reprezentativna proizvođača iz Unije za 7,6 %, pri čemu su izvršili pritisak na cijene na tržištu Unije i spriječili proizvođače iz Unije da povećaju svoje cijene na profitabilne razine.
(437)
Podsjeća se da se tijekom razmatranog razdoblja potrošnja Unije smanjila za oko 14 %. Industrija Unije suočila se sa značajnim padom obujma prodaje (19 %). Međutim, taj pad prodaje bio je puno izraženiji od pada potražnje i doveo je do gubitka tržišnog udjela od 5 postotnih bodova. U isto vrijeme tržišni se udio kineskog uvoza povećao za 3 postotna boda. To pokazuje da je tržišni udio industrije Unije uvelike preuzeo subvencionirani uvoz iz NRK-a.
(438)
Smatra se, stoga, da stalni pritisak jeftinog subvencioniranog uvoza iz NRK-a na tržište Unije nije dopustio industriji Unije prilagodbu svojih prodajnih cijena povećanim troškovima sirovine, posebno u 2008. kada su cijene papirne mase dosegle najvišu razinu. To je dovelo do gubitka tržišnog udjela i pada profitabilnosti industrije Unije.
(439)
Tijekom ispitnog postupka i nakon objave nekoliko stranka je iznijelo argument da kineski uvoz nije imao značajni učinak u pogledu obujma i cijena. Tvrdilo se da nije bilo naglog povećanja kineskog uvoza, nego se on povećavao postupno tijekom godina te je stoga njegov učinak bio prilično ograničen, što se ne bi trebalo preuveličavati za potrebe utvrđivanja štete. Dalje se tvrdilo da kineske cijene, čak i ako su bile ispod cijena u Uniji, nisu imale nikakav učinak na relativno stabilne cijene industrije Unije. Jedan proizvođač izvoznik je osporio nalaz Komisije da bi bilo snižavanja cijena uzrokovanog kineskim cijenama. Istaknuo je da su u 2009., kada su kineske cijene dodatno pale, cijene industrije Unije ne samo zabilježile porast, nego su zapravo omogućile industriji Unije ostvarivanje dobiti.
(440)
Razvoj kineskog uvoza detaljno je analiziran u uvodnoj izjavi 380. i zaključeno je da se povećanje obujma ne može smatrati beznačajnim.
(441)
U pogledu cijena, kineski uvoz je snizio cijene reprezentativnih proizvođača iz Unije za 7,6 %, što se smatra značajnim na tržištu na kojem je transparentnost cijena visoka. Kako je prikazano gore u uvodnoj izjavi 412., cijene reprezentativnih proizvođača iz Unije bile su doista stabilne tijekom razmatranog razdoblja, s iznimnim povećanjem u 2007., godini u kojoj kineski uvoz nije rastao. U 2009. proizvođači iz Unije mogli su održavati svoje cijene stabilnima na račun daljnjega gubitka tržišnog udjela, a njihova profitabilnost proizlazila je iz kombinacije tih stabilnih cijena i smanjenog troška sirovine.
(442)
Jedan je kineski proizvođač izvoznik tvrdio da uvoz PFP-a iz Kine nema učinka na cijene industrije Unije jer on nije usporediv s PFP-om koji proizvode i prodaju reprezentativni proizvođači izvoznici iz Unije, s obzirom na to da je samo 10 % prodaje reprezentativnih proizvođača iz Unije uspoređeno pri utvrđivanju sniženja cijena i neštetne razine cijena. Naglašava se da se te tvrdnje temelje na potpuno usporedivim proizvodima koji su potpuno jednaki u svim svojstvima kako bi se osigurala primjerena usporedba. Međutim, PFP koji proizvode proizvođači iz Kine i iz Unije općenito su usporedivi proizvodi kako je zaključeno u uvodnoj izjavi 50. i stoga su jedan drugome izravno konkurentni na tržištu Unije.
(443)
Tvrdilo se nadalje da je nalaz da je tržište PFP-a tržište primarnih proizvoda kojeg obilježava visoki stupanj transparentnosti netočan jer proizvođači iz Unije prodaju oko pola svojih proizvoda izravno krajnjim korisnicima. Nasuprot toj tvrdnji, reprezentativni proizvođači iz Unije prodaju većinu svojih proizvoda putem trgovaca, bilo izravno, bilo neizravno (takozvana prodaja po nalogu, kada se proizvodi isporučuju izravno kupcu, ali narudžba i izdavanja računa odvija se preko trgovaca). Trgovci imaju ključnu ulogu i u skladištenju proizvoda i u pružanju transparentnosti cijena na tržištu.
(444)
S obzirom na utvrđeno kretanje uvoza iz NRK-a koji se ne može smatrati beznačajnim, zaključilo se da je val jeftinog subvencioniranog uvoza iz NRK-a imao značajan negativan utjecaj na gospodarsko stanje industrije Unije.
7.3. UČINAK OSTALIH ČIMBENIKA
7.3.1. RAZVOJ POTROŠNJE NA TRŽIŠTU UNIJE I GOSPODARSKA KRIZA
(445)
Kako je navedeno u gornjoj uvodnoj izjavi 378., potrošnja PFP-a u Uniji najprije se povećala u 2007., nakon čega je pala u 2008. i RIP-u. Tijekom razmatranog razdoblja industrija Unije izgubila je tržišni udio. Jedan od izvoznika iz NRK-a koji surađuje i kineska vlada tvrdili su da je smanjenje obujma prodaje, tržišnog udjela i proizvodnje industrije Unije bilo posljedica smanjenja potrošnje koje su prouzročili gospodarska kriza i širenje elektroničkih medija i da ga se ne bi trebalo pripisati kineskom uvozu. Kao potvrdu svoje tvrdnje kineska vlada je navela Manifest za konkurentnosti i zaposlenost koji je izdala industrija papira i papirne mase u lipnju 2009. („Manifest”).
