KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 1261/2010
af 22. december 2010
om indførelse af en midlertidig udligningstold på importen af visse stænger af rustfrit stål med oprindelse i Indien
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 12,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. PROCEDURE
1.1. Indledning
(1)
Kommissionen offentliggjorde den 1. april 2010 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (2) (»indledningsmeddelelsen«) om indledning af en antisubsidieprocedure (»AS-proceduren«) vedrørende import til Unionen af visse stænger af rustfrit stål med oprindelse i Indien (»Indien« eller »det pågældende land«).
(2)
Samme dag offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (3) (»indledningsmeddelelsen«) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Unionen af visse stænger af rustfrit stål og indledte en separat undersøgelse (»AD-proceduren«).
(3)
AS-proceduren blev indledt som følge af en klage, der blev indgivet den 15. februar 2010 af European Federation of Iron and Steel Industries (Eurofer) (»klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for en væsentlig del, i dette tilfælde over 25 %, af den samlede EU-produktion af visse stænger af rustfrit stål. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt subsidiering sted af den pågældende vare med deraf følgende væsentlig skade, hvilket blev anset for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en undersøgelse.
(4)
Før indledningen af proceduren og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 10, stk. 7, underrettede Kommissionen Indiens regering om, at den havde modtaget en behørigt dokumenteret klage, hvori det blev påstået, at subsidieret import af visse stænger af rustfrit stål med oprindelse i Indien forvolder EU-erhvervsgrenen væsentlig skade. Indiens regering blev indkaldt til konsultationer med henblik på at kaste lys over situationen med hensyn til indholdet af klagen og nå til en gensidigt acceptabel løsning. Konsultationerne førte i dette tilfælde ikke til nogen gensidigt acceptabel løsning.
1.2. Parter, som er berørt af proceduren
(5)
Kommissionen underrettede officielt de klagende EU-producenter, andre kendte EU-producenter, de eksporterende producenter, importører, brugere, som den vidste var berørt af sagen, samt Indiens myndigheder om indledningen af proceduren. De interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen.
(6)
Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
1.2.1. Stikprøver af eksporterende producenter i Indien
(7)
I betragtning af det store antal eksporterende producenter i Indien påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver for at fastsætte subsidieringens omfang, jf. grundforordningens artikel 27.
(8)
For at gøre det muligt for Kommissionen at afgøre, om det ville være nødvendigt at udtage en stikprøve og i givet fald gøre dette, blev eksporterende producenter i Indien anmodet om at give sig til kende senest 15 dage fra datoen for indledningen af undersøgelsen og afgive grundlæggende oplysninger om deres eksport- og hjemmemarkedssalg og deres nøjagtige aktiviteter i forbindelse med produktionen af den pågældende vare samt oplyse navnene på alle med dem forretningsmæssigt forbundne virksomheder, der er involveret i produktion og/eller salg af den pågældende vare, og redegøre for disse virksomheders aktiviteter i perioden fra 1. april 2009 til 31. marts 2010.
(9)
De relevante indiske myndigheder blev også hørt i forbindelse udtagelsen af en repræsentativ stikprøve.
(10)
I alt 22 eksporterende producenter, herunder grupper af forretningsmæssigt forbundne virksomheder i Indien, gav sig til kende og indvilligede i at indgå i stikprøven inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. 20 af disse samarbejdsvillige virksomheder eller grupper angav eksport af den pågældende vare til Unionen i undersøgelsesperioden. Stikprøven blev således udtaget på grundlag af de oplysninger, der blev indgivet af disse 20 eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter.
(11)
Eksporterende producenter, der ikke gav sig til kende inden for ovennævnte frist eller ikke afgav de ønskede oplysninger rettidigt, blev betragtet som ikke-samarbejdsvillige i forbindelse med undersøgelsen. Sammenligningen mellem Eurostats importdata og mængden af eksport til Unionen af den pågældende vare, som blev opgivet for undersøgelsesperioden af de 20 samarbejdsvillige virksomheder eller grupper med eksport af den pågældende vare til Unionen i undersøgelsesperioden, tyder på, at samarbejdsgraden blandt de eksporterende producenter i Indien var meget høj.
1.2.2. Udtagelse af stikprøven af samarbejdsvillige virksomheder i Indien
(12)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 27, udtog Kommissionen en stikprøve ud fra den største repræsentative eksportmængde af den pågældende vare til Unionen, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. Stikprøven bestod af to individuelle virksomheder og en virksomhedsgruppe bestående af fire forretningsmæssigt forbundne virksomheder, der tilsammen tegnede sig for mere end 63 % af den samlede eksportmængde til Unionen af den pågældende vare.
1.2.3. Individuel undersøgelse af de virksomheder, der ikke indgik i stikprøven
(13)
En eksporterende producent, som ikke indgik i stikprøven, da den ikke opfyldte kriterierne i grundforordningens artikel 27, stk. 1, anmodede om fastsættelsen af en individuel subsidiemargen, jf. grundforordningens artikel 27, stk. 3, og indsendte en besvarelse af spørgeskemaet.
(14)
Som nævnt i betragtning 12 blev stikprøven begrænset til et antal virksomheder, som med rimelighed kunne undersøges inden for den afsatte tid. De virksomheder, der blev undersøgt i forbindelse med undersøgelsen af subsidiering, er anført i betragtning 22. I betragtning af det antal kontrolbesøg, der skulle gennemføres hos disse virksomheder, blev det konkluderet, at en individuel undersøgelse ville være urimeligt byrdefuld og hindre, at undersøgelsen kunne afsluttes rettidigt.
(15)
Derfor blev det foreløbigt konkluderet, at de to anmodninger om en individuel undersøgelse ikke kunne imødekommes.
1.2.4. Stikprøve af EU-producenter
(16)
På baggrund af det store antal EU-producenter, blev stikprøver nævnt som en mulighed i indledningsmeddelelsen for at fastsætte skaden, jf. grundforordningens artikel 27.
(17)
Ingen andre producenter end de otte klagere gav sig til kende og fremlagde de oplysninger, der blev anmodet om indledningsmeddelelsen, nemlig grundlæggende oplysninger om deres aktiviteter i forbindelse med den pågældende vare i undersøgelsesperioden. Ud af disse otte blev der udtaget en stikprøve på fire virksomheder på grundlag af repræsentativiteten af deres salgsmængder, de forskellige varetyper og deres beliggenhed i Unionen. Klageren og de pågældende producenter blev hørt om udtagelsen af stikprøven.
(18)
De fire EU-producenter i stikprøven tegnede sig for 62 % af EU-erhvervsgrenens samlede produktion i undersøgelsesperioden.
1.2.5. Stikprøve af importører
(19)
I betragtning af det store antal importører i klagen påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver for importører i overensstemmelse med grundforordningens artikel 27. Fire importører indsendte de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. I betragtning af det lave antal importører, der gav sig selv til kende, blev det besluttet ikke at anvende stikprøver.
(20)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt, og til alle andre virksomheder, der gav sig til kende inden for de frister, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Der blev således sendt spørgeskemaer til den indiske regering, de eksporterende producenter fra Indien, der indgik i stikprøven, EU-producenterne i stikprøven, til de fire importører i Unionen, der gav sig til kende i forbindelse med stikprøveundersøgelsen, og til alle brugere, som man vidste, var berørt af undersøgelsen.
(21)
Der blev modtaget besvarelser fra Indiens regering, de eksporterende producenter i stikprøven, den eksporterende producent, som anmodede om en individuel undersøgelse, EU-producenterne i stikprøven og fra en importør. Der blev ikke modtaget spørgeskemabesvarelser fra brugere eller andre interesserede parter i undersøgelsen. Desuden fremlagde en væsentlig del af EU-producenterne de nødvendige generelle oplysninger til skadesanalysen.
(22)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, der blev indsendt af de interesserede parter, som den anså for nødvendige for en midlertidig fastsættelse af subsidiering, deraf følgende skade og Unionens interesser. Kommissionen aflagde kontrolbesøg hos Indiens regering i Delhi, Maharashtras regering i Mumbai, den indiske regerings regionale kontor i Mumbai og følgende virksomheder:
Producenter i Unionen
-
Aceros Inoxidables Olarra SA, Spanien, og dennes forretningsmæssigt forbundne virksomheder
-
Rodaciai SPA, Italien, og dennes forretningsmæssigt forbundne salgsvirksomheder
-
Roldan SA, Spanien, og dennes forretningsmæssigt forbundne salgsvirksomheder
-
Ugitech France SA, Frankrig, og dennes forretningsmæssigt forbundne salgsvirksomheder
Eksporterende producenter i Indien
-
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maharashtra
-
Chandan Steel Ltd., Mumbai, Maharashtra
Venus-gruppen:
-
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
-
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
-
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
-
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra
1.3. Undersøgelsesperiode
(23)
Undersøgelsen af subsidiering og skade omfattede perioden fra 1. april 2009 til 31. marts 2010 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 2007 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
2.1. Den pågældende vare
(24)
Den pågældende vare er stænger af rustfrit stål, kun koldtbehandlede, bortset fra stænger med cirkulært tværsnit med en diameter på 80 mm eller mere med oprindelse i Indien (»den pågældende vare«), som for øjeblikket tariferes under KN-kode 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 og 7222 20 89.
2.2. Samme vare
(25)
Undersøgelsen viste, at de varer, der produceres og sælges på hjemmemarkedet i Indien, og som er omfattet af denne undersøgelse, har samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål som de varer, der eksporteres fra dette land til EU-markedet. Ligeledes har varer produceret af EU-erhvervsgrenen og solgt på EU-markedet samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål som de varer, der eksporteres til Unionen fra det pågældende land. Det konkluderes derfor foreløbigt, at disse varer er identiske i henhold til grundforordningens artikel 2, litra c).
3. SUBSIDIERING
3.1. Indledning
(26)
På grundlag af de oplysninger, der var indeholdt i klagen, og besvarelserne af Kommissionens spørgeskema, undersøgte Kommissionen følgende ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes subsidier:
a)
Duty Entitlement Passbook Scheme (toldgodtgørelsesordning)
b)
Advance Authorization Scheme (forhåndslicensordning - »AAS«)
c)
Export Promotion Capital Goods Scheme (ordning for eksportfremmende investeringsgoder)
d)
Export Oriented Units Scheme (»ordning for eksportorienterede virksomheder«)
e)
Export Credit Scheme (eksportkreditordning)
(27)
De under punkt a) til d) nævnte ordninger er baseret på loven om udenrigshandel (»Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992«) (nr. 22 af 1992), der trådte i kraft den 7. august 1992 (»Foreign Trade Act«). Ved loven om udenrigshandel bemyndiges den indiske regering til at udstede bekendtgørelser om eksport- og importpolitikken. Disse bekendtgørelser opføres i »Foreign Trade Policy«-dokumenter, der udstedes af handelsministeriet hvert femte år og ajourføres regelmæssigt. To »Foreign Trade Policy«-dokumenter er relevante for UP i denne undersøgelse, nemlig FT-policy 2004-2009 og FT-policy 2009-2014. Desuden fastsætter Indiens regering også procedurer for FT-policy 2004-2009 og FT-policy 2009-2014 i »Handbook of Procedures, volume I« (»Procedurehåndbogen«) (henholdsvis »Procedurehåndbogen I 2004-2009« og »Procedurehåndbogen I 2009-2014«). Procedurehåndbogen ajourføres også regelmæssigt.
