KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1034/2011
af 17. oktober 2011
om tilsyn med sikkerheden i forbindelse med lufttrafikstyring og luftfartstjenester og om ændring af forordning (EU) nr. 691/2010
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 550/2004 af 10. marts 2004 om udøvelse af luftfartstjenester i det fælles europæiske luftrum (»luftfartstjenesteforordningen«) (1), særlig artikel 4,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 551/2004 af 10. marts 2004 om organisation og udnyttelse af det fælles europæiske luftrum (»luftrumsforordningen«) (2), særlig artikel 6,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008 af 20. februar 2008 om fælles regler for civil luftfart og om oprettelse af et europæisk luftfartssikkerhedsagentur, og om ophævelse af Rådets direktiv 91/670/EØF, forordning (EF) nr. 1592/2002 og direktiv 2004/36/EF (3), særlig artikel 8b, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til forordning (EF) nr. 216/2008 skal Kommissionen med bistand fra Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur (i det følgende benævnt »agenturet«) vedtage relevante gennemførelsesbestemmelser for at fastsætte en række sikkerhedskrav med henblik på indførelse af en effektiv tilsynsfunktion med hensyn til sikkerheden inden for lufttrafikstyring (ATM). Ifølge artikel 8b i forordning (EF) nr. 216/2008 skal disse gennemførelsesbestemmelser opstilles på grundlag af de forordninger, der er vedtaget i henhold til artikel 5, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 549/2004 af 10. marts 2004 om rammerne for oprettelse af et fælles europæisk luftrum (»rammeforordningen«) (4). Nærværende forordning har hjemmel i Kommissionens forordning (EF) nr. 1315/2007 af 8. november 2007 om tilsyn med sikkerheden i forbindelse med lufttrafikstyring og om ændring af forordning (EF) nr. 2096/2005 (5).
(2)
Der er behov for yderligere at afgrænse de kompetente myndigheders rolle og funktioner ud fra bestemmelserne i forordning (EF) nr. 216/2008, forordning (EF) nr. 549/2004, forordning (EF) nr. 550/2004 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 552/2004 af 10. marts 2004 om interoperabilitet i det europæiske lufttrafikstyringsnet (»interoperabilitetsforordningen«) (6). Disse forordninger indeholder krav til sikkerheden af luftfartstjenesterne. Selv om tjenesteudøveren bærer ansvaret for sikkerheden af sine luftfartstjenester, bør medlemsstaterne sikre, at de kompetente myndigheder fører et effektivt tilsyn.
(3)
Denne forordning bør ikke omfatte militære operationer og militær træningsflyvning som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 549/2004 og artikel 1, stk. 2, litra c), i forordning (EF) nr. 216/2008.
(4)
De kompetente myndigheder bør udføre sikkerhedsmæssige audits og vurderinger i overensstemmelse med denne forordning, som led i de inspektioner og undersøgelser, som kræves ifølge forordning (EF) nr. 216/2008 og forordning (EF) nr. 550/2004.
(5)
De kompetente myndigheder bør overveje at benytte denne forordnings metode til sikkerhedsmæssige tilsyn på andre områder af relevans for tilsynet for at levere et effektivt og sammenhængende tilsyn.
(6)
Alle luftfartstjenester samt lufttrafikregulering (ATFM) og luftrumsstyring (ASM) anvender funktionssystemer, som gør det muligt at regulere lufttrafikken. Derfor bør der føres tilsyn med ændringer af funktionssystemer.
(7)
De kompetente myndigheder bør træffe alle nødvendige foranstaltninger, hvis et system eller en systemkomponent heraf ikke opfylder de relevante krav. I denne forbindelse, og navnlig når der skal udstedes sikkerhedsdirektiver, bør den kompetente myndighed overveje at pålægge de bemyndigede organer, der medvirker ved udstedelse af den erklæring, der er omhandlet i artikel 5 eller 6, i forordning (EF) nr. 552/2004, at udføre nærmere angivne undersøgelser af det pågældende tekniske system.
(8)
De kompetente myndigheders årlige rapportering om sikkerhedstilsynet bør bidrage til åbenheden om sikkerhedstilsynet og til at skabe klare ansvarsforhold. Rapporterne bør indgives til Kommissionen, agenturet og den medlemsstat, der udpeger eller opretter den kompetente myndighed. Årlige rapporter om sikkerhedstilsynet bør endvidere anvendes i forbindelse med regionalt samarbejde, standardinspektioner efter forordning (EF) nr. 216/2008 og den internationale overvågning af sikkerhedstilsynet. Rapportens indhold bør omfatte relevante oplysninger om tilsynet med de sikkerhedsmæssige resultater, overholdelsen af de gældende sikkerhedskrav i de organisationer, hvor der er ført tilsyn, programmet for sikkerhedsaudits, granskning af sikkerhedsargumenterne, ændringerne af funktionssystemer, som er indført i organisationerne efter de af den kompetente myndighed anerkendte procedurer, og de sikkerhedsdirektiver, som denne myndighed har udstedt.
(9)
I henhold til artikel 10, stk. 1, i forordning (EF) nr. 216/2008 og artikel 2, stk. 4, i forordning (EF) nr. 550/2004 bør de kompetente myndigheder træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for et tæt indbyrdes samarbejde om at sikre, at der føres tilstrækkeligt tilsyn med luftfartstjenesteudøvere, som udøver tjenester i forbindelse med et luftrum, der hører ind under det område, som en anden medlemsstat end den, der har udstedt certifikatet, er ansvarlig for. Ifølge artikel 15 i forordning (EF) nr. 216/2008, bør de kompetente myndigheder navnlig udveksle relevante oplysninger om det sikkerhedsmæssige tilsyn med organisationer.
(10)
Agenturet bør gennemgå bestemmelserne i denne forordning nærmere, herunder bestemmelserne om sikkerhedstilsynet i forbindelse med ændringer, og afgive en udtalelse med henblik på at indpasse sådanne ændringer i en helhedsstrategi under hensyntagen til disse bestemmelsers indarbejdelse i den fremtidige fælles lovramme for civil luftfartssikkerhed og aktørernes og de kompetente myndigheders erfaringer. Agenturets udtalelse bør endvidere sigte mod at lette gennemførelsen af International Civil Aviation Organisation's (ICAO) statslige sikkerhedsprogram (SSP) i Unionen som led i denne helhedstilgang.
(11)
En sikker udførelse af nogle af de netfunktioner, der er etableret ved forordning (EF) nr. 551/2004, forudsætter, at den pågældende enhed underlægges visse krav. Hensigten med disse krav, som er at sikre, at en sådan enhed eller organisation opererer på en sikker måde, er fastlagt i Kommissionens forordning (EU) nr. 677/2011 af 7. juli 2011 om detaljerede bestemmelser for gennemførelsen af netfunktioner for lufttrafikstyring (ATM) og om ændring af forordning (EU) nr. 691/2010 (7). Kravene vedrører organisationens sikkerhed og svarer i høj grad til de generelle krav, der er fastsat i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1035/2011 (8), men de er tilpasset netfunktionernes flyvesikkerhedsmæssige ansvar. For at støtte helhedstilgangen i reguleringen af den civile luftfarts sikkerhed må der føres tilsyn med overholdelsen af disse krav på samme måde, som der føres tilsyn med luftfartstjenesteudøvere.
(12)
Gruppen på højt niveau om luftfartsbestemmelser fremhævede i sine henstillinger fra juli 2007 behovet for at adskille tilsynet med bestemmelsernes overholdelse og udøvelsen af tjenester eller funktioner. I overensstemmelse med dette princip fastsættes det i artikel 6, i forordning (EF) nr. 551/2004, at den enhed, der udpeges til at varetage netstyringsfunktionerne, skal være underlagt et passende tilsyn. Da agenturet allerede har til opgave at varetage den uafhængige sikkerhedstilsynsfunktion for de fælleseuropæiske ATM/ANS-tjenesteudøvere i overensstemmelse med artikel 22a i forordning (EF) nr. 216/2008, ville det være helt i tråd med den europæiske luftfartssikkerhedspolitik at pålægge det at støtte Kommissionen i at udføre samme opgaver for de europæiske netfunktioner.
(13)
Forordning (EF) nr. 1315/2007 bør derfor ophæves.
(14)
Kommissionens forordning (EU) nr. 691/2010 af 29. juli 2010 om oprettelse af en præstationsordning for luftfartstjenester og netfunktioner og om ændring af forordning (EF) nr. 2096/2005 (9) bør ændres for at tilpasse den til nærværende forordning.
(15)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for det Fælles Luftrum -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
1. Ved denne forordning fastsættes krav, som skal anvendes i forbindelse med de kompetente myndigheders udøvelse af sikkerhedsmæssigt tilsyn med luftfartstjenester, lufttrafikregulering (ATFM) og luftrumsstyring (ASM) for den almene lufttrafik og andre netfunktioner.
2. Denne forordning finder anvendelse på aktiviteter, der udføres af de kompetente myndigheder og kvalificerede organer, som handler på deres vegne, i forbindelse med sikkerhedstilsyn med luftfartstjenester, ATFM, ASM og andre netfunktioner.