(446)
Iako se ne može zanemariti da je taj negativan razvoj potrošnje Unije, iz bilo kojeg razloga, između 2007. i RIP-a imao negativan učinak na stanje industrije Unije u pogledu obujma prodaje i proizvodnje, treba napomenuti da su kineski izvoznici uspjeli u isto vrijeme, a posebno od 2008. do 2009., povećati svoj obujam prodaje i tržišni udio pritiskom subvencioniranog uvoza na cijene na tržištu.
(447)
Manifest koji je navela kineska vlada obuhvaća sve sektore industrije papira i papirne mase te služi za potrebe opće politike. Na temelju podataka u tom dokumentu nije se moglo doći do zasebnih zaključaka o proizvodnji i prodaji dotičnog proizvoda. Stoga nije moguće zaključiti primjenjuju li se zapravo navodi ili nalazi u Manifestu pojedinačno na dotični proizvod. Budući da uz to ispitni postupak nije otkrio jaku vezu između financijske krize i materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije, ovaj se argument morao odbaciti.
(448)
U skladu s tim, smatra se da je pogoršanje gospodarskog stanja industrije Unije uglavnom prouzročio nagli rast subvencioniranog uvoza iz NRK-a i sniženje cijena od strane kineskih izvoznika, a ne smanjenje potrošnje. Iako je smanjenje potražnje doprinijelo šteti, nije moglo prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između pretrpljene materijalne štete i povećanja subvencioniranog uvoza.
7.3.2. CIJENE SIROVINE
(449)
Prosječni trošak proizvodnje četiriju reprezentativnih proizvođača iz Unije blago se povećao (2 %) između 2006. i 2008. te je pao za 5 % u RIP-u. Ispitni je postupak pokazao da je trošak proizvodnje četiriju reprezentativnih proizvođača PFP-a iz Unije općenito slijedio slično kretanje kao i razvoj cijena papirne mase, jedne od glavnih sirovina u proizvodnji papira. Prosječna cijena papirne mase povećala se za 8 % između 2006. i 2008., nakon čega se naglo smanjila od kraja 2008. do posljednjeg mjeseca u RIP-u. Cijena papirne mase bila je u prosjeku 19 % niža u 2009. nego prethodne godine.
(450)
U izostanku subvencioniranja koje uzrokuje štetu industriji Unije moglo bi se očekivati da se cijene redovito prilagođavaju kako bi odražavale razvoj različitih komponenata troškova proizvodnje. Međutim, do 2008. to se nije dogodilo. Upravo suprotno, proizvođači iz Unije bili su primorani držati svoje prodajne cijene niskima, čak i kad su se cijene papirne mase u 2008. povećavale, kako bi mogli konkurirati jeftinom subvencioniranom uvozu iz NRK-a, što je dovelo do znatnog pada njihove profitabilnosti u tom razdoblju. Tijekom RIP-a stanje se poboljšalo zbog neuobičajenog smanjenja cijena papirne mase, dok su cijene PFP-a mogle u tom trenutku ostati stabilne. Međutim, čak i tijekom tog izvanrednog razdoblja još uvijek vrlo niske razine dobiti nisu omogućile četirima reprezentativnim proizvođačima iz Unije oporavak od neprestanog subvencioniranja. Naime, unatoč smanjenju cijena sirovine, razine cijena još uvijek se nisu mogle povećati na razine na kojima bi ostvarili dobre profitne marže potrebne za ovu kapitalno intenzivnu industriju.
(451)
U skladu s time, zaključuje se da je subvencionirani uvoz iz NRK-a koji je snižavao cijene četiri reprezentativna proizvođača iz Unije snizio cijene na tržištu Unije i spriječio četiri reprezentativna proizvođača iz Unije u povećanju svojih prodajnih cijena radi pokrivanja svojih troškova ili ostvarivanja razumne profitabilnosti. S obzirom na to da su se cijene sirovine značajno smanjivale tijekom RIP-a, zaključeno je da nisu mogle utjecati na materijalnu štetu koju je industrija Unije pretrpjela tijekom istog razdoblja.
7.3.3. REALIZACIJA IZVOZA REPREZENTATIVNIH PROIZVOĐAČA IZ UNIJE
(452)
Realizacija izvoza također je ispitana kao jedan od poznatih čimbenika, osim subvencioniranog uvoza, koji su u isto vrijeme mogli uzrokovati štetu industriji Unije kako bi se osiguralo da se moguća šteta koju su uzrokovali ti ostali čimbenici ne pripiše subvencioniranom uvozu. Analiza je pokazala da je izvozna prodaja nepovezanim strankama, koju su izvršila četiri reprezentativna proizvođača iz Unije, predstavljala važan dio njihove prodaje (oko 26 %) tijekom razmatranog razdoblja. Iako se obujam izvozne prodaje tijekom razmatranog razdoblja također smanjio za 16 %, gubitak obujma izvozne prodaje bio je manje izražen od gubitka obujma prodaje na tržištu Unije (19 %). Stoga se smatralo da smanjenje obujma izvoza ne može objasniti razinu štete koju su pretrpjela četiri reprezentativna proizvođača iz Unije. S obzirom na to da izvoz ima važnu ulogu u očuvanju visoke iskorištenosti kapaciteta kako bi se pokrili visoki fiksni troškovi ulaganja u strojeve, smatralo se da je unatoč pogoršanju realizacije izvoza ukupno imao pozitivan učinak. U skladu s tim, smatra se da, čak i ako je smanjenje izvoznih aktivnosti moglo doprinijeti ukupnom pogoršanju stanja industrije Unije, one su s druge strane ipak ublažile gubitke pretrpljene na tržištu Unije i stoga kao takve nisu mogle prekinuti uzročno-posljedičnu vezu utvrđenu između subvencioniranog uvoza iz NRK-a i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(453)
Jedna stranka je tvrdila da je industrija Unije pretrpjela značajan pad izvoza zbog snage eura u odnosu na američki dolar i da štetu koju je prouzročio taj čimbenik ne bi trebalo pripisati uvozu iz NRK-a. Kao što je gore zaključeno, pogoršanje realizacije izvoza industrije Unije, bez obzira na uzroke takvog pogoršanja, nije glavni razlog štete koju su pretrpjeli proizvođači i stoga ne prekida uzročno-posljedičnu vezu utvrđenu u uvodnoj izjavi 444.
