KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 225/2012
af 15. marts 2012
om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 183/2005 for så vidt angår godkendelse af virksomheder, der til foderbrug markedsfører produkter fremstillet af vegetabilske olier og blandede fedtstoffer og for så vidt angår de særlige krav vedrørende fremstilling, opbevaring, transport og dioxintestning af olier, fedtstoffer og produkter afledt heraf
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 183/2005 af 12. januar 2005 om krav til foderstofhygiejne (1), særlig artikel 27, litra b) og f), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved forordning (EF) nr. 183/2005 er der fastsat generelle bestemmelser om foderstofhygiejne og betingelser og ordninger, der skal sikre, at de forarbejdningsbetingelser, der skal minimere og imødegå potentielle farer, overholdes. Foderstofvirksomheder skal registreres hos eller godkendes af den kompetente myndighed. Desuden har foderstofvirksomhedsledere længere nede i foderstofkæden pligt til at kun at tilvejebringe foder fra virksomheder, der er registreret eller godkendt.
(2)
I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2009 af 13. juli 2009 om markedsføring og anvendelse af foder (2) skal foder, der markedsføres, være sikkert og være mærket udtrykkeligt med den pågældende fodertype. Kommissionens forordning (EU) nr. 575/2011 af 16. juni 2011 om fortegnelsen over fodermidler (3) indeholder endvidere en liste med nærmere beskrivelser af specifikke fodermidler, som skal anvendes i mærkningsøjemed.
(3)
Samspillet mellem disse bestemmelser forventes at sikre sporbarhed og et højt forbrugerbeskyttelsesniveau i hele foderstof- og fødevarekæden.
(4)
Offentlig kontrol og kontrol foretaget af foderstofvirksomhedsledere har vist, at visse olier og fedtstoffer og produkter afledt heraf, som ikke er bestemt til foderbrug, er blevet anvendt som fodermidler, hvilket har medført, at der har været foder med et større indhold af dioxin end tilladt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/32/EF af 7. maj 2002 om uønskede stoffer i foderstoffer (4). Fødevarer afledt af dyr, der har fået forurenet foder, kan derfor udgøre en folkesundhedsrisiko. Dertil kommer, at der kan forekomme økonomiske tab som følge af tilbagetrækning af forurenede foderstoffer og fødevarer fra markedet.
(5)
For at styrke foderhygiejnen, uden at medlemsstaternes beføjelser i medfør af artikel 10, nr. 2), i forordning (EF) nr. 183/2005 derved indskrænkes, bør virksomheder, som videreforarbejder rå vegetabilske olier, som fremstiller produkter afledt af vegetabilske olier, og som blander fedtstoffer, være omfattet af et krav om godkendelse i henhold til nævnte forordning, hvis de pågældende produkter er bestemt til brug i foder.
(6)
Der bør derfor fastsættes særlige krav vedrørende fremstilling, mærkning, opbevaring og transport af sådanne fodermidler for at tage hensyn til erfaringerne fra anvendelsen af HACCP-baserede systemer (HACCP = Hazard analysis and critical control points).
(7)
En styrket dioxinovervågning ville gøre det lettere at opdage manglende overholdelse af foderstoflovgivningen og at håndhæve den. Det er nødvendigt at gøre det til en forpligtelse for foderstofvirksomhedslederne at teste fedtstoffer, olier og produkter afledt heraf for dioxin og dioxinlignende PCB'er for at mindske risikoen for, at forurenede produkter kommer ind i fødevarekæden, og for at understøtte strategien om at mindske EU-borgernes eksponering for dioxin. Overvågningsplanen bør udarbejdes på grundlag af risikoen for dioxinforurening. Det er foderstofvirksomhedslederne, der har ansvaret for at markedsføre sikre foderstoffer. Alle udgifter til analyser bør derfor påhvile dem. Nærmere bestemmelser om prøveudtagning og analyse, som ikke er fastsat i denne forordning, bør fortsat høre under medlemsstaternes kompetence. Medlemsstaterne opfordres endvidere til at fokusere på kontrol af foderstofvirksomhedsledere, som ikke er omfattet af dioxinovervågningen, men som tilvejebringer de nævnte produkter.
