RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 779/2011
af 12. juli 2011
om tildeling af de fiskerimuligheder, der er fastsat i protokollen mellem Den Europæiske Union og Kongeriget Marokko om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Marokko
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 22. maj 2006 vedtog Rådet forordning (EF) nr. 764/2006 om indgåelse af en fiskeripartnerskabsaftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Marokko (1).
(2)
Protokollen om fastsættelse af fiskerimulighederne og den finansielle modydelse i henhold til nævnte fiskeripartnerskabsaftale udløb den 27. februar 2011, og en ny protokol mellem Den Europæiske Union og Kongeriget Marokko om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i partnerskabsaftalen (2), blev paraferet den 25. februar 2011. Protokollen giver EU-fartøjer fiskerimuligheder i de farvande, som hører ind under Marokkos højhedsområde eller jurisdiktion.
(3)
Rådet vedtog den 12. juli 2011 afgørelse 2011/491/EU (3) om undertegnelse og midlertidig anvendelse af protokollen.
(4)
Det bør fastlægges, hvordan fiskerimulighederne skal fordeles mellem medlemsstaterne i protokollens gyldighedsperiode.
(5)
Ifølge artikel 10, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1006/2008 af 29. september 2008 om tilladelser til EF-fiskerfartøjers fiskeri uden for EF-farvande og tredjelandsfartøjers adgang til EF-farvande (4) underretter Kommissionen de berørte medlemsstater, hvis det viser sig, at de fiskerimuligheder, som Unionen har fået tildelt i henhold til protokollen, ikke udnyttes fuldt ud. Modtages der ikke noget svar inden udløbet af en frist, som skal fastsættes af Rådet, betragtes det som en bekræftelse af, at den pågældende medlemsstats fartøjer ikke udnytter deres fiskerimuligheder fuldt ud i den pågældende periode. Denne frist bør fastsættes.
(6)
Eftersom den foregående protokol udløb den 27. februar 2011, og idet protokollen er blevet anvendt midlertidigt siden den 28. februar 2011, bør denne forordning anvendes fra den 28. februar 2011 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. De fiskerimuligheder, der er fastsat i protokollen mellem Den Europæiske Union og Kongeriget Marokko om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Marokko (i det følgende benævnt »protokollen«), fordeles mellem medlemsstaterne således:
Fiskerikategori
Fartøjstype
Medlemsstat
Licenser eller kvote
Ikke-industrielt pelagisk fiskeri nordpå
notfartøjer
Spanien
20
Ikke-industrielt fiskeri nordpå
langlinefartøjer med bundline 40 GT
Spanien
20
Portugal
7
langlinefartøjer med bundline 40 GT 150 GT
Portugal
3
Ikke-industrielt fiskeri sydpå
Spanien
20
Demersalt fiskeri
langlinefartøjer med bundline
Spanien
7
Portugal
4
trawlere
Spanien
10
Italien
1
Tunfiskeri
stangfartøjer
Spanien
23
Frankrig
4
Industrielt pelagisk fiskeri
Tyskland
4 850 t
Litauen
15 520 t
Letland
8 730 t
Nederlandene
19 400 t
Irland
2 500 t
Polen
2 500 t
Det Forenede Kongerige
2 500 t
Spanien
400 t
Portugal
1 333 t
Frankrig
2 267 t
2. Forordning (EF) nr. 1006/2008 finder anvendelse, jf. dog fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongerige Marokko.
3. Hvis de fiskerimuligheder, der er fastsat i protokollen, ikke opbruges med ansøgningerne om fiskeritilladelse fra de medlemsstater, der er nævnt i stk. 1, kan Kommissionen tage ansøgninger om fiskeritilladelse fra andre medlemsstater i betragtning, jf. artikel 10 i Rådets forordning (EF) nr. 1006/2008.
Den frist, som er omhandlet i artikel 10, stk. 1, i nævnte forordning, fastsættes til 10 arbejdsdage.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 28. februar 2011.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juli 2011.