7.3.4. UVOZ IZ OSTALIH TREĆIH ZEMALJA
(454)
Kretanja obujma uvoza i cijena iz ostalih trećih zemalja između 2006. i RIP-a bila su sljedeća:
Tablica 9.
Uvoz iz trećih zemalja
2006
2007
2008
2009/RIP
Švicarska
Uvoz (tone)
194 748
191 636
226 736
172 233
Indeks
100
98
116
88
Tržišni udio
3,7 %
3,5 %
4,2 %
3,8 %
Indeks
100
95
115
103
Cijena (EUR/tona)
787
782
758
793
Indeks
100
99
97
105
Indonezija
Uvoz (tone)
19 834
30 714
27 178
49 877
Indeks
100
155
137
251
Tržišni udio
0,4 %
0,6 %
0,5 %
1,1 %
Indeks
100
149
135
292
Cijena (EUR/tona)
855
818
845
681
Indeks
100
96
99
80
Južna Koreja
Uvoz (tone)
45 154
65 251
46 498
46 068
Indeks
100
145
103
102
Tržišni udio
0,9 %
1,2 %
0,9 %
1,0 %
Indeks
100
139
102
118
Cijena (EUR/tona)
562
669
664
618
Indeks
100
119
118
110
Sve ostale zemlje
Uvoz (tone)
58 623
70 984
62 844
100 711
Indeks
100
121
107
172
Tržišni udio
1,1 %
1,3 %
1,2 %
2,2 %
Indeks
100
117
106
199
Cijena (EUR/tona)
962
860
914
824
Indeks
100
89
95
86
Izvor: Eurostat.
(455)
Najvažnije ostale treće zemlje koje izvoze PFP na tržište Unije su Švicarska, Indonezija i Južna Koreja. Iz kretanja obujma uvoza može se vidjeti da je povećanje uvoza iz NRK-a bilo naglašenije nego iz bilo koje od ostalih trećih strana. Uvoz iz Švicarske uvijek se prodavao po značajno višim cijenama od uvezenih proizvoda iz NRK-a. Tržišni udio švicarskih proizvoda ostao je relativno stabilan, osim u 2008. kada se privremeno povećao na iznad 4 % prije nego što se vratio na razinu sličnu razini iz 2006. tijekom RIP-a. PFP uvezen iz Švicarske predstavljao je uglavnom proizvodnju jednog trgovačkog društva u vlasništvu jednog od četiriju reprezentativnih proizvođača iz Unije, a više jedinične cijene možda su povezane s različitim ponudama proizvoda i prodajnom strukturom. Uvoz iz Indonezije je također ulazio u Uniju po višim cijenama od kineskih proizvoda, izuzev RIP-a kada su cijene pale, vrlo vjerojatno uglavnom zbog smanjenja cijena papirne mase. Proizašlo povećanje uvoza, koje je, međutim, u pogledu obujma ostalo na niskoj razini tijekom RIP-a, dovelo je do tržišnog udjela koji je također u tom razdoblju ostao na niskoj razini. Uvoz iz Južne Koreje ušao je u Uniju u malim količinama tijekom cijelog razmatranog razdoblja, a tržišni udio ostao je stabilan. Iako su se korejske uvozne cijene mogle usporediti s uvoznim cijenama iz NRK-a, korejske cijene nisu pokazivale stalan trend pada kao što je to bio slučaj s kineskim uvozom tijekom cijelog razmatranog razdoblja. Uvoz iz svih ostalih zemalja imao je značajno više cijene od uvoza iz NRK-a, a obujam uvoza bio je mali.
(456)
Na temelju navedenog, treba zaključiti da uvoz iz tih trećih zemalja nije doprinio materijalnoj šteti koju je pretrpjela industrija Unije.
7.3.5. PREKOMJERNI STRUKTURNI KAPACITET
(457)
Jedan izvoznik koji surađuje iz NRK-a tvrdio je da je štetu koju je pretrpjela industrija Unije uzrokovao prekomjerni kapacitet industrije Unije. Smanjenje kapaciteta i konsolidacija industrije Unije stoga nisu bili posljedica kineskog uvoza, nego ih se treba smatrati mjerom protiv prekomjernog kapaciteta. Međutim, ispitni postupak je pokazao da je industrija Unije ostvarila gubitke tijekom razmatranog razdoblja, posebno u 2008., unatoč restrukturiranju proizvođača jer, kako je prikazano gore u uvodnim izjavama 435. do 444., industrija Unije još uvijek nije mogla povećati svoje cijene na razine iznad troškova. Stanje je uglavnom prouzročio pritisak na cijene zbog subvencioniranog uvoza koji je snizio cijene industrije Unije. Stoga se ovaj argument morao odbaciti.
