RÅDETS AFGØRELSE 2011/168/FUSP
af 21. marts 2011
om Den Internationale Straffedomstol og om ophævelse af fælles holdning 2003/444/FUSP
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I sin optræden på den internationale scene søger Unionen at fremme principperne om demokrati, retsstatsprincippet, menneskerettighedernes og de grundlæggende frihedsrettigheders universalitet og udelelighed, respekt for den menneskelige værdighed, lighed og solidaritet samt respekt for grundsætningerne i De Forenede Nationers pagt og folkeretten i henhold til artikel 21 i traktaten. Unionen bestræber sig på at udvikle forbindelser og skabe partnerskaber med bl.a. internationale organisationer, som er enige i disse principper.
(2)
Et af Unionens mål er at bevare freden, forebygge konflikter og styrke den internationale sikkerhed i overensstemmelse med formålene og grundsætningerne i De Forenede Nationers pagt.
(3)
Romstatutten for Den Internationale Straffedomstol (i det følgende benævnt »Romstatutten«) trådte i kraft den 1. juli 2002.
(4)
Alle medlemsstater har ratificeret Romstatutten.
(5)
Principperne i Romstatutten samt de principper, der styrer Den International Straffedomstols (i det følgende benævnt »ICC«) funktionsmåde, er i fuld overensstemmelse med Unionens principper og mål. De grove forbrydelser, der hører under ICCs kompetence, berører det internationale samfund som helhed og Unionen og dens medlemsstater.
(6)
Unionen og dens medlemsstater er besluttet på at hindre, at gerningsmændene til disse forbrydelser forbliver ustraffet ved at træffe foranstaltninger på nationalt plan og ved at udvide det internationale samarbejde for at sikre, at de reelt retsforfølges.
(7)
Unionen og ICC undertegnede den 10. april 2006 en aftale om samarbejde og bistand, som trådte i kraft den 1. maj 2006 (1).
(8)
De principper og regler for international strafferet, der er fastlagt i Romstatutten, bør tages i betragtning i andre internationale retsinstrumenter.
(9)
Unionen er overbevist om, at generel tiltrædelse til Romstatutten er afgørende, for at ICC skal være fuldt effektiv, og mener i den forbindelse, at initiativer med henblik på større accept af Romstatutten bør fremmes, for så vidt de er i overensstemmelse med Romstatuttens ånd og bogstav.
(10)
Det er særdeles vigtigt, at Romstatuttens integritet og ICCs uafhængighed bevares.
(11)
Rådet har i sine konklusioner af 30. september 2002 om Den Internationale Straffedomstol udarbejdet et sæt principper, der er knyttet til konklusionerne, og som kan tjene som retningslinjer for medlemsstaterne, når de overvejer nødvendigheden af og omfanget af mulige aftaler eller ordninger som reaktion på forslag vedrørende betingelserne for at overgive personer til ICC.
(12)
Den 25. maj 2010 vedtog Rådet konklusioner om revisionskonferencen vedrørende Romstatutten for Den Internationale Straffedomstol (i det følgende benævnt »revisionskonferencen«), som blev afholdt i Kampala, Uganda, fra den 31. maj til den 11. juni 2010.
(13)
Revisionskonferencen vedtog ændringer til Romstatutten i overensstemmelse med dennes artikel 5, stk. 2, for at definere aggression og opstille betingelser for, at ICC kan udøve jurisdiktion med hensyn til aggression, vedtog ændringer til Romstatutten med henblik på at udvide ICCs jurisdiktion til at omfatte tre yderligere krigsforbrydelser begået i væbnede konflikter af en ikke-international karakter og besluttede foreløbigt at bevare Romstatuttens artikel 124. Disse ændringer skal ratificeres eller accepteres og træde i kraft i henhold til Romstatuttens artikel 121, stk. 5. ICC skal udøve jurisdiktion over aggression under anvendelse af en afgørelse, der skal træffes efter den 1. januar 2017 af samme flertal af deltagerstater, som kræves for vedtagelse af en ændring af Romstatutten.
(14)
Unionen gav på revisionskonferencen tilsagn om at gennemgå og ajourføre sine instrumenter til støtte for ICC samt fortsat at fremme Romstatuttens universalitet og bevare dens integritet.
(15)
Gennemførelsen af Romstatutten kræver praktiske foranstaltninger, som Unionen og dens medlemsstater bør støtte fuldt ud.