Artikel 2
Definitioner
Ved anvendelsen af nærværende forordning finder definitionerne i artikel 2, i forordning (EF) nr. 549/2004 og artikel 3, i forordning (EF) nr. 216/2008 anvendelse. Dog finder definitionen af »certifikat« i artikel 2, nr. 15, i forordning (EF) nr. 549/2004 ikke anvendelse.
Endvidere forstås ved:
1) »korrigerende handling«: en handling, som afhjælper årsagen til en påvist manglende overensstemmelse
2) »funktionssystem«: en kombination af systemer, procedurer og menneskelige ressourcer, der er tilrettelagt med henblik på at varetage en funktion i ATM
3) »netadministrator«: det upartiske og kompetente organ, der er udpeget i henhold til artikel 6, stk. 2, eller artikel 6, stk. 6, i forordning (EF) nr. 551/2004 til at udføre de opgaver, der beskrives i den pågældende artikel og i nærværende forordning
4) »netfunktioner«: de specifikke funktioner, der er beskrevet i artikel 6 i forordning (EF) nr. 551/2004
5) »organisation«: enten en luftfartstjenesteudøver eller en enhed, der tilbyder ATFM, ASM eller andre netfunktioner
6) »proces«: en række aktiviteter, som er indbyrdes forbundne eller påvirker hinanden gensidigt, og som omdanner input til output
7) »sikkerhedsargument«: påvisning af og bevis for, at en foreslået ændring af et funktionssystem kan gennemføres inden for rammerne af de mål eller standarder, der er fastsat i kraft af det eksisterende regelsæt i overensstemmelse med sikkerhedskravene
8) »sikkerhedsdirektiv«: et dokument, som udstedes eller vedtages af en kompetent myndighed, og som pålægger gennemførelse af foranstaltninger i et funktionssystem for at genoprette sikkerheden, når der er tegn på, at luftfartssikkerheden ellers kan blive bragt i fare
9) »flyvesikkerhedsmål«: en kvalitativ eller kvantitativ opgørelse, som fastlægger den maksimale hyppighed eller sandsynlighed for, at en fare kan forventes at indtræde
10) »foreskrevet sikkerhedsaudit«: en systematisk og uafhængig undersøgelse, der foretages af eller på vegne af en kompetent myndighed for at slå fast, om sikkerhedsrelaterede ordninger eller dele af disse i relation til processer og resultater heraf samt produkter eller tjenester er i overensstemmelse med de krævede sikkerhedsrelaterede ordninger, og om de er gennemført på en effektiv måde og egnede til at opnå de forventede resultater
11) »sikkerhedskrav«: de krav, der er fastsat i EU-lovgivning eller i national lovgivning, til udøvelse af luftfartstjenester eller ATFM- og ASM-funktioner eller andre netfunktioner, med hensyn til teknisk og operationel kompetence og egnethed til at udøve disse tjenester og funktioner, styring af deres sikkerhed samt systemer, disses komponenter og tilhørende procedurer
12) »flyvesikkerhedskrav«: risikoreduktion, der er fastlagt på grundlag af strategien for risikoreduktion, og hvorved der opfyldes et særligt flyvesikkerhedsmål, herunder krav, der vedrører organisation, drift, procedurer, funktion, resultater, interoperabilitet eller miljøegenskaber
13) »verifikation«: bekræftelse ved tilvejebringelse af objektive beviser for, at nærmere fastlagte krav er opfyldt
14) »fælleseuropæisk ATM/ANS«: en aktivitet, som er udviklet og indført for brugere i de fleste eller alle medlemsstater, og som også kan række ud over luftrummet over det område, hvor traktaten finder anvendelse.
Artikel 3
Kompetente tilsynsmyndigheder
Med henblik på anvendelsen af denne forordning og med forbehold af gensidig anerkendelse af luftfartstjenesteudøvernes certifikater i henhold til artikel 7, stk. 8, i forordning (EF) nr. 550/2004 og artikel 11 i forordning 216/2008 skal de kompetente tilsynsmyndigheder:
a)
for organisationer, som har deres hovedaktivitetssted og eventuelle vedtægtsmæssige hjemsted i en medlemsstat og udøver luftfartstjenester på denne medlemsstats område, være den nationale tilsynsmyndighed, der er udpeget eller oprettet af denne medlemsstat
b)
for organisationer, for hvilke ansvaret for det sikkerhedsmæssige tilsyn i medfør af de aftaler, der er indgået af medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 2 i forordning (EF) nr. 550/2004, er fordelt anderledes end i litra a), være de kompetente myndigheder, der er udpeget eller oprettet i henhold til disse aftaler. Disse aftaler skal opfylde kravene i artikel 2, stk. 3-6, i forordning (EF) nr. 550/2004
c)
for organisationer, der udøver ATM/luftfartstjenester i luftrummet inden for det område, hvor traktaten finder anvendelse, og som har deres hovedaktivitetssted og eventuelle vedtægtsmæssige hjemsted uden for det område, der er omfattet af traktatens bestemmelser, være det europæiske luftfartssikkerhedsagentur (i det følgende benævnt »agenturet«)
d)
for organisationer, der udøver fælleseuropæisk ATM/ANS og alle andre netfunktioner i luftrummet inden for det område, hvor traktaten finder anvendelse, være agenturet.
Artikel 4
Sikkerhedsmæssig tilsynsfunktion
1. De kompetente myndigheder skal føre sikkerhedsmæssigt tilsyn som en del af deres tilsyn med de krav, der gælder for luftfartstjenester, ATFM, ASM og andre netfunktioner, for at kontrollere, at disse aktiviteter udøves på sikker vis, og at de gældende sikkerhedskrav og dertil hørende gennemførelsesbestemmelser efterkommes.
2. Når der indgås en aftale om tilsyn med organisationer, der er aktive i funktionelle luftrumsblokke, som dækker et luftrum, som mere end en medlemsstat er ansvarlig for, eller hvis tjenesterne udøves på tværs af landegrænser, fastsætter og tildeler de pågældende medlemsstater ansvaret for det sikkerhedsmæssige tilsyn på en måde, så det sikres, at:
a)
ansvaret for gennemførelse af hver bestemmelse i denne forordning er fastlagt entydigt
b)
medlemsstaterne har overblik over de sikkerhedsmæssige tilsynsmekanismer og resultaterne heraf
c)
udveksling af relevante oplysninger mellem tilsynsmyndighederne og den certifikatudstedende myndighed sikres.
Medlemsstaterne gennemgår jævnligt aftalen og dens praktiske gennemførelse navnlig i lyset af de opnåede sikkerhedsresultater.
3. Når der indgås en aftale om tilsyn med organisationer, der er aktive i funktionelle luftrumsblokke eller i aktiviteter på tværs af landegrænser, hvor agenturet er den kompetente myndighed for mindst én af organisationerne i overensstemmelse med artikel 3, litra b), skal de berørte medlemsstater koordinere med agenturet for at sikre, at stk. 2, litra a), b) og c), er opfyldt.
Artikel 5
Overvågning af sikkerhedsresultater
1. De kompetente myndigheder overvåger og vurderer regelmæssigt de opnåede sikkerhedsniveauer for at konstatere, om de opfylder de sikkerhedskrav, som gælder for de luftrumsblokke, de har ansvaret for.
2. De kompetente myndigheder benytter bl.a. resultaterne af den sikkerhedsmæssige overvågning til at fastslå, i hvilke områder der først og fremmest er behov for en verifikation af, at sikkerhedskravene er opfyldt.
Artikel 6
Verifikation af opfyldelsen af sikkerhedskravene
1. De kompetente myndigheder fastlægger en proces for at verificere:
a)
at de gældende sikkerhedskrav opfyldes inden udstedelse eller fornyelse af det nødvendige certifikat til udøvelse af luftfartstjeneste, herunder de tilknyttede sikkerhedsrelaterede betingelser
b)
at eventuelle sikkerhedsrelaterede forpligtelser ifølge dokumentet om udpegelse, der er udstedt i henhold til artikel 8 i forordning (EF) nr. 550/2004, er opfyldt
c)
at organisationerne løbende opfylder de gældende sikkerhedskrav
d)
gennemførelsen af flyvesikkerhedsmålene, -kravene og andre sikkerhedsrelaterede betingelser, der er opstillet i:
i)
erklæringer om systemverifikation, herunder relevante erklæringer om systemkomponenters overensstemmelse med reglerne eller anvendelsesegnethed, der er udstedt i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 552/2004
ii)
risikovurderinger og risikoreducerende procedurer, som kræves i henhold til de sikkerhedskrav, der gælder for luftfartstjenester, ATF, ASM og netadministratoren
e)
at sikkerhedsdirektiverne er fulgt.