(458)
Također se tvrdilo da su napori industrije Unije za restrukturiranjem završeni u 2009. konsolidacijom dvaju velikih proizvođača, što je imalo za posljedicu istodobno poboljšanje stanja industrije Unije. Napori za restrukturiranjem trajali su od 2000. do RIP-a. Pozitivni učinak spomenute konsolidacije trebao se odraziti u poboljšanju iskorištenosti kapaciteta i barem u stabilnom obujmu prodaje, ali oba ta pokazatelja pogoršala su se u RIP-u. S druge strane, utvrđeno je da je povećanu profitabilnosti industrije Unije u RIP-u prvenstveno i izravno uzrokovao izniman jednokratni pad cijena papirne mase. Stoga se ovaj argument morao odbaciti.
7.4. ZAKLJUČAK O UZROČNOSTI
(459)
Gornja analiza pokazala je da se bitno povećao obujam i tržišni udio jeftinog subvencioniranog uvoza podrijetlom iz NRK-a tijekom razmatranog razdoblja. Osim toga, utvrđeno je da je taj uvoz ostvaren po subvencioniranim cijenama koje su bile niže od cijena koje naplaćuje industrija Unije na tržištu Unije za slične vrste proizvoda.
(460)
To povećanje obujma i tržišnog udjela jeftinog subvencioniranog uvoza iz NRK-a podudaralo se s općim smanjenjem potražnje na tržištu Unija tijekom razdoblja između 2006. i RIP-a, ali i s negativnim razvojem tržišnog udjela proizvođača iz Unije u istom razdoblju. Istodobno, zabilježen je negativan razvoj glavnih pokazatelja gospodarskog i financijskog stanja industrije Unije, kako je prikazano u uvodnoj izjavi 423.
(461)
Ispitivanje drugih poznatih čimbenika koji su mogli uzrokovati štetu industriji Unije pokazalo je da ti čimbenici nisu takvi da bi mogli prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između subvencioniranog uvoza iz NRK-a i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(462)
Na temelju gore navedene analize koja je ispravno prepoznala razliku i razdvojila učinke svih poznatih čimbenika na stanje industrije Unije od štetnog utjecaja subvencioniranog uvoza, treba zaključiti da je subvencionirani uvoz iz NRK-a prouzročio materijalnu štetu industriji Unije u smislu članka 8. stavka 5. Osnovne uredbe.
8. INTERES UNIJE
8.1. UVODNA NAPOMENA
(463)
U skladu s člankom 31. Osnovne uredbe, ispitalo se postoje li, unatoč gornjim nalazima, utemeljeni razlozi za zaključak da u ovom slučaju usvajanje kompenzacijskih mjera nije bilo u interesu Unije. U tu svrhu i u skladu s člankom 31. stavkom 1. Osnovne uredbe, vjerojatni učinak mogućih mjera na proizvođače iz Unije, uvoznike, trgovce i distributere te korisnike dotičnog proizvoda, kao i vjerojatne posljedice nepoduzimanja mjera, razmotreni su na temelju svih dostavljenih dokaza.
8.2. INDUSTRIJA UNIJE
(464)
Industriju Unije kao cjelinu čini 14 poznatih proizvođača za koje se procjenjuje da predstavljaju oko 98 % proizvodnje PFP-a u Unije prema podacima CEPIFINE-a. Proizvođači se nalaze u različitim državama članicama Unije i izravno zapošljavaju više od 11 000 osoba vezano za dotični proizvod.
(465)
Jedan od dva poznata proizvođača protivio se pokretanju ispitnog postupka, ali nije dostavio daljnje podatke i nije surađivao tijekom ispitnog postupka. Međutim, na temelju raspoloživih podataka, a posebno na temelju podataka koje je dostavio CEPIFINE, a koji su pokazali pogoršanje stanja industrije Unije, može se razumno pretpostaviti da je subvencionirani uvoz negativno utjecao i na ta dva trgovačka društva. Stoga se njihova nesuradnja nije smatrala pokazateljem da bi se njihov položaj razlikovao od položaja preostalih proizvođača iz Unije.
(466)
Industrija Unije pretrpjela je materijalnu štetu prouzročenu subvencioniranim uvozom iz NRK-a. Podsjeća se da je većina pokazatelja štete pokazala negativno kretanje tijekom razmatranog razdoblja. Posebno su pokazatelji štete vezani za financijski rezultat četiriju reprezentativnih proizvođača iz Unije, kao što su profitabilnost i povrat ulaganja, unatoč blagom poboljšanju tijekom RIP-a, bili ozbiljno pogođeni. U slučaju izostanka mjera daljnje pogoršanje gospodarskog stanja industrije Unije čini se vrlo vjerojatnim.
(467)
Očekuje se da će uvođenje kompenzacijskih pristojba ponovno uspostaviti učinkovite i poštene uvjete trgovine na tržištu Unije i time omogućiti industriji Unije usklađivanje svojih cijena PFP-a kako bi odrazila troškove različitih komponenata. Može se očekivati da bi uvođenje mjera omogućilo industriji povrat barem dijela tržišnog udjela izgubljenog tijekom razmatranog razdoblja, s dodatnim pozitivnim učinkom na njezino gospodarsko stanje i profitabilnost.
(468)
Zaključeno je, stoga, da bi uvođenje konačnih kompenzacijskih mjera na uvoz PFP-a podrijetlom iz NRK-a bio u interesu industrije Unije.
8.3. UVOZNICI I TRGOVCI
(469)
Upitnici su poslani za četrnaest poznatih nepovezanih uvoznika i trgovaca iz Unije koji su navedeni u pritužbi. Tijekom ispitnog postupka javilo se nekoliko ostalih trgovaca (koji se u ovoj industriji nazivaju preprodavateljima). Konačno, trinaest trgovačkih društava surađivalo je u ispitnom postupku, iako su neki od ispitanika dostavili samo djelomične podatke. Utvrđeno je da su uvoznici na tržištu poslovali i kao trgovci te se, stoga, sve te stranke dalje u tekstu nazivaju „trgovci”.