(16)
Den handlingsplan, der blandt andet blev udtrykt ønske om i en beslutning om ikrafttrædelse af Romstatutten for Den Internationale Straffedomstol, som Europa-Parlamentet vedtog den 28. februar 2002 som opfølgning af Rådets fælles holdning 2001/443/FUSP af 11. juni 2001 vedrørende Den Internationale Straffedomstol (2), blev vedtaget den 4. februar 2004 og bør tilpasses efter behov.
(17)
På baggrund af ovenstående bør fælles holdning 2003/444/FUSP af 16. juni 2003 om Den Internationale Straffedomstol (3) ophæves og erstattes af denne afgørelse -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Den Internationale Straffedomstol (i det følgende benævnt »ICC«) er, med henblik på at forebygge og begrænse begåelsen af grove forbrydelser, der hører under dens kompetence, et vigtigt redskab til at fremme overholdelsen af den humanitære folkeret og menneskerettighederne og dermed bidrage til frihed, sikkerhed, retfærdighed og retsstatsprincippet samt til at bevare freden, forebygge konflikter og styrke den internationale sikkerhed i overensstemmelse med formålene og grundsætningerne i De Forenede Nationers pagt.
2. Formålet med denne afgørelse er at fremskynde verdenssamfundets støtte til Romstatutten for Den Internationale Straffedomstol (i det følgende benævnt »Romstatutten«) ved at fremme den bredest mulige deltagelse i den, bevare Romstatuttens integritet, støtte ICCs uafhængighed og dens effektive funktion, støtte samarbejdet med ICC og støtte gennemførelsen af komplementaritetsprincippet.
Artikel 2
1. Unionen og dens medlemsstater skal for at fremme den bredest mulige deltagelse i Romstatutten gøre alt for at bidrag til denne proces ved at rejse spørgsmålet om den videst mulige ratificering, accept, godkendelse eller tiltrædelse af Romstatutten og om Romstatuttens gennemførelse i forhandlinger, herunder forhandlinger om aftaler, eller politisk dialog med tredjelande, grupper af stater eller relevante regionale organisationer, når som helst dette er hensigtsmæssigt.
2. Unionen og dens medlemsstater bidrager også med andre midler til en verdensomspændende deltagelse i og gennemførelse af Romstatutten, bl.a. ved at vedtage initiativer til at fremme udbredelsen af værdier, principper og bestemmelser i Romstatutten og dertil knyttede instrumenter. Til opfølgning af målene i denne afgørelse samarbejder Unionen i det nødvendige omfang med andre interesserede stater, internationale institutioner, ikke-statslige organisationer og andre repræsentanter for civilsamfundet.
3. Medlemsstaterne deler deres erfaringer med gennemførelsen af Romstatutten med alle interesserede stater og yder i givet fald andre former for støtte med henblik på gennemførelsen. Medlemsstater skal bidrage efter anmodning med teknisk og eventuelt med finansiel støtte til det lovgivningsarbejde, der er nødvendigt for tredjelandes deltagelse i og gennemførelse af Romstatutten. Unionen kan på anmodning også bidrage med en sådan assistance. De stater, der overvejer at deltage i Romstatutten eller samarbejde med ICC, opfordres til at underrette Unionen om de vanskeligheder, de måtte komme ud for i den forbindelse.
4. Unionen og dens medlemsstater koordinerer ved gennemførelsen af denne artikel deres politiske og tekniske støtte til ICC i forholdet til forskellige stater eller grupper af stater.
Artikel 3
Unionen og dens medlemsstater skal for at støtte ICCs uaf hængighed, særligt:
a)
tilskynde deltagerstaterne til omgående at overføre deres obligatoriske bidrag fuldt ud i henhold til de beslutninger, som er truffet af Forsamlingen af Deltagerstater
b)
bestræbe sig på, at aftalen om Den Internationale Straffedomstols privilegier og immuniteter bliver tiltrådt eller ratificeret snarest muligt af medlemsstaterne, og tilskynde andre stater til at tiltræde eller ratificere den, samt
c)
bestræbe sig på i det nødvendige omfang at støtte udviklingen af uddannelse af og bistand til dommere, anklagere, andre embedsmænd og advokater i deres arbejde i relation til ICC.