2. Processen i stk. 1 skal:
a)
være baseret på dokumenterede procedurer
b)
være ledsaget af dokumentation, der særligt har til formål at vejlede personale med ansvar for tilsynet med sikkerheden i udførelsen af deres funktioner
c)
give de pågældende organisationer en indikation af resultaterne af tilsynet med sikkerheden
d)
være baseret på sikkerhedsmæssige audits og vurderinger, som udføres i henhold til artikel 7, 9 og 10
e)
forsyne de kompetente myndigheder med de oplysninger, der er nødvendige for at tage videre skridt, herunder foranstaltninger i henhold til artikel 9 i forordning (EF) nr. 549/2004, artikel 7, stk. 7, i forordning (EF) nr. 550/2004 og artikel 10, 25 og 68 i forordning (EF) nr. 216/2008 i de tilfælde, hvor sikkerhedskravene ikke opfyldes.
Artikel 7
Foreskrevne sikkerhedsaudits
1. De kompetente myndigheder eller disses kvalificerede enheder udfører foreskrevne sikkerhedsaudits.
2. Sikkerhedsaudittene i stk. 1 skal:
a)
forsyne de kompetente myndigheder med bevis for, at de gældende sikkerhedskrav og gennemførelsesordninger er opfyldt, ved at evaluere behovet for forbedring eller korrigerende handlinger
b)
være uafhængige af interne audit-aktiviteter, der foretages af den pågældende organisation i forbindelse med dennes sikkerheds- og kvalitetsstyringssystemer
c)
gennemføres af kvalificerede auditorer i overensstemmelse med kravene i artikel 12
d)
gælde for samlede implementeringsordninger og elementer heraf, og for processer, produkter og tjenester
e)
konstatere, om
i)
gennemførelsesordninger opfylder sikkerhedskravene
ii)
trufne foranstaltninger er i overensstemmelse med gennemførelsesordningerne
iii)
resultaterne af de trufne foranstaltninger svarer til de resultater, der forventes af gennemførelsesordningerne
f)
føre til korrektion i henhold til artikel 8 i tilfælde af, at der konstateres manglende overensstemmelse.
3. I det inspektionsprogram, der kræves i henhold til artikel 8 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1035/2011, udarbejder de kompetente myndigheder et program for foreskrevne sikkerhedsaudits, som ajourføres mindst en gang om året, med henblik på:
a)
at alle områder af relevans for sikkerhed omfattes med særlig vægt på de områder, hvor der er konstateret problemer
b)
at alle organisationer og tjenester under den kompetente myndigheds tilsyn er omfattet
c)
at der udføres audits på en måde, der står i forhold til det risikoniveau, som disse organisationers aktiviteter indebærer
d)
at der udføres et tilstrækkeligt antal audits over en toårsperiode til at kontrollere, at alle disse organisationer opfylder de gældende sikkerhedskrav i alle relevante områder af funktionssystemerne
e)
at der følges op på gennemførelsen af korrigerende handlinger.
4. Kompetente tilsynsmyndigheder kan beslutte at ændre omfanget af planlagte audits og tilføje yderligere audits efter behov.
5. De kompetente myndigheder beslutter, for hvilke ordninger, elementer, tjenester, funktioner, produkter, fysiske lokaliteter og aktiviteter der foretages en audit inden for en fastlagt tidsperiode.
6. Auditbemærkninger og konstaterede tilfælde af manglende overensstemmelse skal dokumenteres. Sidstnævnte skal underbygges med beviser og præciseres i form af, efter hvilke gældende sikkerhedskrav og gennemførelsesordninger hertil auditten er udført.
7. Der skal udarbejdes en auditrapport med nærmere oplysninger om den manglende overensstemmelse.
Artikel 8
Korrigerende handlinger
1. De kompetente myndigheder meddeler audit-resultaterne til den organisation, hvor auditten er foretaget, og anmoder samtidig om korrigerende handlinger til afhjælpning af den konstaterede manglende overensstemmelse, uafhængigt af eventuelle yderligere foranstaltninger, som kræves i henhold til de gældende sikkerhedskrav.
2. De organisationer, hvor auditten er foretaget, skal fastlægge, hvilke korrigerende handlinger der skønnes nødvendige for at afhjælpe manglende overensstemmelser og en tidsplan for gennemførelsen.
3. De kompetente myndigheder vurderer de korrigerende handlinger og gennemførelsen heraf som fastlagt af de organisationer, hvor auditten er foretaget og accepterer dem, hvis det vurderes, at de er tilstrækkelige til at afhjælpe de manglende overensstemmelser.
4. De organisationer, hvor auditten er foretaget, iværksætter de korrigerende handlinger, som de kompetente myndigheder har accepteret. De korrigerende handlinger og den senere opfølgningsproces skal afsluttes inden for den tidsfrist, som de kompetente myndigheder har accepteret.
Artikel 9
Sikkerhedsmæssigt tilsyn med ændringer af funktionssystemer
1. Organisationerne benytter alene de procedurer, som den relevante kompetente myndighed har accepteret, når de træffer beslutning om, hvorvidt en sikkerhedsrelateret ændring af deres funktionssystemer skal sættes i drift. For luftfartstjenesteudøveres og kommunikations-, navigations- eller overvågningstjenesteudøveres vedkommende accepterer den relevante kompetente myndighed disse procedurer inden for rammerne af gennemførelsesforordning (EU) nr. 1035/2011.
2. Organisationerne meddeler den relevante kompetente myndighed alle planlagte sikkerhedsrelaterede ændringer. De kompetente myndigheder fastsætter til dette formål egnede administrative procedurer i overensstemmelse med national ret.
3. Medmindre artikel 10 finder anvendelse, kan organisationerne gennemføre meddelte ændringer efter procedurerne omhandlet i stk. 1 i denne artikel.
Artikel 10
Procedure for vurdering af de påtænkte ændringer
1. De kompetente myndigheder foretager en vurdering af sikkerhedsargumenterne i tilknytning til nye funktionssystemer eller ændringer af eksisterende funktionssystemer, som foreslås af en organisation, når:
a)
det i forbindelse med alvorsvurderingen i henhold til del 3.2.4 i bilag II til gennemførelsesforordning (EU) nr. 1035/2011 bestemmes, at de potentielle følger af de identificerede farer skal henføres under alvorsgrad 1 eller alvorsgrad 2, eller
b)
det er nødvendigt for gennemførelsen af ændringerne, at der indføres nye luftfartsstandarder.
Når de kompetente myndigheder konstaterer, at der er behov for en vurdering i andre situationer end de under litra a) og b) nævnte, underretter de organisationen om, at de vil foretage en sikkerhedsvurdering af de meddelte ændringer.
2. Vurderinger gennemføres på en måde, der står i forhold til det risikoniveau, som dette nye funktionssystem eller de foreslåede ændringer af de eksisterende funktionssystemer indebærer.
Der skal i den forbindelse:
a)
benyttes dokumenterede procedurer
b)
medfølge dokumentation, der særligt har til formål at vejlede personale med ansvar for tilsynet med sikkerheden i udførelsen af deres funktioner
c)
tages højde for de flyvesikkerhedsmål, flyvesikkerhedskrav og andre sikkerhedsrelaterede forhold i sammenhæng med den påtænkte ændring, som er opstillet i:
i)
erklæringer om systemverifikation som nævnt i artikel 6 i forordning (EF) nr. 552/2004
ii)
erklæringer om systemkomponenters overensstemmelse med reglerne eller anvendelsesegnethed som nævnt i artikel 5 i forordning (EF) nr. 552/2004, eller
iii)
risikovurderinger og risikoreducerende dokumentation, der udarbejdes i overensstemmelse med de gældende sikkerhedskrav
d)
om nødvendigt identificeres andre sikkerhedsrelaterede forhold i tilknytning til gennemførelsen af ændringerne
e)
vurderes, om sikkerhedsargumenterne kan accepteres, idet der tages hensyn til:
i)
fareidentifikation
ii)
konsekvens i tildeling af alvorsgrad
iii)
gyldigheden af flyvesikkerhedsmålene
iv)
gyldighed, effektivitet og gennemførlighed af flyvesikkerhedskrav og eventuelle andre identificerede sikkerhedsrelaterede betingelser
v)
påvisning af løbende opfyldelse af flyvesikkerhedsmålene, flyvesikkerhedskravene og andre sikkerhedsrelaterede betingelser
vi)
påvisning af, at den proces, som anvendes til at udarbejde sikkerhedsargumenterne, opfylder de gældende sikkerhedskrav
f)
foretages en verifikation af de processer, som organisationerne benytter til at udarbejde sikkerhedsargumenterne i relation til de nye funktionssystemer eller påtænkte ændringer af eksisterende funktionssystemer
g)
fastslås, om der er behov for en verifikation af den løbende overensstemmelse med reglerne
h)
indføjes koordinerende aktiviteter med de myndigheder, der er ansvarlige for sikkerhedstilsynet med luftdygtighed og flyveoperationer
i)
gives meddelelse om accept af den påtænkte ændring og eventuelle vilkår herfor eller om afslag på accept herfra med begrundelsen herfor.