(28)
Den under punkt e) nævnte eksportkreditordning er baseret på Section 21 og 35A i bankloven af 1949 (»Banking Regulation Act 1949«), der tillader Reserve Bank of India (»RBI«) at vejlede forretningsbanker på eksportkreditområdet.
3.2. Duty Entitlement Passbook Scheme (DEPBS) (toldgodtgørelsesordning)
a) Retsgrundlag
(29)
DEPBS-ordningen er detaljeret beskrevet i kapitel 4.3 i FT-policy 2004-2009 og FT-policy 2009-2014 samt i kapitel 4 i Procedurehåndbogen I 2004-2009 og Procedurehåndbogen I 2009-2014.
b) Støtteberettigelse
(30)
Alle producent-eksportører og forhandler-eksportører er berettigede til denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse af DEPBS
(31)
En eksportør kan anmode om DEPBS-kreditter, der beregnes som en procentdel af værdien af de varer, der eksporteres i henhold til denne ordning. De indiske myndigheder har fastsat sådanne DEPBS-satser for de fleste varer, herunder den pågældende vare. De fastsættes på grundlag af Standard Input/Output-normer (SION-normer) under hensyntagen til det formodede indhold af importerede råmaterialer i eksportvaren og tolden på disse formodede importerede råmaterialer, uanset om der rent faktisk er betalt importafgift eller ej.
(32)
For at være berettiget til fordelene under denne ordning skal virksomheden foretage eksport. På tidspunktet for eksporttransaktionen skal eksportøren udfærdige en erklæring til de indiske myndigheder, hvoraf det fremgår, at eksporten finder sted i henhold til DEPBS-ordningen. For at varerne kan blive eksporteret, udsteder de indiske toldmyndigheder et eksportforsendelsesdokument under forsendelsesproceduren. Af dette dokument fremgår bl.a. størrelsen af den DEPBS-kredit, der skal indrømmes for den pågældende eksporttransaktion. Eksportøren kender på dette tidspunkt niveauet af den fordel, denne vil opnå. Når først toldmyndighederne har udstedt et eksportforsendelsesdokument, har den indiske regering ingen beføjelser med hensyn til indrømmelsen af en DEPBS-kredit.
(33)
Det konstateredes, at DEPBS-kreditter efter opfyldelsen af eksportforpligtelsen kan bogføres som indtægter i regnskaberne på et periodiseringsgrundlag, hvilket er i overensstemmelse med de indiske regnskabsstandarder. Sådanne kreditter kan benyttes til at betale told på senere import af enhver vare, undtagen investeringsgoder og varer, som er underlagt importrestriktioner. Varer, der er indført ved anvendelse af sådanne kreditter, kan sælges på hjemmemarkedet (og pålægges omsætningsafgift) eller anvendes på anden måde. DEPB-kreditter er frit omsættelige og gyldige i en periode på 12 måneder fra udstedelsesdatoen.
(34)
Ansøgninger om DEPBS-kreditter indsendes elektronisk og kan omfatte en ubegrænset mængde eksporttransaktioner. I realiteten findes der ingen faste frister for DEPBS-kreditter. Det elektroniske system, der anvendes til forvaltning af DEPBS, udelukker ikke automatisk eksporttransaktioner, der foretages efter de ansøgningsfrister, der er nævnt i kapitel 4.47 i Procedurehåndbogen I 2004-2009 og 2009-2014. Endvidere - som anført i kapitel 9.3 i Procedurehåndbogen I 2004-2009 og 2009-2014 - kan ansøgninger, der blev modtaget efter udløbet af fristerne for indsendelse, altid tages i betragtning ved pålæggelse af en mindre bøde (f.eks. 10 % af godtgørelsen).
(35)
Det blev konstateret, at to virksomheder i stikprøven, nemlig Chandan Steel og virksomhederne i Venus-gruppen, gjorde brug af denne ordning i UP.
d) Konklusioner vedrørende DEPBS
(36)
DEPBS tilvejebringer subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. En DEPBS-kredit er et finansielt bidrag fra den indiske stat, da kreditten senere vil blive benyttet til at udligne importafgifter og dermed reducere de toldindtægter, som den indiske stat ellers ville have haft. Desuden medfører DEPBS-kreditten en fordel for eksportøren, da virksomhedens likviditet forbedres.
(37)
Endvidere er DEPBS retligt betinget af eksportresultater, og ordningen anses derfor for specifik og udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a).
(38)
Ordningen kan desuden ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), idet den ikke overholder de regler, der er fastsat i bilag I, punkt i), bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III til grundforordningen (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse). En eksportør er navnlig ikke forpligtet til rent faktisk at forbruge de toldfrit importerede varer i produktionsprocessen, og kreditbeløbet beregnes ikke i forhold til de råmaterialer, der faktisk er benyttet. Desuden forefindes der ingen ordning eller procedure, der skal fastslå, hvilke råmaterialer der forbruges ved fremstillingen af den eksporterede vare, eller om der har været tale om for stor betaling af importafgifter, jf. bilag I, punkt i), og bilag II og III til grundforordningen. Endelig er en eksportør berettiget til DEPBS-fordelene, uanset om den pågældende overhovedet importerer råmaterialer. For at opnå fordelen er det tilstrækkeligt for en eksportør blot at eksportere varer uden at påvise import af noget råmateriale. Selv eksportører, der køber alle deres råmaterialer lokalt og ikke importerer varer, der kan benyttes som råmaterialer, er således stadig berettiget til fordelene ved DEPBS.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(39)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 2, og artikel 5 blev det udligningsberettigede subsidiebeløb beregnet og udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtageren havde opnået i UP. I denne forbindelse konstateredes det, at modtageren opnår fordelen på det tidspunkt, hvor der foretages en eksporttransaktion i henhold til denne ordning. På dette tidspunkt er det sandsynligt, at den indiske regering giver afkald på tolden, hvilket udgør et finansielt bidrag, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Når først toldmyndighederne har udstedt et eksportforsendelsesdokument, der bl.a. viser størrelsen på den DEPBS-kredit, der ydes for den pågældende eksporttransaktion, har den indiske regering ingen beføjelser med hensyn til at indrømme subsidiet. I betragtning af ovenstående anses det for passende at betragte fordelen ved DEPBS-ordningen som summen af de kreditter, der er opnået for alle eksporttransaktioner, der har fundet sted i henhold til denne ordning i UP.
(40)
Når der blev fremsat berettigede krav herom, blev gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket kreditterne for at nå frem til subsidiebeløbet som tæller, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a). Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over den samlede eksportomsætning i UP som nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(41)
Den subsidiesats, der blev fastsat for de pågældende virksomheder i forbindelse med denne ordning i UP, er på mellem 1,5 % og 3,4 %.
3.3. Advance Authorisation Scheme (»AAS«) (forhåndstilladelsesordningen)
a) Retsgrundlag
(42)
Ordningen er beskrevet detaljeret i punkt 4.1.1-4.1.14 i FT-policy 2004-2009 og FT-policy 2009-2014 og i kapitel 4.1 - 4.30 i Procedurehåndbogen I 2004-2009 og i Procedurehåndbogen I 2009-2014.
b) Støtteberettigelse
(43)
AAS består af seks underordninger, der er nærmere beskrevet i betragtning 44. Disse underordninger er bl.a. forskellige med hensyn til støtteberettigelsen. Producent-eksportører og forhandler-eksportører, der er »forbundet« med støttende producenter, er berettiget til støtte efter AAS-underordningerne for fysisk eksport og årligt behov. Producent-eksportører, der leverer til den endelige eksportør, er støtteberettiget efter AAS-ordningen for mellemleverancer. Hovedleverandører, der leverer til kategorier »ligestillet med eksport«, jf. punkt 8.2 i FT-policy 2004-2009, såsom leverandører til eksportorienterede virksomheder, er berettigede til AAS-underordningen for transaktioner ligestillet med eksport. Endelig er mellemleverandører til producent-eksportører berettiget til fordele i forbindelse med transaktioner ligestillet med eksport i henhold til underordningerne for »ARO« (Advance Release Order - attester til forudgående frigivelse) og løbende indenlandsk remburs.
c) Praktisk gennemførelse
(44)
Der kan udstedes AAS for:
i) Fysisk eksport: Dette er den vigtigste underordning. Den gør det muligt toldfrit at importere råmaterialer til fremstilling af en specifik færdig eksportvare. »Fysisk« betyder i denne forbindelse, at eksportvaren skal forlade indisk territorium. Tilladelsen til import og forpligtelsen til eksport (herunder eksportvarens type) er specificeret i licensen.
ii) Årligt behov: En sådan tilladelse er ikke knyttet til en bestemt eksportvare, men til en bredere varegruppe (f.eks. kemiske og dermed forbundne varer). Licensindehaveren kan - op til en bestemt værditærskel, der fastsættes efter tidligere eksportresultater - toldfrit importere ethvert råmateriale, der skal benyttes til fremstilling af enhver vare, der henhører under den relevante varegruppe. Licensindehaveren kan vælge at eksportere enhver færdig vare i varegruppen, hvor sådanne toldfri materialer er anvendt.
iii) Mellemleverancer: Denne underordning omfatter tilfælde, hvor to producenter har til hensigt at fremstille en enkelt eksportvare og stå for hver sin del af produktionsprocessen. Den producent-eksportør, der fremstiller mellemproduktet, kan importere toldfri råmaterialer og i den forbindelse opnå en AAS-ordning for mellemleverancer. Den endelige eksportør færdiggør produktionen og er forpligtet til at eksportere den færdige vare.
iv) Transaktioner ligestillet med eksport: Denne underordning gør det muligt for en hovedleverandør toldfrit at importere råmaterialer, som er nødvendige for produktionen af varer, der skal sælges i »transaktioner ligestillet med eksport« til de kundekategorier, der er anført i stk. 8.2.b) til f), g), i) og j) i FT-policy 2004-2009. Ifølge den indiske regering forstås der ved transaktioner ligestillet med eksport transaktioner, hvor de leverede varer ikke forlader landet. En række kategorier af leverancer anses for at være transaktioner ligestillet med eksport, forudsat at varerne er fremstillet i Indien, f.eks. leverancer af varer til eksportorienterede virksomheder eller til virksomheder i særlige økonomiske områder.