(470)
Ispitni postupak je pokazao da su svi trgovci nabavljali PFP iz nekoliko izvora, a uglavnom od proizvođača iz Unije. Dva trgovca nije nabavljalo ili je samo povremeno nabavljalo uvezeni PFP iz NRK-a. Deset trgovačkih društava koja su dostavila količinske podatke o svojim nabavama dotičnog proizvoda predstavljalo je ukupno 47 % ukupnog uvoza iz NRK-a. Uvoz, uključujući uvoz iz NRK-a, predstavljao je samo ograničeni udio u njegovom ukupnom poslovanju te bi, stoga, negativni učinak predloženih mjera bio vjerojatno zanemariv. Svi trgovci su naveli da je PFP koji se proizvodi u Uniji i NRK-u uglavnom slične kvalitete i međusobno zamjenjiv. Nadalje, ispitni postupak je potvrdio da postoji veliki broj ostalih izvora za uvoz te bi se trgovci mogli okrenuti tim ostalim izvorima opskrbe, barem dugoročno.
(471)
Dva trgovaca uvoznika oslanjala su se uglavnom na kineske izvore radi nabave PFP-a. Oba trgovačka društva su navela da bi imala poteškoće prilikom nabave proizvoda od proizvođača iz Unije, jer bi trebalo poštovati tradicionalne prodajne kanale zbog najmanjeg obujma narudžbe koji zahtijevaju proizvođači te sporazume o distribuciji. To, međutim, nije izravno utjecalo na raspoloživost PFP-a od proizvođača iz Unije, s obzirom da su imali dostatne raspoložive rezervne kapacitete. Stoga se ovaj argument morao odbaciti.
(472)
S obzirom na mogućnost prenošenja mogućeg povećanja troška na svoje kupce, svi trgovci koji surađuju pozvali su se na veliku transparentnost cijena na tržištu Unije i naveli da bi mogli povećati svoje prodajne cijene krajnjim kupcima samo u slučaju općenitog povećanja razine cijena u Uniji. Na temelju toga, i s obzirom na to da je planirani učinak kompenzacijskih pristojba, između ostalog, povećati razinu cijena u Uniji na razini za pokrivanje troškova, očekuje se da bi uvoznici stoga mogli barem djelomično prenijeti povećanje cijena nastalo zbog kompenzacijske pristojbe na svoje kupce. Stoga treba također napomenuti da je, kako je gore navedeno, utvrđeno da kineski uvoz čini samo vrlo mali dio ukupnog poslovanja trgovaca i da bi stoga učinak kompenzacijske pristojbe općenito bio zanemariv. Konačno, također se smatra da uvoznici postižu višu profitabilnost od svoje preprodaje PFP-a nabavljenog od proizvođača u NRK-u; stoga bi također mogli ostvariti manju dobit prihvaćanjem barem djelomičnog povećanja troška.
(473)
Uvođenje konačnih mjera stoga ne bi trebalo imati općenito značajan negativni učinak na uvoznike i trgovce.
8.4. KORISNICI
(474)
Upitnici su poslani za osam poznatih korisnika iz Unije koji su navedeni u pritužbi. Tijekom ispitnog postupka javilo se nekoliko ostalih korisnika. Ukupno je pet trgovačkih društava dostavilo potpuni ili djelomični odgovor na upitnik. Ta trgovačka društva nalaze se u cijeloj Uniji i predstavljaju sektore tiskarstva i izdavaštva. S obzirom na to da je utvrđeno da se tržišni uvjeti i strukture troškova razlikuju za tiskare i izdavače, učinak mjera analiziran je zasebno za svaku skupinu.
8.4.1. TISKARE
(475)
Samo je jedna tiskara dostavila Osnovne podatke. Prema podacima koje je dostavila ta tiskara, udio PFP-a u odnosu na ukupni trošak proizvodnje tiskanog materijala bio je relativno visok. Iako je ispitni postupak pokazao da tiskare uglavnom nabavljaju PFP od proizvođača iz Unije, potvrđeno je da PFP koji se proizvodi u Uniji i PFP koji se proizvodi u NRK-u imaju sličnu kvalitetu i da među trgovcima postoji velika konkurentnost u pogledu cijene.
(476)
Tvrdilo se da bi svako povećanje cijena imalo značajan negativni učinak na profitabilnost. Tvrdilo se da je tiskarska industrija već pod pritiskom zbog prekomjernog strukturnog kapaciteta te bi svako povećanje nabavne cijene PFP-a stvorilo dodatni pritisak na tiskare. U tom pogledu napominje se da se, s obzirom na male količine kineskog PFP-a koje koriste tiskare (koje još uvijek nabavljaju većinu potrebnog PFP-a od proizvođača iz Unije), izravni učinak bilo kakve pristojbe smatrao zanemarivim. Što se tiče općeg povećanja cijena na tržištu Unije, smatra se da bi, s obzirom da bi povećanje cijena utjecalo na sve gospodarske subjekte, to imalo neutralni učinak.
8.4.2. IZDAVAČI
(477)
U pogledu sektora izdavaštva, od trgovačkih društava dobivena su četiri odgovora na upitnik. Samo je jedno trgovačko društvo nabavljalo manje količine PFP-a kineskog podrijetla tijekom RIP-a. Dva trgovačka društva dostavila su količinske podatke o svojem korištenju PFP-a.