3. De ændringer, hvoraf der foretages en vurdering, må kun iværksættes med de kompetente myndigheders accept.
Artikel 11
Kvalificerede enheder
1. Beslutter en kompetent myndighed at overdrage udførelsen af sikkerhedsmæssige audits eller vurderinger efter nærværende forordning til en kvalificeret enhed, sikrer den, at der i de kriterier, på grundlag af hvilke der foretages en udvælgelse af en organisation blandt dem, der er anerkendt i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 550/2004 og artikel 13 i forordning (EF) nr. 216/2008, indgår følgende:
a)
den kvalificerede enhed har erfaring med at vurdere luftfartsenheders sikkerhed
b)
den kvalificerede enhed er ikke samtidig beskæftiget med interne aktiviteter i den pågældende organisations sikkerheds- eller kvalitetsstyringssystemer
c)
alt personale, der berøres af udførelsen af sikkerhedsmæssige audits eller vurderinger, er behørigt uddannet og kvalificeret og opfylder kvalifikationskriterierne i nærværende forordnings artikel 12, stk. 3.
2. Den kvalificerede enhed skal acceptere at kunne blive underkastet audit af den kompetente myndighed eller et andet organ, som handler på dennes vegne.
3. De kompetente myndigheder fører register over kvalificerede enheder, der har fået til opgave at udføre sikkerhedsmæssige audits eller vurderinger på deres vegne. Det skal af registeret fremgå, at kravene i stk. 1 er opfyldt.
Artikel 12
Sikkerhedsmæssig tilsynskapacitet
1. Medlemsstaterne og Kommissionen tilser, at de kompetente myndigheder har den nødvendige kapacitet til at varetage kontrollen med flyvesikkerheden i alle organisationer, der virker under deres tilsyn, herunder tilstrækkelige ressourcer til at udføre de aktiviteter, der er omhandlet i denne forordning.
2. De kompetente myndigheder udarbejder og ajourfører hvert andet år en vurdering af de personaleressourcer, der er nødvendige for at udføre deres sikkerhedsmæssige tilsynsfunktion, på grundlag af en analyse af de i denne forordning krævede processer og anvendelsen heraf.
3. De kompetente myndigheder sikrer, at personer, der beskæftiger sig med tilsynet med sikkerheden, er kompetente til at varetage den krævede funktion. De skal i den forbindelse:
a)
definere og dokumentere, hvilken uddannelse, efteruddannelse, teknisk og operationel viden, erfaring og kvalifikationer der er relevant for opgaverne i hver enkelt stilling i forbindelse med tilsyn med sikkerhed inden for deres struktur
b)
sikre specialuddannelse for personer, der beskæftiger sig med tilsyn med sikkerhed inden for deres struktur
c)
sikre, at personale, der er udpeget til at udføre foreskrevne sikkerhedsaudits, herunder auditorer fra kvalificerede enheder, opfylder nærmere angivne kvalifikationskrav, som den kompetente myndighed definerer. Kravene skal omfatte:
i)
viden om og forståelse af kravene til luftfartstjenester, ATFM, ASM og andre netfunktioner, der danner grundlag for udførelsen af foreskrevne sikkerhedsaudits
ii)
anvendelse af vurderingsteknikker
iii)
færdigheder i at lede en audit
iv)
påvisning af auditorers kompetencer gennem evaluering eller andre acceptable metoder.
Artikel 13
Sikkerhedsdirektiver
1. De kompetente myndigheder udsteder et sikkerhedsdirektiv, når de har konstateret et usikkert forhold i et funktionssystem, som kræver en øjeblikkelig indsats.
2. Sikkerhedsdirektiver skal sendes til de berørte organisationer og som minimum indeholde følgende oplysninger:
a)
en identifikation af det usikre forhold
b)
en identifikation af det berørte funktionssystem
c)
de påkrævede foranstaltninger og en begrundelse herfor
d)
fristen for, hvornår de påkrævede foranstaltninger skal opfylde sikkerhedsdirektivet
e)
ikrafttrædelsesdatoen.
3. De kompetente myndigheder videresender en kopi af sikkerhedsdirektivet til agenturet og eventuelle øvrige berørte kompetente myndigheder bl.a. til de myndigheder, der beskæftiger sig med det sikkerhedsmæssige tilsyn med funktionssystemet, og til Kommissionen.
4. De kompetente myndigheder verificerer, at de gældende sikkerhedsdirektiver opfyldes.
Artikel 14
Sikkerhedsmæssigt tilsynsregister
De kompetente myndigheder sikrer og opretholder løbende adgang til det relevante register over deres sikkerhedsmæssige tilsynsprocesser, herunder rapporter over alle foreskrevne sikkerhedsaudits og andre sikkerhedsrelaterede registreringer i forbindelse med certifikater, udpegelser, det sikkerhedsmæssige tilsyn med ændringer, sikkerhedsdirektiver og anvendelse af kvalificerede enheder.
Artikel 15
Sikkerhedsmæssig tilsynsrapportering
1. De kompetente myndigheder udarbejder en årlig tilsynsrapport over de foranstaltninger, der er truffet i medfør af denne forordning. Den årlige tilsynsrapport skal også indeholde oplysninger om følgende:
a)
den kompetente myndigheds organisationsstruktur og procedurer
b)
det luftrum, der hører under de medlemsstaters ansvarsområde, som har oprettet eller udpeget den kompetente myndighed, hvis dette er relevant, og de organisationer, som den kompetente myndighed skal føre tilsyn med
c)
kvalificerede enheder, der har fået til opgave at udføre foreskrevne sikkerhedsaudits
d)
den kompetente myndigheds ressourcebeholdninger
e)
eventuelle sikkerhedsanliggender, der er afdækket i kraft af den kompetente myndigheds sikkerhedsmæssige tilsynsprocesser.
2. Medlemsstaterne benytter de rapporter, der er udarbejdet af deres kompetente myndigheder, ved indgivelsen af de årlige rapporter til Kommissionen, jf. artikel 12 i forordning (EF) nr. 549/2004.
Den årlige sikkerhedsmæssige tilsynsrapport stilles til rådighed for de berørte medlemsstater for så vidt angår funktionelle luftrumsblokke, for agenturet og for programmer eller aktiviteter, der udføres i henhold til vedtagne internationale ordninger med henblik på at overvåge eller foretage audit af gennemførelsen af det sikkerhedsmæssige tilsyn hos luftfartstjenester, ATFM, ASM og andre netfunktioner.
Artikel 16
Informationsudveksling mellem kompetente myndigheder
De kompetente myndigheder træffer foranstaltninger med henblik på et tæt samarbejde i henhold til artikel 10 og 15 i forordning (EF) nr. 216/2008 og artikel 2, stk. 4, i forordning (EF) nr. 550/2004 og udveksler alle relevante oplysninger for at sikre tilsynet med flyvesikkerheden i alle organisationer, der udfører tjenester eller funktioner på tværs af landegrænser.
Artikel 17
Overgangsbestemmelser
1. Foranstaltninger, som er iværksat før nærværende forordnings ikrafttræden med hjemmel i forordning (EF) nr. 1315/2007, administreres i overensstemmelse med nærværende forordning.
2. Den myndighed i en medlemsstat, som har haft ansvaret for det sikkerhedsmæssige tilsyn med organisationer, for hvilke agenturet i henhold til artikel 3 er den kompetente myndighed, overdrager det sikkerhedsmæssige tilsyn med disse organisationer til agenturet 12 måneder efter datoen for denne forordnings ikrafttræden. Dette gælder dog ikke netadministratorens sikkerhedsmæssige tilsyn, hvor overdragelsen til Kommissionen med bistand fra agenturet i givet fald skal foretages på datoen for nærværende forordnings ikrafttræden.
Artikel 18
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 1315/2007 ophæves.
Artikel 19
Ændring af forordning (EU) nr. 691/2010
Punkt 1.1, litra e), i bilag IV til forordning (EU) nr. 691/2010 affattes på følgende måde:
»e)
De nationale tilsynsmyndigheders sikkerhedsrapporter som nævnt i artikel 7, 8 og 14 i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1034/2011 (10) samt de nationale tilsynsmyndigheders rapporter om afhjælpning af konstaterede sikkerhedsmangler, der er genstand for korrigerende handlingsplaner.
Artikel 20
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. oktober 2011.
32011R1034
L 271/15
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1034/2011
od 17. listopada 2011.
o nadzoru sigurnosti u upravljanju zračnim prometom i uslugama u zračnoj plovidbi i o izmjeni Uredbe (EU) br. 691/2010
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 550/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 10. ožujka 2004. o pružanju usluga u zračnoj plovidbi u jedinstvenom europskom nebu („Uredba o pružanju usluga”) (1), a posebno njezin članak 4.,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 551/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 10. ožujka 2004. o organizaciji i korištenju zračnog prostora u jedinstvenom europskom nebu („Uredba o zračnom prostoru”) (2), a posebno njezin članak 6.,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 216/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. veljače 2008. o zajedničkim pravilima u području civilnog zrakoplovstva i osnivanju Europske agencije za sigurnost zračnog prometa i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 91/670/EEZ, Uredbe (EZ) br. 1592/2002 i Direktive 2004/36/EZ (3), a posebno njezin članak 8.b,
budući da:
(1)
Uredbom (EZ) br. 216/2008 zahtijeva se da Komisija uz pomoć Europske agencije za sigurnost zračnog prometa („Agencija”) donese relevantna provedbena pravila, kako bi se osigurao skup regulatornih zahtjeva sigurnosti za provedbu učinkovite funkcije nadzora sigurnosti u upravljanju zračnim prometom (ATM). Člankom 8.b Uredbe (EZ) br. 216/2008 zahtijeva se da se ta provedbena pravila razviju na temelju propisa donesenih u skladu s člankom 5. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 549/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 10. ožujka 2004. o utvrđivanju okvira za stvaranje jedinstvenog europskog neba („Okvirna uredba’) (4). Ova se Uredba temelji na Uredbi Komisije (EZ) br. 1315/2007 od 8. studenoga 2007. o nadzoru sigurnosti u upravljanju zračnim prometom i izmjeni Uredbe (EZ) br. 2096/2005 (5).
