EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1214/2011
af 16. november 2011
om erhvervsmæssig grænseoverskridende landevejstransport af eurokontanter mellem medlemsstaterne i euroområdet
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 133,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Indførelsen af euroen har øget behovet for grænseoverskridende landevejstransport af kontanter betydeligt. I euroområdet bør banker, store detailhandelskæder og andre personer, der håndterer kontanter erhvervsmæssigt, kunne indgå kontrakt med den pengetransportvirksomhed, der tilbyder den gunstigste pris og/eller service, og kunne drage fordel af kontanttjenesterne hos den nærmeste nationale centralbankfilial eller det nærmeste pengetransportcenter, selv om denne/dette befinder sig i en anden medlemsstat. Endvidere har et stort antal medlemsstater, som har euroen som valuta (i det følgende benævnt »deltagende medlemsstater«), fået eller kunne ønske at få eurosedler og -mønter produceret i udlandet. Selve princippet om en fælles valuta indebærer en frihed til at transportere kontanter mellem de deltagende medlemsstater.
(2)
På grund af markante forskelle mellem medlemsstaternes nationale ret er det generelt meget vanskeligt at udføre erhvervsmæssig grænseoverskridende landevejstransport af eurokontanter mellem deltagende medlemsstater. Dette forhold er i modstrid med princippet om, at euroen skal kunne cirkulere frit, og det er til skade for princippet om fri udveksling af tjenesteydelser, som er et af Den Europæiske Unions grundlæggende principper.
(3)
Denne forordning er en opfølgning på muligheden for at fremsætte harmoniseringsinstrumenter vedrørende transport af penge, jf. artikel 38, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked (3).
(4)
For at forbedre sikkerheden under pengetransporter for såvel de involverede pengetransportører som offentligheden bør anvendelsen af det intelligente system til neutralisering af pengesedler (IBNS) fremmes, og efter en grundig analyse af de potentielle konsekvenser fra Kommissionens side bør systemet kunne udvikles på en måde, som gør det muligt at harmonisere brugen af IBNS i de deltagende medlemsstater, uden at dette berører denne forordnings bestemmelser om tilladte transportordninger.
(5)
På baggrund af de særlige farer for liv og sundhed for såvel pengetransportører som offentligheden, der er forbundet med pengetransport, bør grænseoverskridende transport af eurokontanter alene udføres med en særlig tilladelse til grænseoverskridende pengetransport. En sådan tilladelse bør indehaves i tillæg til den tilladelse til national pengetransport, som er påkrævet i de fleste deltagende medlemsstater, og som denne forordning ikke harmoniserer formerne for. Pengetransportvirksomheder, der er etableret i de deltagende medlemsstater, der ikke godkender pengetransportvirksomheder efter en særlig procedure i tillæg til deres generelle sikkerheds- og transportregler, bør endvidere dokumentere mindst 24 måneders erfaring med at transportere kontanter i etableringsmedlemsstaten uden at have overtrådt den nationale lovgivning, inden denne medlemsstat giver dem tilladelse til at udføre grænseoverskridende pengetransport.
(6)
For at der ikke skabes overlappende forpligtelser og en unødvendigt byrdefuld procedure, bør indehaveren af en tilladelse til grænseoverskridende pengetransport ikke pålægges også at besidde en fællesskabstilladelse, som giver ret til at udføre international vejgodskørsel, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1072/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel (4).
(7)
Erhvervsmæssig grænseoverskridende landevejstransport af eurokontanter mellem deltagende medlemsstater bør til fulde overholde reglerne i denne forordning eller lovgivningen i henholdsvis oprindelsesmedlemsstaten, værtsmedlemsstaten og i givet fald transitmedlemsstaten.
(8)
Denne forordning er udformet med henblik på at åbne mulighed for erhvervsmæssig grænseoverskridende landevejstransport af eurokontanter mellem deltagende medlemsstater på vilkår, som garanterer sikkerheden i forbindelse med transaktionen, de involverede pengetransportørers og offentlighedens sikkerhed samt eurokontanters frie bevægelighed. I overensstemmelse med normal markedspraksis er det endvidere hensigtsmæssigt at tillade transport af et begrænset kontantbeløb i andre valutaer end euro i samme pengetransportkøretøj.
(9)
I lyset af de særlige krav, der gør sig gældende for pengetransportører, som arbejder på tværs af landegrænser, bør sådanne transportører følge et særligt uddannelsesmodul for grænseoverskridende pengetransport som beskrevet i bilag VI. For at undgå unødige overlapninger bør uddannelsesmodulet for grænseoverskridende pengetransport ikke omfatte de elementer, som i forvejen indgår i den obligatoriske uddannelse for indenlandsk pengetransport.
(10)
Grundet særlige omstændigheder i pengetransportsektoren er det vanskeligt at tilrettelægge afleveringer på sikker vis af eurokontanter over flere dage. Derfor bør pengetransportkøretøjer, som udfører erhvervsmæssig grænseoverskridende landevejstransport af eurokontanter, vende tilbage til oprindelsesmedlemsstaten inden for samme dag.
(11)
Kommissionen bør fremsætte et forslag om at ændre definitionen af »dagtimer« og/eller af den krævede mindsteperiode for ad hoc-grunduddannelse der er fastlagt i denne forordning, hvis arbejdsmarkedets parter på EU-niveau indbyrdes bliver enige om, at en anden definition er mere hensigtsmæssig.
(12)
Ifølge forordning (EF) nr. 1072/2009 begrænses antallet af cabotagekørsler, som må udføres i værtsmedlemsstaten i tilslutning til international godskørsel fra en anden medlemsstat, til tre cabotagekørsler inden for syv dage. På grund af pengetransportsektorens særlige forhold er det dog normal praksis, at et pengetransportkøretøj udfører et meget større antal afhentninger/afleveringer af eurokontanter pr. dag. Forordning (EF) nr. 1072/2009 bør derfor fraviges, idet der ikke pålægges nogen overgrænse for antallet af afhentninger/afleveringer af eurokontanter pr. dag, som et pengetransportkøretøj må udføre i en værtsmedlemsstat.
(13)
Nationale regler med hensyn til pengetransportørers adfærd uden for pengetransportkøretøjet og sikkerheden på steder, hvor eurokontanter skal afhentes/afleveres, bør ikke omfatte den eventuelle brug af systemer til neutralisering af pengesedler i kombination med transport af pengesedler i et fuldt pansret pengetransportkøretøj, som ikke er udstyret med IBNS.
(14)
Artikel 1, stk. 3, litra a), i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 96/71/EF af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser (5) omfatter udstationeringer, hvor en virksomhed tilbyder en tjenesteydelse på tværs af landegrænser for egen regning og under egen ledelse i henhold til en aftale mellem denne virksomhed og modtageren af tjenesteydelsen.
(15)
I lyset af pengetransporttjenesternes særlige karakter er der behov for at fastsætte en tilsvarende anvendelse af direktiv 96/71/EF på alle grænseoverskridende transporttjenester vedrørende eurokontanter for at skabe retssikkerhed for operatører og sikre, at direktivet er anvendeligt i praksis i denne sektor.
(16)
Grundet de omhandlede transportaktiviteters særlige og for nogle af aktiviteternes vedkommende lejlighedsvise karakter bør den tilsvarende anvendelse af regler for minimumsbeskyttelse i direktiv 96/71/EF begrænses til mindsteløn, herunder overtidsbetaling, som omhandlet i nævnte direktivs artikel 3, stk. 1, litra c), og disse bør gælde for den samlede arbejdsdag for ikke at pålægge operatørerne en unødvendig administrativ byrde. Som anført i direktiv 96/71/EFI og inden for de grænser, der er sat i Den Europæiske Unions Domstols retspraksis, defineres begrebet mindsteløn i overensstemmelse med national lovgivning eller praksis i den medlemsstat, hvor en arbejdstager er udstationeret. Medfører en kontrakt, forskrifter, administrative bestemmelser eller praktiske ordninger, at en arbejdstager inden for pengetransport udfører grænseoverskridende transport i mere end 100 arbejdsdage i løbet af et kalenderår i en anden medlemsstat, bør reglerne om minimumsbeskyttelse i direktiv 96/71/EF finde tilsvarende anvendelse fuldt ud for en sådan arbejdstager.
(17)
Anvendelsen af reglerne for minimumsbeskyttelse i værtsmedlemsstaten bør ikke berøre anvendelsen af arbejds- og ansættelsesvilkår, der er mere favorable for arbejdstageren i henhold til arbejdstagerens oprindelsesmedlemsstats lovgivning, kollektive overenskomst eller ansættelseskontrakt.
(18)
Med henblik på at fastsætte de relevante regler for minimumsbeskyttelse bør bestemmelserne om samarbejde om information, jf. artikel 4 i direktiv 96/71/EF finde tilsvarende anvendelse. Medlemsstaterne bør i den forbindelse kunne benytte sig af det administrative samarbejde og udveksling af oplysninger, som er fastsat i direktiv 96/71/EF.
(19)
Denne forordning berører ikke anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1889/2005 af 26. oktober 2005 om kontrol med likvide midler, der indføres til eller forlader Fællesskabet (6).
(20)
For at tage højde for teknologiske fremskridt og eventuelle nye europæiske standarder bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår ændring af de tekniske regler og standarder vedrørende IBNS, pengetransportkøretøjers pansring, skudsikre veste og bokse med våben. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau og af arbejdsmarkedets parter. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(21)
I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dens mål, nemlig at lette den erhvervsmæssige grænseoverskridende landevejstransport af eurokontanter mellem medlemsstaterne i euroområdet -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFDELING 1
FÆLLES REGLER GÆLDENDE FOR AL GRÆNSEOVERSKRIDENDE LANDEVEJSTRANSPORT AF EUROKONTANTER
Artikel 1
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »deltagende medlemsstater«: de medlemsstater, som har euroen som valuta
b) »grænseoverskridende landevejstransport af eurokontanter«: erhvervsmæssig transport enten mod vederlag på vegne af tredjemand eller udført i en pengetransportvirksomhed med et pengetransportkøretøj ad vej af europengesedler og/eller -mønter fra en deltagende medlemsstat med henblik på at levere eurosedler eller -mønter til, eller afhente dem et eller flere steder i en eller flere andre deltagende medlemsstater og i oprindelsesmedlemsstaten, idet dog op til 20 % af værdien af den samlede transporterede kontantbeholdning i samme pengetransportkøretøj kan være i andre valutaer end euro, såfremt hovedparten af afhentninger og/eller afleveringer af eurokontanter, som foretages af et pengetransportkøretøj inden for samme dag, udføres på værtsmedlemsstatens område eller, for så vidt angår transporter fra punkt til punkt, såfremt transporten finder sted mellem to forskellige deltagende medlemsstater
c) »tilladelse til grænseoverskridende pengetransport«: en tilladelse, som udstedes af oprindelsesmedlemsstatens udstedende myndighed, som bemyndiger indehaveren til at udføre grænseoverskridende landevejstransport af eurokontanter mellem deltagende medlemsstater i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i denne forordning
d) »den udstedende myndighed«: den myndighed i oprindelsesmedlemsstaten, som har til opgave at udstede tilladelsen til grænseoverskridende transport
e) »oprindelsesmedlemsstat«: den deltagende medlemsstat, hvori pengetransportvirksomheden er etableret. Pengetransportvirksomheden anses for at være etableret, hvis den rent faktisk udøver en økonomisk aktivitet, i overensstemmelse med artikel 49 i TEUF, i en ubegrænset periode og ved hjælp af en stabil infrastruktur, hvorfra servicevirksomheden rent faktisk udøves
f) »værtsmedlemsstat«: en eller flere andre deltagende medlemsstater end virksomhedens oprindelsesmedlemsstat, hvori en pengetransportvirksomhed tilbyder at aflevere/afhente eurokontanter
g) »transitmedlemsstat«: en eller flere andre deltagende medlemsstater end virksomhedens oprindelsesmedlemsstat, som pengetransportkøretøjet krydser for at nå en eller flere værtsmedlemsstater eller for at vende tilbage til oprindelsesmedlemsstaten
h) transport »i dagtimerne«: transport, der udføres mellem kl. 6.00 og 22.00
i) »pengetransportører«: de ansatte, der er uddannet til at køre det pengetransportkøretøj, hvori eurokontanterne transporteres, eller til at beskytte køretøjets indhold
j) »pengetransportkøretøj«: et køretøj, der benyttes til erhvervsmæssig landevejstransport af eurokontanter
k) »køretøj af almindeligt udseende«: et pengetransportkøretøj, der har et normalt udseende og ikke har nogen tydelige tegn på, at det tilhører en pengetransportvirksomhed, eller at det anvendes til transport af eurokontanter
l) »transport fra punkt til punkt«: transport fra et sikret sted til et andet sikret sted uden stop undervejs
m) »sikret område«: et punkt, som benyttes til at afhente eller aflevere eurokontanter, og som befinder sig i en bygning, der er sikret mod uautoriseret adgang med udstyr (tyverisikringssystemer) og adgangskontrol for personer
n) »sikret sted«: et sted inden for det sikrede område, hvortil pengetransportkøretøjer kan få adgang, og hvor pengetransportkøretøjer kan hente og aflevere kontanter på sikker vis
o) »neutralisering« af pengesedler: forvanskning eller ødelæggelse af pengesedler ved sværtning eller andre metoder, der er nærmere angivet i bilag II
p) »intelligent system til neutralisering af pengesedler« eller »IBNS«: et system, der opfylder følgende betingelser:
q) »end-to-end IBNS«: et IBNS, som er udstyret til »end-to-end« anvendelse, dvs. at pengesedlerne forbliver utilgængelige for pengetransportørerne på ethvert tidspunkt og uafbrudt beskyttes af IBNS'et fra et sikret område til et andet eller, for så vidt angår kassetter til pengeautomater, fra et sikret område til kassettens plads i pengeautomaten
r) sprogniveau »A1« og »B1«: de niveauer, der er fastsat i Europarådets fælles europæiske referenceramme for sprog, jf. bilag VII
s) »officielle EU-sprog«: de sprog, der er angivet i artikel 1 i forordning nr. 1 om den ordning, der skal gælde for Det Europæiske Økonomiske Fællesskab på det sproglige område (7).