Artikel 4
1. Unionen og dens medlemsstater følger nøje udviklingen med hensyn til samarbejdet med ICC i overensstemmelse med Romstatutten.
2. Unionen overvåger løbende gennemførelsen af aftalen mellem Den Internationale Straffedomstol og Unionen om samarbejde og bistand.
3. Unionen og dens medlemsstater overvejer indgåelse, hvor dette er relevant, af ad hoc-ordninger og -aftaler med henblik på at muliggøre ICCs effektive funktion og tilskynder tredjeparter hertil.
4. Unionen og dens medlemsstater skal fortsat i det nødvendige omfang gøre tredjelande opmærksomme på Rådets konklusioner af 30. september 2002 om Den Internationale Straffedomstol og de vejledende EU-principper i tilknytning hertil for så vidt angår forslag til aftaler og ordninger vedrørende betingelser for overgivelser af personer til ICC.
Artikel 5
Unionen og dens medlemsstater tager om nødvendigt initiativer eller træffer foranstaltninger med henblik på at sikre komplementaritetsprincippets gennemførelse på nationalt plan.
Artikel 6
Rådet og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik koordinerer om nødvendigt Unionens og medlemsstaternes foranstaltninger med henblik på gennemførelse af artikel 2-5.
Artikel 7
Medlemsstaterne samarbejder om at sikre, at Forsamlingen af Deltagerstater fungerer efter hensigten i alle henseender.
Artikel 8
Unionen sikrer overensstemmelse og sammenhæng mellem sine instrumenter og politikker på alle områder af dens eksterne og interne optræden, når det gælder de groveste internationale forbrydelser som nævnt i Romstatutten.
Artikel 9
Rådet tager om nødvendigt denne afgørelse op til revision.
Artikel 10
Fælles holdning 2003/444/FUSP ophæves hermed og erstattes af denne afgørelse. Henvisninger til den ophævede fælles holdning 2003/444/FUSP betragtes som henvisninger til denne afgørelse.
Artikel 11
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. marts 2011.
32011D0168
L 076/56
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
21.03.2011.
ODLUKA VIJEĆA 2011/168/ZVSP
od 21. ožujka 2011.
o Međunarodnom kaznenom sudu i o stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2003/444/ZVSP
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 29.,
budući da:
(1)
U svom djelovanju na međunarodnoj sceni, Unija nastoji poboljšati načela demokracije, vladavine prava, univerzalnosti i nedjeljivosti ljudskih prava i temeljnih sloboda, poštivanja ljudskog dostojanstva, načela jednakosti i solidarnosti te poštovanja načela Povelje Ujedinjenih naroda i međunarodnog prava, kako je predviđeno člankom 21. Ugovora. Unija nastoji razviti odnose i izgraditi partnerstva s, između ostalog, međunarodnim organizacijama koje dijele ova načela.
(2)
Jedan od ciljeva Unije je očuvanje mira, sprečavanje sukoba i jačanje međunarodne sigurnosti u skladu s ciljevima i načelima Povelje Ujedinjenih naroda.
(3)
Rimski statut Međunarodnog kaznenog suda, (dalje u tekstu „Rimski statut”), stupio je na snagu 1. srpnja 2002.
(4)
Sve države članice ratificirale su Rimski statut.
(5)
Načela Rimskog statuta, kao i ona koja uređuju funkcioniranje Međunarodnog kaznenog suda, (dalje u tekstu „MKS”), u potpunosti su u skladu s načelima i ciljevima Unije. Teška kaznena djela pod nadležnošću MKS-a važno su pitanje za međunarodnu zajednicu kao cjelinu te za Uniju i njezine države članice.
(6)
Unija i njezine države članice odlučne su zaustaviti nekažnjavanje počinitelja tih kaznenih dijela poduzimanjem mjera na nacionalnoj razini i poboljšanjem međunarodne suradnje kako bi se osigurao njihov kazneni progon.
(7)
Unija i MKS potpisali su 10. travnja 2006. sporazum o suradnji i pomoći koji je stupio na snagu 1. svibnja 2006. (1)
(8)
Načela i propisi međunarodnog kaznenog prava sadržani u Rimskom statutu trebali bi se uzeti u obzir u ostalim međunarodnim pravnim instrumentima.