(2)
Postoji potreba za daljnjim utvrđivanjem uloge i funkcija nadležnih tijela na temelju odredaba uredaba (EZ) br. 216/2008, (EZ) br. 549/2004, (EZ) br. 550/2004 i (EZ) br. 552/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 10. ožujka 2004. o interoperabilnosti Europske mreže za upravljanje zračnim prometom („Uredba o interoperabilnosti”) (6). Ove uredbe uključuju zahtjeve u vezi sa sigurnošću usluga u zračnoj plovidbi. Dok su pružatelji usluga odgovorni za sigurno pružanje usluga u zračnoj plovidbi, države članice bi putem nadležnih tijela trebale osigurati učinkoviti nadzor.
(3)
Ovom Uredbom ne bi trebale biti obuhvaćene vojne operacije i osposobljavanje, kako je predviđeno člankom 1. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 549/2004 i člankom 1. stavkom 2. točkom (c) Uredbe (EZ) br. 216/2008.
(4)
Nadležna bi tijela trebala provoditi regulatorne revizije i preglede sigurnosti u skladu s ovom Uredbom, kao dio odgovarajućih inspekcijskih pregleda i nadzora koji se zahtijevaju uredbama (EZ) br. 216/2008 i (EZ) br. 550/2004.
(5)
Nadležna bi tijela trebala razmotriti mogućnost primjene pristupa nadzoru sigurnosti iz ove Uredbe, prema potrebi, i u drugim područjima nadzora kako bi postigli učinkovit i koherentan nadzor.
(6)
Usluge u zračnoj plovidbi, kao i upravljanje protokom zračnog prometa (ATFM - Air Traffic Flow Management) i upravljanje zračnim prostorom (ASM - Airspace Management) upotrebljavaju funkcionalne sustave koji omogućuju upravljanje zračnim prometom. Stoga bi bilo kakve promjene u funkcionalnim sustavima trebale podlijegati nadzoru sigurnosti.
(7)
Nadležna bi tijela trebala poduzeti sve potrebne mjere, ako sustav ili sastavni dio sustava nije u skladu s relevantnim zahtjevima. U tom smislu, a posebno kada se mora izdati direktiva o sigurnosti, nadležno bi tijelo trebalo razmotriti davanje upute prijavljenom tijelu uključenom u izdavanje Deklaracije iz članka 5. ili 6. Uredbe (EZ) br. 552/2004 da provede posebnu istragu u vezi s tim tehničkim sustavom.
(8)
Godišnja izvješća nadležnih tijela o nadzoru sigurnosti trebala bi doprinijeti transparentnosti i odgovornosti nadzora sigurnosti. Ta bi izvješća trebalo upućivati Komisiji, Agenciji i državi članici koja imenuje ili uspostavlja nadležno tijelo. Nadalje, godišnja izvješća o nadzoru sigurnosti trebala bi se upotrebljavati u okviru regionalne suradnje, inspekcijskih pregleda standardizacije u skladu s Uredbom (EZ) br. 216/2008 i međunarodnog praćenja nadzora sigurnosti. Sadržaj izvješća trebao bi uključivati relevantne informacije u pogledu praćenja performanse sigurnosti, usklađenosti nadziranih organizacija s važećim regulatornim zahtjevima sigurnosti, plana regulatornih revizija sigurnosti, pregleda obrazloženja o sigurnosti te promjena funkcionalnih sustava koje su provele nadzirane organizacije u skladu s postupcima koje je prihvatilo nadležno tijelo i s direktivom o sigurnosti koju je takvo tijelo izdalo.
(9)
U skladu s člankom 10. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 216/2008 i člankom 2. stavkom 4. Uredbe (EZ) br. 550/2004, nadležna bi tijela trebala sklopiti odgovarajuće dogovore za blisku međusobnu suradnju, kako bi osigurala odgovarajući nadzor nad pružateljima usluga u zračnoj plovidbi koji pružaju usluge povezane sa zračnim prostorom pod nadležnošću države članice različite od države članice koja je izdala svjedodžbu. U skladu s člankom 15. Uredbe (EZ) br. 216/2008, nadležna tijela moraju posebno razmjenjivati odgovarajuće informacije o nadzoru sigurnosti organizacija.
(10)
Agencija bi trebala dodatno ocijeniti odredbe ove Uredbe, posebno one koje se odnose na nadzor sigurnosti nad promjenama, i izdati mišljenje o prilagodbi takvih promjena cjelovitom sustavnom pristup, uzimajući u obzir uključivanje tih odredaba u buduću zajedničku regulatornu strukturu za sigurnost civilnog zračnog prometa te iskustva interesnih skupina i nadležnih tijela. Daljnji cilj mišljenja koje izdaje Agencija trebao bi biti olakšavanje provedbe Nacionalnog programa sigurnosti (SSP - State Safety Programme) Međunarodne organizacije civilnog zrakoplovstva unutar Unije, kao dijela ovog cjelovitog sustavnog pristupa.
(11)
Sigurno izvođenje nekih mrežnih funkcija uspostavljenih u skladu s Uredbom (EZ) br. 551/2004 zahtijeva da uključeni subjekt ispunjava određene zahtjeve u vezi sa sigurnošću. Ti zahtjevi, čiji je cilj osiguravanje da takav subjekt ili organizacija djeluje na siguran način, utvrđeni su u Uredbi Komisije (EU) br. 677/2011 od 7. srpnja 2011. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu mrežnih funkcija za upravljanje zračnim prometom (ATM) i izmjeni Uredbe (EU) br. 691/2010 (7). To su zahtjevi sigurnosti za organizacije koji su vrlo slični općim zahtjevima utvrđenim u Provedbenoj uredbi Komisije (EU) br. 1035/2011 (8), ali prilagođeni odgovornostima koje mrežne funkcije imaju za sigurnost. Kako bi se podržao cjeloviti sustavni pristup reguliranju sigurnosti u području civilnog zrakoplovstva, ispunjavanje ovih zahtjeva mora se nadzirati na isti način na koji se nadziru pružatelji usluga u zračnoj plovidbi.
(12)
U svojim preporukama iz srpnja 2007., Skupina na visokoj razini za budućnost europskog zrakoplovnog zakonodavnog okvira istaknula je potrebu za odvajanjem regulatornog nadzora od pružanja usluga ili funkcija. U skladu s ovim načelom, člankom 6. Uredbe (EZ) br. 551/2004 predviđa se da subjekt koji je imenovan za obavljanje mrežnih funkcija mora podlijegati odgovarajućem nadzoru. Budući da Agencija u skladu s člankom 22.a Uredbe (EZ) br. 216/2008 već izvodi funkciju neovisnog nadzora sigurnosti sveeuropskih pružatelja usluga ATM-a/ANS-a, bilo bi potpuno u skladu s Europskom politikom sigurnosti zračnog prometa da joj se povjeri pomoć Komisiji pri obavljanju istih poslova što se tiče Europskih mrežnih funkcija.
(13)
Uredbu (EZ) br. 1315/2007 bi stoga trebalo staviti izvan snage.
(14)
Uredbu Komisije (EU) br. 691/2010 od 29. srpnja 2010. o utvrđivanju plana performansi za usluge u zračnoj plovidbi i mrežnih funkcija i izmjeni Uredbe (EZ) br. 2096/2005 (9) trebalo bi izmijeniti kako bi se prilagodila ovoj Uredbi.
(15)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora za jedinstveno nebo,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ovom se Uredbom utvrđuju zahtjevi koje nadležna tijela moraju primjenjivati pri izvođenju funkcije nadzora sigurnosti u vezi s uslugama u zračnoj plovidbi, upravljanjem protokom zračnog prometa (ATFM), upravljanjem zračnim prostorom (ASM) za opći zračni promet i drugim mrežnim funkcijama.
2. Ova se Uredba primjenjuje na aktivnosti nadležnih tijela i kvalificiranih subjekata koji djeluju u njihovo ime što se tiče nadzora sigurnosti usluga u zračnoj plovidbi, ATM-a, ASM-a i drugih mrežnih funkcija.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe, primjenjuju se definicije iz članka 2. Uredbe (EZ) br. 549/2004 i članka 3. Uredbe (EZ) br. 216/2008. Međutim, ne primjenjuje se definicija „svjedodžbe” iz članka 2. stavka 15. Uredbe (EZ) br. 549/2004.