Artikel 2
Fritagelse
1. Transport af europengesedler og mønter er fritaget fra denne forordnings anvendelsesområde, såfremt transporten:
a)
udføres på vegne af og mellem nationale centralbanker eller mellem deltagende medlemsstaters seddeltrykkerier og/eller møntanstalter og de relevante nationale centralbanker, og
b)
eskorteres af militær eller politi.
2. Transport udelukkende af euromønter er fritaget fra denne forordnings anvendelsesområde, såfremt transporten:
a)
udføres på vegne af og mellem nationale centralbanker eller mellem deltagende medlemsstaters møntanstalter og de relevante nationale centralbanker, og
b)
eskorteres af militær, politi eller privat sikkerhedspersonale i særskilte køretøjer.
Artikel 3
Afrejsested, maksimal varighed og antal afleveringer/afhentninger af eurokontanter
1. Grænseoverskridende transport af eurokontanter i overensstemmelse med denne forordning udføres i dagtimerne.
2. Et pengetransportkøretøj, der udfører grænseoverskridende transport af eurokontanter, indleder rejsen i sin oprindelsesmedlemsstat og vender tilbage til denne samme dag.
3. Uanset stk. 1 og 2 må transporter fra punkt til punkt udføres inden for en periode på 24 timer, forudsat at transport i nattetimerne af eurokontanter er tilladt i henhold til de nationale regler i oprindelsesmedlemsstaten, i transitmedlemsstaten og i værtsmedlemsstaten.
4. Uanset forordning (EF) nr. 1072/2009 er der ikke nogen overgrænse for antallet af afhentninger/afleveringer af eurokontanter, som et pengetransportkøretøj må udføre i en værtsmedlemsstat på samme dag.
Artikel 4
Tilladelse til grænseoverskridende pengetransport
1. En virksomhed, der ønsker at udføre grænseoverskridende landevejstransport af eurokontanter, skal ansøge om en tilladelse til grænseoverskridende pengetransport hos den udstedende myndighed i oprindelsesmedlemsstaten.
2. Tilladelsen til grænseoverskridende pengetransport udstedes for en periode på fem år af den nationale udstedende myndighed, forudsat at den ansøgende virksomhed opfylder følgende betingelser:
a)
den er godkendt til at udføre pengetransport inden for sin oprindelsesmedlemsstat eller, hvis medlemsstaten ikke har en specifik godkendelsesprocedure for pengetransportvirksomheder i tillæg til de generelle regler for sikkerheds- eller transportsektoren, den kan fremlægge bevis for, at den forud for ansøgningen regelmæssigt har beskæftiget sig med pengetransport i mindst 24 måneder inden for sin oprindelsesmedlemsstat uden at overtræde den pågældende medlemsstats nationale lovgivning for sådanne aktiviteter
b)
der fremgår ikke af et strafferegister relevante registreringer for dens ledelse og bestyrelsesmedlemmer, og deres omdømme og integritet er af god standard i henhold til eksempelvis relevante oplysninger fra politiet
c)
den har en gyldig ansvarsforsikring, som i det mindste dækker skader forvoldt på tredjemands liv og ejendom, uanset om de transporterede kontanter er indbefattet
d)
den ansøgende virksomhed, dens pengetransportører, køretøjer og de sikkerhedsprocedurer, som anvendes i forbindelse med grænseoverskridende transport af eurokontanter, overholder denne forordning eller, når der udtrykkelig henvises til det i denne forordning, national lovgivning på pengetransportområdet.
3. Tilladelsen til grænseoverskridende pengetransport udarbejdes i overensstemmelse med modellen og de fysiske karakteristika, der defineres i bilag I. Pengetransportører i pengetransportkøretøjer, som er involveret i erhvervsmæssig grænseoverskridende landevejstransport af eurokontanter, skal til enhver tid kunne forevise kontrolmyndighederne originalen eller en attesteret kopi af en gyldig tilladelse til grænseoverskridende pengetransport.
4. Tilladelsen til grænseoverskridende pengetransport udgør virksomhedens hjemmel til at udføre grænseoverskridende transport af eurokontanter på denne forordnings betingelser. Som undtagelse fra forordning (EF) nr. 1072/2009 pålægges indehaveren af en sådan tilladelse ikke at besidde en fællesskabstilladelse, som giver ret til at udføre international vejgodskørsel.
Artikel 5
Pengetransportører
1. Samtlige pengetransportører skal opfylde følgende krav:
a)
der må ikke af et strafferegister fremgå relevante registreringer for dem, og deres omdømme og integritet skal være af god standard i henhold til eksempelvis relevante oplysninger fra politiet
b)
de skal være i besiddelse af en lægeattest, som viser, at de fysisk og mentalt er i stand til at udføre arbejdet
c)
de skal med et vellykket resultat have fulgt en ad hoc-grunduddannelse på mindst 200 timer, heri ikke indbefattet eventuel uddannelse i brug af skydevåben.
Minimumskravene til ad hoc-grunduddannelsen, jf. litra c), er fastsat i bilag VI. Pengetransportører skal gennemføre yderligere efteruddannelse på de områder, der er fastsat i punkt 3 i bilag VI, mindst hvert tredje år.
2. Mindst en af pengetransportørerne i pengetransportkøretøjet skal besidde sprogkundskaber mindst på A1-niveau i de sprog, som benyttes af de lokale myndigheder og befolkningen i de relevante områder af transitmedlemsstaten og værtsmedlemsstaten. Pengetransportkøretøjet skal endvidere via pengetransportvirksomhedens kontrolcentral være i løbende radiokontakt med en person, som har sprogkundskaber på mindst B1-niveau i de sprog, som benyttes af de lokale myndigheder og befolkningen i de relevante områder af transitmedlemsstaten og værtsmedlemsstaten, for derigennem at sikre, at det hele tiden er muligt at kommunikere på effektiv vis med de nationale myndigheder.
Artikel 6
Medbringelse af våben
1. Pengetransportører skal overholde lovgivningen i oprindelsesmedlemsstaten, i transitmedlemsstaten og i værtsmedlemsstaten for så vidt angår medbringelse af våben og den maksimale tilladte kaliber.
2. Når køretøjet kører ind i en medlemsstat, hvis lovgivning ikke tillader pengetransportørerne at være bevæbnede, anbringes eventuelle våben, som pengetransportørerne er i besiddelse af, i en boks med våben i køretøjet, som opfylder den europæiske standard EN 1143-1. Sådanne våben skal forblive utilgængelige for pengetransportørerne under hele turen gennem denne medlemsstats område. De må tages ud af boksen med våben, når køretøjet kører ind i en medlemsstat, som tillader, at pengetransportører er bevæbnede, og de skal tages ud af boksen, når køretøjet kører ind i en medlemsstat, hvis lovgivning kræver, at pengetransportører er bevæbnede. Boksen med våben må kun kunne åbnes ved fjernbetjening fra pengetransportkøretøjets kontrolcentral og på betingelse af, at kontrolcentralen har konstateret, hvor køretøjet nøjagtigt befinder sig.
Kravene i første afsnit gælder ligeledes, hvis våbenets type eller kaliber ikke er tilladt ifølge lovgivningen i transitmedlemsstaten eller i værtsmedlemsstaten.
3. Når et pengetransportkøretøj, hvis oprindelsesmedlemsstat ikke tillader pengetransportører at være bevæbnede, kører ind i en medlemsstat, hvis lovgivning kræver, at pengetransportører er bevæbnede, sikrer pengetransportvirksomheden, at pengetransportørerne i køretøjet forsynes med de krævede våben, og at de opfylder værtsmedlemsstatens mindstekrav til uddannelse.
4. Pengetransportører, som er bevæbnede eller rejser i et pengetransportkøretøj med våben om bord, skal have en erhvervsmæssig våbentilladelse udstedt af de nationale myndigheder i transitmedlemsstaten og/eller værtsstaten, når disse medlemsstater tillader, at pengetransportører er bevæbnede, samt opfylde alle de nationale krav, der gælder for en sådan erhvervsmæssig våbentilladelse. Medlemsstaterne kan med henblik herpå anerkende en erhvervsmæssig våbentilladelse udstedt af en anden medlemsstat.
5. Medlemsstaterne opretter ét centralt nationalt kontaktpunkt, hvortil pengetransportvirksomheder etableret i andre medlemsstater kan indgive ansøgninger om en erhvervsmæssig våbentilladelse for deres pengetransportører. Føderale medlemsstater kan oprette kontaktpunkter på delstatsplan. Medlemsstaterne underretter ansøgeren om ansøgningens resultat senest 3 måneder efter indgivelsen af en fyldestgørende ansøgning.
6. For at gøre det lettere for pengetransportører, som er ansat i en virksomhed, der er etableret i en anden medlemsstat, at opfylde de nationale krav for at få udstedt en erhvervsmæssig våbentilladelse, anerkender medlemsstaterne en validering af ækvivalent erhvervsmæssig våbentræning, som følges i den medlemsstat, hvori ansøgerens arbejdsgiver er etableret. Er dette ikke muligt, sikrer medlemsstaterne, at den nødvendige erhvervsmæssige våbentræning udbydes på deres eget område på et relevant officielt EU-sprog, der er et officielt sprog i den medlemsstat, hvor ansøgerens arbejdsgiver er etableret.
Artikel 7
Pengetransportkøretøjers udstyr
1. Pengetransportkøretøjer skal være udstyret med et GPS-system. Pengetransportvirksomhedens kontrolcentral skal løbende og præcist kunne lokalisere sine køretøjer.
2. Pengetransportkøretøjer skal være udstyret med passende kommunikationsmidler, således at der hele tiden er mulighed for at kontakte kontrolcentralen for den pengetransportvirksomhed, der benytter køretøjerne, og de kompetente nationale myndigheder. Alarmnumrene til politimyndighederne i de transitmedlemsstaten eller i værtsmedlemsstaten skal forefindes i køretøjerne.
3. Pengetransportkøretøjer udstyres således, at tidspunkt og sted for alle afleveringer/afhentninger af eurokontanter kan registreres for at gøre det muligt på ethvert tidspunkt at kontrollere den relative andel af afleveringer/afhentninger af eurokontanter, jf. artikel 1, litra b).