(9)
Unija je uvjerena da je univerzalno pristupanje Rimskom statutu važno za potpunu učinkovitost MKS-a i, u tu svrhu, smatra da treba podržati inicijative za povećanje prihvaćanja Rimskog statuta, pod uvjetom da su u skladu s tekstom i duhom Rimskog statuta.
(10)
Najvažnije je očuvanje integriteta Rimskog statuta i neovisnosti MKS-a.
(11)
Vijeće je 30. rujna 2002. u svojim zaključcima o Međunarodnom kaznenom sudu razvio niz načela priloženih tim zaključcima kako bi služili kao smjernice državama članicama prilikom razmatranja nužnosti i područja primjene mogućih sporazuma ili aranžmana kao odgovor na prijedloge o uvjetima predaje osoba MKS-u.
(12)
Vijeće je 25. svibnja 2010. donijelo zaključke o Revizijskoj konferenciji Rimskog statuta Međunarodnog kaznenog suda, (dalje u tekstu „Revizijska konferencija”), koja je održana u Kampali, Uganda, od 31. svibnja do 11. lipnja 2010.
(13)
Revizijska konferencija usvojila je izmjene Rimskog statuta u skladu s njegovim člankom 5. stavkom 2. radi definiranja kaznenog djela agresije i utvrđivanja uvjeta pod kojima MKS može izvršavati nadležnost s obzirom na to kazneno djelo; usvojila je izmjene Rimskog statuta o proširenju nadležnosti MKS-a na tri dodatna ratna zločina počinjena u oružanim sukobima koji nisu međunarodnog karaktera; i odlučila je za sada zadržati članak 124. Rimskog statuta. Te izmjene podliježu ratifikaciji ili prihvaćanju i stupaju na snagu u skladu s člankom 121, stavkom 5. Rimskog statuta. MKS izvršava nadležnost nad kaznenim djelom agresije podložno odluci koju nakon 1. siječnja 2017. treba usvojiti ista većina država stranaka koja je potrebna i za usvajanje izmjena Rimskog statuta.
(14)
Unija se na Revizijskoj konferencije obvezala preispitati i ažurirati svoje instrumente u potpori MKS-u te nastaviti promicati univerzalnost i očuvanje integriteta Rimskog statuta.
(15)
Provedba Rimskog statuta zahtijeva praktične mjere koje bi Unija i njezine države članice trebale u potpunosti podržati.
(16)
Akcijski plan koji je, između ostalog, zahtijevan Rezolucijom o stupanju na snagu Statuta Međunarodnog kaznenog suda koju je 28. veljače 2002. odobrio Europski parlament kao nastavak Zajedničkog stajališta Vijeća 2001/443/ZVSP od 11. lipnja 2001. o Međunarodnom kaznenom sudu (2), usvojen je 4. veljače 2004. i trebao bi se prilagoditi na odgovarajući način.
(17)
Obzirom na gore navedeno, Zajedničko stajalište 2003/444/ZVSP od 16. lipnja 2003. o Međunarodnom kaznenom sudu (3) trebalo bi staviti izvan snage i zamijeniti ovom Odlukom,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
1. Za potrebe sprečavanja i smanjenja počinjenja teških kaznenih djela koja su pod njegovom nadležnošću, Međunarodni kazneni sud, (dalje u tekstu „MKS”), važno je sredstvo promicanja poštivanja međunarodnog humanitarnog prava i ljudskih prava i tako doprinosi slobodi, sigurnosti, pravdi i vladavini prava, kao i očuvanju mira, sprečavanju sukoba i jačanju međunarodne sigurnosti, u skladu s ciljevima i načelima Povelje Ujedinjenih naroda.
2. Cilj je ove Odluke poboljšati univerzalnu potporu Rimskom statutu Međunarodnog kaznenog suda, (dalje u tekstu „Rimski statut”), promicanjem najšireg mogućeg sudjelovanja u njemu, radi očuvanja Rimskog statuta, podupiranja neovisnosti MKS-a i njegova uspješnog i učinkovitog djelovanja, podupiranja suradnje s MKS-om i podupiranjem provedbe načela komplementarnosti.
Članak 2.
1. Kako bi doprinijeli cilju najšireg mogućeg sudjelovanja u Rimskom statutu, Unija i njezine države članice ulažu sve napore kako bi unaprijedile taj proces pokretanjem pitanja najšire moguće ratifikacije, prihvaćanja, odobrenja ili pristupanja Rimskom statutu i provedbe Rimskog statuta u pregovorima, uključujući pregovore o sporazumima ili političke dijaloge s trećim državama, skupinama država ili odgovarajućim regionalnim organizacijama, kad god je to prikladno.