(478)
Ukupno gledano, utvrđeno je da su proizvodi za koje se koristi PFP u prosjeku predstavljali 16 % ukupnog prometa tih trgovačkih društava i da je prosječna dobit ostvarena u tom poslovanju bila oko 12 %. Nadalje, utvrđeno ja da je tih šest društava kupovalo PFP uglavnom od proizvođača iz Unije, dok je samo jedno društvo koristilo PFP uvezen iz NRK-a. Drugo trgovačko društvo počelo je kupovati kineske proizvode tek nakon RIP-a. Stoga, a posebno na temelju malog obujma PFP-a kineskog podrijetla korištenog u tom sektoru, uvođenje kompenzacijskih mjera na uvoz iz NRK-a vjerojatno neće ozbiljno utjecati na cjelokupni sektor izdavaštva. Osim toga, utvrđeno je da su ta trgovačka društva profitabilna i mogu lakše prenijeti povećanje cijena na krajnje kupce jer je češće korištenje papira usmjerenog i namijenjenog za kupca, pri čemu papir korišten u proizvodnji nabavlja sam kupac. Konačno, izdavači imaju veću kupovnu moć zbog ekonomije razmjera.
(479)
Dva udruženja tiskarske i izdavačke industrije dostavila su podneske. Jedno se protivilo uvođenju pristojba tvrdeći da bi svako povećanje cijena dovelo do većih troškova i posljedično do gubitka konkurentnosti i radnih mjesta u industrijama na kraju proizvodnog lanca. Drugo je ostalo neutralno, ali je tvrdilo da bi mjere mogle imati negativne učinke na industrije na kraju proizvodnog lanca jer bi povećanja cijena mogla dovesti do premještanja tiskarske industrije, što bi dovelo do povećanog uvoza tiskanog materijala na kraju proizvodnog lanca.
(480)
Ispitnim postupkom je utvrđeno da postoji nekoliko segmenata u proizvodima od papira u pogledu očekivanog rasta te da segment visokokvalitetnog tiskarskog papira, u kojem se PFP prvenstveno koristi, još uvijek raste. U pogledu tvrdnje da bi se gubici prenijeli na tržište na kraju proizvodnog lanca, ta tvrdnja je neprecizna i nije potkrijepljena nikakvim značajnim podacima ili dokazima.
(481)
Nakon objave je ista tvrdnja o mogućim učincima na industriju na kraju proizvodnog lanca ponovljena i potkrijepljena činjenicom da se uvoz tiskanog materijala iz Kine naglo povećao u posljednjim godinama i očigledno zauzeo značajni tržišni udio u europskoj potrošnji cjelokupnog tiskanog materijala.
(482)
Kako je objašnjeno gore, suradnja tiskara bila je ograničena i na temelju dobivenih ograničenih količinskih podataka utvrđeno je da su zbog svoje razine profitabilnosti i udjela PFP-a u svojim troškovima tiskare doista osjetljive na povećanja cijena. Međutim, većina tiskara nije imala ili je imala vrlo ograničen broj izravnih nabava kineskog papira u RIP-u, a iznos kineskog papira kojeg koriste tiskare općenito je mali pa bi stoga izravni učinak pristojbe bio zanemariv. Većina tiskara također je naglasila da bi zbog njihove potrebe za kratkim rokovima isporuke udio isporuka izravno iz trećih zemalja ostao ograničen.
(483)
U pogledu tvrdnji o tiskanom materijalu na kraju proizvodnog lanca iz Kine, treba naglasiti da statistika o tiskanom materijalu obuhvaća širok opseg proizvoda koji uključuje završni tiskani materijal koji se ne tiska na premazanom finom papiru. Na temelju dostupnih podataka nije se moglo procijeniti koji se udio proizvoda uvezenih iz Kine tiska na dotičnom proizvodu, a koji se tiska na drugim vrstama papira. Međutim, iz dostavljenih podataka poznato je da se tiskani materijal podrijetlom iz Kine uglavnom sastoji od nekih posebnih kategorija knjiga, dječjih knjiga, kalendara, ambalaže i čestitka. Proizvodi koji su više „osjetljivi na vrijeme”, poput tjednika/mjesečnika i ostalih novina manje su prikladni za uvoz iz Kine zbog vremena potrebnog za prijevoz. Dok tisku nekih tiskanih proizvoda može više odgovarati premještanje, s druge strane postoje vrste proizvoda za koje su blizina i usluga ključni i stoga na njih ne bi utjecala strana konkurencija. Nadalje, iako je papir važan element troška za tiskarsku industriju, ona je također radno intenzivna industrija pa stoga troškovi rada mogu biti značajniji poticaj za premještanje. Zaključno, ne može se isključiti da će se uvoz tiskanih proizvoda koji se tiskaju na PFP-u povećati, ali nije moguće s bilo kakvom točnošću procijeniti koja bi mogla biti razina povećanja i u kojoj mjeri bi to imalo ulogu u konkurentnosti tiskarske industrije te stoga kakav izravni učinak bi povećanja cijena mogla imati na tiskarsku industriju na kraju proizvodnog lanca u Uniji.
(484)
Iz dostavljenih podataka također je poznato da tiskarska industrija trpi od prevelikog strukturnog kapaciteta, što ima za posljedicu stalno restrukturiranje sektora. Jedan od poticaja za restrukturiranjem bila je i konsolidacija proizvođača papira unutar vrijednosnog lanca. Za bilo kakvu poteškoću tiskarske industrije u povećanju cijena smatra se da je uglavnom posljedica tog prevelikog strukturnog kapaciteta unutar same industrije.
8.4.3. ZAKLJUČCI O KORISNICIMA
(485)
Uzimajući u obzir navedeno, čak i ako je vjerojatno da bi mjere na uvoz iz NRK-a negativno utjecale na neke korisnike, čini se da je utjecaj na korisnike iz dva različita sektora općenito ograničen. Nadalje, ispitni postupak nije utvrdio nikakav značajan učinak na korisnike koji su papir nabavljali uglavnom iz ostalih izvora, a ne u NRK-u. Naprotiv, većina korisnika navela je da zbog njihove potrebe za kratkim rokovima isporuke udio isporuka iz trećih zemalja ostaje ograničen. Završno, za poteškoće tiskarske industrije u povećanju cijena smatra se da su prije posljedica tog prevelikog strukturnog kapaciteta unutar same industrije.