v) Attester til forudgående frigivelse (»Advance Release Order« eller »ARO«): En AAS-licensindehaver, der ønsker at købe råmaterialerne af indenlandske kilder i stedet for at importere dem direkte, kan vælge at købe dem ved anvendelse af ARO. I sådanne tilfælde godkendes AAS-licenserne som ARO og påtegnes til den indenlandske leverandør ved levering af de derpå anførte varer. Påtegnelsen af ARO giver den indenlandske leverandør ret til de fordele, der indrømmes transaktioner ligestillet med eksport, jf. punkt 8.3 i FT-policy 2004-2009 (dvs. AAS for mellemleverancer/transaktioner ligestillet med eksport, eksportrestitution og tilbagebetaling af endelige punktafgifter). Ved ARO-mekanismen ydes der refusion af skatter og afgifter til leverandøren, i stedet for at disse beløb tilbagebetales til den endelige eksportør i form af toldgodtgørelse eller -refusion. Skatter og afgifter kan refunderes for både lokale og importerede råmaterialer.
vi) Løbende indenlandsk remburs: Denne underordning dækker også indenlandske leverancer til en AAS-licensindehaver. Denne kan henvende sig til en bank for at åbne en indenlandsk remburs til fordel for en indenlandsk leverandør. Banken gyldiggør tilladelsen til direkte import for den værdi og de varemængder, der købes i landet i stedet for at blive importeret. Den indenlandske leverandør vil være berettiget til de fordele, der indrømmes transaktioner ligestillet med eksport, jf. stk. 8.3 i FT-policy 2004-2009 (dvs. forhåndstilladelse for mellemleverancer/transaktioner ligestillet med eksport, eksportrestitution og tilbagebetaling af endelige forbrugsafgifter).
(45)
To virksomheder modtog indrømmelser under AAS-ordningen i forbindelse med den pågældende vare i UP. Disse virksomheder gjorde brug af en underordning, nemlig AAS for fysisk eksport. Det er derfor ikke nødvendigt at undersøge, om de resterende uudnyttede underordninger er udligningsberettigede.
(46)
Af hensyn til de indiske myndigheders kontrol er AAS-licensindehaveren retligt forpligtet til at føre en korrekt og behørig fortegnelse over forbrug og anvendelse af toldfrit importerede varer eller varer købt på hjemmemarkedet i et nærmere angivet format (kapitel 4.26 og 4.30 i Procedurehåndbogen I 2004-2009 og Procedurehåndbogen I 2009-2014 samt bilag 23), dvs. en fortegnelse over det faktiske forbrug. Dette register skal revideres af en ekstern statsautoriseret revisor, som udsteder en attest om, at den foreskrevne fortegnelse og relevante bogføringer er undersøgt, og at de oplysninger, der er afgivet i henhold til tillæg 23, er sande og korrekte i enhver henseende.
(47)
For så vidt angår den underordning, som de pågældende virksomheder anvendte i UP, dvs. fysisk eksport, fastsætter den indiske regering den mængde og værdi, som importtilladelsen og eksportforpligtelsen vedrører, og dette fremgår af tilladelsen. Desuden skal de tilsvarende transaktioner bekræftes på tilladelsen af statens embedsmænd på import- og eksporttidspunktet. Den mængde import, der er tilladt i henhold til AAS-ordningen, fastsættes af den indiske regering på grundlag af såkaldte standard input/output-normer (»SION«), som findes for de fleste varer, herunder den pågældende vare.
(48)
Importerede råmaterialer kan ikke afhændes og skal anvendes til at fremstille den færdige eksportvare. Eksportforpligtelsen skal opfyldes inden for en fastsat frist efter udstedelsen af licensen (24 måneder med mulighed for to forlængelser på hver 6 måneder).
(49)
I undersøgelsen blev det også fastslået, at kravene til kontrol, som de indiske myndigheder har anført, enten ikke blev opfyldt eller endnu ikke var blevet afprøvet i praksis.
(50)
En af de undersøgte virksomheder ajourførte ikke et system, så det kunne kontrolleres, hvilke råmaterialer der blev brugt til fremstillingen af den eksporterede vare og i hvilke mængder, jf. FT-policy 2004 til 2009 (Tillæg 23) og bilag II, punkt II, stk. 4, til grundforordningen. Der fandtes ingen fortegnelse over det faktiske forbrug. Ændringer i administrationen af FT-policy 2004-2009, som blev gennemført i efteråret 2005 (obligatorisk indsendelse af forbrugsfortegnelse til de indiske myndigheder i forbindelse med indfrielsesproceduren), havde endnu ikke fundet anvendelse på denne virksomhed. Derfor kunne den faktiske gennemførelse af denne bestemmelse ikke kontrolleres på dette tidspunkt.
(51)
Hvad angår den anden virksomhed, ajourførte den heller ikke en bestemt fortegnelse over produktion og forbrug. Forbrugsfortegnelse for UP forelå dog ikke, og det var derfor ikke muligt at kontrollere bl.a. forbrugsfortegnelsen med henblik på at afgøre, hvilke råmaterialer der var blevet anvendt i produktionen af eksportvaren og i hvilke mængder, jf. FT-policy (Tillæg 23). Hvad angår kravene til kontrol, jf. betragtning 46, førte virksomheden ingen fortegnelser over, hvorledes denne kontrol fandt sted. Der forelå ingen revisionsplan eller dokumentation for den udførte revision (f.eks. en revisionsrapport), ingen optegnelser over den anvendte metode og de specifikke krav i forbindelse med en så kritisk gennemgang, der kræver detaljeret teknisk viden om produktionsprocesser. Kort sagt blev det konkluderet, at den undersøgte eksportør ikke var i stand til at påvise, at de relevante FT-betingelser var blevet opfyldt.
d) Konklusion vedrørende AAS
(52)
Fritagelsen for importafgifter er et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, dvs., at den udgør et finansielt bidrag fra den indiske stat, der har medført en fordel for de undersøgte eksportører.
(53)
Desuden er forhåndslicenserne for fysisk eksport helt klart retligt betinget af eksportresultater og anses derfor for at være specifikke og udligningsberettigede, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a). Uden en eksportforpligtelse kan en virksomhed ikke opnå fordele i henhold til disse ordninger.
(54)
Den underordning, der blev benyttet i den aktuelle sag, kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke de regler, der er fastsat i bilag I, punkt i), bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse) til grundforordningen. Den indiske regering anvendte ikke en verifikationsordning eller -procedure til effektivt at bekræfte, hvorvidt der blev forbrugt råmaterialer ved fremstillingen af den eksporterede vare og i hvilke mængder (bilag II, del II, punkt 4, til grundforordningen samt for substitutionsgodtgørelsesordninger bilag III, del II, punkt 2, i grundforordningen). Det konkluderes desuden, at SION-normerne for den pågældende vare i sig selv ikke kan anses for tilstrækkeligt præcise og for at udgøre et system til verifikation af det faktiske forbrug, fordi disse standardnormer er udformet således, at den indiske regering ikke med tilstrækkelig præcision kan kontrollere, hvilke mængder råmaterialer der er forbrugt i produktionen til eksport. Den indiske regering foretog desuden heller ikke nogen yderligere undersøgelse på grundlag af de faktisk involverede råmaterialer, selv om det normalt er nødvendigt, når der ikke findes en effektiv kontrolordning (bilag II, del II, punkt 5, og bilag III, del II, punkt 3, til grundforordningen).
(55)
Denne underordning er derfor udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(56)
Da der ikke er tale om tilladte toldgodtgørelsesordninger eller substitutionsgodtgørelsesordninger, er den udligningsberettigede fordel eftergivelsen af den samlede importafgift, der normalt skal betales ved import af råmaterialer. I denne henseende skal det bemærkes, at det ikke er fastsat i grundforordningen, at kun eftergivelse af overskydende afgifter kan udlignes. Ifølge grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og dens bilag I, punkt i), kan der kun foretages udligning af for store eftergivne afgiftsbeløb, hvis betingelserne i bilag II og III til grundforordningen er opfyldt. Disse betingelser var imidlertid ikke opfyldt i denne sag. Hvis det konstateres, at der ikke findes en passende kontrolprocedure, finder ovennævnte undtagelse for godtgørelsesordninger således ikke anvendelse, og i stedet anvendes den normale regel om, at det er de ubetalte afgiftsindtægter, der er givet afkald på, som skal udlignes, og ikke de beløb, som angiveligt er eftergivet for meget. Som det fremgår af bilag II, del II, og bilag III, del II, til grundforordningen påhviler det ikke undersøgelsesmyndigheden at beregne sådanne eftergivelser af for store beløb. Tværtimod skal den undersøgende myndighed ifølge grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), kun fastslå, om der foreligger tilstrækkelige beviser til at imødegå det hensigtsmæssige i en angivelig kontrolordning.
(57)
Subsidiebeløbet for de virksomheder, der benyttede AAS, blev beregnet på grundlag af de importafgifter, som der var givet afkald på (basistold og særlig tillægstold) for de materialer, der var importeret i henhold til underordningen i UP (tæller). I overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a), blev de gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket subsidiebeløbet, når der blev fremsat berettigede krav herom. Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over eksportomsætningen fra den pågældende vare i undersøgelsesperioden som nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(58)
Den subsidiesats, der blev fastsat for de pågældende virksomheder i forbindelse med denne ordning i UP, er på hhv. 0,8 % og 1,5 %.
3.4. Export Promotion Capital Goods Scheme (»EPCGS«) (eksportfremmeordning for investeringsgoder)
(59)
Undersøgelsen viste, at to virksomheder eller grupper af virksomheder i stikprøven anvendte denne ordning i UP. Det blev dog konstateret, at de modtagne incitamenter var ubetydelige. Det blev derfor konkluderet, at det ikke var nødvendigt at undersøge, om ordningen er udligningsberettiget i forbindelse med denne undersøgelse.
3.5. Export Oriented Units Scheme (»EOUS«) (ordning for eksportorienterede virksomheder)
(60)
Det blev konstateret, at en af virksomhederne i stikprøven havde status som eksportorienteret virksomhed og modtog subsidier i UP.
a) Retsgrundlag
(61)
EOUS-ordningen er detaljeret beskrevet i kapitel 6 i FT-policy 2004-2009 og FT-policy 2009-2014samt i kapitel 6 i Procedurehåndbogen I 2004-2009 og Procedurehåndbogen I 2009-2014.
b) Støtteberettigelse
(62)
Med undtagelse af rene handelsvirksomheder kan enhver virksomhed, der i princippet forpligter sig til at eksportere hele sin produktion af varer eller tjenesteydelser, etableres under EOUS. Industrivirksomheder skal imidlertid opfylde et krav om minimumsinvesteringer i anlægsaktiver for at være berettigede til EOUS.
c) Praktisk gennemførelse
(63)
Eksportorienterede virksomheder kan findes og etableres overalt i Indien.