2. Unija i njezine države članice doprinose i drugim sredstvima sudjelovanju i provedbi Rimskog statuta širom svijeta, kao što je usvajanje inicijativa za promicanje širenja vrijednosti, načela i odredbi Rimskog statuta i povezanih instrumenata. U potporu ciljeva ove Odluke, Unija, prema potrebi, surađuje s ostalim zainteresiranim državama, međunarodnim institucijama, nevladinim organizacijama i ostalim predstavnicima civilnog društva.
3. Države članice razmjenjuju sa svim zainteresiranim državama svoja vlastita iskustva o pitanjima povezanim s provedbom Rimskog statuta i, prema potrebi, pružaju ostale oblike potpore tom cilju. Države članice, na zahtjev, doprinose putem tehničke i, prema potrebi, financijske pomoći zakonodavnom radu potrebnom za sudjelovanje i provedbu Rimskog statuta od strane trećih država. Unija može, na zahtjev, doprinijeti i putem takve pomoći. Države koje žele postati stranke Rimskog statuta ili surađivati s MKS-om potiče se na obavješćivanje Unije o problemima s kojima se susreću na tom putu.
4. Prilikom provedbe ovog članka, Unija i njezine države članice koordiniraju političku i tehničku potporu MKS-u pogledu različitih država ili skupina država.
Članak 3.
Kako bi podržale neovisnost MKS-a, Unija i njezine države članice osobito:
(a)
potiču države stranke da bez odlaganja i u potpunosti prenesu svoje procijenjene doprinose u skladu s odlukama Skupštine država stranaka;
(b)
ulažu sve napore s ciljem pristupanja ili ratifikacije Sporazuma o povlasticama i imunitetima Međunarodnog kaznenog suda od strane država članica u najkraćem mogućem roku i promiču takvo pristupanje ili ratifikaciju od strane ostalih država; i
(c)
nastoje, na odgovarajući način, podržati razvoj osposobljavanja i pomoći za suce, državne odvjetnike, dužnosnike i branitelje u radu povezanom s MKS-om.
Članak 4.
1. Unija i njezine države članice pažljivo prate razvoj događanja koja se odnose na suradnju s MKS-om u skladu s Rimskim statutom.
2. Unija prati provedbu Sporazuma između Međunarodnog kaznenog suda i Europske unije o suradnji i pomoći.
3. Unija i njezine države članice razmatraju, prema potrebi, sklapanje ad hoc aranžmana i sporazuma kako bi se omogućilo učinkovito funkcioniranje MKS-a i potiču treće stranke da to učine.
4. Unija i njezine države članice nastavljaju, prema potrebi, privući pozornost trećih država na zaključke Vijeća od 30. rujna 2002. o Međunarodnom kaznenom sudu i njima priloženim Vodećim načelima EU-a u pogledu prijedlogâ za sporazume i aranžmane koji se odnose na uvjete predaje osoba MKS-u.
Članak 5.
Unija i njezine države članice, prema potrebi, poduzimaju inicijative ili mjere kako bi osigurale provedbu načela komplementarnosti na nacionalnoj razini.
Članak 6.
Vijeće i visoki predstavnik Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku, prema potrebi, koordiniraju mjere Unije i njezinih država članica za provedbu članaka 2. do 5.
Članak 7.
Države članice surađuju kako bi osigurale neometano funkcioniranje Skupštine država stranaka u svakom pogledu.
Članak 8.
Unija osigurava dosljednost i usklađenost svojih instrumenata i politika u svim područjima svojeg vanjskog i unutarnjeg djelovanja koji se odnose na najteža međunarodna kaznena djela iz Rimskog statuta.
Članak 9.
Vijeće, prema potrebi, preispituje ovu Odluku.
Članak 10.
Zajedničko stajalište 2003/444/ZVSP ovime se stavlja izvan snage i zamjenjuje ovom Odlukom. Upućivanja na Zajedničko stajalište 2003/444/ZVSP stavljeno izvan snage tumače se kao upućivanja na ovu Odluku.
Članak 11.
Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
Sastavljeno u Bruxellesu 21. ožujka 2011.