(486)
Također se tvrdilo da bi mjere uzrokovale nedostatak ponude na tržištu i dulje rokove isporuke za korisnike.
(487)
Zainteresirane stranke koje su spomenule mogući nedostatak ponude nisu navele količinu ili procjenu moguće nestašice. Za ove se tvrdnje u svakom slučaju čini da nisu potvrđene stopom iskorištenosti kapaciteta proizvođača iz Unije, koja je bila 83 % u RIP-u, što ostavlja oko milijun tona slobodnog kapaciteta. Na temelju toga nije vjerojatno da bi došlo do nestašica.
(488)
Stoga je zaključeno da, na temelju dostupnih podataka, učinak kompenzacijskih mjera na uvoz PFP-a podrijetlom iz NRK-a najvjerojatnije neće imati značajan negativni učinak na korisnike dotičnog proizvoda.
8.5. ZAKLJUČAK O INTERESU UNIJE
(489)
S obzirom na gore navedeno, treba zaključiti da, na temelju raspoloživih podataka o interesu Unije, uglavnom ne postoje uvjerljivi razlozi protiv uvođenja mjera na uvoz PFP-a podrijetlom iz NRK-a.
9. KOMPENZACIJSKE MJERE
9.1. RAZINA UKLANJANJA ŠTETE
(490)
S obzirom na donesene zaključke u pogledu subvencioniranja, štete, uzročnosti i interesa Unije, potrebno je uvesti antisubvencijske mjere kako bi se spriječila daljnja šteta koju proizvođačima iz Unije uzrokuje subvencionirani uvoz.
(491)
Za potrebe utvrđivanja razine navedenih mjera u obzir su uzete utvrđene subvencijske marže i iznos pristojbe potreban za uklanjanje štete koju su pretrpjeli proizvođači iz Unije, bez prekoračenja utvrđene subvencijske marže.
(492)
Kod izračuna iznosa pristojbe potrebnog za uklanjanje učinaka štetnog subvencioniranja, smatralo se da bi sve mjere trebale omogućiti industriji Unije da pokrije troškove proizvodnje i da ostvari dobit prije oporezivanja koju industrija ove vrste u sektoru može razumno ostvariti u uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja, odnosno u izostanku subvencioniranog uvoza, od prodaje istovjetnog proizvoda u Uniji.
(493)
Podnositelj pritužbe je zatražio da bi ciljna dobit trebala biti određena na najmanje 10 %, temeljeći svoj argument na očekivanoj profitnoj marži koju koriste nezavisne rejting agencije u svojoj metodologiji klasifikacije te na profitabilnosti koju je ostvario proizvođač aktivan u drugom segmentu proizvodnje papira koji nije pogođen kineskim uvozom.
(494)
Ciljna dobit kako je predložio podnositelj pritužbe i naknadni zahtjev podnositelja pritužbe razmotreni su na temelju odgovora na upitnik i posjeta radi provjere kod reprezentativnih proizvođača iz Unije. Smatralo se da bi ciljna dobit trebala odražavati visoka prethodna ulaganja i rizike uključene u tu kapitalno intenzivnu industriju u nedostatku dampinškog ili subvencioniranog uvoza. Također je uzet u obzir i trošak ulaganja u strojeve. Smatralo se da bi se profitna marža od 8 % prometa mogla smatrati primjerenim minimumom za koji bi proizvođači iz Unije mogli očekivati da će ostvariti u izostanku štetnog subvencioniranja.
(495)
Na toj je osnovi izračunana neštetna cijena dotičnog proizvoda za proizvođače Unije. Neštetna cijena dobivena je zbrojem gore navedene profitne marže od 8 % i troška proizvodnje.
(496)
Izvozna prodaja trgovačkog društva iz skupine jednog proizvođača izvoznika koji surađuje izuzeta je zbog razloga objašnjenih u uvodnoj izjavi 382.
(497)
Potrebno povećanje cijene zatim je određeno na temelju usporedbe, prema vrsti proizvoda, ponderiranog prosjeka uvozne cijene proizvođača izvoznika iz NRK-a u uzorku, s neštetnom cijenom vrsta proizvoda koje su proizvođači iz Unije prodali na tržištu Unije tijekom RIP-a. Sve razlike koje su posljedica navedene usporedbe zatim su izražene kao postotak prosječne vrijednosti uvoza CIF uspoređenih vrsta.
9.2. KONAČNE MJERE
(498)
U svjetlu prethodno navedenih zaključaka donesenih u pogledu subvencioniranja, štete, uzročnosti i interesa Unije te u skladu s člankom 15. stavkom 1. Osnovne uredbe, smatra se da treba uvesti konačnu kompenzacijsku pristojbu na uvoz dotičnog proizvoda podrijetlom iz NRK-a na razini marže subvencije ili štete, ovisno koja je niža, u skladu s pravilom niže pristojbe. U ovom slučaju stopu pristojbe treba u skladu s time odrediti na razini utvrđenih marža subvencije.