(64)
Ansøgninger om EOUS-status skal indeholde nærmere oplysninger for en periode på fem år om bl.a. planlagte produktionsmængder, forventet værdi af eksporten, importbehov og behov for indenlandske varer. Hvis myndighederne godtager virksomhedens ansøgning, vil den blive underrettet om de vilkår og betingelser, der er knyttet til godtagelsen. Aftalen om at blive godkendt som EOUS-virksomhed er gyldig i fem år. Aftalen kan fornyes i yderligere perioder.
(65)
En EOUS-virksomhed har ifølge FT-policy 2004-2009 og FT-policy 2009-2014 en central forpligtelse til at opnå en nettoindtjening i udenlandsk valuta, hvilket vil sige, at den samlede værdi af eksporten i en referenceperiode på fem år skal være højere end den samlede værdi af de importerede varer.
(66)
Eksportorienterede virksomheder er berettiget til følgende fordele:
i)
Fritagelse for importtold på alle varetyper (herunder investeringsgoder, råmaterialer og forbrugsgoder), som er nødvendige til fremstilling og forarbejdning eller i forbindelse hermed.
ii)
Fritagelse for punktafgift på varer indkøbt hos indenlandske leverandører.
iii)
Godtgørelse af central omsætningsafgift på varer indkøbt lokalt.
iv)
Mulighed for at sælge en del af produktionen på hjemmemarkedet (op til 50 % af de eksporterede varers fob-værdi) på betingelse af, at man opnår en positiv nettoindtjening i udenlandsk valuta efter indbetaling af gældende told, dvs. punktafgifter på den færdige vare.
v)
Delvis tilbagebetaling af den afgift, der er betalt på brændstof købt hos hjemlige olieselskaber.
vi)
Fritagelse i ti år efter virksomhedens etablering for den skat på indtægter, der normalt skal betales af fortjeneste af eksportsalg i overensstemmelse med Section 10A eller Section 10B i indkomstskatteloven.
(67)
Virksomheder under disse ordninger betragtes som virksomheder i toldzoner under toldmyndighedernes tilsyn.
(68)
De er retligt forpligtede til at føre en nøjagtig fortegnelse over alle importerede varer og med forbrug og anvendelse af alle importerede materialer og den eksport, der foretages i henhold til det relevante afsnit i Procedurehåndbogen I 2009-2014. Disse dokumenter skal regelmæssigt fremlægges for de kompetente indiske myndigheder i form af kvartalsvise og årlige statusrapporter.
(69)
På intet tidspunkt stilles der dog krav om, at EOUS-virksomheder skal redegøre for den indbyrdes forbindelse mellem enhver importtransaktion og deres eksport, salg til andre virksomheder, salg på hjemmemarkedet eller lagre som anført i afsnit 6.11.2 i Procedurehåndbogen I 2009-2014.
(70)
Hjemmemarkedssalget forsendes og registreres ved selvcertificering. Ekspeditionen af EOUS-virksomheders eksportforsendelser overvåges af en embedsmand fra told- og punktafgiftsmyndighederne.
(71)
I det aktuelle tilfælde blev EOUS-ordningen benyttet af en af de samarbejdsvillige eksportører i stikprøven. Den samarbejdsvillige eksportør benyttede ordningen til toldfrit at importere råmaterialer, forbrugsgoder og investeringsgoder, til punktafgiftsfrit at købe varer på hjemmemarkedet og opnå godtgørelse af omsætningsafgifter samt til at sælge en del af sin produktion på hjemmemarkedet. Virksomhederne opnåede således alle de fordele, der er beskrevet i betragtning 66 under nr. i)-vi). Hvad angår fritagelsen fra indkomstskat i henhold til afsnit 10B i indkomstskatteloven, viste undersøgelsen, at virksomheden fra 1. april 2010 ikke længere var berettiget til denne fritagelse. Bestemmelserne om indkomstskattefritagelser for eksportorienterede virksomheder blev derfor ikke taget yderligere i betragtning som led i denne undersøgelse.
d) Konklusioner om EOUS-ordningen
(72)
Fritagelsen af eksportorienterede virksomheder for tre typer importafgifter (basistold, »education cess on customs duty« og »higher secondary education cess« hhv. uddannelsesbidrag og uddannelsesbidrag på gymnasieniveau) og godtgørelsen af omsætningsafgift er finansielle bidrag fra den indiske regering, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Der gives afkald på offentlige indtægter, der ellers ville være indgået, således at EOUS-virksomheden opnår en fordel i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 2, da den forbedrer likviditet ved ikke at skulle betale afgifter, der normalt ville påløbe, og ved at opnå godtgørelse af omsætningsafgift.
(73)
Fritagelsen fra forbrugsafgiften og den tilsvarende importafgift (»EED« tillægstold) fører imidlertid ikke til, at der gives afkald på indtægter, der ellers ville være påløbet. Forbrugsafgifter og tillægstold kan, hvis de betales, benyttes som kredit for fremtidige afgiftsforpligtelser (den såkaldte »CENVAT-mekanisme«), som kan sammenlignes med moms-ordningen og giver indiske virksomheder mulighed for at udligne afgifter på anskaffelser med omsætningsafgifter. Disse afgifter er derfor ikke endelige. Ved anvendelse af »CENVAT«-kreditter er der kun en endelig afgift på værditilvæksten og ikke på råmaterialerne.
(74)
Det er således kun fritagelsen fra basistold, »education cess on customs duty«, »higher secondary education cess« og godtgørelsen af den centrale omsætningsafgift, der udgør subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3. De er retligt betinget af eksportresultater og anses derfor for at være specifikke og udligningsberettigede i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a). Det er en ufravigelig betingelse for at opnå fordelene, at en EOUS-virksomhed har eksport som mål, jf. kapitel. 6.1 i FT-policy 2009-2014.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(75)
Den udligningsberettigede fordel er derfor eftergivelsen af de samlede importafgifter, basistold, uddannelsesbidrag og uddannelsesbidrag på gymnasieniveau, der normalt skal betales ved import, samt godtgørelsen af den centrale omsætningsafgift i UP.
i) Fritagelse for importafgifter (basistold, »education cess on customs duty«, »higher secondary education cess«), godtgørelsen af den centrale omsætningsafgift på råmaterialer og forbrugsgoder
(76)
Subsidiebeløbet for den eksportør, der er en eksportorienteret virksomhed, blev beregnet på grundlag af den importtold (basistold, »education cess on customs duty«, »higher secondary education cess«), som der var givet afkald på i UP for de materialer, som den eksportorienterede virksomhed importerede som helhed, og den godtgjorte omsætningsafgift i UP. Gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a), fratrukket dette beløb, og resultatet heraf var subsidiebeløbet som tæller. Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over den relevante eksportomsætning i UP som nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder. Den pågældende virksomhed havde en samlet subsidiemargen på 4,3 % under EOUS-ordningen.
ii) Fritagelse for importafgifter (basistold, »education cess on customs duty«, »higher secondary education cess«) på investeringsgoder
(77)
Investeringsgoder indgår ikke fysisk i de færdige varer. Fordelen for den undersøgte virksomhed er derfor beregnet på grundlag af størrelsen af den ikke betalte told på importen af investeringsgoder fordelt over en periode, der afspejler den normale afskrivningstid for sådanne, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 3. Det således beregnede beløb, der kan tildeles UP, er blevet justeret ved at tillægge renter i denne periode for at afspejle værdien af fordelen over tid og derved bestemme den fulde fordel af denne ordning for modtageren. Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2 og 3, blevet fordelt over den relevante eksportomsætning i UP som nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder. Den pågældende virksomhed havde således en ubetydelig subsidiemargen.
3.6. Export Credit Scheme (ECS) (eksportkreditordning)
a) Retsgrundlag:
(78)
Ordningen er detaljeret beskrevet i Master Circular DBOD No. DIR.(Exp).BC 01/04.02.02/2007-08 (Rupee/Foreign Currency Export Credit) og i Master Circular DBOD No. DIR.(Exp).BC 09/04.02.02/2008-09 (Rupee/Foreign Currency Export Credit) fra Reserve Bank of India (»RBI«), der er rettet til alle forretningsbanker i Indien.
b) Støtteberettigelse
(79)
Denne ordning kan benyttes af producent-eksportører og forhandler-eksportører.
c) Praktisk gennemførelse
(80)
Under denne ordning fastsætter RBI obligatoriske maksimumsrentesatser for eksportkreditter både i indiske rupees og i udenlandsk valuta, som forretningsbankerne kan pålægge en eksportør. ECS består af to underordninger, nemlig en ordning for eksportkredit før forsendelse (»pakkekredit«), som omfatter kreditter, der ydes en eksportør med henblik på finansiering af køb, forarbejdning, fremstilling, pakning og/eller forsendelse af varer forud for eksporten, samt en ordning for eksportkredit efter forsendelse, der tilvejebringer arbejdskapitallån til finansiering af eksporttilgodehavender. RBI pålægger også bankerne at afsætte en vis andel af deres nettobankkredit til eksportfinansiering.
(81)
Som følge af sådanne Master Circulars fra RBI kan eksportører opnå eksportkreditter til rentesatser, der er gunstigere end renter for almindelige kommercielle kreditter (»kontantkreditter«), der udelukkende fastsættes på markedsvilkår. Forskellen i satserne kan indskrænkes for virksomheder med god kreditværdighed. Det kan faktisk være muligt for virksomheder med høj kreditværdighed at opnå eksportkreditter og kontantkreditter på samme vilkår.
(82)
Det blev konstateret, at en af virksomhederne brugte denne ordning i UP.
d) Konklusion vedrørende ECS
(83)
De præferentielle rentesatser for en ECS-kredit, der er fastsat i de i betragtning 78 nævnte Master Circulars fra RBI, kan reducere en eksportørs renteomkostninger i forhold til kreditomkostninger, der udelukkende er fastsat på markedsvilkår, og medfører i dette tilfælde en fordel for en sådan eksportør, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 2. Eksportfinansiering er ikke i sig selv mere sikker end hjemmemarkedsfinansiering. Den betragtes faktisk sædvanligvis som mere risikabel, og den sikkerhed, der kræves for en bestemt kredit, er uanset finansieringsobjektet en rent kommerciel afgørelse for den enkelte forretningsbank. Forskelle i rentesatserne mellem forskellige banker er et resultat af RBI's metode til at fastsætte individuelle maksimale udlånsrentesatser for hver enkelt forretningsbank.