4. Hvis pengetransportkøretøjer er udstyret med IBNS, skal det anvendte IBNS overholde bilag II og være godkendt i en deltagende medlemsstat. Efter anmodning om verifikation fra myndigheder i oprindelsesstaten, værtsmedlemsstaten eller transitmedlemsstaten afgiver virksomheder, der udfører grænseoverskridende transport af eurokontanter i pengetransportkøretøjer udstyret med IBNS, inden for 48 timer skriftlig dokumentation for, at den anvendte IBNS-model er godkendt.
Artikel 8
De nationale politimyndigheders rolle
Denne forordning berører ikke anvendelsen af nationale regler, som pålægger:
a)
at politiet på forhånd skal underrettes om pengetransportoperationer
b)
at pengetransportkøretøjer skal være udstyret med en anordning, som giver politiet mulighed for at spore dem på afstand
c)
at transport fra punkt til punkt af forsendelser af stor værdi skal eskorteres af politiet.
Artikel 9
Regler med henblik på at garantere sikkerheden på steder, hvor kontanter skal afleveres eller afhentes, i værtsmedlemsstaten
Denne forordning berører ikke anvendelsen af nationale regler for pengetransportørers adfærd uden for et pengetransportkøretøj på de steder, hvor kontanter afleveres/afhentes i den berørte medlemsstat.
Artikel 10
Inddragelse af neutraliserede pengesedler
Pengetransportvirksomheder, der opererer i henhold til denne forordning, inddrager i forbindelse med udførelsen af deres aktiviteter alle pengesedler, som kan være blevet neutraliseret. De overdrager disse pengesedler til den relevante nationale centralbankfilial i deres oprindelsesmedlemsstat sammen med en skriftlig redegørelse for årsagen til og karakteren af neutraliseringen. Hvis disse pengesedler indsamles i en værtsmedlemsstat, oplyses værtsmedlemsstatens nationale centralbank herom af den nationale centralbank i pengetransportvirksomhedens oprindelsesmedlemsstat.
Artikel 11
Gensidig underretning
1. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen de i artikel 8 og 9 nævnte regler samt oplysninger om, hvilke IBNS de har godkendt, og medlemsstaterne underretter øjeblikkeligt Kommissionen om eventuelle ændringer vedrørende disse regler og godkendelser. Kommissionen skal sikre, at disse regler og en liste over godkendte IBNS offentliggøres via passende kanaler på alle de officielle EU-sprog, der er officielle sprog i de relevante deltagende medlemsstater, med henblik på hurtigt at underrette alle de aktører, der er involveret i grænseoverskridende pengetransport.
2. Medlemsstaterne fører et register over alle de virksomheder, til hvilke de har udstedt en tilladelse til grænseoverskridende pengetransport, og skal underrette Kommissionen om dets indhold. De ajourfører registeret, herunder for så vidt angår eventuelle beslutninger om at suspendere eller inddrage en tilladelse i medfør af artikel 22, og underretter omgående Kommissionen om en sådan ajourføring. Med henblik på at lette informationsdeling opretter Kommissionen en central, sikret databaseindeholdende oplysninger om udstedte, suspenderede eller inddragne tilladelser, som skal være tilgængelig for de relevante myndigheder i de deltagende medlemsstater.
3. Ved gennemførelsen af artikel 5, stk. 1, litra a), tager oprindelsesmedlemsstaten behørigt hensyn til oplysninger om pengetransportørernes straffeattest, omdømme og integritet, som de får meddelelse om fra værtsmedlemsstaten.
4. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om deres særlige krav til pengetransportørers uddannelse i henseende til den ad hoc-grunduddannelsesperiode, som er omhandlet i artikel 5, stk. 1, litra c). Kommissionen sikrer, at disse oplysninger offentliggøres via passende kanaler på alle de officielle EU-sprog, der er officielle sprog i de relevante deltagende medlemsstater, med henblik på at underrette alle de aktører, der er involveret i en grænseoverskridende pengetransport.
5. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om adresser og andre kontaktoplysninger for de nationale kontaktpunkter, der er nævnt i artikel 6, stk. 5, og om relevant national lovgivning. Kommissionen sikrer, at disse oplysninger offentliggøres via passende kanaler med henblik på at underrette alle de aktører, der er involveret i en grænseoverskridende pengetransport.
6. Tilbagekalder en medlemsstat en erhvervsmæssig våbentilladelse, den har udstedt til en pengetransportør ansat i en virksomhed, der er etableret i en anden medlemsstat, underretter den den udstedende myndighed i oprindelsesmedlemsstaten herom.
7. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om adresser og andre kontaktoplysninger for de relevante myndigheder, der er omhandlet i artikel 12, stk. 2. Kommissionen sikrer, at disse oplysninger offentliggøres via passende kanaler med henblik på at underrette alle de aktører, der er involveret i en grænseoverskridende pengetransport.
Artikel 12
Information, der afgives, inden en grænseoverskridende transport påbegyndes
1. En virksomhed, der er i besiddelse af eller har indgivet en ansøgning om en tilladelse til grænseoverskridende pengetransport, skal mindst to måneder forud for påbegyndelsen af sin grænseoverskridende aktivitet underrette den udstedende myndighed om de medlemsstater, hvori den ønsker at udføre pengetransport. Oprindelsesmedlemsstaten skal derefter omgående underrette de pågældende medlemsstater om den forestående grænseoverskridende aktivitet.
2. En virksomhed, der har til hensigt at udføre grænseoverskridende transport af kontanter, skal på forhånd oplyse den eller de relevante myndigheder som opgivet af værtsmedlemsstaten om den eller de transporttyper, den agter at benytte, navnene på de personer, som vil kunne udføre en sådan transport, og den type af våben, der medføres.
AFDELING 2
SÆRLIGE REGLER FOR HVER TRANSPORTTYPE
Artikel 13
Tilladte transportordninger
1. For så vidt angår grænseoverskridende landevejstransport af eurosedler på dens område giver hver enkelt medlemsstat tilladelse til:
a)
mindst en af de transportordninger, der er omhandlet i artikel 14, 15, 16, 17 og 18, og
b)
de af de i artikel 14, 15, 16, 17 og 18 omhandlede transportordninger, som svarer til de transportordninger, der er tilladt for indenlandske pengetransport.
Artikel 17 finder anvendelse i alle medlemsstater for så vidt angår transport fra punkt til punkt.
2. For så vidt angår grænseoverskridende landevejstransport af euromønter på dens område giver hver enkelt medlemsstat tilladelse til:
a)
mindst en af de transportordninger, der er omhandlet i artikel 19 eller 20, og
b)
de af de i artikel 19 og 20 omhandlede transportordninger, som svarer til de transportordninger, der er tilladt for indenlandske pengetransport.
3. For transport, som omfatter både euromønter og -sedler, anvendes transportordningerne for grænseoverskridende transport af eurosedler.
4. Med hensyn til anvendelsen af artikel 14, 15, 16 og 18 kan en medlemsstat beslutte, at der alene må benyttes end-to-end IBNS på dens område til servicering af eksternt placerede pengeautomater, forudsat at denne regel også gælder for indenlandske pengetransporter.
5. Deltagende medlemsstater underretter Kommissionen om de transportordninger, de tillader i henhold til denne artikel. Kommissionen offentliggør en meddelelse herom i Den Europæiske Unions Tidende. Tilladelsen til anvendelse af de pågældende transportordninger træder i kraft en måned efter offentliggørelsen af meddelelsen. Deltagende medlemsstater følger samme procedure i forbindelse med nye transportordninger, der må anvendes i henhold til denne artikel.
6. Konstaterer en værtsmedlemsstat eller en transitmedlemsstat, at et IBNS udviser alvorlige mangler med hensyn til tekniske karakteristika, som normalt er påkrævet, dvs. at det er muligt at få adgang til kontanterne, uden at neutraliseringsmekanismen udløses, eller at IBNS er blevet ændret efter godkendelsen på en sådan måde, at det ikke længere opfylder kriterierne for godkendelse, underretter den Kommissionen og den medlemsstat, som har godkendt systemet, og den kan anmode om, at der gennemføres en ny prøvning af dette IBNS. I afventning af denne nye prøvning kan medlemsstaterne midlertidigt forbyde anvendelsen af dette IBNS på deres område. De underretter straks Kommissionen og de øvrige deltagende medlemsstater herom.
Artikel 14
Transport af pengesedler i et ikke-pansret pengetransportkøretøj af almindeligt udseende, som er udstyret med IBNS
Virksomheder, der er i besiddelse af en tilladelse til grænseoverskridende pengetransport, kan udføre grænseoverskridende landevejstransport af eurosedler ved hjælp af et ikke-pansret pengetransportkøretøj, som er udstyret med IBNS, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:
a)
køretøjet er af almindeligt udseende
b)
der er mindst to pengetransportører i hvert køretøj
c)
ingen af pengetransportørerne bærer uniform.
Artikel 15
Transport af pengesedler i et ikke-pansret pengetransportkøretøj med en tydelig mærkning af, at det er udstyret med IBNS
Virksomheder, der er i besiddelse af en tilladelse til grænseoverskridende pengetransport, kan udføre grænseoverskridende landevejstransport af eurosedler ved hjælp af et ikke-pansret pengetransportkøretøj, som er udstyret med IBNS, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:
a)
køretøjet og pengeseddelbeholderne er forsynet med meget tydelige markeringer, som viser, at de er udstyret med IBNS og disse markeringer skal svare til de piktogrammer, der er afbildet i bilag III
b)
der er mindst to pengetransportører i hvert køretøj.
Artikel 16
Transport af pengesedler i et pengetransportkøretøj med pansret kabine, som er udstyret med IBNS
Virksomheder, der er i besiddelse af en tilladelse til grænseoverskridende pengetransport, kan udføre grænseoverskridende landevejstransport af eurosedler ved hjælp af et pengetransportkøretøj med pansret kabine, som er udstyret med IBNS, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:
a)
køretøjets pansrede kabine kan som minimum modstå våbenild fra skydevåben i overensstemmelse med specifikationerne i bilag V
b)
køretøjet og pengeseddelbeholderne er forsynet med meget tydelige markeringer, som viser, at de er udstyret med IBNS, og disse markeringer skal svare til de piktogrammer, der er afbildet i bilag III
c)
køretøjets kabine er udstyret med en skudsikker vest for hver ombordværende pengetransportør, og disse veste opfylder som minimum normen VPAM class 5, NIJ IIIA eller en ækvivalent standard
d)
der er mindst to pengetransportører i hvert køretøj.
Pengetransportørerne kan bære de i litra c) omhandlede skudsikre veste under transporten og skal bære dem, når det er påkrævet i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, de befinder sig i.
Artikel 17
Transport af pengesedler i et fuldt pansret pengetransportkøretøj, som ikke er udstyret med IBNS
Virksomheder, der er i besiddelse af en tilladelse til grænseoverskridende pengetransport, kan udføre grænseoverskridende landevejstransport af eurosedler ved hjælp af et fuldt pansret pengetransportkøretøj, som ikke er udstyret med IBNS, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:
a)
de dele af køretøjet, som pengetransportørerne befinder sig i, er pansret til som minimum at kunne modstå våbenild fra skydevåben i overensstemmelse med specifikationerne i bilag V
b)
køretøjets kabine er udstyret med en skudsikker vest for hver pengetransportør i køretøjet, og disse veste opfylder som minimum normen VPAM class 5, NIJ IIIA eller en ækvivalent standard
c)
der er mindst tre pengetransportører i hvert køretøj.
Pengetransportørerne kan bære de i litra b) omhandlede veste under transporten og skal bære dem, når det er påkrævet i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, de befinder sig i.
Artikel 18
Transport af pengesedler i et fuldt pansret pengetransportkøretøj, som er udstyret med IBNS
Virksomheder, der er i besiddelse af en tilladelse til grænseoverskridende pengetransport, kan udføre grænseoverskridende landevejstransport af eurosedler ved hjælp af et fuldt pansret pengetransportkøretøj, som er udstyret med IBNS, i overensstemmelse med artikel 16, litra b), og artikel 17, litra a) og b).
Der skal være mindst to pengetransportører i hvert køretøj.