Osim toga, primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
„korektivna mjera” znači mjera za uklanjanje uzroka otkrivene nesukladnosti;
2.
„funkcionalni sustav” znači kombinacija sustava, postupaka i ljudskih resursa organiziranih za izvođenje funkcije u okviru ATM-a;
3.
„upravitelj mreže” znači nepristrano nadležno tijelo kojem je u skladu s člankom 6. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 551/2004 povjereno izvođenje zaduženja opisanih u tom članku i ovoj Uredbi;
4.
„mrežne funkcije” znači posebne funkcije opisane u članku 6. Uredbe (EZ) br. 551/2004;
5.
„organizacija” znači ili pružatelj usluga u zračnoj plovidbi ili subjekt koji obavlja ATFM ili ASM ili druge mrežne funkcije;
6.
„proces” znači skup međusobno povezanih ili interaktivnih aktivnosti koje ulaze pretvaraju u izlaze;
7.
„obrazloženje o sigurnosti” znači obrazloženje i dokaz da se predložena promjena u funkcionalnom sustavu može provesti u okviru ciljeva ili standarda uspostavljenih na temelju postojećeg regulatornog okvira u skladu s regulatornim zahtjevima sigurnosti;
8.
„direktiva o sigurnosti” znači dokument koji izdaje ili donosi nadležno tijelo, kojim se nalažu mjere koje se moraju izvesti na funkcionalnom sustavu kako bi se ponovno uspostavila sigurnost, kada dokazi pokazuju da bi u protivnom sigurnost zračnog prometa mogla biti ugrožena;
9.
„cilj sigurnosti” znači kvalitativna ili kvantitativna izjava kojom se određuje maksimalna učestalost ili vjerojatnost pojave opasnosti;
10.
„regulatorna revizija sigurnosti” znači sustavno i neovisno ispitivanje koje provodi nadležno tijelo, ili se provodi u njegovo ime, kako bi se utvrdilo jesu li cjelokupna rješenja u vezi sa sigurnošću koja su povezana s procesima i njihovim rezultatima, proizvodima ili uslugama, ili dijelovi tih rješenja, u skladu sa zahtijevanim rješenjima u vezi sa sigurnošću i jesu li ona djelotvorno provedena i prikladna za postizanje očekivanih rezultata;
11.
„regulatorni zahtjevi sigurnosti” znači zahtjevi uspostavljeni propisima Unije ili nacionalnim propisima u vezi s pružanjem usluga u zračnoj plovidbi ili izvođenjem funkcija ATFM-a i ASM-a ili drugih mrežnih funkcija, kao i u vezi s tehničkom i operativnom sposobnošću i primjerenošću za pružanje tih usluga i funkcija i upravljanje njihovom sigurnošću te u vezi sa sustavima, njihovim sastavnim dijelovima i s njima povezanim postupcima;
12.
„zahtjev sigurnosti” znači umanjenje rizika, određeno na temelju strategije umanjenja rizika kojom se ostvaruje određeni cilj sigurnosti, uključujući organizacijske, operativne, proceduralne i funkcionalne zahtjeve, kao i zahtjeve u vezi s performansom i interoperabilnošću ili karakteristikama okoliša;
13.
„provjera” znači potvrđivanje pomoću objektivnih dokaza da su određeni zahtjevi ispunjeni;
14.
„paneuropski ATM/ANS” znači djelatnost koja je osmišljena i uspostavljena za korisnike unutar većine država članica ili unutar svih država članica i koja se također može proširiti izvan zračnog prostora državnog područja na koji se Ugovor primjenjuje.
Članak 3.
Nadležna tijela za nadzor
Za potrebe ove Uredbe i ne dovodeći u pitanje uzajamno priznavanje svjedodžbi pružatelja usluga u zračnoj plovidbi u skladu s člankom 7. stavkom 8. Uredbe (EZ) br. 550/2004 i člankom 11. Uredbe (EZ) br. 216/2008, nadležna tijela za nadzor su:
(a)
za organizacije, čije je glavno mjesto poslovanja i, ako postoji, njihovo registrirano sjedište smješteno u državi članici dok pružaju usluge u zračnoj plovidbi na području te države članice, nacionalno nadzorno tijelo koje imenuje ili uspostavlja ta država članica;
(b)
za organizacije za koje se sukladno sporazumima zaključenim među državama članicama u skladu s člankom 2. Uredbe (EZ) br. 550/2004 odgovornost za nadzor sigurnosti dodjeljuje drukčije nego u točki (a), nadležna tijela koja se imenuju ili uspostavljaju u skladu s tim sporazumima. Ti sporazumi moraju biti u skladu sa zahtjevima članka 2. stavaka od 3. do 6. Uredbe (EZ) br. 550/2004;
(c)
za organizacije koje pružaju usluge ATM-a/usluge u zračnoj plovidbi u zračnom prostoru područja na koje se primjenjuje Ugovor i čije je glavno mjesto poslovanja i, ako postoji, njihovo registrirano sjedište smješteno izvan područja na koje se primjenjuju odredbe Ugovora, Europska agencija za sigurnost zračnog prometa („Agencija”);
(d)
za organizacije koje pružaju sveeuropske usluge ATM-a/ANS-a kao i za sve druge mrežne funkcije u zračnom prostoru državnog područja na koji se primjenjuje Ugovor, Agencija.
Članak 4.
Funkcija nadzora sigurnosti
1. Nadležna tijela obavljaju nadzor sigurnosti kao dio njihovog nadzora zahtjeva koji se primjenjuju na usluge u zračnoj plovidbi, kao i na ATFM, ASM i druge mrežne funkcije, kako bi pratili sigurno obavljanja ovih djelatnosti i provjerili jesu li ispunjeni primjenljivi regulatorni zahtjevi sigurnosti i mjere za njihovu provedbu.
2. Pri sklapanju sporazuma o nadzoru organizacija koje djeluju u funkcionalnim blokovima zračnog prostora koji se protežu preko zračnog prostora pod nadležnošću više od jedne države članice, ili u slučaju prekograničnog djelovanja, dotične države članice utvrđuju i dodjeljuju odgovornosti za nadzor sigurnosti na način kojim se osigurava da:
(a)
postoje posebna mjesta odgovornosti za provedbu svake odredbe ove Uredbe;
(b)
države članice imaju uvid u mehanizme nadzora sigurnosti i njihove rezultate;
(c)
je osigurana razmjena relevantnih informacija između tijela koja provode nadzor i tijela koja izdaju svjedodžbe.
Države članice redovito pregledavaju sporazum i njegovu praktičnu provedbu, posebno u svjetlu postignute performanse sigurnosti.
3. Pri sklapanju sporazuma o nadzoru organizacija koje djeluju u funkcionalnim blokovima zračnog prostora ili u prekograničnim aktivnostima, u kojem je Agencija nadležno tijelo za najmanje jednu od organizacija u skladu sd člankom 3. točkom (b), dotične se države članice usklađuju s Agencijom, kako bi se osiguralo ispunjavanje zahtjeva iz točaka (a), (b) i (c) stavka 2.
Članak 5.
Praćenje performanse sigurnosti
1. Nadležna tijela osiguravaju redovito nadziranje i ocjenjivanje postignutih razina sigurnosti, kako bi utvrdila jesu li one u skladu s regulatornim zahtjevima sigurnosti koji se primjenjuju u blokovima zračnog prostora pod njihovom nadležnošću.
2. Nadležna tijela koriste rezultate praćenja sigurnosti posebno za utvrđivanje područja kojima je nužno dati prednost u pogledu provjere sukladnosti s regulatornim zahtjevima sigurnosti.
Članak 6.
Provjera sukladnosti s regulatornim zahtjevima sigurnosti
1. Nadležna tijela uspostavljaju proces za provjeru:
(a)
sukladnosti s primjenljivima regulatornim zahtjevima sigurnosti prije izdavanja ili obnavljanja svjedodžbe potrebne za pružanje usluga u zračnoj plovidbi, uključujući priložene uvjete u vezi sa sigurnošću;
(b)
sukladnosti s bilo kojim obvezama u vezi sa sigurnošću iz akta o imenovanju, izdanog u skladu s članom 8. Uredbe (EZ) br. 550/2004;
(c)
stalne sukladnosti organizacija s primjenljivim regulatornim zahtjevima sigurnosti;
(d)
provedbe ciljeva sigurnosti, zahtjeva sigurnosti i drugih uvjeta povezanih sa sigurnošću, utvrđenih u:
i.
izjavama o provjeri sustava, uključujući bilo koju relevantnu izjavu o sukladnosti sastavnih dijelova sustava ili njihovoj primjerenosti za upotrebu, koje su izdane u skladu s Uredbom (EZ) br. 550/2004;
ii.
postupcima procjene i ublažavanja rizika, koji se zahtijevaju regulatornim zahtjevima sigurnosti primjenljivim na usluge u zračnoj plovidbi, ATFM, ASM i upravitelja mreže;
(e)
provedbe direktiva o sigurnosti.