(84)
Selv om de præferentielle kreditter i henhold til ECS ydes af forretningsbanker, er denne fordel et finansielt bidrag fra staten, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv). I den forbindelse skal det bemærkes, at det hverken i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv), eller i aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger kræves, at der udbetales penge fra det offentlige - f.eks. godtgørelse fra Indiens regering til forretningsbankerne - for at der er tale om subsidier, men kun at staten giver pålæg om at udføre funktioner, der er omhandlet i grundforordningens artikel 3, st. 1, litra a), nr. i), ii) eller iii). RBI er et offentligt organ og derfor omfattet af den definition af »staten«, der er givet i grundforordningens artikel 2, litra b). Banken er 100 % statsejet, forfølger mål for den offentlige politik (f.eks. pengepolitikken), og dens ledelse udpeges af den indiske regering. RBI giver instrukser til private organer, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv), andet led, idet forretningsbankerne er forpligtet til at overholde bl.a. de maksimumsrentesatser for eksportkreditter, der er fastsat i Master Circulars fra RBI, samt RBI's bestemmelser om, at forretningsbanker skal afsætte en vis del af deres nettobankkredit til eksportfinansiering. Dette forpligter forretningsbankerne til at udføre funktioner, der er omhandlet i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), i dette tilfælde långivning i form af præferentiel eksportfinansiering. En sådan direkte overførsel af midler i form af lån på særlige vilkår ville normalt påhvile staten, og denne praksis afviger ikke reelt fra normal statslig praksis, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv). Dette subsidie anses for at være specifikt og udligningsberettiget, da de præferentielle rentesatser kun indrømmes i forbindelse med finansiering af eksporttransaktioner og derfor er betinget af eksportresultater, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).
e) Beregning af subsidiebeløbet
(85)
Subsidiebeløbet er blevet beregnet på grundlag af forskellen mellem den rente, som blev betalt for eksportkreditter, der blev benyttet i UP, og den rente, der skulle have været betalt for de almindelige kreditter på markedsvilkår, der blev anvendt af den pågældende virksomhed. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt i forhold til den samlede eksportomsætning i undersøgelsesperioden som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(86)
Den subsidiesats, der blev fastsat for virksomheden i forbindelse med denne ordning i UP, er på 0,4 %.
3.7. Udligningsberettigede subsidiebeløb
(87)
Ud fra konklusionerne, jf. nedenstående tabel, ligger det udligningsberettigede subsidiebeløb udtrykt som værditold på mellem 3,3 % og 4,3 %.
ORDNING→
DEPBS (4)
AAS (4)
EOUS (4)
ECS (4)
I alt
VIRKSOMHED
Chandan Steel Ltd.
1,5 %
1,5 %
0,4 %
3,4 %
Venus gruppen
2,6 % - 3,4 %
0 - 0,8 %
3,3 % (5)
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
4,3 %
(88)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 15, stk. 3, udgør subsidiemargenen for de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, 4,0 %, hvilket beregnedes på grundlag af den vejede gennemsnitlige subsidiemargen for de samarbejdsvillige virksomheder i stikprøven.
(89)
For alle de andre indiske eksportørers vedkommende bestemte Kommissionen først graden af samarbejde. Sammenligningen mellem Eurostats importdata og mængden af eksport til Unionen af den pågældende vare, som blev opgivet for undersøgelsesperioden af de 20 samarbejdsvillige virksomheder eller grupper med eksport af den pågældende vare til Unionen i undersøgelsesperioden, tyder på, at samarbejdsgraden blandt de eksporterende producenter i Indien var meget høj, jf. betragtning 10. I betragtning af dette høje samarbejdsniveau blev subsidiemargenen for alle selskaber, der ikke samarbejdede, fastsat til satsen for den virksomhed, der havde den højeste individuelle margen, dvs. 4,3 %.
4. EU-ERHVERVSGRENEN
4.1. EU-produktion
(90)
Følgende EU-producenters produktion blev taget i betragtning ved fastlæggelse af EU-produktionens omfang:
-
otte producenter, på hvis vegne klagen blev indgivet
-
fire producenter, der støttede klagen
-
tolv andre EU-producenter, der var opført i klagen og hverken optrådte som klagere eller støttede procedurer eller gjorde indsigelser over for den nuværende undersøgelse.
(91)
EU-erhvervsgrenen består således af disse 24 virksomheder i forbindelse med skadesanalysen som helhed.
4.2. Stikprøve af EU-producenter
(92)
Der blev, jf. betragtning 17, udtaget en stikprøve på fire virksomheder ud af de virksomheder, der gav sig til kende over for Kommissionen og indsendte de grundlæggende oplysninger om deres aktiviteter i forbindelse med den pågældende vare i undersøgelsesperioden, som de blev anmodet om i indledningsmeddelelsen.
(93)
Disse fire EU-producenter i stikprøven tegnede sig for 62 % af EU-erhvervsgrenens samlede produktion i UP.
5. SKADE
5.1. Indledende bemærkninger
(94)
Skaden blev vurderet på grundlag af tendenser vedrørende produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salg, markedsandel og vækst, som blev indsamlet for hele EU-erhvervsgrenen, og tendenser vedrørende priser, beskæftigelse, produktivitet, rentabilitet, likviditet, evne til at rejse kapital og investeringer, lagre, investeringsafkast og lønninger, som blev indsamlet for de EU-producenter, der indgik i stikprøven.
5.2. EU-forbrug
(95)
EU-forbruget blev fastlagt på grundlag af salgsmængden hos EU-producenterne i stikprøven, salgsdata om de andre EU-producenter, som fremgik af klagen, Eurostats importdata for EU-markedet for perioden 2007-2009 og besvarelserne af stikprøvespørgsmålene for UP.
2007
2008
2009
UP
EU-forbruget (tons)
315 143
285 548
186 198
202 019
Indeks (2007 = 100)
100
91
59
64
(96)
I løbet af den betragtede periode faldt forbruget med 36 %. Mellem 2007 og 2009 faldt forbruget med 41 %, men steg en anelse med 5 procentpoint mellem 2009 og UP.
(97)
Den økonomiske afmatning har bidraget til faldet i forbruget fra 2008, en periode hvor brugerne af den pågældende vare såsom bilindustrien, virksomheder, der producerer husholdningsapparater, den kemiske industri og byggeindustrien, oplevede et alvorligt fald i efterspørgslen på deres varer. I anden halvdel af UP begyndte markedssituationen at bedres en anelse, hvilket førte til en lille stigning i efterspørgslen efter den pågældende vare i forhold til første halvdel af UP.
5.3. Importen til Unionen fra det pågældende land
5.3.1. Importens omfang og markedsandel
2007
2008
2009
UP
Import fra Indien i tons
32 754
31 962
18 759
23 792
Indeks (2007 = 100)
100
98
57
73
Markedsandel for importen
10,39 %
11,19 %
10,07 %
11,78 %
Indeks (2007 = 100)
100
108
97
113
(98)
På grundlag af Eurostats oplysninger for perioden 2007-2009 og besvarelserne af stikprøvespørgeskemaet for UP fulgte importen af den pågældende vare fra Indien den nedadgående tendens i EU-forbruget og faldt med 27 % i den betragtede periode. Det største fald registreredes mellem 2008 og 2009, hvor importen faldt med 41 procentpoint. Importen steg derefter med 16 procentpoint mellem 2009 og UP.
(99)
Da dette fald er lavere end faldet i EU-forbruget, steg de indiske producenters markedsandel en anelse fra 10,39 % i 2007 til 11,78 % i UP.
5.3.2. Importpriser og prisunderbud
2007
2008
2009
UP
Gennemsnitlig pris på import fra Indien (EUR/ton)
3 504
2 908
2 138
1 971
Indeks (2007 = 100)
100
83
61
56
(100)
Den gennemsnitlige pris på import af den pågældende vare fra Indien faldt med 44 %, og det største fald registreredes mellem 2008 og 2009, hvor priserne faldt med 22 procentpoint. Selv om dette fald fulgte den nedadgående tendens for råmaterialepriserne, skal det bemærkes, at den gennemsnitlige importpris pr. enhed fra Indien i hele den betragtede periode var betydeligt lavere end EU-erhvervsgrenens enhedssalgspriser, hvilket medførte et kraftigt pristryk på EU-erhvervsgrenens salgspriser.
(101)
En sammenligning for UP mellem EU-erhvervsgrenens priser ab fabrik til uafhængige kunder på EU-markedet, uden rabatter og skatter, og de indiske eksporterende producenters cif-priser, Unionens grænse, justeret for omkostninger til losning og toldbehandling, viste et underbud på mellem 16,7 % og 18,2 %.
5.4. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
(102)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 4, omfattede undersøgelsen af den indiske subsidierede imports indvirkning på EU-erhvervsgrenen også en vurdering af alle relevante økonomiske faktorer, der havde indflydelse på erhvervsgrenens situation fra 2007 til undersøgelsesperioden.
5.4.1. Oplysninger vedrørende EU-erhvervsgrenen som helhed
a) Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
2007
2008
2009
UP
Produktionsmængde i tons
296 576
262 882
159 397
170 557
Indeks (2007 = 100)
100
89
54
58
Produktionskapacitet (ton)
478 174
491 016
486 755
476 764
Indeks (2007 = 100)
100
103
102
100
Kapacitetsudnyttelse
62 %
54 %
33 %
36 %
Indeks (2007 = 100)
100
86
53
58
(103)
Mellem 2007 og UP faldt EU-erhvervsgrenens samlede produktion med 42 %, mens produktionskapaciteten forblev stabil, hvilket forårsagede et fald i kapacitetsudnyttelsesgraden på 26 procentpoint. Faldet i produktionen var større end faldet i EU-forbruget, som var på 36 % i den betragtede periode.
b) Salgsmængde og markedsandel
2007
2008
2009
UP
EU-salg (tons)
255 300
230 344
154 602
164 191
Indeks (2007 = 100)
100
90
61
64
Markedsandel (% af EU-forbruget)
81 %
81 %
83 %
81 %
Indeks (2007 = 100)
100
100
102
100
(104)
EU-erhvervsgrenens salgsmængde af den samme vare ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet faldt med 36 % i den betragtede periode, og det største fald fandt sted mellem 2008 og 2009, hvor salget faldt med 29 procentpoint. Salget steg efterfølgende svagt med 3 procentpoint mellem 2009 og UP.
(105)
EU-erhvervsgrenens markedsandel var stabil på omkring 81 % i den betragtede periode.
c) Vækst
(106)
Da både EU-forbruget og EU-erhvervsgrenens salgsmængde faldt med 36 % i den betragtede periode, forblev EU-erhvervsgrenens markedsandel stabil på 81 %.
d) Den faktiske subsidiemargens omfang
(107)
I betragtning af mængden af, markedsandelen for og priserne på den subsidierede import fra Indien kan den faktiske subsidiemargens virkning for EU-erhvervsgrenen ikke anses for ubetydelig.