Artikel 19
Transport af mønter i et ikke-pansret pengetransportkøretøj
Virksomheder, der er i besiddelse af en tilladelse til grænseoverskridende pengetransport, kan udføre grænseoverskridende landevejstransport af euromønter ved hjælp af et ikke-pansret pengetransportkøretøj, som udelukkende transporterer mønter, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:
a)
køretøjet er af almindeligt udseende
b)
der er mindst to pengetransportører i hvert køretøj
c)
ingen af pengetransportørerne bærer uniform.
Artikel 20
Transport af mønter i et pengetransportkøretøj med pansret kabine
Virksomheder, der er i besiddelse af en tilladelse til grænseoverskridende pengetransport, kan udføre grænseoverskridende landevejstransport af euromønter ved hjælp af et pengetransportkøretøj med pansret kabine, som udelukkende transporterer mønter, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:
a)
køretøjets pansrede kabine kan som minimum modstå våbenild fra skydevåben i overensstemmelse med specifikationerne i bilag V
b)
køretøjet er forsynet med meget tydelige markeringer, som angiver, at det kun transporterer mønter, og disse markeringer svarer til det piktogram, der er afbildet i bilag IV
c)
køretøjets kabine er udstyret med en skudsikker vest for hver pengetransportør i køretøjet, og disse veste opfylder som minimum normen VPAM class 5, NIJ IIIA eller en ækvivalent standard
d)
der er mindst to pengetransportører i hvert køretøj.
Pengetransportørerne kan bære de i litra c) omhandlede skudsikre veste under transporten og skal bære dem, når det er påkrævet i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, de befinder sig i.
AFDELING 3
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 21
Overholdelse af forordningens regler
Oprindelsesmedlemsstater sikrer i løbet af gyldighedsperioden for en tilladelse til grænseoverskridende pengetransport, at denne forordnings regler overholdes, herunder ved hjælp af stikprøvevis inspektion uden forudgående underretning af virksomheden. Sådanne inspektioner kan også udføres af værtsmedlemsstater.
Artikel 22
Sanktioner
1. Konstaterer de kompetente nationale myndigheder konstaterer, at en af betingelserne for udstedelsen af tilladelsen til grænseoverskridende pengetransport er overtrådt, kan den udstedende myndighed give en advarsel til den pågældende virksomhed, pålægge en bøde, suspendere tilladelsen i en periode på mellem to uger og to måneder, eller inddrage tilladelsen fuldstændigt, alt afhængig af arten og alvoren af overtrædelsen. Den myndighed, der har udstedt tilladelsen, kan også forbyde den pågældende virksomhed at ansøge om en ny tilladelse i en periode på op til fem år.
2. Transitmedlemsstaten eller værtsmedlemsstaten meddeler enhver overtrædelse af denne forordning, herunder overtrædelser af de nationale regler som omhandlet i artikel 8 og 9, til oprindelsesmedlemsstatens kompetente nationale myndigheder, der træffer beslutning om en passende straf. Transitmedlemsstaten eller værtsmedlemsstaten kan derudover pålægge en bøde ved overtrædelse af de nationale regler, der er omhandlet i artikel 8 og 9, eller af de tilladte transportordninger, der er nævnt i artikel 13. Den kan forbyde pengetransportører, som har begået en sådan overtrædelse, at udføre grænseoverskridende transport på sit område, hvis overtrædelsen kan tilskrives dem.
3. Transitmedlemsstaten eller værtsmedlemsstaten kan suspendere en pengetransportvirksomheds ret til at udføre landevejstransport af eurokontanter på sit område i en periode på højst to måneder i afventning af oprindelsesmedlemsstatens udstedende myndigheds beslutning, der skal træffes inden for samme periode, såfremt pengetransportvirksomheden:
a)
ikke har overholdt denne forordnings bestemmelser om minimumsantallet af pengetransportører pr. pengetransportkøretøj eller vedrørende våben
b)
udfører sin transportaktivitet på en måde, som udgør en fare for den offentlige orden, eller
c)
har begået gentagne overtrædelser af denne forordning.
4. Den medlemsstat, der udstedte den erhvervsmæssige våbentilladelse, kan pålægge sanktioner over for pengetransportører efter sine nationale regler, hvis dens nationale våbenlovgivning er overtrådt.
5. Sanktionerne bør altid stå i forhold til, hvor alvorlig overtrædelsen er.
Artikel 23
Sikkerhedsforanstaltninger i nødsituationer
1. I tilfælde af et hastende problem, som i væsentlig grad påvirker sikkerheden i forbindelse med pengetransporter, kan en medlemsstat træffe midlertidige sikkerhedsforanstaltninger, som går videre end dem, der er fastsat i denne forordning. Sådanne midlertidige foranstaltninger skal vedrøre alle pengetransporter på det samlede eller en del af det nationale område, være gældende i højst fire uger og omgående anmeldes til Kommissionen. Kommissionen sørger for, at de hurtigt offentliggøres via passende kanaler.
2. En forlængelse af de midlertidige foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 1, ud over en periode på fire uger betinges af en forudgående tilladelse fra Kommissionen. Kommissionen beslutter inden for 72 timer efter modtagelsen af en anmodning, om en sådan forudgående tilladelse gives.
Artikel 24
Aflønning af pengetransportører, som udfører grænseoverskridende pengetransport
Pengetransportører, som udfører grænseoverskridende pengetransport i overensstemmelse med denne forordning, garanteres den relevante mindsteløn, herunder overtidsbetaling, i værtsmedlemsstaten, jf. artikel 3, stk. 1, litra c), i direktiv 96/71/EF. Hvis den relevante mindsteløn i værtsmedlemsstaten er højere end den løn, der gives den ansatte i oprindelsesmedlemsstaten, gives den relevante mindsteløn, herunder overtidsbetaling, i værtsmedlemsstaten for hele arbejdsdagens vedkommende. Udføres transport i mere end en værtsmedlemsstat samme dag, og mindstelønnen i mere end en af disse medlemsstater overstiger den løn, som gives i oprindelsesmedlemsstaten, gives den højeste relevante mindsteløn, herunder overtidsbetaling, i værtsmedlemsstaten for hele arbejdsdagens vedkommende.
Medfører en kontrakt, forskrifter, administrative bestemmelser eller praktiske ordninger, at en pengetransportør udfører grænseoverskridende transport i mere end 100 arbejdsdage, som helt eller delvis tilbringes i en anden medlemsstat i løbet af et kalenderår, gælder de arbejds- og ansættelsesvilkår, der er omhandlet i direktiv 96/71/EF, til fulde for alle arbejdsdage, som helt eller delvis tilbringes i denne værtsmedlemsstat i dette kalenderår.
Ved fastsættelsen af de relevante arbejds- og ansættelsesvilkår finder artikel 4 i direktiv 96/71/EF tilsvarende anvendelse.
Artikel 25
Udvalget for grænseoverskridende transport af eurokontanter
1. Der nedsættes et udvalg for grænseoverskridende transport af eurokontanter. Kommissionen varetager formandskabet, og det består af to repræsentanter for hver deltagende medlemsstat tillige med to repræsentanter for Den Europæiske Centralbank.
2. Udvalget mødes mindst en gang om året for at udveksle synspunkter om gennemførelsen af denne forordning. Det rådfører sig til dette formål med sektorens interessenter, herunder arbejdsmarkedets parter, og tager deres synspunkter i betragtning, når dette er relevant. Det skal høres i forbindelse med forberedelsen af den i artikel 26 nævnte revision.
Artikel 26
Revision
Kommissionen aflægger senest den 1. december 2016 og derefter hvert femte år rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af denne forordning. Den gennemfører til dette formål en høring af interessenterne i sektoren, herunder arbejdsmarkedets parter, efterfulgt af en høring af medlemsstaterne. Rapporten skal navnlig undersøge muligheden for at fastsætte fælles krav til uddannelse med henblik på pengetransportørers medbringelse af våben og for en ændring af artikel 24 på baggrund af direktiv 96/71/EF, tage behørigt hensyn til de teknologiske fremskridt mht. IBNS, overveje den potentielle merværdi af at udstede EU-tilladelser til pengetransport på gruppebasis og vurdere, om der er behov for at revidere denne forordning i overensstemmelse hermed.
Artikel 27
Ændring af tekniske bestemmelser
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 28 vedrørende ændringer af bilag II og af de tekniske bestemmelser for de standarder, der gælder for pengetransportkøretøjers pansring, skudsikre veste, jf. artikel 16, 17, 18 og 20, og bokse med våben, jf. artikel 6, stk. 2, for at tage højde for teknologiske fremskridt og eventuelle nye europæiske standarder.
Artikel 28
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 27, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode fra den 30. november 2012.
3. Den i artikel 27 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 27 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på tre måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med tre måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 29
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft 12 måneder efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 16. november 2011.
32011R1214
L 316/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
16.11.2011.
UREDBA (EU) br. 1214/2011 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 16. studenoga 2011.
o profesionalnom prekograničnom cestovnom prijevozu gotovog novca u eurima između država članica europodručja
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 133.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke (1),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da
(1)
Uvođenjem eura znatno se povećala potreba za prekograničnim cestovnim prijevozom gotovog novca. Unutar europodručja, banke, sektor velikih maloprodajnih lanaca i druge osobe koje profesionalno rukuju gotovim novcem, trebali bi moći sklopiti ugovor s društvom za prijevoz gotovog novca koje ponudi najbolju cijenu i/ili uslugu te koristiti se gotovinskim uslugama najbliže podružnice nacionalne središnje banke (NSB) ili gotovinskog centra za prijevoz gotovog novca, čak i ako se on nalazi u drugoj državi članici. Nadalje, veliki broj država članica čija je valuta euro (dalje u tekstu: države članice sudionice), dogovorio je ili možda namjerava dogovoriti proizvodnju euronovčanica i eurokovanica u inozemstvu. Samo načelo jedinstvene valute podrazumijeva slobodu u optjecaju gotovine između država članica sudionica.
(2)
Zbog izrazitih razlika između nacionalnog prava država članica općenito je vrlo teško obavljati profesionalni prekogranični cestovni prijevoz gotovog novca u eurima između država članica sudionica. Ova je situacija u suprotnosti s načelom slobodnog optjecaja eura i na štetu je načela slobode pružanja usluga, načelima koja su među temeljnim načelima Europske unije.
(3)
Ova je Uredba odgovor na moguće prezentiranje instrumenata za usklađivanje za prijevoz gotovog novca, kako je izraženo u članku 38. točki (b) Direktive 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu (3).
(4)
S ciljem poboljšanja sigurnosti prijevoza gotovog novca, kako za uključeno zaštitarsko osoblje za prijevoz gotovog novca, tako i za javnost, trebalo bi potaknuti korištenje inteligentnog sustava za neutralizaciju novčanica (IBNS), a nakon temeljite analize mogućih učinaka koju provede Komisija trebalo bi ga razvijati na način kojim se ostvaruje usklađivanje sustava IBNS među državama članicama sudionicama, ne dovodeći u pitanje pravila iz ove Uredbe o važećim dogovorima u vezi prijevoza.
(5)
S obzirom na posebne opasnosti za zdravlje i život zaštitarskog osoblja za prijevoz gotovog novca i opće javnosti koji su povezani s aktivnošću prijevoza gotovog novca, primjereno je da prekogranični prijevoz gotovog novca u eurima podliježe posjedovanju posebne dozvole za prekogranični prijevoz gotovog novca. Takvu bi dozvolu trebalo posjedovati uz nacionalnu dozvolu za prijevoz gotovog novca koja se zahtijeva u većini država članica sudionica, čiji oblik se ne usklađuje ovom Uredbom. Primjereno je nadalje da društva za prijevoz gotovog novca osnovana u državama članicama sudionicama, koje osim općih pravila o sigurnosti ili sektorima prijevoza, nemaju uspostavljen poseban postupak odobravanja za društva za prijevoz gotovog novca, dokažu da imaju iskustvo od najmanje 24 mjeseca u području redovitog prijevoza gotovog novca u državi članici u kojoj su osnovana i da nisu kršila nacionalno pravo prije nego im je ta država članica izdala dozvolu za prekogranični prijevoz gotovog novca. Takav pristup bi povećao međusobno povjerenje između država članica.