2. Proces iz stavka 1.:
(a)
temelji se na dokumentiranim postupcima;
(b)
potkrijepljen je dokumentacijom čija je posebna namjena da osoblju za nadzor sigurnosti pruži smjernice za obavljanje njihovih funkcija;
(c)
osigurava predmetnim organizacijama prikaz rezultata aktivnosti nadzora sigurnosti;
(d)
temelji se na regulatornim revizijama i pregledima sigurnosti provedenim u skladu s člancima 7., 9. i 10.;
(e)
pruža nadležnim tijelima dokaze potrebne za podršku daljnjih mjera, uključujući mjere predviđene člankom 9. Uredbe (EZ) br. 549/2004, člankom 7. stavkom 7. Uredbe (EZ) br. 550/2004 i člancima 10., 25. i 68. Uredbe (EZ) br. 216/2008, u slučajevima kada regulatorni zahtjevi sigurnosti nisu ispunjeni.
Članak 7.
Regulatorne revizije sigurnosti
1. Nadležna tijela, ili kvalificirani subjekti koje su ta tijela ovlastila, provode regulatorne revizije sigurnosti.
2. Regulatorne revizije sigurnosti iz stavka 1.:
(a)
procjenjivanjem potrebe za poboljšanjem ili korektivnim mjerama, pružaju nadležnim tijelima dokaze o sukladnosti s primjenljivim regulatornim zahtjevima sigurnosti i s primjenljivim rješenjima;
(b)
neovisne su o unutarnjim revizijama koje obavlja predmetna organizacija u okviru svojih sustava za upravljanje sigurnošću ili kvalitetom;
(c)
izvode revizori kvalificirani u skladu sa zahtjevima iz članka 12.;
(d)
primjenjuju se na cjelokupna provedbena rješenja ili na dijelove tih rješenja te na procese, proizvode ili usluge;
(e)
utvrđuju:
i.
jesu li provedbena rješenja u skladu s regulatornim zahtjevima sigurnosti;
ii.
jesu li mjere koje su poduzete, u skladu s provedbenim rješenjima;
iii.
odgovaraju li rezultati poduzetih mjera rezultatima koji se očekuju u okviru provedbenih rješenja;
(f)
dovode do ispravljanja bilo kakvih utvrđenih neusklađenosti u skladu s članom 8.
3. U okviru programa inspekcija koji se zahtijeva člankom 8. Provedbene uredbe EU br. 1035/2011, nadležna tijela uspostavljaju i najmanje jedanput godišnje ažuriraju program regulatornih revizija sigurnosti, kako bi:
(a)
obuhvatili sva područja mogućih sigurnosnih problema, s naglaskom na onim područjima u kojima su bili utvrđeni problemi;
(b)
obuhvatili sve organizacije, usluge i mrežne funkcije koje djeluju pod nadzorom nadležnog tijela;
(c)
osigurali provođenje revizija na način koji je razmjeran razini rizika koji proizlazi iz aktivnosti organizacije;
(d)
osigurali provođenje dovoljnog broja revizija tijekom razdoblja od dvije godine, kako bi se provjerila sukladnost ovih organizacija s primjenljivim regulatornim zahtjevima sigurnosti na svim relevantnim područjima funkcionalnog sustava;
(e)
osigurali praćenje provedbe korektivnih mjera.
4. Nadležna tijela mogu odlučiti da promijene opseg unaprijed planiranih revizija i uključe dodatne revizije, kada god se za to pojavi potreba.
5. Nadležna tijela odlučuju koja rješenja, elementi, usluge, funkcije, proizvodi, fizičke lokacije i aktivnosti podliježu reviziji u utvrđenom vremenskom razdoblju.
6. Zapažanja tijekom revizije i utvrđene neusklađenosti dokumentiraju se. Utvrđene neusklađenosti potkrjepljuju se dokazima te se utvrđuju na temelju primjenljivih regulatornih zahtjeva sigurnosti i njihovih provedbenih rješenja, u odnosu na koje je revizija bila provedena.
7. Sastavlja se revizorsko izvješće, uključujući detaljne podatke o neusklađenostima.
Članak 8.
Korektivne mjere
1. Nadležna tijela obavješćuju organizacije u kojima je bila provedena revizija o nalazima revizije i istodobno zahtijevaju poduzimanje korektivnih mjera za otklanjanje utvrđenih neusklađenosti, ne dovodeći u pitanje bilo kakve dodatne mjere koje nalažu primjenljivi regulatorni zahtjevi sigurnosti.
2. Organizacije u kojima je bila provedena revizija određuju korektivne mjere koje smatraju potrebnim za otklanjanje neusklađenosti te vremenski rok za njihovu provedbu.
3. Nadležna tijela ocjenjuju korektivne mjere kao i njihovu provedbu, kako su ih odredile organizacije u kojima je bila izvedena revizija, te ih prihvaćaju ako je ocjenjivanjem zaključeno da su dostatne za rješavanje neusklađenosti.
4. Organizacije u kojima je bila izvedena revizija započinju provoditi korektivne mjere koje su prihvatila nadležna tijela. Ove korektivne mjere i daljnji postupak praćenja moraju se dovršiti unutar vremenskog razdoblja koje su prihvatila nadležna tijela.
Članak 9.
Nadzor sigurnosti promjena u funkcionalnim sustavima
1. Pri odlučivanju o tome hoće li u svoje funkcionalne sustave uvesti promjenu koja je povezana sa sigurnošću, organizacije koriste samo one postupke koje je prihvatilo relevantno nadležno tijelo. U slučaju pružatelja usluga u zračnom prometu te pružatelja komunikacijskih, navigacijskih ili nadzornih usluga, relevantno nadležno tijelo prihvaća ove postupke u okviru Provedbene uredbe (EU) br. 1035/2011.
2. Organizacije obavješćuju relevantno nadležno tijelo o svim planiranim promjenama povezanim sa sigurnošću. U tu svrhu nadležna tijela uspostavljaju odgovarajuće upravne postupke u skladu s nacionalnim pravom.
3. Osim u slučaju primjene članka 10., organizacije mogu provesti prijavljene promjene u skladu s postupcima iz stavka 1. ovog članka.
Članak 10.
Postupak pregleda predloženih promjena
1. Nadležna tijela provode pregled obrazloženja sigurnosti u vezi s novim funkcionalnim sustavima ili s promjenama u postojećim funkcionalnim sustavima, koje predlaže organizacija kada:
(a)
se ocjenom ozbiljnosti provedenom u skladu s Prilogom II. točkom 3.2.4. Provedbene uredbe (EU) br. 1035/2011 utvrdi razred ozbiljnosti 1 ili razred ozbiljnosti 2 za potencijalne učinke utvrđenih opasnosti; ili
(b)
provedba promjena zahtijeva uvođenje novih standarda u zračnom prometu.
Kada nadležna tijela utvrde potrebu za pregledom u okolnostima koje nisu navedene u tačkama (a) i (b), ona obavješćuje organizaciju da će obaviti pregled sigurnosti prijavljenih promjena.
2. Pregledi se izvode na način koji je razmjeran razini rizika koji proizlazi iz novih funkcionalnih sustava ili iz predloženih promjena u postojećim funkcionalnim sustavima.
Pregled:
(a)
se temelji na dokumentiranim postupcima;
(b)
je potkrijepljen dokumentacijom čija je posebna namjena da osoblju za nadzor sigurnosti pruži smjernice za obavljanje njihovih funkcija;
(c)
uzima u obzir ciljeve sigurnosti, zahtjeve sigurnosti i druge uvjete povezane sa sigurnošću, koji se odnose na razmatrane promjene utvrđene u:
i.
izjavama o provjeri sustava iz članka 6. Uredbe (EZ) br. 552/2004;
ii.
izjavama o sukladnosti sastavnih dijelova sustava ili njihovoj primjerenosti za upotrebu iz članka 5. Uredbe (EZ) br. 552/2004; ili
iii.
dokumentaciji o procjeni i ublažavanju rizika izrađenoj u skladu s primjenljivim regulatornim zahtjevima sigurnosti;
(d)
utvrđuje dodatne sigurnosne uvjete povezane s provedbom promjena, kada god je to potrebno;
(e)
ocjenjuje prihvatljivost iznesenog obrazloženja sigurnosti uzimajući u obzir:
i.
utvrđivanje opasnosti;
ii.
dosljednost dodjeljivanja stupnja ozbiljnosti;
iii.
valjanost ciljeva sigurnosti;
iv.
valjanost, učinkovitost i izvedivost zahtjeva sigurnosti i bilo kojih drugih utvrđenih uvjeta povezanih sa sigurnošću;
v.
dokaz da se ciljevi sigurnosti, zahtjevi sigurnosti i drugi uvjeti povezani sa sigurnošću trajno ispunjavaju;
vi.
dokaz da postupak koji je upotrijebljen za izradu obrazloženja sigurnosti ispunjava primjenljive regulatorne zahtjeve sigurnosti;
(f)
provjerava postupke koje organizacije koriste pri izradi obrazloženja sigurnosti u vezi s razmatranim novim funkcionalnim sustavom ili promjenama postojećih funkcionalnih sustava;
(g)
utvrđuje potrebu za provjerom stalne sukladnosti;
(h)
uključuje bilo koje potrebne aktivnosti koordinacije s tijelima koja su odgovorna za nadzor sigurnosti plovidbenosti i letačkih operacija;
(i)
osigurava obavijest o prihvaćanju razmatrane promjene, prema potrebi s uvjetima, ili o njenom neprihvaćanju, popraćenu odgovarajućim obrazloženjem.