(499)
Marže uklanjanja štete i subvencijske marže te predložene stope konačne kompenzacijske pristojbe za NRK, izražene kao cijena CIF na granici Unije, neocarinjeno, iznose kako slijedi:
Proizvođač izvoznik
Marža subvencije
Marža štete
Stopa kompenzacijske pristojbe
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Provincija, NRK
12 %
20 %
12 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Provincija, NRK
12 %
20 %
12 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Provincija, NRK
4 %
39,1 %
4 %
Shangdong Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Provincija, NRK
4 %
39,1 %
4 %
Sva ostala trgovačka društva
12 %
39,1 %
12 %
(500)
U pogledu istovremenog antidampinškog ispitnog postupka, prema članku 24. stavku 1. drugom podstavku Osnovne uredbe i članku 14. stavku 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (27), ni jedan proizvod ne može istodobno podlijegati i antidampinškim i kompenzacijskim pristojbama za potrebe rješavanja iste situacije koja proizlazi iz dampinga ili subvencioniranja izvoza. U pogledu programa subvencija, kako je navedeno u uvodnim izjavama 235. do 245., samo se jedan program odnosi na subvencioniranje izvoza. Dampinška marža dotičnog proizvođača izvoznika koji surađuje odgovarajuće će se prilagoditi u istovremenom antidampinškom ispitnom postupku. U pogledu ostalih programa subvencija, s obzirom na pravilo niže pristojbe u istovremenom antidampinškom ispitnom postupku te iznosa subvencioniranja utvrđenog u ovom ispitnom postupku, nije se smatralo potrebnim dodatno ispitati jesu li i u kojoj mjeri iste subvencije kompenzirane dvaput kada se antidampinške i kompenzacijske pristojbe istodobno uvedu na isti uvezeni proizvod.
(501)
Pojedinačne stope kompenzacijske pristojbe za svako trgovačko društvo određene u ovoj Uredbi utvrđene su na temelju nalaza ovog ispitnog postupka. Stoga iste odražavaju stanje utvrđeno tijekom tog ispitnog postupka u pogledu tih trgovačkih društava. Te stope pristojba (za razliku od pristojbe koja se primjenjuje na području cijele zemlje za „sva ostala trgovačka društva”) primjenjuju se stoga isključivo na uvoz proizvoda podrijetlom iz dotične zemlje i koje proizvode ta trgovačka društva, odnosno navedeni određeni pravni subjekti. Na uvezene proizvode koje proizvode druga trgovačka društva koja se posebno ne spominju u članku 1. sa svojim nazivom i adresom, uključujući subjekte povezane s onima koje se posebno spominju, ne mogu se primjenjivati te stope i oni podliježu stopi pristojbe koja se primjenjuje na „sva ostala trgovačka društva”.
(502)
Svaki zahtjev kojim se traži primjena stope kompenzacijske pristojbe za pojedinačno trgovačko društvo (npr. nakon promjene naziva subjekta ili nakon osnivanja novog proizvodnog ili prodajnog tijela) treba bez odlaganja uputiti Komisiji (28); sa svim relevantnim podacima, posebno o promjenama djelatnosti trgovačkog društva u vezi s proizvodnjom, domaćom i izvoznom prodajom povezanom s, na primjer, takvom promjenom naziva ili takvom promjenom proizvodnog ili prodajnog tijela. Prema potrebi, Uredba će se na odgovarajući način izmijeniti tako što će se ažurirati popis trgovačkih društava za koje vrijede pojedinačne stope pristojba.
(503)
Kako bi se osigurala ispravna primjena kompenzacijske pristojbe, visina preostale pristojbe ne bi se trebala primjenjivati samo na proizvođače izvoznike koji ne surađuju, nego i na one proizvođače koji tijekom RIP-a uopće nisu izvozili u Uniju.
10. OBJAVA
(504)
Zainteresirane stranke obaviještene su o bitnim činjenicama i razmatranjima na temelju kojih se namjeravalo preporučiti uvođenje konačne kompenzacijske pristojbe na uvoz premazanog finog papira podrijetlom iz Narodne Republike Kine. Nakon te objave također im je dano razdoblje za podnošenja prigovora. Komentari koje su stranke dostavile odgovarajuće su razmotreni te su, prema potrebi, nalazi na odgovarajući način promijenjeni,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Uvodi se konačna kompenzacijska pristojba na premazani fini papir, tj. papir ili karton premazan s jedne ili obje strane (isključujući kraft papir i kraft karton), bilo u listovima ili svitcima, čija je težina 70 g/m2 ili više, a da ne prelazi 400 g/m2 i svjetlina veća od 84 (izmjereno u skladu s normom ISO 2470-1), trenutačno obuhvaćen oznakama KNex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 i ex 4810 99 90 (oznake TARIC 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 i 4810999020) i podrijetlom iz Narodne Republike Kine.
Konačna kompenzacijska pristojba ne odnosi se na svitke koji se koriste u strojevima za tisak iz role. Svitci pogodni za korištenje u strojevima za tisak iz role definiraju se kao oni svitci koji, kad se u skladu s normom testiranja ISO 3783:2006 utvrđuje njihova otpornost na čupanje - metoda povećane brzine korištenjem uređaja IGT (električni model), daju rezultat manji od 30 N/m kad se ispituje u poprečnom smjeru toka vlakanaca i rezultat manji od 50 N/m kad se ispituje u smjeru proizvodnje papira. Osim toga, konačna kompenzacijska pristojba ne odnosi se na višeslojni papir i višeslojni karton.
2. Stopa konačne kompenzacijske pristojbe koja se primjenjuje na neto cijenu franko granica Unije, neocarinjeno, za proizvod opisan u stavku 1. koji proizvode dolje navedena trgovačka društva, jest sljedeća:
Trgovačko društvo
Stopa kompenzacijske pristojbe
Dodatna oznaka TARIC
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Provincija, NRK; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Provincija, NRK
12 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Provincija, NRK; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Provincija, NRK
4 %
B013
Sva ostala trgovačka društva
12 %
B999
3. Osim ako je drukčije određeno, primjenjuju se važeće odredbe o carinskim pristojbama.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 6. svibnja 2011.