(8)
Det obligatoriske risikobaserede overvågningssystem må ikke berøre foderstofvirksomhedslederens pligt til at overholde bestemmelserne i EU-lovgivningen om foderstofhygiejne. Det bør integreres i god hygiejnepraksis og det HACCP-baserede system. Dette bør verificeres af den kompetente myndighed som led i godkendelsen af foderstofvirksomhedslederen. Ved virksomhedslederens jævnlige gennemgang af egen risikovurdering bør resultaterne fra dioxinovervågningen tages i betragtning.
(9)
Laboratorier, der foretager dioxinanalyser, bør være forpligtet til at indberette resultater, der overskrider de tilladte maksimalgrænseværdier fastsat i direktiv 2002/32/EF, ikke blot til foderstofvirksomhedslederen, men også til den kompetente myndighed, for at øge gennemsigtigheden; denne forpligtelse fritager dog ikke foderstofvirksomhedslederen fra pligten til at orientere den kompetente myndighed.
(10)
For at efterprøve effektiviteten af bestemmelserne om den obligatoriske dioxinovervågning og integrationen af den i foderstofvirksomhedsledernes HACCP-system bør bestemmelserne tages op til revision efter to år.
(11)
De kompetente myndigheder og foderstofvirksomhedslederne bør have tilstrækkelig tid til, at de har mulighed for at tilpasse sig til denne forordnings bestemmelser.
(12)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har modsat sig foranstaltningerne -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag II til forordning (EF) nr. 183/2005 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 16. september 2012.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. marts 2012.
32012R0225
L 077/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 225/2012
od 15. ožujka 2012.
o izmjeni Priloga II. Uredbi (EZ) br. 183/2005 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu odobrenja objekata koji stavljaju na tržište, za korištenje u hrani za životinje, proizvode dobivene iz biljnih ulja i mješavina masti i u pogledu posebnih zahtjeva za proizvodnju, skladištenje, prijevoz i testiranje na dioksin ulja, masti i od njih dobivenih proizvoda
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 183/2005 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. siječnja 2005. o utvrđivanju uvjeta za higijenu hrane za životinje (1), a posebno njezin članak 27. točke (b) i (f),
budući da:
(1)
Uredbom (EZ) br. 183/2005 utvrđuju se opća pravila koja se odnose na higijenu hrane za životinje, uvjete i odredbe kojima se osiguravaju uvjeti prerade tako da se moguće opasnosti kontroliraju i svode na najmanju moguću mjeru. Objekti u poslovanju s hranom za životinje moraju biti registrirani ili odobreni od nadležnog tijela. Osim toga, subjekti u poslovanju s hranom za životinje koji se nalaze u hranidbenom lancu moraju nabavljati hranu za životinje samo iz registriranih ili odobrenih objekata.
(2)
Uredbom (EZ) br. 767/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o stavljanju na tržište i korištenju hrane za životinje (2) zahtijeva se da hrana za životinje koja se stavlja na tržište mora biti sigurna i jasno označena s obzirom na vrstu hrane za životinje. Nadalje, Uredbom Komisije (EU) br. 575/2011 od 16. lipnja 2011. o Katalogu krmiva (3) navodi se detaljan opis za pojedina krmiva koji se koristi kod označivanja.
(3)
Interakcija ovih zahtjeva mora osigurati sljedivost i visoku razinu zaštite potrošača kroz čitav hranidbeni i prehrambeni lanac.
(4)
Službene kontrole i kontrole koje su proveli subjekti u poslovanju s hranom za životinje pokazale su da su određena ulja i masti i od njih dobiveni proizvodi, koji nisu namijenjeni za korištenje u hrani za životinje, bili korišteni kao krmiva što je rezultiralo da su u hrani za životinje prijeđene najveće dopuštene količine za dioksin propisane u Direktivi 2002/32/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. svibnja 2002. o nepoželjnim tvarima u hrani za životinje (4). Kao posljedica, hrana koja potječe od životinja koje su hranjenje kontaminiranom hranom za životinje može predstavljati rizik za javno zdravstvo. Nadalje, mogu nastati financijski gubici zbog povlačenja kontaminirane hrane za životinje i hrane s tržišta.