3. Uvođenje u upotrebu promjena koje se razmatraju u okviru pregleda podliježe prihvaćanju nadležnih tijela.
Članak 11.
Kvalificirani subjekti
1. Kada nadležno tijelo odluči prenijeti obavljanje regulatornih revizija sigurnosti ili pregleda sigurnosti na kvalificirani subjekt u skladu s ovom Uredbom, ono osigurava da kriteriji koji se primjenjuju pri odabiru subjekta između onih subjekata koji su kvalificirani u skladu s člankom 3. Uredbe (EZ) br. 550/2004 i člankom 13. Uredbe (EZ) br. 216/2008, uključuju sljedeće:
(a)
kvalificirani subjekt ima prethodno iskustvo u ocjenjivanju sigurnosti zrakoplovnih subjekata;
(b)
kvalificirani subjekt nije istodobno uključen u unutarnje aktivnosti u okviru sustava upravljanja sigurnošću ili kvalitetom predmetne organizacije;
(c)
cjelokupno osoblje koje izvodi regulatorne revizije sigurnosti ili preglede sigurnosti, primjereno je osposobljeno i kvalificirano te ispunjava kriterije kvalifikacije iz članka 12. stavka 3. ove Uredbe.
2. Kvalificirani subjekt prihvaća mogućnost da nadležno tijelo, ili neko drugo tijelo koje djeluje u njegovo ime, izvede reviziju nad njim.
3. Nadležna tijela vode evidenciju kvalificiranih subjekata koji su ovlašteni za izvođenje regulatornih revizija sigurnosti ili pregleda sigurnosti u njihovo ime. U tim se evidencijama dokumentira sukladnost sa zahtjevima iz stavka 1.
Članak 12.
Mogućnosti za nadzor sigurnosti
1. Države članice i Komisija osiguravaju da nadležna tijela osiguravaju potrebne mogućnosti za obavljanje nadzora sigurnosti nad svim organizacijama koje djeluju pod njihovim nadzorom, uključujući dostatna sredstva za izvođenje mjera utvrđenih u ovoj Uredbi.
2. Na temelju analize procesa koji se zahtijevaju ovom Uredbom i njihove primjene, nadležna tijela svake dvije godine izrađuju i ažuriraju ocjenu ljudskih resursa potrebnih za obavljanje njihovih funkcija nadzora sigurnosti.
3. Nadležna tijela osiguravaju da su sve osobe koje su uključene u aktivnosti nadzora sigurnosti sposobne za obavljanje potrebne funkcije. U vezi s time ona:
(a)
definiraju i dokumentiraju obrazovanje, obuku, tehničko i operativno znanje, iskustvo i kvalifikacije relevantne za obavljanje zadataka svakog radnog mjesta povezanog s aktivnostima nadzora sigurnosti unutar njihove strukture;
(b)
osiguravaju posebno osposobljavanje za osobe koje unutar njihove strukture sudjeluju u aktivnostima nadzora sigurnosti;
(c)
osiguravaju da osobe zadužene za obavljanje regulatornih revizija sigurnosti, uključujući revizore iz kvalificiranih subjekata, ispunjavaju posebne kriterije kvalifikacije koje određuje nadležno tijelo. Ti kriteriji uključuju:
i.
poznavanje i razumijevanje zahtjeva koji se odnose na usluge u zračnoj plovidbi, ATFM, ASM i druge mrežne funkcije, u pogledu kojih se mogu obavljati regulatorne revizije sigurnosti;
ii.
korištenje tehnika ocjenjivanja;
iii.
vještine potrebne za upravljanje revizijom;
iv.
dokaz o sposobnosti revizora na temelju ocjene ili drugih prihvatljivih načina.
Članak 13.
Direktive o sigurnosti
1. Nadležna tijela izdaju direktivu o sigurnosti kada u funkcionalnom sustavu utvrde postojanje nesigurnog uvjeta koji zahtijeva trenutačno djelovanje.
2. Direktiva o sigurnosti prosljeđuje se predmetnim organizacijama i sadrži najmanje sljedeće informacije:
(a)
identifikaciju nesigurnog uvjeta;
(b)
identifikaciju ugroženog funkcionalnog sustava;
(c)
potrebne mjere i njihovu utemeljenost;
(d)
rok za usklađivanje potrebnih mjera s direktivom o sigurnosti;
(e)
datum njezinog stupanja na snagu.
3. Nadležna tijela prosljeđuju primjerak direktive o sigurnosti Agenciji i svim drugim nadležnim tijelima na koja se to odnosi, posebno onima koja su uključena u nadzor sigurnosti funkcionalnog sustava, te Komisiji.
4. Nadležna tijela provjeravaju sukladnost s primjenljivim direktivama o sigurnosti.
Članak 14.
Evidencije o nadzoru sigurnosti
Nadležna tijela vode i omogućuju pristup odgovarajućim evidencijama koje se odnose na njihove procese nadzora sigurnosti, uključujući izvješća o svim regulatornim revizijama sigurnosti, kao i drugim evidencijama u vezi sa sigurnošću koje se odnose na svjedodžbe, određivanja, nadzor sigurnosti promjena, direktive o sigurnosti i upotrebu kvalificiranih subjekata.
Članak 15.
Izvješćivanje o nadzoru sigurnosti
1. Nadležna tijela izrađuju godišnje izvješće o aktivnostima nadzora sigurnosti u skladu s ovom Uredbom. Godišnje izvješće o aktivnostima nadzora također uključuje informacije o sljedećem:
(a)
organizacijskoj strukturi i postupcima nadležnog tijela;
(b)
zračnom prostoru pod nadležnošću država članica koje su osnovale ili imenovale nadležno tijelo, ako je to primjenljivo, te o organizacijama koje spadaju pod nadzor tog nadležnog tijela;
(c)
kvalificiranim subjektima ovlaštenim za provođenje regulatornih revizija sigurnosti;
(d)
postojećim razinama sredstava nadležnog tijela;
(e)
bilo kojim pitanjima o sigurnosti utvrđenim tijekom procesa nadzora sigurnosti koje je obavilo nadležno tijelo.
2. Pri izradi svojih godišnjih izvješća za Komisiju, kako se zahtijeva člankom 12. Uredbe (EZ) br. 549/2004., države članice koriste izvješća koja su izradila njihova nadležna tijela
Godišnja izvješća o nadzoru sigurnosti stavljaju se na raspolaganje dotičnim državama članicama u slučaju funkcionalnih blokova zračnog prostora, Agenciji i programima ili aktivnostima koji se provode u skladu s dogovorenim međunarodnim sporazumima za praćenje ili reviziju provedbe nadzora sigurnosti usluga u zračnoj plovidbi, ATFM-a, ASM-a i drugih mrežnih funkcija.
Članak 16.
Razmjena informacija među nadležnim tijelima
Nadležna tijela dogovaraju usku suradnju u skladu s člancima 10. i 15. Uredbe (EZ) br. 216/2008 i člankom 2. stavkom 4. Uredbe (EZ) br. 550/2004 te razmjenjuju sve odgovarajuće informacije kako bi osigurale nadzor sigurnosti svih organizacija koje pružaju prekogranične usluge ili funkcije.
Članak 17.
Prijelazne odredbe
1. Mjerama koje su započete na temelju Uredbe (EZ) br. 1315/2007 prije nego što je ova Uredba stupila na snagu, upravlja se u skladu s ovom Uredbom.
2. Tijelo države članice koje je bilo odgovorno za nadzor sigurnosti organizacija, za koje je u skladu s člankom 3. nadležno tijelo Agencija, prenosi na Agenciju funkciju nadzora sigurnosti tih organizacija 12 mjeseci nakon datuma stupanja ove Uredbe na snagu, osim u slučaju nadzora sigurnosti upravitelja mreže za koji se, ako postoji, prijenos na Komisiju uz pomoć Agencije mora obaviti na dan stupanja na snagu ove Uredbe.
Članak 18.
Stavljanje izvan snage
Uredba (EZ) br. 1315/2007 stavlja se izvan snage.
Članak 19.
Izmjena Uredbe (EU) br. 691/2010
U Prilogu IV. Uredbi (EU) br. 691/2010. točka 1.1 podtočka (e) zamjenjuje se sljedećim:
„(e)
izvješća o sigurnosti NSA-a iz članaka 7., 8. i 14. Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 1034/2011 (*) te izvješća NSA-a o rješavanju utvrđenih sigurnosnih manjkavosti koje podliježu korektivnim akcijskim planovima;
Članak 20.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 17. listopada 2011.