(6)
S ciljem izbjegavanja udvostručavanja obveza i uvođenja nepotrebno opterećujućeg postupka, primjereno je nadalje predvidjeti da se od imatelja dozvole za prekogranični prijevoz gotovog novca ne zahtijeva posjedovanje dozvole Zajednice za međunarodni cestovni prijevoz robe, utvrđenu u Uredbi (EZ) br. 1072/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o zajedničkim pravilima za pristup tržištu međunarodnog cestovnog prijevoza tereta (4).
(7)
Profesionalni prekogranični cestovni prijevoz gotovog novca u eurima između država članica sudionica trebao bi u potpunosti biti u skladu s ovom Uredbom ili pravom države članice podrijetla, države članice domaćina i, ako je to primjenjivo, države članice tranzita.
(8)
Svrha ove Uredbe je omogućavanje profesionalnog prekograničnog cestovnog prijevoza gotovog novca u eurima između država članica sudionica, pod uvjetima koji jamče sigurnost transakcije i uključenog zaštitarskog osoblja za prijevoz gotovog novca, kao i javnosti i slobodnog kretanja gotovog novca u eurima. U skladu s uobičajenom tržišnom praksom, također je primjereno da se u istom vozilu za prijevoz gotovog novca dozvoli prijevoz ograničene vrijednosti gotovog novca koja nije u eurima.
(9)
S obzirom na posebne zahtjeve s kojima se suočavaju radnici prilikom prekograničnog prijevoza gotovog novca, primjereno je da oni prate poseban modul osposobljavanja o prekograničnom prijevozu koji je detaljno prikazan u Prilogu VI. S ciljem izbjegavanja nepotrebnog udvostručavanja, modul osposobljavanja o prekograničnom prijevozu ne bi trebao uključivati elemente koji su već obuhvaćeni obveznom obukom koja se zahtijeva za obavljanje aktivnosti domaćeg prijevoza gotovog novca.
(10)
Zbog posebnih uvjeta u sektoru prijevoza gotovog novca teško je organizirati višednevne dostave gotovog novca u eurima na siguran način. Stoga je primjereno da se vozilo za prijevoz gotovog novca koje obavlja profesionalni prekogranični cestovni prijevoz gotovog novca u eurima, istog dana vrati u državu članicu podrijetla.
(11)
Komisija bi trebala predložiti izmjenu definicije „tijekom dana” i/ili najkraćeg traženog trajanja za ad hoc početno osposobljavanje utvrđenu u ovoj Uredbi, u slučaju da su socijalni partneri na razini Unije suglasni da je neka druga definicija prikladnija.
(12)
U skladu s Uredbom (EZ) br. 1072/2009 broj operacija koje se mogu obaviti u državi članici domaćinu nakon međunarodnog prijevoza iz druge države članice ograničen je na tri operacije kabotaže u roku od sedam dana. Ipak, zbog posebnih značajki sektora prijevoza gotovog novca, uobičajena je praksa da vozilo za prijevoz gotovog novca obavlja mnogo veći broj dostava/preuzimanja gotovog novca u eurima na dan. Stoga je primjereno odstupanje od Uredbe (EZ) br. 1072/2009, tako da broj dostava/preuzimanja gotovog novca u eurima koje vozilo za prijevoz gotovog novca može obaviti u jednom danu u državi članici domaćinu nije ograničen.
(13)
Nacionalna pravila koja uređuju ponašanje zaštitarskog osoblja za prijevoz gotovog novca, koje je izvan vozila za prijevoz gotovog novca i koje uređuje sigurnost lokacija za dostavu/preuzimanje gotovog novca u eurima, ne bi trebala obuhvatiti moguću upotrebu sustava za neutralizaciju novčanica zajedno s prijevozom novčanica u potpuno oklopljenom vozilu za prijevoz gotovog novca koje nije opremljeno IBNS-om.
(14)
Članak 1. stavak 3. točka (a) Direktive 96/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1996. o raspoređivanju radnika u okviru pružanja usluga (5) obuhvaća situacije raspoređivanja u slučaju kada poduzeće pruža transnacionalne usluge za svoj račun i pod svojim vodstvom na temelju ugovora sklopljenog između poduzeća i primatelja usluga.
(15)
Uzimajući u obzir specifičnu prirodu usluga prijevoza gotovog novca potrebno je predvidjeti analognu primjenu Direktive 96/71/EZ za sve usluge prekograničnog prijevoza gotovog novca u eurima, kako bi se osigurala pravna sigurnost za operatore i praktična primjenjivost Direktive u tom sektoru.
(16)
Zbog specifičnosti predmetnih prijevoznih aktivnosti i povremene naravi nekih od navedenih aktivnosti, analognu primjenu pravila o minimalnoj zaštiti utvrđenih u Direktivi 96/71/EZ trebalo bi ograničiti na minimalne plaće, uključujući prekovremeni rad, kako je navedeno u članku 3. stavku 1. točki (c) te Direktive i to bi trebalo biti zajamčeno tijekom cijelog radnog dana kako se operaterima ne bi uvodilo nepotrebno administrativno opterećenje. Kako je navedeno u Direktivi 96/71/EZ i u granicama sudske prakse Suda Europske unije, koncept minimalne plaće utvrđen je nacionalnim pravom ili praksom države članice, u koju je radnik upućen. U slučaju kada radnik u prijevozu gotovog novca zbog ugovora, propisa, administrativnih odredbi ili praktičnih rješenja obavlja prekogranični prijevoz više od 100 radnih dana u kalendarskoj godini u drugoj državi članici, primjereno je da se na tog radnika primjenjuju mutatis mutandis pravila o minimalnoj zaštiti utvrđenoj u Direktivi 96/71/EZ.
(17)
Primjena pravila o minimalnoj zaštiti u državi članici domaćinu ne bi trebala dovesti u pitanje primjenu uvjeta radnog odnosa koji su povoljniji za radnika prema pravu, kolektivnom ugovoru ili ugovoru o radu u državi članici podrijetla radnika.
(18)
Radi uspostave relevantnih pravila o minimalnoj zaštiti primjereno je da se odredbe o suradnji u obavješćivanju iz članka 4. Direktive 96/71/EZ primjenjuju mutatis mutandis. S tim u vezi, države članice trebale bi moći koristiti administrativnu suradnju i razmjenu informacija predviđenu Direktivom 96/71/EZ.
(19)
Ova Uredba ne dovodi u pitanje primjenu Uredbe (EZ) br. 1889/2005 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2005. o kontrolama gotovine koja se unosi u Zajednicu ili iznosi iz Zajednice (6).
(20)
Kako bi se uzeo u obzir tehnološki razvoj i mogući novi europski standardi, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) u vezi s izmjenama tehničkih pravila za standarde u pogledu sustava IBNS, oklopljivanja vozila za prijevoz gotovog novca, neprobojnih prsluka i sefova za oružje. Od posebne je važnosti da Komisija tijekom pripreme provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući na razini stručnjaka i sa socijalnim partnerima. Prilikom pripreme i izrade delegiranih akata, Komisija bi trebala osigurati istodoban, pravovremen i prikladan prijenos relevantnih dokumenata Europskom parlamentu i Vijeću.
(21)
U skladu s načelom proporcionalnosti kako je određeno u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje njezinog cilja, naime omogućavanja profesionalnog prekograničnog cestovnog prijevoza gotovog novca u eurima između država članica europodručja.
DONIJELI SU OVU UREDBU:
ODJELJAK 1.
ZAJEDNIČKA PRAVILA KOJIMA SE UREĐUJE SAV PREKOGRANIČNI CESTOVNI PRIJEVOZ GOTOVOG NOVCA U EURIMA
Članak 1.
Značenje pojmova
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije
(a)
„države članice sudionice” znači države članice čija je valuta euro;
(b)
„prekogranični cestovni prijevoz gotovog novca u eurima” znači profesionalni prijevoz novčanica ili kovanica iz države članice sudionice, bilo uz naknadu u korist trećih osoba ili obavljen u okviru društva za prijevoz gotovog novca cestom vozilom za prijevoz gotovog novca radi opskrbe novčanicama ili kovanicama ili njihovog prikupljanja s jedne ili više lokacija u jednoj ili više država članica sudionica i u državi članici podrijetla - ne dovodeći u pitanje prijevoz najviše 20 % gotovog novca koji nije u eurima u odnosu na ukupnu vrijednost gotovog novca koji se prevozi u istom vozilu za prijevoz gotovog novca - kada je većina dostava/preuzimanja gotovog novca u eurima koje izvrši vozilo za prijevoz gotovog novca tijekom istog dana obavljeno na području države članice domaćina ili, u slučaju prijevoza od točke do točke, kada se prijevoz odvija između dvije različite države članice sudionice;
(c)
„dozvola za prekogranični prijevoz gotovog novca” znači dozvola koju je izdalo tijelo koje izdaje dozvole države članice porijekla koja ovlašćuje imatelja za obavljanje prekograničnog cestovnog prijevoza gotovog novca u eurima između država članica sudionica u skladu s uvjetima koji su utvrđeni u ovoj Uredbi;
(d)
„tijelo koje izdaje dozvole” znači tijelo u državi članici podrijetla zaduženo za izdavanje dozvole za prekogranični prijevoz gotovog novca;
(e)
„država članica podrijetla” znači država članica sudionica na čijem je području osnovano društvo za prijevoz gotovog novca. Smatra se da je društvo za prijevoz gotovog novca osnovano ako ono stvarno obavlja gospodarsku djelatnost u skladu s člankom 49. UFEU-a na neograničeno razdoblje, preko stabilne infrastrukture s koje se djelatnost pružanja usluga stvarno obavlja;
(f)
„država članica domaćin” znači jedna ili više država članica sudionica u kojima društvo za prijevoz gotovog novca pruža usluge dostave/preuzimanja gotovog novca u eurima, koje nisu njegova država članica podrijetla;
(g)
„država članica tranzita” znači jedna ili više država članica sudionica koje nisu država članica podrijetla preko koje vozilo za prijevoz gotovog novca prelazi kako bi došlo do države članice domaćina ili se vratilo u državu članicu podrijetla;
(h)
„tijekom dana” kada se odnosi na prijevoz znači prijevoz koji se obavlja između 6:00 i 22:00 sata;
(i)
„zaštitarsko osoblje za prijevoz gotovog novca” znači zaposlenici osposobljeni za upravljanje vozilom za prijevoz gotovog novca u kojem se prevozi gotov novac u eurima ili za zaštitu njegovog sadržaja;
(j)
„vozilo za prijevoz gotovog novca” znači vozilo koje se koristi za profesionalni cestovni prijevoz gotovog novca u eurima;
(k)
„vozilo uobičajenog izgleda” znači vozilo za prijevoz gotovog novca uobičajenog izgleda bez posebnih znakova koji bi ukazivali da ono pripada društvu za prijevoz gotovog novca ili da se koristi za potrebe prijevoza gotovog novca u eurima;
(l)
„prijevoz od točke do točke” znači prijevoz od jedne sigurne lokacije na drugu bez privremenih zaustavljanja;
(m)
„osigurano područje” znači točka dostave/preuzimanja gotovog novca u eurima koja se nalazi unutar zgrade i osigurana je od neovlaštenog pristupa putem opreme (sustavi za sprečavanje neovlaštenog ulaska) i postupaka za pristup osoba;
(n)
„sigurna lokacija” znači lokacija unutar osiguranog područja koja je pristupačna za vozila za prijevoz gotovog novca i gdje vozila za prijevoz gotovog novca mogu sigurno izvršiti utovar i istovar;
(o)
„neutralizirati” novčanicu znači otkinuti ili oštetiti novčanicu bojanjem ili na drugi način, kao što je utvrđeno u Prilogu II.;
(p)
„inteligentni sustav za neutralizaciju novčanica” ili „(IBNS)” znači sustav koji ispunjava sljedeće uvjete:
i.
spremnik za novčanice stalno štiti novčanice pomoću sustava za neutralizaciju gotovog novca u eurima s osiguranog područja do točke dostave gotovog novca u eurima ili od točke preuzimanja gotovog novca u eurima do osiguranog područja;
ii.
zaštitarsko osoblje za prijevoz gotovog novca, nakon što je započela operacija prijevoza gotovog novca u eurima, ne može otvoriti spremnik izvan unaprijed programiranih vremenskih razdoblja i/ili lokacija ili izmijeniti unaprijed programirana vremenska razdoblja i/ili lokacije na kojima se spremnik može otvoriti;
iii.
spremnik je opremljen mehanizmom za trajnu neutralizaciju novčanica u slučaju neovlaštenog pokušaja otvaranja spremnika; i
iv.
udovoljeno je zahtjevima iz Priloga II.;
(q)
„IBNS od točke do točke” znači IBNS koji je opremljen za korištenje od točke do točke, naime, novčanice ostaju stalno nedostupne zaštitarskom osoblju za prijevoz gotovog novca i pod stalnom su zaštitom sustava IBNS od osiguranog područja do osiguranog područja ili u slučaju kazeta za bankomate ili druge vrste uređaja za isplatu gotovine od osiguranog područja do unutrašnjosti bankomata ili druge vrste uređaja za isplatu gotovine;
(r)
„A1” i „B1” kada se odnose na razinu jezičnih vještina, znači razinu utvrđenu zajedničkim europskim referentnim okvirom za jezike Vijeća Europe iz Priloga VII.;
(s)
„službeni jezici EU-a” znači jezici iz članka 1. Uredbe br. 1 o utvrđivanju jezika koji se koriste u Europskoj ekonomskoj zajednici (7).