(5)
Radi poboljšanja higijene hrane za životinje i ne dovodeći u pitanje nadležnost država članica kako je propisano člankom 10. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 183/2005, trebalo bi objekte koji dodatno prerađuju sirova biljna ulja, koja proizvode proizvode dobivene od ulja biljnog podrijetla i miješaju masti, odobriti u skladu s tom Uredbom, ako su ti proizvodi namijenjeni za korištenje u hrani za životinje.
(6)
Trebalo bi predvidjeti posebne zahtjeve za proizvodnju, označivanje, skladištenje i prijevoz tih krmiva, kako bi se uzelo u obzir stečeno iskustvo iz primjene sustava analize opasnosti i kritičnih kontrolnih točaka (HACCP).
(7)
Pojačan nadzor dioksina olakšao bi otkrivanje nesukladnosti i provođenje zakonodavstva iz područja hrane za životinje. Potrebno je obvezati subjekte u poslovanju s hranom za životinje da testiraju masti, ulja i od njih dobivene proizvode na dioksin i dioksinu slične PCB-e kako bi se smanjio rizik da kontaminirani proizvodi uđu u prehrambeni lanac te na taj način poduprijeti strategiju za smanjenje izloženosti državljana EU dioksinu. Rizik od kontaminacije dioksinom mora bit temelj za određivanje plana praćenja. Odgovornost za stavljanje na tržište sigurne hrane za životinje je na subjektima u poslovanju s hranom za životinje. Stoga bi trebali snositi u cijelosti troškove za analizu. Detaljne odredbe o uzorkovanju i analizi koje nisu sadržane u ovoj Uredbi trebale bi ostati u nadležnosti država članica. Osim toga države članice potiče se da se koncentriraju na nadzor onih subjekta u poslovanju s hranom za životinje koji ne spadaju u područje primjene praćenja dioksina, ali koji dobivaju navedene proizvode.
(8)
Obvezni sustav praćenja na temelju rizika ne smije utjecati na obvezu subjekata u poslovanju s hranom za životinje da poštuju zahtjeve zakonodavstva Unije o higijeni hrane za životinje. Trebalo bi ga ugraditi u dobru higijensku praksu i HACCP plan. Nadležno tijelo mora to provjeriti u postupku odobravanja subjekta u poslovanju s hranom za životinje. Subjekt u poslovanju s hranom mora pri redovitom pregledu vlastite procjene rizika uzeti u obzir nalaze iz praćenja dioksina.
(9)
Trebalo bi propisati da laboratoriji koji provode analize dioksina moraju obvezno dostaviti rezultate ne samo subjektima u poslovanju s hranom za životinje već i nadležnom tijelu ako prelaze najveće dopuštene količine propisane u Direktivi 2002/32/EZ, kako bi se povećala transparentnost; ta obveza ne izuzima subjekta u poslovanju s hranom za životinje od njegove obveze da obavijesti nadležno tijelo.
(10)
Kako bi se provjerila učinkovitost odredbi u vezi obveznog praćenja dioksina i njegovog uvrštenja u HACCP plan subjekata u poslovanju s hranom za životinje, trebalo bi predvidjeti reviziju nakon dvije godine.
(11)
Trebalo bi dozvoliti dovoljno vremena kako bi se nadležnim tijelima i subjektima u poslovanju s hranom omogućilo da se prilagode odredbama ove Uredbe.
(12)
Mjere predviđene u ovoj Uredbi u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja i nisu im se usprotivili ni Europski parlament niti Vijeće,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Prilog II. Uredbi (EZ) br. 183/2005 mijenja se u skladu s Prilogom ovoj Uredbi.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 16. rujna 2012.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 15. ožujka 2012.