5.4.2. Oplysninger vedrørende EU-producenterne i stikprøven
a) Lagerbeholdning
(108)
EU-erhvervsgrenen producerer hovedsagelig efter ordre, og lagerbeholdningerne kan derfor ikke betragtes som en relevant skadesindikator. Tendensen i lagerbeholdningerne er kun angivet til orientering. Nedenstående tal viser kun lagerbeholdningernes størrelse i de virksomheder, der indgik i stikprøven, ved udgangen af hver periode.
2007
2008
2009
UP
Ultimolagre (i ton)
25 315
27 736
24 032
19 730
Indeks (2007 = 100)
100
110
95
78
(109)
Lagerbeholdningerne faldt med 22 % i den betragtede periode, men angivet i procent af produktionen steg lagerbeholdningerne med mellem 16 % og 19,5 %.
b) Gennemsnitlige enhedssalgspriser på EU-markedet og produktionsomkostninger
2007
2008
2009
UP
EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedssalgspriser (EUR)
4 478
3 615
2 507
2 521
Indeks (2007 = 100)
100
81
56
56
Produktionsomkostninger pr. enhed
4 003
3 408
2 900
2 773
Indeks (2007 = 100)
100
85
72
69
(110)
EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedssalgspriser ved salg til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet faldt med 44 % mellem 2007 og UP, og det største fald fandt sted mellem 2008 og 2009, hvor priserne faldt med 25 procentpoint. Dette fald skyldtes dog til dels et fald i produktionsomkostningerne pr. enhed af den pågældende vare, som faldt med 31 % i den betragtede periode. Faldet i enhedsomkostningerne skyldtes hovedsagelig faldet i råmaterialepriserne. Faldet blev dog afbødet en anelse som følge af stigningen i andelen af faste omkostninger pr. produceret enhed, hvilket skyldtes den lavere kapacitetsudnyttelse.
c) Beskæftigelse, produktivitet og arbejdskraftomkostninger
2007
2008
2009
UP
Antal medarbejdere
1 044
1 007
947
885
Indeks
100
97
91
85
Produktivitet (tons/ansat)
149
141
97
115
Indeks
100
94
65
77
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat
47 686
48 062
47 131
49 972
Indeks
100
101
99
105
(111)
Antallet af medarbejdere faldt med 15 % i den betragtede periode som følge af indskrænkninger i EU-erhvervsgrenens aktiviteter.
(112)
For så vidt angår de gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. medarbejder, steg de kun lidt med 5 % i den betragtede periode. Dette betragtes som en naturlig stigning, som ligger under inflationsraten for den betragtede periode. Det skal endvidere bemærkes, at arbejdskraftomkostningerne ikke udgør en væsentlig del af de samlede produktionsomkostninger til stænger af rustfrit stål.
d) Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evnen til at tilvejebringe kapital
2007
2008
2009
UP
Rentabilitet ved EU-salget (% af nettosalget)
9,5 %
3,5 %
-12,8 %
-7,9 %
Indeks
100
37
- 135
-83
Likviditet (EUR)
44 464 193
13 280 433
-12 678 708
-3 063 190
Indeks
100
30
-29
-7
Investeringer (1 000 EUR)
18 085 847
15 714 829
4 341 909
4 198 607
Indeks (2007 = 100)
100
87
24
23
Investeringsafkast
101 %
25 %
-50 %
-33 %
Indeks (2007 = 100)
100
25
-49
-32
(113)
EU-erhvervsgrenens rentabilitet blev beregnet som nettooverskuddet før skat ved salg af samme vare og udtrykt i procent af omsætningen i forbindelse med dette salg. Rentabiliteten faldt betydeligt i den betragtede periode og vendtes fra en fortjeneste på over 9 % i 2007 til et tab på næsten 8 % i UP. Det største fald registreredes mellem 2008 og 2009, nemlig mere end 16 procentpoint.
(114)
Nettolikviditeten fra den samme vare faldt med 107 % mellem 2007 og UP.
(115)
De årlige investeringer i produktionen af den samme vare faldt med 77 % i den betragtede periode.
(116)
Investeringsafkastet, udtrykt som fortjeneste i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne, fulgte samme negative tendens som rentabiliteten og faldt med 134 procentpoint.
(117)
Der var ingen antydninger af, at erhvervsgrenens evne til at tilvejebringe kapital formindskedes i den betragtede periode.
5.5. Konklusion om skade
(118)
Næsten alle skadesindikatorer for EU-erhvervsgrenen udviklede sig i negativ retning i den betragtede periode.
(119)
EU-forbruget faldt med 36 %, EU-erhvervsgrenens salgsmængde faldt med 36 % og kapacitetsudnyttelsen faldt med 42 %. Enhedssalgspriserne hos EU-producenterne i stikprøven faldt med 44 % til et niveau under produktionsomkostningerne. Enhedssalgspriserne fulgte faldet i priserne på de importerede varer fra Indien for at opretholde en vis salgs- og produktionsmængde og dermed dække de faste omkostninger.
(120)
Rentabiliteten faldt fra en fortjeneste på 9,5 % i 2007 til et tab på næsten 8 % i UP. Investeringerne, likviditeten og investeringsafkastet fulgte samme negative tendens og faldt med hhv. 77 %, 107 % og 246 procentpoint i den betragtede periode.
(121)
Kun en indikator, nemlig EU-erhvervsgrenens markedsandel, var stabil på 81 %.
(122)
I lyset af ovenstående konkluderes det, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 5.
6. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
6.1. Indledning
(123)
I henhold til grundforordningens artikel 8, stk. 5 og 6, undersøgte Kommissionen, om den subsidierede import fra Indien havde forvoldt EU-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betegnes som væsentligt. Andre kendte faktorer end den subsidierede import, der samtidig kunne have tilføjet EU-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at en eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet den subsidierede import.
6.2. Virkningerne af den subsidierede import
(124)
Faldet på 44 % i importpriserne i den betragtede periode og de store underbudsmargener i UP på mellem 16,7 % og 18,2 % faldt sammen med forværringen i EU-erhvervsgrenens økonomiske situation.
(125)
I lyset af subsidieringens omfang hos de samarbejdsvillige eksportører, det lave prisniveau for den subsidierede import, som i betydelig grad underbød EU-erhvervsgrenens priser, spillede deres tilstedeværelse på EU-markedet en væsentlig rolle i forbindelse med forværringen af den negative tendens i salgspriserne på EU-markedet. Den væsentlige skade, som blev påført EU-erhvervsgrenen, ses tydeligst i de lave salgspriser og de betydelige finansielle tab i erhvervsgrenen.
(126)
De gennemsnitlige priser på importen fra Indien faldt betydeligt, hvilket tvang EU-erhvervsgrenen til at sænke priserne for at bibeholde en vis omsætning men dog til tabsgivende priser for i det mindste at dække de faste omkostninger. Som følge heraf forværredes EU-erhvervsgrenens økonomiske situation markant fra 2008.
(127)
På baggrund af ovenstående kan det foreløbigt konkluderes, at den subsidierede import fra Indien, som i høj grad underbød EU-erhvervsgrenens priser i UP, har spillet en afgørende rolle for den skade, EU-erhvervsgrenen har lidt, hvilket afspejles i den dårlige finansielle situation og forringelsen af næsten samtlige skadesindikatorer.
6.3. Andre faktorers indvirkning
(128)
De øvrige faktorer, der blev undersøgt i forbindelse med årsagssammenhængen, er den økonomiske krise, udviklingen i EU-forbruget, produktionsomkostningerne, importen fra andre tredjelande og eksportresultaterne hos EU-producenterne i stikprøven.
6.3.1. Den økonomiske krise, udviklingen i EU-forbruget og produktionsomkostningerne
(129)
Den økonomiske afmatning bidrog til indskrænkningen i forbruget og til pristrykket. Den lave efterspørgsel efter visse stænger af rustfrit stål medførte et fald i EU-erhvervsgrenens produktion og bidrog delvis til trykket på salgspriserne.
(130)
Under normale økonomiske vilkår og uden et kraftigt pristryk fra den subsidierede import ville EU-erhvervsgrenen sandsynligvis have haft vanskeligt ved at klare faldet i forbruget og den deraf følgende stigning i de faste produktionsomkostninger, der skyldtes den lave kapacitetsudnyttelse i perioden mellem 2007 og UP. Den subsidierede import forværrede dog virkningerne af den økonomiske afmatning og gjorde det umuligt at sælge til eller over omkostningsprisen mellem 2009 og UP.
(131)
Ud fra ovenstående er faldet i EU-efterspørgslen tilsyneladende knyttet til den økonomiske krise i sektoren og har bidraget til den skade, der påførtes EU-erhvervsgrenen. Det konkluderes dog, at den ikke bryder den årsagssammenhæng, der er etableret mellem den subsidierede lavprisimport fra Indien og EU-erhvervsgrenens situation.
6.3.2. Import fra andre tredjelande
2007
2008
2009
UP
Importen fra andre tredjelande i tons
27 089
23 242
12 837
14 036
Indeks
100
86
47
52
Markedsandel for andre tredjelande
8,60 %
8,14 %
6,89 %
6,95 %
Indeks
100
95
80
81
Gennemsnitlig importpris
4 820
4 487
3 756
3 501
Indeks
100
93
78
73
(132)
På grundlag af Eurostats data faldt mængden af import til Unionen af visse stænger af rustfrit stål til fra visse tredjelande, der ikke er berørt af undersøgelsen, med 48 % i den betragtede periode. Den tilsvarende markedsandel for andre tredjelande faldt med 19 %.
(133)
Gennemsnitspriserne for disse importerede varer lå langt over de indiske eksporterende producenters priser og endda EU-erhvervsgrenens priser. Det konkluderes derfor foreløbigt, at importen fra de andre tredjelande ikke havde bidraget til den skade, EU-erhvervsgrenen havde lidt.
6.3.3. Eksportresultater hos EU-producenterne i stikprøven
2007
2008
2009
UP
Eksportsalg i tons
10 850
9 158
5 440
6 299
Indeks
100
84
50
58
Salgspris pr. enhed i euro
4 452
3 728
2 495
2 388
Indeks
100
84
56
54
(134)
I den betragtede periode faldt eksportmængden hos de EU-producenter, der indgik i stikprøven, med 42 % og enhedssalgspriserne med 46 %. Selv om eksporten kun udgjorde 6 % af det samlede salg i UP, kan det ikke udelukkes, at resultaterne har haft en negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenens situation. Det konkluderes dog på grundlag af de begrænsede eksportmængder, at virkningen ikke er nok til at bryde årsagssammenhængen mellem den subsidierede import og den konstaterede skade.
6.4. Konklusion om årsagssammenhæng
(135)
Undersøgelsen viste, at de andre kendte faktorer, såsom importen fra andre tredjelande, EU-erhvervsgrenens eksport og faldet i forbruget ikke var en afgørende årsag til den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
(136)
På baggrund af det tidsmæssige sammenfald mellem den øgede subsidierede import fra Indien og det konstaterede underbud på den ene side og EU-erhvervsgrenens tydeligt forværrede situation på den anden side kan det konkluderes, at den subsidierede import er årsag til den væsentlige skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 5.