Članak 2.
Isključenja
1. Prijevoz euronovčanica i eurokovanica isključen je iz područja primjene ove Uredbe, kada se:
(a)
obavlja u ime i između nacionalnih središnjih banaka ili između tiskara novčanica i/ili kovnica država članica sudionica i relevantnih nacionalnih središnjih banaka; i
(b)
obavlja u pratnji vojske ili policije.
2. Ekskluzivan prijevoz eurokovanica isključen je iz područja primjene ove Uredbe, kada se:
(a)
obavlja u ime i između nacionalnih središnjih banaka ili između kovnica država članica sudionica i relevantnih nacionalnih središnjih banaka; i
(b)
obavlja u pratnji vojske ili policije ili zaštitarskog osoblja privatne tvrtke u posebnim vozilima.
Članak 3.
Polazno mjesto, maksimalno trajanje i broj dostava/preuzimanja gotovog novca u eurima
1. Prekogranični prijevoz gotovog novca u eurima koji se provodi u skladu s ovom Uredbom obavlja se po danu.
2. Vozilo za prijevoz gotovog novca koje obavlja prekogranični prijevoz gotovog novca u eurima počinje putovanje iz svoje države članice podrijetla i u nju se vraća istog dana.
3. Odstupajući od stavaka 1. i 2. prijevoz od točke do točke može se obaviti u vremenskom rasponu od 24 sata, pod uvjetom da je noćni prijevoz gotovog novca u eurima dozvoljen prema nacionalnim propisima države članice podrijetla, države članice tranzita i države članice domaćina.
4. Odstupajući od Uredbe (EZ) br. 1072/2009 ne postoji ograničenje u broju dostava/preuzimanja gotovog novca u eurima, koje vozilo za prijevoz gotovog novca može obaviti u državi članici domaćinu tijekom istog dana.
Članak 4.
Dozvola za prekogranični prijevoz gotovog novca
1. Društvo koje želi obavljati prekogranični cestovni prijevoz gotovog novca u eurima u svojoj državi članici podrijetla podnosi zahtjev za izdavanje dozvole za prekogranični prijevoz gotovog novca tijelu koje izdaje dozvole.
2. Nacionalno tijelo koje izdaje dozvole izdaje dozvolu za prekogranični prijevoz gotovog novca na razdoblje od pet godina, pod uvjetom da društvo podnositelj zahtjeva ispunjava sljedeće uvjete:
(a)
ovlašteno je za obavljanje prijevoza gotovog novca u svojoj državi članici podrijetla ili, ako država članica nema poseban postupak odobravanja za društva za prijevoz gotovog novca osim općih pravila za sektor sigurnosti ili prijevoza, može dostaviti dokaz da je prije podnošenja zahtjeva obavljalo redovitu djelatnost prijevoza gotovog novca najmanje 24 mjeseca u svojoj državi članici podrijetla bez povrede nacionalnog prava države članice koje uređuje takve aktivnosti;
(b)
njegovi rukovoditelji i članovi upravnog odbora nemaju relevantan upis u kaznenoj evidenciji i imaju dobar ugled i integritet, na primjer prema relevantnoj policijskoj evidenciji;
(c)
ima važeće osiguranje u slučaju građanske odgovornosti s kojim se pokriva najmanje šteta u pogledu života i imovine trećih osoba, bez obzira je li time osiguran gotov novac koji se prevozi;
(d)
društvo podnositelj zahtjeva, njegovo zaštitarsko osoblje za prijevoz gotovog novca, vozila i sigurnosni postupci koji se koriste ili primjenjuju radi prekograničnog prijevoza gotovog novca u eurima poštuju ovu Uredbu ili, kada se to izričito navodi u ovoj Uredbi, nacionalno pravo koje se izričito odnosi na prijevoz gotovog novca.
3. Dozvola za prekogranični prijevoz gotovog novca sastavlja se u skladu s predloškom i fizičkim karakteristikama utvrđenim u Prilogu I. Zaštitarsko osoblje za prijevoz gotovog novca u vozilima za prijevoz gotovog novca koje sudjeluje u profesionalnom prekograničnom cestovnom prijevozu gotovog novca u eurima mora biti u stanju u svako doba pokazati inspekcijskim tijelima izvornik ili ovjerenu kopiju važeće dozvole za prekogranični prijevoz gotovog novca.
4. Dozvola za prekogranični prijevoz gotovog novca omogućuje društvu obavljanje prekograničnog prijevoza gotovog novca u eurima u skladu s uvjetima ove Uredbe. Odstupajući od Uredbe (EZ) br. 1072/2009 od imatelja takve dozvole se ne zahtijeva posjedovanje dozvole Zajednice za međunarodni cestovni prijevoz robe.
Članak 5.
Zaštitarsko osoblje za prijevoz gotovog novca
1. Svi članovi zaštitarskog osoblja za prijevoz gotovog novca ispunjavaju sljedeće uvjete:
(a)
nemaju relevantan upis u kaznenoj evidenciji i imaju dobar ugled i integritet, na primjer prema policijskoj evidenciji;
(b)
imaju zdravstvenu potvrdu koja potvrđuje da je njihovo fizičko i psihičko zdravlje odgovarajuće za obavljanje te zadaće;
(c)
uspješno su pohađali najmanje 200 sati ad hoc početnog osposobljavanja, ne uključujući osposobljavanje o korištenju vatrenog oružja.
Minimalni zahtjevi koji se odnose na ad hoc početno osposobljavanje iz točke (c) određeni su u Prilogu VI. Zaštitarsko osoblje za prijevoz gotovog novca najmanje svake tri godine prati daljnje aktivnosti osposobljavanja iz područja koja su određena u Prilogu VI. točki 3.
2. Najmanje jedan član zaštitarskog osoblja za prijevoz gotovog novca u vozilu za prijevoz gotovog novca mora imati jezične vještine najmanje na razini A1, u jezicima koje koriste lokalna tijela i stanovništvo na relevantnim područjima država članica tranzita i države članice domaćina. Nadalje, vozilo za prijevoz gotovog novca preko kontrolnog centra društva za prijevoz gotovog novca u stalnoj je radijskoj vezi s osobom koja ima jezične vještine najmanje na razini B1 u jezicima koje koriste lokalna tijela i stanovništvo na relevantnim područjima države članice tranzita i države članice domaćina, kako bi se u svako doba osigurala učinkovita komunikacija s nacionalnim tijelima.
Članak 6.
Nošenje oružja
1. Zaštitarsko osoblje za prijevoz gotovog novca poštuje pravo države članice podrijetla, države članice tranzita i države članice domaćina o nošenju oružja i najvećem dozvoljenom kalibru.
2. Prilikom ulaska na područje države članice čijim pravom se zaštitarskom osoblju za prijevoz gotovog novca ne dozvoljava nošenje oružja, oružje koje posjeduje zaštitarsko osoblje za prijevoz gotovog novca odlaže se u sef za oružje u vozilu, koji je u skladu s Europskim standardom EN 1143-1. Takvo oružje ostaje nedostupno zaštitarskom osoblju za prijevoz gotovog novca tijekom cijelog putovanja državnim područjem te države članice. Oružje se može izvaditi iz sefa za oružje prilikom ulaska na državno područje države članice čijim pravom se zaštitarskom osoblju za prijevoz gotovog novca dozvoljava nošenje oružja te se ono vadi iz sefa prilikom ulaska na državno područje države članice čijim pravom se zahtijeva da zaštitarsko osoblje za prijevoz gotovog novca bude naoružano. Za otvaranje sefa za oružje potrebno je posredovanje na daljinu kontrolnog centra vozila za prijevoz gotovog novca, a ovisi o provjeri točnog zemljopisnog položaja vozila za prijevoz gotovog novca od strane kontrolnog centra.
Uvjeti iz prvog podstavka također se primjenjuju ako vrsta ili kalibar oružja nisu dozvoljeni u skladu sa pravom države članice tranzita ili države članice domaćina.
3. Kada vozilo za prijevoz gotovog novca, čija država članica podrijetla zaštitarskom osoblju za prijevoz gotovog novca ne dozvoljava nošenje oružja, stupi na državno područje države članice čijim pravom se zahtijeva nošenje oružja zaštitarskog osoblja za prijevoz gotovog novca, društvo za prijevoz gotovog novca osigurava da je zaštitarsko osoblje za prijevoz gotovog novca u vozilu opremljeno oružjem koje se zahtijeva i da ispunjavaju zahtjeve države članice domaćina o minimalnom osposobljavanju.
4. Zaštitarsko osoblje za prijevoz gotovog novca koje je naoružano ili koje putuje u vozilu za prijevoz gotovog novca s oružjem u vozilu, posjeduje službenu dozvolu ili odobrenje za nošenje oružja izdano od strane nacionalnih tijela države članice tranzita i/ili države članice domaćina, kada te države članice dozvoljavaju zaštitarskom osoblju za prijevoz gotovog novca da budu naoružani i ispunjavaju sve nacionalne zahtjeve za izdavanje te službene dozvole ili odobrenja za nošenje oružja. Za tu namjenu države članice mogu priznati službenu dozvolu ili odobrenje za nošenje oružja druge države članice.
5. Države članice uspostavljaju jedinstvenu središnju nacionalnu kontaktnu točku kojoj društva za prijevoz gotovog novca iz drugih država članica mogu podnijeti zahtjeve za službenu dozvolu ili odobrenje za nošenje oružja za svoje zaštitarsko osoblje za prijevoz gotovog novca. Države članice federalne strukture mogu uspostaviti kontaktnu točku na razini države. Države članice obavješćuju podnositelja zahtjeva o ishodu zahtjeva u roku od tri mjeseca od podnošenja potpune dokumentacije zahtjeva.
6. Kako bi se zaštitarskom osoblju za prijevoz gotovog novca koje je zaposleno u društvu osnovanom u drugoj državi članici olakšalo ispunjavanje nacionalnih uvjeta za dobivanje službene dozvole ili odobrenja za nošenje oružja, države članice osiguravaju priznavanje ekvivalentnog osposobljavanja o službenom nošenju oružja koje se provodi u državi članici u kojoj poslodavac podnositelja zahtjeva ima poslovni nastan. Ako to nije moguće, države članice osiguravaju da se potrebno osposobljavanje o službenom nošenju oružja osigura na njihovom vlastitom državnom području na službenom jeziku EU-a koji je službeni jezik države članice u kojoj poslodavac podnositelja zahtjeva ima poslovni nastan.
Članak 7.
Oprema vozila za prijevoz gotovog novca
1. Vozila za prijevoz gotovog novca opremljena su globalnim sustavom navigacije. Kontrolni centar društva za prijevoz gotovog novca sposoban je neprestano i točno odrediti lokaciju svojih vozila za prijevoz gotovog novca.
2. Vozila za prijevoz gotovog novca opremljena su odgovarajućim komunikacijskim instrumentima kako bi se u svako doba omogućila uspostava kontakta s kontrolnim centrom društva za prijevoz gotovog novca koje upravlja vozilima i s nadležnim nacionalnim tijelima. U vozilu su na raspolaganju brojevi za hitne slučajeve za kontakt s policijskim tijelima u državi članici tranzita ili u državi članici domaćinu.
3. Vozila za prijevoz gotovog novca opremljena su na način koji omogućuje registriranje vremena i lokacije svih dostava/preuzimanja gotovog novca u eurima, kako bi se u svako doba omogućila provjera razmjernosti dostava/preuzimanja gotovog novca u eurima iz članka 1. točke (b).
4. Kada su vozila za prijevoz gotovog novca opremljena sustavom IBNS, IBNS koji se koristi u skladu je s Prilogom II. i homologiran je u državi članici sudionici. Kao odgovor na zahtjev za provjerom od strane nadležnih tijela države članice podrijetla, države članice domaćina ili države članice tranzita, društva koja obavljaju prekogranični prijevoz gotovog novca u eurima vozilima za prijevoz gotovog novca koja koriste sustav IBNS, dostavljaju pisani dokaz o odobrenju za korišteni model IBNS-a u roku od 48 sati.
Članak 8.
Uloga nacionalnih policijskih snaga
Ova Uredba ne dovodi u pitanje primjenu nacionalnih pravila koja zahtijevaju:
(a)
da se poslovi prijevoza gotovog novca unaprijed prijave policiji;
(b)
da se vozila za prijevoz gotovog novca opreme uređajem koji policiji omogućuje njihovo praćenje na daljinu;
(c)
da prijevoz velike vrijednosti od točke do točke bude u pratnji policije.
Članak 9.
Pravila za osiguranje sigurnosti lokacija dostave/preuzimanja gotovog novca u državi članici domaćinu
Ova Uredba ne dovodi u pitanje primjenu nacionalnih propisa koja uređuju ponašanje zaštitarskog osoblja za prijevoz gotovog novca izvan vozila za prijevoz gotovog novca i sigurnost lokacija na koje se dostavlja/s kojih se preuzima gotov novac u dotičnoj državi članici.
Članak 10.
Uklanjanje neutraliziranih novčanica iz optjecaja
Društva za prijevoz gotovog novca koja djeluju u skladu s ovom Uredbom uklanjaju iz optjecaja sve novčanice koje su možda bile neutralizirane na koje naiđu u obavljanju svojih aktivnosti. Oni te novčanice predaju odgovarajućoj podružnici NSB-a svoje države članice podrijetla i dostavljaju pisanu izjavu o uzroku i vrsti neutralizacije. Ako su te novčanice prikupljene u državi članici domaćinu, NSB države članice domaćina o tome obavješćuje NSB države članice podrijetla.
Članak 11.
Uzajamno obavješćivanje
1. Države članice dostavljaju Komisiji pravila iz članaka 8. i 9. kao i informacije na temelju kojih su homologirale IBNS i bez odlaganja obavješćuju Komisiju o svakoj promjeni koja utječe na navedena pravila i homologacije. Komisija osigurava objavljivanje tih pravila kao i popisa homologiranih sustava IBNS na svim službenim jezicima EU-a koji su službeni jezici relevantnih država članica sudionica, putem odgovarajućih kanala, s ciljem brzog obavješćivanja svih sudionika uključenih u aktivnost prekograničnog prijevoza gotovog novca.
2. Države članice vode registar svih društava kojima su izdale dozvolu za prekogranični prijevoz gotovog novca i o njegovom sadržaju obavješćuju Komisiju. One ažuriraju registar, uključujući i u pogledu bilo koje odluke o suspenziji ili oduzimanju dozvole u skladu s člankom 22. te bez odgode obavješćuju Komisiju o ažuriranju. Kako bi olakšala razmjenu informacija, Komisija uspostavlja središnju bazu podataka koja sadrži podatke o izdanim dozvolama, suspendiranim ili oduzetim dozvolama, koja je dostupna mjerodavnim tijelima država članica sudionica.
3. Prilikom provedbe članka 5. stavka 1. točke (a) država članica podrijetla pridaje dužnu pažnju informacijama o kaznenoj evidenciji, ugledu i integritetu zaštitarskog osoblja za prijevoz gotovog novca, koje zaprimi od države članice domaćina.
4. Države članice obavješćuju Komisiju o svojim zahtjevima za posebnim osposobljavanjem zaštitarskog osoblja za prijevoz gotovog novca radi ad hoc početnog osposobljavanja iz članka 5. stavka 1. točke (c). Komisija osigurava objavljivanje ovih informacija na svim službenim jezicima EU-a koji su službeni jezici relevantnih država članica sudionica, putem odgovarajućih kanala, s ciljem obavješćivanja svih sudionika uključenih u aktivnost prekograničnog prijevoza gotovog novca.
5. Države članice obavješćuju Komisiju o adresama i drugim kontaktnim pojedinostima nacionalnih kontaktnih točaka iz članka 6. stavka 5. i o relevantnom nacionalnom pravu. Komisija osigurava objavljivanje ovih informacija putem odgovarajućih kanala s ciljem obavješćivanja svih sudionika uključenih u aktivnost prekograničnog prijevoza gotovog novca.
6. Ako država članica oduzme službenu dozvolu ili odobrenje za nošenje oružja koju je izdala članu zaštitarskog osoblja za prijevoz gotovog novca društva osnovanog u drugoj državi članici, o tome obavješćuje tijelo koje izdaje dozvole u državi članici podrijetla.
7. Države članice obavješćuju Komisiju o adresama i drugim kontaktnim pojedinostima relevantnih nadležnih tijela iz članka 12. stavka 2. Komisija osigurava objavljivanje ovih informacija putem odgovarajućih kanala s ciljem obavješćivanja svih sudionika uključenih u aktivnost prekograničnog prijevoza gotovog novca.
Članak 12.
Obavješćivanje prije početka prekograničnog prijevoza
1. Društvo koje posjeduje ili je podnijelo zahtjev za dozvolu za prekogranični prijevoz gotovog novca, obavješćuje tijelo koje izdaje dozvole, najmanje dva mjeseca prije početka prekogranične aktivnosti o državama članicama u kojima će obavljati prijevoz gotovog novca. Država članica podrijetla nakon toga obavješćuje dotične države članice o početku prekogranične aktivnosti.
2. Društvo koje namjerava obaviti prekogranični prijevoz gotovog novca, relevantnom nadležnom tijelu ili tijelima koja navede država članica domaćin, unaprijed dostavlja informacije o vrsti ili vrstama prijevoza koje će koristiti, imenima osoba koje bi mogle obaviti taj prijevoz i vrstama oružja koje se nosi.
ODJELJAK 2.
POSEBNA PRAVILA ZA SVAKU VRSTU PRIJEVOZA
Članak 13.
Važeći modaliteti prijevoza
1. U pogledu prekograničnog cestovnog prijevoza euronovčanica koji se obavlja na njenom državnom području svaka država članica dopušta:
(a)
najmanje jednu od opcija utvrđenih u člancima 14., 15., 16., 17. ili 18.; i
(b)
mogućnosti utvrđene u člancima 14., 15., 16., 17. i 18. koje su usporedive s modalitetima prijevoza dozvoljenima za domaći prijevoz gotovog novca.
Članak 17. primjenjuje se na sve države članice u vezi s prijevozom od točke do točke.
2. U pogledu prekograničnog cestovnog prijevoza eurokovanica koji se obavlja na njenom području svaka država članica dopušta:
(a)
najmanje jednu od opcija utvrđenih u člancima 19. ili 20.; i
(b)
mogućnosti utvrđene u člancima 19. i 20. koje su usporedive s modalitetima prijevoza dozvoljenima za domaći prijevoz gotovog novca.
3. Prijevoz koji uključuje i euronovčanice i eurokovanice obuhvaćen je modalitetima prijevoza za prekogranični prijevoz euronovčanica.
4. U vezi s primjenom članaka 14., 15., 16. i 18. država članica može odlučiti da se na njenom teritoriju može koristiti samo IBNS od točke do točke za opskrbu bankomata ili drugih vrsta uređaja za isplatu gotovine izvan prostora banke, pod uvjetom da se ista pravila primjenjuju na domaći prijevoz gotovog novca.
5. Države članice sudionice obavješćuju Komisiju o modalitetima prijevoza koji se primjenjuju u skladu s ovim člankom. Komisija objavljuje odgovarajuću informativnu obavijest u Službenom listu Europske unije. Važeći modaliteti prijevoza stupaju na snagu mjesec dana od dana objave informativne obavijesti. Države članice sudionice koriste isti modalitet kada se u skladu s ovim člankom počnu primjenjivati novi modaliteti.
6. Ako država članica domaćin ili država članica tranzita smatraju da IBNS pokazuje ozbiljne nedostatke u vezi s tehničkim karakteristikama koje se obično traže, naime, da postoji pristup gotovom novcu bez pokretanja mehanizma za neutralizaciju ili da je IBNS nakon homologacije izmijenjen tako da više ne ispunjava kriterije homologacije, ona obavješćuje Komisiju i državu članicu koja je izdala homologaciju i može zatražiti provedbu novih testova o tom sustavu IBNS. U očekivanju rezultata tih novih testova, države članice mogu privremeno zabraniti korištenje tog sustava IBNS na svom državnom području. One o tome bez odlaganja obavješćuju Komisiju i druge države članice sudionice.
Članak 14.
Prijevoz novčanica u oklopljenom vozilu za prijevoz gotovog novca uobičajenog izgleda, opremljenog sustavom IBNS
Društva koja posjeduju dozvolu za prekogranični prijevoz gotovog novca mogu obavljati prekogranični cestovni prijevoz euronovčanica korištenjem neoklopljenog vozila za prijevoz gotovog novca opremljenog sustavom IBNS, pod uvjetom da su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
vozilo je uobičajenog izgleda;
(b)
u svakom vozilu su najmanje dva člana zaštitarskog osoblja za prijevoz gotovog novca;
(c)
zaštitarsko osoblje za prijevoz gotovog novca ne nosi uniforme.
Članak 15.
Prijevoz novčanica u neoklopljenom vozilu za prijevoz gotovog novca s jasnom oznakom koja ukazuje da je opremljeno sustavom IBNS
Društva koja posjeduju dozvolu za prekogranični prijevoz gotovog novca mogu obavljati prekogranični cestovni prijevoz euronovčanica korištenjem neoklopljenog vozila za prijevoz gotovog novca opremljenog sustavom IBNS pod uvjetom da su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
vozilo i spremnik euronovčanica imaju jasne oznake koje ukazuju da su opremljeni sustavom IBNS i ove oznake odgovaraju piktogramima prikazanima u Prilogu III.;
(b)
u svakom vozilu su najmanje dva člana zaštitarskog osoblja za prijevoz gotovog novca.
Članak 16.
Prijevoz novčanica u vozilu za prijevoz gotovog novca s oklopljenom kabinom opremljeno sustavom IBNS
Društva koja posjeduju dozvolu za prekogranični prijevoz gotovog novca mogu obavljati prekogranični cestovni prijevoz euronovčanica korištenjem vozila za prijevoz gotovog novca s oklopljenom kabinom opremljenog sustavom IBNS, pod uvjetom da su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
kabina vozila je oklopljena tako da može izdržati barem pucnjavu iz vatrenog oružja u skladu sa specifikacijama određenim u Prilogu V.;
(b)
vozilo i spremnik euronovčanica imaju jasne oznake koje ukazuju da su opremljeni sustavom IBNS i ove oznake odgovaraju piktogramima prikazanima u Prilogu III.;
(c)
kabina vozila opremljena je neprobojnim prslucima za svakog člana zaštitarskog osoblja za prijevoz gotovog novca u vozilu koji su najmanje u skladu s normom VPAM razred 5., NIJ IIIA ili s ekvivalentnim standardom;
(d)
u svakom vozilu su najmanje dva člana zaštitarskog osoblja za prijevoz gotovog novca.
Zaštitarsko osoblje za prijevoz gotovog novca može nositi neprobojne prsluke iz točke (c) tijekom prijevoza i nosi ih kada to zahtijeva pravo države članice u kojoj se nalaze.
Članak 17.