7. UNIONENS INTERESSER
7.1. Generelle overvejelser
(137)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 31 er det blevet undersøgt, om der er tvingende årsager til at konkludere, at det i dette tilfælde ikke er i Unionens interesse at indføre foranstaltninger til trods for den foreløbige konklusion om, at der er tale om skadevoldende subsidiering. Det er blevet overvejet, hvilke virkninger eventuelle foranstaltninger vil have for alle parter i proceduren, og hvilke følger det vil få, hvis der ikke træffes nogen foranstaltninger.
7.2. EU-erhvervsgrenens interesser
(138)
EU-erhvervsgrenen har lidt under skadevoldende subsidieret import af den pågældende vare fra Indien. Som bekendt viste de økonomiske indikatorer for EU-erhvervsgrenen en negativ tendens i den betragtede periode. I betragtning af skadens art (dvs. betydelige tab) er det tilsyneladende umuligt at undgå en yderligere forværring af situationen for EU-erhvervsgrenen uden foranstaltninger.
(139)
Indførelsen af foranstaltninger forventes at hindre yderligere fordrejninger og genskabe redelige konkurrencevilkår på markedet.
(140)
Hvis foranstaltningerne ikke indføres, vil priserne fortsat ligge under produktionsomkostningerne og EU-producenternes fortjeneste vil forværres yderligere. Dette ville ikke være bæredygtigt på mellemlang til lang sigt. I betragtning af det påførte tab og de store investeringer, der er foretaget i produktionen, kan det forventes, at de fleste EU-producenter ikke vil være i stand til at få dækket deres investeringer, hvis der ikke indføres foranstaltninger.
(141)
Da EU-erhvervsgrenen består af mellemstore og store virksomheder fordelt i hele Unionen, vil indførelsen af udligningsforanstaltninger desuden bidrage til at opretholde beskæftigelsen i disse områder.
(142)
Det konkluderes derfor foreløbigt, at det vil være i EU-erhvervsgrenens interesse, at der indføres udligningsforanstaltninger.
7.3. Importørernes interesser
(143)
Kommissionen anmodede alle kendte importører om at give sig til kende og indsende grundlæggende oplysninger om deres aktiviteter vedrørende den pågældende vare. Fire importører besvarede stikprøveundersøgelsen. Der blev sendt spørgeskemaer til alle fire importører, og kun en importør indsendte en spørgeskemabesvarelse. Der er planlagt et kontrolbesøg hos virksomheden i Tyskland på et senere tidspunkt i undersøgelsen.
(144)
Indføres der udligningstold, kan det ikke udelukkes, at importen fra det pågældende land vil falde, hvilket kan påvirke importørernes økonomiske situation. En stigning i importpriserne for det pågældende produkt bør dog kun have den virkning for importørerne, at konkurrencen på EU-markedet genoprettes og bør ikke forhindre importørerne i at sælge produktet. Den pågældende vares lave andel af slutbrugernes samlede omkostninger bør desuden gøre det lettere for importørerne at lægge en eventuel prisstigning over på deres kunder. På dette grundlag konkluderes det foreløbigt, at en indførelse af udligningstold sandsynligvis ikke vil have alvorlige negative følger for importører i Unionen.
7.4. Brugernes interesser
(145)
Der blev sendt spørgeskemaer til alle parter, der er nævnt som brugere i klagen. Ingen af de 22 virksomheder indsendte besvarelser.
(146)
Den pågældende vare anvendes som kendt til en lang række anvendelsesformål såsom bilindustrien, husholdningsapparater, medicinsk og laboratorieinstrumenter mv. Brugerne i denne undersøgelse er dog mellemleverandører, der producerer og leverer dele til førnævnte anvendelsesformål. Det forventes på dette grundlag, at brugerne vil kunne overføre hele eller dele af prisstigningen, som skyldes indførelsen af udligningstold, til de slutbrugere, samtidig med at det bør huskes, at indførelsen af sådanne foranstaltninger vil få ubetydelige virkninger for sidstnævnte.
(147)
Det konkluderes derfor foreløbigt, at indførelsen af en udligningstold vil få en ubetydelig virkning for brugernes omkostninger.
7.5. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(148)
På baggrund af ovenstående er den foreløbige konklusion, at der ikke er nogen tvingende grund til ikke at indføre udligningstold på importen af visse stænger af rustfrit stål med oprindelse i Indien.
8. FORSLAG TIL MIDLERTIDIGE UDLIGNINGSFORANSTALTNINGER
8.1. Skadestærskel
(149)
I betragtning af konklusionerne om subsidiering, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres midlertidige udligningsforanstaltninger for at hindre, at den subsidierede import forårsager yderligere skade for EU-erhvervsgrenen.
(150)
For at fastsætte omfanget af disse foranstaltninger blev de konstaterede subsidiemargener taget i betragtning, såvel som den told, der kræves for at bringe den skadevoldende situation, som EU-erhvervsgrenen har befundet sig i, til ophør, uden dog at overstige den konstaterede subsidiemargen.
(151)
Ved beregningen af den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af skadevoldende subsidiering, blev det fastslået, at enhver foranstaltning bør give EU-erhvervsgrenen mulighed for at dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat på salget af samme vare i Unionen, som det med rimelighed kan forventes for en erhvervsgren af denne type i sektoren under normale konkurrencevilkår, dvs. en situation uden subsidieret import. Det konkluderes, at den fortjeneste, der kunne opnås uden subsidieret import, skal baseres på den gennemsnitlige fortjenstmargen før skat hos EU-producenterne i stikprøven i 2007. Der er tale om det sidste år inden UP, hvor EU-erhvervsgrenen var i stand til at opnå en normal fortjenstmargen. Det blev derfor konstateret, at en fortjenstmargen på 9,5 % af omsætningen kunne anses for et passende minimum, som EU-erhvervsgrenen kunne have forventet at opnå uden den skadevoldende subsidiering.
(152)
På dette grundlag blev der beregnet en ikke-skadevoldende pris for EU-erhvervsgrenen på samme vare. Den ikke-skadevoldende pris blev fastsat ved, at ovennævnte fortjenstmargen på 9,5 % blev lagt til produktionsomkostningerne.
(153)
Den nødvendige prisforhøjelse blev derefter fastsat på grundlag af en sammenligning mellem de samarbejdsvillige indiske eksportørers vejede gennemsnitlige importpris som fastsat med henblik på beregningen af underbud, jf. betragtning 101, og den ikke-skadevoldende pris for de varer, som EU-erhvervsgrenen solgte på EU-markedet i UP. Forskelle som følge af denne sammenligning blev dernæst udtrykt som en procentdel af den gennemsnitlige cif-importværdi.
8.2. Midlertidige foranstaltninger
(154)
Ud fra ovenstående bør der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 12, stk. 1, indføres en midlertidig udligningstold på importen med oprindelse i Indien svarende til enten subsidie- eller skadesmargenen, afhængigt af hvad der er lavest, i henhold til reglen om den lavest mulige told.
(155)
Udligningstolden blev således fastlagt ved at sammenligne skadestærsklerne og subsidiemargenerne. Udligningstolden bør derfor være følgende:
Virksomhed
Subsidiemargen
Skadesmargen
Midlertidig udligningstold
Chandan Steel Ltd.
3,4 %
28,6 %
3,4 %
Venus gruppen
3,3 %
45,9 %
3,3 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
51,5 %
4,3 %
Samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven
4,0 %
44,4 %
4,0 %
Alle andre virksomheder
4,3 %
51,5 %
4,3 %
(156)
De individuelle udligningstoldsatser i denne forordning er fastlagt på grundlag af resultaterne af denne undersøgelse. Den afspejler således den situation, der konstateredes i forbindelse med undersøgelsen vedrørende ovennævnte virksomheder. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for »alle andre virksomheder«) udelukkende anvendelse på import af varer med oprindelse i Indien og fremstillet af virksomhederne og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Importvarer, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning, herunder forretningsmæssigt forbundne enheder til de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for »alle andre virksomheder«.
(157)
Alle anmodninger om anvendelse af en individuel udligningstoldsats for virksomheder (f.eks. efter ændring af den pågældende enheds navn eller oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) bør omgående indgives til Kommissionen (6) med alle relevante oplysninger, især om ændringer i virksomhedens aktiviteter med hensyn til produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller den pågældende ændring i produktions- og salgsenheder. Om fornødent vil forordningen blive ændret ved en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuel told.
9. FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER
(158)
Ovennævnte foreløbige resultater vil blive fremlagt for alle interesserede parter, og disse vil blive opfordret til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt. Deres bemærkninger vil blive analyseret og taget i betragtning, når der er grundlag for dette, før der træffes endelig afgørelse. Desuden bør det fremføres, at de konklusioner, der ligger til grund for indførelse af udligningstold i denne forordning, er foreløbige og kan tages op til fornyet overvejelse med henblik på indførelse af en endelig foranstaltning -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres hermed en midlertidig udligningstold på importen af stænger af rustfrit stål, kun koldtbehandlede, bortset fra stænger med cirkulært tværsnit med en diameter på 80 mm eller mere med oprindelse i Indien, som for øjeblikket tariferes under KN-kode 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 og 7222 20 89.
2. Den midlertidige udligningstold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af nedenstående virksomheder:
Virksomhed
Told (%)
Taric-tillægskode
Chandan Steel Ltd., Mumbai, Maharashtra
3,4
AXXX
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
3,3
AXXX
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
3,3
AXXX
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
3,3
AXXX
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai. Maharashtra
3,3
AXXX
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maharashtra
4,3
AXXX
Virksomheder opført i bilaget
4,0
AXXX
Alle andre virksomheder
4,3
AXXX
3. Den i stk. 1 omhandlede vares overgang til fri omsætning i Unionen er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.
4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
1. Interesserede parter kan anmode om fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for vedtagelsen af denne forordning, fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for en måned efter datoen for denne forordnings ikrafttræden, jf. dog artikel 30 i forordning (EF) nr. 597/2009.
2. De interesserede parter kan i henhold til artikel 31, stk. 4, i forordning (EF) nr. 597/2009 fremsætte bemærkninger til anvendelsen af denne forordning inden for en frist på en måned efter datoen for dens ikrafttræden.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1 i denne forordning anvendes i en periode på fire måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 2010.