Prijevoz novčanica u potpuno oklopljenom vozilu za prijevoz gotovog novca koje nije opremljeno sustavom IBNS
Društva koja posjeduju dozvolu za prekogranični prijevoz gotovog novca mogu obavljati prekogranični cestovni prijevoz euronovčanica korištenjem potpuno oklopljenog vozila za prijevoz gotovog novca koje nije opremljeno sustavom IBNS, pod uvjetom da su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
dijelovi vozila u kojima se nalazi zaštitarsko osoblje za prijevoz gotovog novca su oklopljeni tako da mogu izdržati barem pucnjavu iz vatrenog oružja u skladu sa specifikacijama određenim u Prilogu V.;
(b)
kabina vozila opremljena je neprobojnim prslucima za svakog člana zaštitarskog osoblja za prijevoz gotovog novca u vozilu koji su najmanje u skladu s normom VPAM razred 5, NIJ IIIA ili s istovrijednim standardom;
(c)
u svakom vozilu su najmanje tri člana zaštitarskog osoblja za prijevoz gotovog novca.
Zaštitarsko osoblje za prijevoz gotovog novca može nositi prsluke iz točke (b) tijekom prijevoza i nosi ih kada to zahtijeva pravo države članice u kojoj se nalaze.
Članak 18.
Prijevoz novčanica u potpuno oklopljenom vozilu za prijevoz gotovog novca koje je opremljeno sustavom IBNS
Društva koja posjeduju dozvolu za prekogranični prijevoz gotovog novca mogu obavljati prekogranični cestovni prijevoz euronovčanica korištenjem potpuno oklopljenog vozila za prijevoz gotovog novca koje je opremljeno sustavom IBNS u skladu s člankom 16. točkom (b) i člankom 17. točkama (a) i (b).
U svakom vozilu su najmanje dva člana zaštitarskog osoblja za prijevoz gotovog novca.
Članak 19.
Prijevoz kovanica u neoklopljenom vozilu za prijevoz gotovog novca
Društva koja posjeduju dozvolu za prekogranični prijevoz gotovog novca mogu obavljati prekogranični cestovni prijevoz eurokovanica korištenjem neoklopljenog vozila za prijevoz gotovog novca koje prevozi samo kovanice, ako ispunjavaju sljedeće uvjete:
(a)
vozilo je uobičajenog izgleda;
(b)
u svakom vozilu su najmanje dva člana zaštitarskog osoblja za prijevoz gotovog novca;
(c)
zaštitarsko osoblje za prijevoz gotovog novca ne nosi uniforme.
Članak 20.
Prijevoz kovanica u vozilu s oklopljenom kabinom
Društva koja posjeduju dozvolu za prekogranični prijevoz gotovog novca mogu obavljati prekogranični cestovni prijevoz eurokovanica korištenjem vozila za prijevoz gotovog novca s oklopljenom kabinom koje prevozi samo kovanice, pod uvjetom da su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
kabina vozila je oklopljena tako da može izdržati barem pucnjavu iz vatrenog oružja u skladu sa specifikacijama određenim u Prilogu V.;
(b)
vozilo ima jasne oznake koje ukazuju da se prevoze samo kovanice i te oznake odgovaraju piktogramu prikazanom u Prilogu IV.;
(c)
kabina vozila opremljena je neprobojnim prslucima za svakog člana zaštitarskog osoblja za prijevoz gotovog novca u vozilu koji su najmanje u skladu s normom VPAM razred 5, NIJ IIIA ili s istovrijednim standardom;
(d)
u svakom vozilu su najmanje dva člana zaštitarskog osoblja za prijevoz gotovog novca.
Zaštitarsko osoblje za prijevoz gotovog novca može nositi neprobojne prsluke iz točke (c) tijekom prijevoza i nosi ih kada to zahtijeva pravo države članice u kojoj se nalaze.
ODJELJAK 3.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 21.
Usklađenost
Tijekom razdoblja valjanosti dozvole za prekogranični prijevoz gotovog novca države članice podrijetla osiguravaju poštovanje pravila utvrđenih u ovoj Uredbi, uključujući i putem nasumičnih inspekcija bez prethodne obavijesti društvu. Takve inspekcije mogu provoditi i države članice domaćini.
Članak 22.
Sankcije
1. Kada nadležna nacionalna tijela ustanove povredu jednog od uvjeta na temelju kojih je izdana dozvola za prekogranični prijevoz gotovog novca, tijelo koje izdaje dozvole, ovisno o vrsti i ozbiljnosti povrede, može poslati upozorenje dotičnom društvu, odrediti novčanu kaznu ili suspendirati dozvolu na razdoblje u rasponu od dva tjedna do dva mjeseca ili trajno oduzeti dozvolu. Tijelo koje izdaje dozvole također može zabraniti dotičnom društvu podnošenje zahtjeva za novom dozvolom u razdoblju do najviše pet godina.
2. Država članica tranzita ili država članica domaćin obavješćuju nadležna nacionalna tijela države članice podrijetla koja odlučuje o primjerenoj sankciji o svim povredama ove Uredbe - uključujući i povrede nacionalnih pravila iz članaka 8. i 9. Nadalje, država članica tranzita ili država članica domaćin mogu odrediti novčanu kaznu u slučaju povrede nacionalnih propisa iz članaka 8. i 9. ili važećih modaliteta prijevoza iz članka 13. Ona može na svom državnom području zabraniti zaštitarskom osoblju za prijevoz gotovog novca koje je počinilo takve povrede da obavlja prekogranični prijevoz gotovog novca ako se povreda može pripisati navedenom osoblju.
3. Država članica tranzita ili država članica domaćin mogu suspendirati pravo društva za prijevoz gotovog novca da obavlja cestovni prijevoz gotovog novca u eurima na njenom državnom području tijekom razdoblja od najviše dva mjeseca, u očekivanju odluke tijela države članice podrijetla koje izdaje dozvole, koja se donosi u istom roku, u slučaju kada društvo za prijevoz gotovog novca:
(a)
nije postupilo u skladu s odredbama ove Uredbe o najmanjem broju zaštitarskog osoblja za prijevoz gotovog novca u pojedinom vozilu za prijevoz gotovog novca ili o oružju;
(b)
obavlja svoju aktivnost prijevoza na način koji predstavlja prijetnju za javni red; ili
(c)
počinilo je ponovljene povrede ove Uredbe.
4. Država članica koja je izdala službenu dozvolu ili odobrenje za nošenje oružja može u slučaju povrede njenog nacionalnog prava o oružju odrediti sankcije zaštitarskom osoblju za prijevoz gotovog novca u skladu sa svojim nacionalnim pravom o oružju.
5. Sankcije su razmjerne ozbiljnosti povrede.
Članak 23.
Sigurnosne mjere u hitnom slučaju
1. Država članica može donijeti odluku o uvođenju privremenih sigurnosnih mjera koje nadilaze one predviđene ovom Uredbom, u slučaju hitnog problema koji znatno utječe na sigurnost operacija prijevoza gotovog novca. Takve privremene mjere utječu na sav prijevoz gotovog novca na cjelokupnom ili na dijelu nacionalnog državnog područja, primjenjuju se tijekom maksimalnog razdoblja od četiri tjedna i o njima se odmah obavješćuje Komisija. Komisija osigurava njihovo brzo objavljivanje putem odgovarajućih kanala.
2. Produženje privremenih mjera iz stavka 1. na duže od četiri tjedna podliježe prethodnom odobrenju Komisije. Komisija donosi odluku od prethodnom odobrenju u roku od 72 sata od primitka zahtjeva.
Članak 24.
Naknada osoblju za prijevoz gotovog novca koje obavlja prekogranični prijevoz
Zaštitarskom osoblju za prijevoz gotovog novca koje obavlja prekogranični prijevoz u skladu s ovom Uredbom jamče se odgovarajući minimalni iznos plaće, uključujući i prekovremeni rad u državi članici domaćinu u skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (c) Direktive 96/71/EZ. Ako je relevantni minimalni iznos plaće u državi članici domaćinu viši od plaće koja se zaposleniku isplaćuje u državi članici podrijetla, za cijeli radni dan primjenjuje se relevantni minimalni iznos plaće, uključujući i prekovremeni rad, države članice domaćina. Ako se prijevoz obavlja u više od jedne države članice domaćina u istom danu i više od jedne takvih država članica koje imaju viši relevantni minimalni iznos plaće, tada se za cijeli radni dan u državi članici domaćinu primjenjuje najviši od tih minimalnih iznosa plaće, uključujući prekovremeni rad.
Međutim, kada, kao posljedica ugovora, propisa, administrativnih odredbi ili praktičnih rješenja, radnik za prijevoz gotovog novca izvršava prekogranični prijevoz tijekom više od 100 radnih dana, koji su u cijelosti ili djelomično provedeni u kalendarskoj godini u drugoj državi članici, za sve radne dane provedene u cijelosti ili djelomično u toj državi članici domaćinu u toj kalendarskoj godini primjenjuju se uvjeti radnog odnosa iz Direktive 96/71/EZ.
Radi uspostavljanja relevantnih uvjeta radnog odnosa primjenjuje se mutatis mutandis članak 4. Direktive 96/71/EZ.
Članak 25.
Odbor za prekogranični prijevoz gotovog novca u eurima
1. Osniva se Odbor za prekogranični prijevoz gotovog novca u eurima. Predsjedava mu Komisija, a čini ga po dva predstavnika za svaku državu članicu sudionicu i dva predstavnika Europske središnje banke.
2. Odbor se sastaje najmanje jednom godišnje kako bi razmijenio mišljenja o provedbi ove Uredbe. U tu svrhu se savjetuje s dionicima u sektoru, uključujući socijalne partnere i prema potrebi uzima u obzir njihova mišljenja. Traži se njegovo mišljenje prilikom pripreme preispitivanja iz članka 26.
Članak 26.
Preispitivanje
Komisija do 1. prosinca 2016., a nakon toga svakih pet godina, podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o provedbi ove Uredbe. Za tu namjenu, savjetuje se s dionicima u sektoru, uključujući socijalne partnere, a nakon toga s državama članicama. Izvješće posebno ispituje mogućnost uspostave zajedničkih uvjeta za osposobljavanje zaštitarskog osoblja za prijevoz gotovog novca, za nošenje oružja i za izmjene članka 24. s obzirom na Direktivu 96/71/EZ, pridaje dužnu pažnju tehnološkom napretku u području sustava IBNS, uzima u obzir moguću dodatnu vrijednost skupnog izdavanja dozvola Unije za prijevoz gotovog novca i procjenjuje je li Uredbu potrebno na odgovarajući način revidirati.
Članak 27.
Izmjena tehničkih pravila
Komisija se ovlašćuje za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 28. o izmjeni Priloga II. i tehničkih pravila za standarde koji se primjenjuju na oklopljivanje vozila za prijevoz gotovog novca i neprobojne prsluke iz članaka 16., 17., 18. i 20. te na sefove za oružje iz članka 6. stavka 2., kako bi se uzeo u obzir tehnološki napredak i mogući novi europski standardi.
Članak 28.
Izvršavanje delegiranja ovlasti
1. Ovlaštenje za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji, podložno uvjetima koji su utvrđeni u ovom članku.
2. Ovlaštenje za donošenje delegiranih akata iz članka 27. dodjeljuje se Komisiji od 30. studenoga 2012. na neodređeni rok.
3. Europski parlament ili Vijeće mogu u svakom trenutku opozvati delegiranje ovlasti iz članka 27. Odlukom o opozivu ukida se delegiranje ovlasti koja je u njoj navedena. Ona stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave Odluke u Službenom listu Europske unije ili kasnijeg dana koji je u njoj naveden. Ona ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Komisija, čim donese delegirani akt, o tome istodobno obavješćuje Europski parlament i Vijeće.
5. Delegirani akt donesen u skladu s člankom 27. stupa na snagu samo ako Europski parlament i Vijeće nisu uložili prigovor u razdoblju od tri mjeseca od obavijesti Europskom parlament i Vijeću o tom aktu ili ako su prije isteka tog roka Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovor. Ovo se razdoblje produžuje za tri mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
Članak 29.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu 12 mjeseci od objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u Strasbourgu 16. studenoga 2011.