32010R1261
L 343/57
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1261/2010
od 22. prosinca 2010.
o uvođenju privremene kompenzacijske pristojbe na uvoz određenih šipaka od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Indije
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1) (Osnovna uredba), a posebno njezin članak 12.,
nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom,
budući da:
1. POSTUPAK
1.1. Pokretanje postupka
(1)
Komisija je 1. travnja 2010. putem obavijesti objavljene u Službenom listu Europske unije (2) (obavijest o pokretanju postupka) najavila pokretanje postupka protiv subvencioniranog uvoza (postupak protiv subvencioniranog uvoza) u pogledu uvoza u Uniju određenih šipaka od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Indije („Indija” ili „dotična zemlja”).
(2)
Komisija je istog dana putem obavijesti objavljene u Službenom listu Europske unije (3) (obavijest o pokretanju postupka) najavila pokretanje antidampinškog postupka u pogledu uvoza u Uniju određenih šipaka od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Indije i započela zaseban postupak (antidampinški postupak).
(3)
Postupak protiv subvencioniranog uvoza je pokrenut nakon što je Europska federacija proizvođača željeza i čelika (Eurofer) (podnositelj pritužbe) 15. veljače 2010. uložila pritužbu u ime proizvođačâ koji predstavljaju veći dio, u ovom slučaju više od 25 % ukupne proizvodnje određenih šipaka od nehrđajućeg čelika u Uniji. Pritužba je sadržavala dokaz prima facie subvencioniranja navedenog proizvoda i materijalne štete koja je iz toga nastala i koji se smatrao dostatnim za opravdanje pokretanja ispitnog postupka.
(4)
Prije pokretanja postupka te u skladu s člankom 10. stavkom 7. Osnovne uredbe, Komisija je obavijestila Vladu Indije da je zaprimila valjano dokumentirani zahtjev kojim se tvrdi da je subvencionirani uvoz određenih šipaka od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Indije uzrokovao materijalnu štetu industriji Unije. Vlada Indije je pozvana na konzultacije s ciljem pojašnjavanja stanja u vezi sa sadržajem pritužbe i postizanjem obostrano prihvatljivog rješenja. U ovom slučaju nije utvrđeno obostrano prihvatljivo rješenje.
1.2. Stranke na koje se odnosi postupak
(5)
Komisija je o pokretanju postupka službeno obavijestila proizvođače iz Unije podnositelje pritužbe, ostale poznate proizvođače iz Unije, proizvođače izvoznike, uvoznike, korisnike za koje se zna da na njih odnosi ispitni postupak i tijela Indije. Zainteresirane stranke dobile su priliku izraziti svoje stavove u pisanom obliku i zahtijevati raspravu u roku određenom u Obavijesti o pokretanju postupka.
(6)
Svim zainteresiranim strankama koje su to tražile te su pokazale da postoje posebni razlozi da ih se sasluša, odobrena je rasprava.
1.2.1. Odabir uzoraka proizvođačâ izvoznikâ u Indiji
(7)
S obzirom na velik broj proizvođača izvoznika iz Indije, odabir uzoraka bio je predviđen u obavijesti o pokretanju postupka za utvrđivanje subvencioniranja u skladu s člankom 27. Osnovne uredbe.
(8)
Kako bi se Komisiji omogućilo odlučivanje o tome je li odabir uzoraka potreban te, ako da, sam odabir uzoraka, proizvođači izvoznici iz Indije zamoljeni su da se u roku od 15 dana od datuma pokretanja ispitnog postupka jave Komisiji i dostave osnovne informacije o svojem izvozu i domaćoj prodaji, svojim točnim aktivnostima povezanima s proizvodnjom dotičnog proizvoda te nazive i djelatnosti svih svojih povezanih društava uključenih u proizvodnju i/ili prodaju dotičnog proizvoda tijekom razdoblja od 1. travnja 2009. do 31. ožujka 2010.
(9)
O odabiru reprezentativnog uzorka obavljene su i konzultacije s odgovarajućim indijskim tijelima.
(10)
Ukupno su se javila 22 proizvođača izvoznika, uključujući grupacije povezanih društava iz Indije, dostavila tražene informacije i pristala na uključivanje u uzorak u roku utvrđenom u obavijesti o pokretanju postupka. 20 od tih trgovačkih društava koja su surađivala prijavilo je izvoz dotičnog proizvoda u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka. Stoga je uzorak odabran na temelj informacija koje je dostavilo tih 20 proizvođača izvoznika ili grupacija proizvođača izvoznika.
(11)
Svi proizvođači izvoznici koji se nisu javili u navedenom roku ili nisu pravovremeno dostavili tražene informacije, smatrali su se proizvođačima izvoznicima koji ne surađuju u ispitnom postupku. Usporedba podataka Eurostata o uvozu i obujma izvoza dotičnog proizvoda u Uniju koji je 20 trgovačkih društava ili grupacija koje surađuju prijavilo za razdoblje ispitnog postupka s izvozom dotičnog proizvoda u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka ukazuje na vrlo visoku razinu suradnje indijskih proizvođača izvoznika.
1.2.2. Odabir uzoraka trgovačkih društava u Indiji koja surađuju
(12)
U skladu s člankom 27. Osnovne uredbe Komisija je odabrala uzorak koji se temeljio na najvećem reprezentativnom obujmu izvoza dotičnog proizvoda u Uniju koji je bilo moguće razumno ispitati u raspoloživom roku. Odabrani uzorak sastojao se od dva individualna trgovačka društva i jedne grupacije trgovačkih društava koji čine četiri povezana trgovačka društva i predstavljaju više od 63 % ukupnog obujma izvoza dotičnog proizvoda u Uniju.
1.2.3. Individualno ispitivanje trgovačkih društava koja nisu odabrana u uzorak
(13)
Jedan proizvođač izvoznik koji nije bio uključen u uzorak, jer nije zadovoljio kriterije utvrđene u članku 27. stavku 1. Osnovne uredbe, zatražio je utvrđivanje individualne marže subvencioniranja prema članku 27. stavku 3. Osnovne uredbe i dostavio odgovor na upitnik.
(14)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 12., uzorak je bio ograničen na razumni broj trgovačkih društava koja je bilo moguće ispitati u raspoloživom vremenu. Trgovačka društva ispitana za potrebe ispitnog postupka o subvencioniranju navedena su u donjoj uvodnoj izjavi 22. S obzirom na broj posjeta radi provjere koje je trebalo obaviti u prostorijama tih društava, smatralo se da bi individualno ispitivanje bilo bespotrebno teško i da bi spriječilo pravovremeni dovršetak ispitnog postupka.
(15)
Stoga je privremeno zaključeno da se zahtjev za individualno ispitivanje ne može prihvatiti.
1.2.4. Odabir uzoraka proizvođačâ iz Unije
(16)
S obzirom na veliki broj proizvođača iz Unije, u obavijesti o pokretanju postupka predviđen je odabir uzoraka radi utvrđivanja štete u skladu s člankom 27. Osnovne uredbe.
(17)
Nijedan proizvođač osim osam podnositelja pritužbe nije se javio i dostavio, kako je određeno u obavijesti o pokretanju postupka, osnovne podatke o svojim aktivnostima koje se odnose na dotični proizvod tijekom razdoblja ispitnog postupka. Od tih osam odabrano su četiri trgovačka društva na temelju reprezentativnosti njihovog obujma prodaje, različitih vrsta proizvoda i lokacije u Uniji. O odabiru uzoraka provedeno je savjetovanje s podnositeljem pritužbe i dotičnim proizvođačima.
(18)
Četiri proizvođača iz Unije u uzorku činila su 62 % ukupne proizvodnje industrije Unije tijekom razdoblja ispitnog postupka.
1.2.5. Odabir uzoraka uvoznikâ
(19)
S obzirom na veliki broj uvoznika utvrđenih u pritužbi, odabir uzoraka bio je za njih predviđen u obavijesti o pokretanju postupka u skladu s člankom 27. Osnovne uredbe. Četiri uvoznika dostavila su zatražene podatke i pristala su na uključivanje u uzorak u roku određenom u obavijesti o pokretanju postupka. S obzirom na mali broj uvoznika koji su se javili odlučeno je ne primjenjivati odabir uzoraka.
(20)
Komisija je poslala upitnike svim strankama, za koje se znalo da se to na njih odnosi, te svim ostalim trgovačkim društvima koja su se javila u rokovima određenima u obavijesti o pokretanju postupka. Upitnici su stoga poslani Vladi Indije, proizvođačima izvoznicima iz Indije u uzorku, proizvođačima iz Unije u uzorku, četvorici uvoznika u Uniji koji su se javili prilikom odabira uzoraka i svim korisnicima za koje se zna da se ispitni postupak na njih odnosi.
(21)
Odgovori su primljeni od Vlade Indije, proizvođačâ izvoznikâ u uzorku, proizvođača izvoznika koji je zatražio individualno ispitivanje, proizvođačâ iz Unije u uzorku i jednog uvoznika. Nikakvi odgovori na upitnik nisu primljeni od korisnikâ ili druge zainteresirane stranke u postupku. Osim toga, veliki udio proizvođača iz Unije dostavio je zatražene opće podatke za analizu štete.
(22)
Komisija je tražila i potvrdila sve podatke koje su dostavile zainteresirane stranke i koje je smatrala neophodnima za privremeno utvrđivanje subvencioniranja, nastale štete i interesa Unije. Posjeti radi provjere provedeni su u prostorijama Vlade Indije u Delhiju, Vlade Maharaštre u Mumbaiju, regionalnog ureda Vlade Indije u Mumbaiju i sljedećih stranaka:
proizvođača iz Unije
-
Aceros Inoxidables Olarra SA, Španjolska i povezana trgovačka društva za prodaju,
-
Rodaciai SPA, Italija i povezana trgovačka društva za prodaju,
-
Roldan SA, Španjolska i povezana trgovačka društva za prodaju,
-
Ugitech France SA, Francuska i povezana trgovačka društva za prodaju.
proizvođača izvoznika u Indiji
-
Viraj Profiles Vpl. Ltd, Thane, Maharaštra,
-
Chandan Steel Ltd, Mumbai, Maharaštra.
Grupacije Venus:
-
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharaštra,
-
Precision Metals, Mumbai, Maharaštra,
-
Hindustan Inox Ltd, Mumbai, Maharaštra,
-
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd, Mumbai, Maharaštra.
1.3. Razdoblje ispitnog postupka
(23)
Ispitni postupak subvencioniranja i štete obuhvatio je razdoblje od 1. travnja 2009. do 31. ožujka 2010. („razdoblje ispitnog postupka“ ili „RIP”). Ispitivanje kretanja važnih za procjenu štete obuhvatilo je razdoblje od 2007. do kraja razdoblja ispitnog postupka (razmatrano razdoblja).
2. DOTIČNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD
2.1. Dotični proizvod
(24)
Dotični proizvod su šipke i profili od nehrđajućeg čelika, hladno obrađeni ili hladno dovršeni bez daljnje obrade, osim šipaka i profila kružnog presjeka, promjera 80 mm ili više, podrijetlom iz Indije (dotični proizvod), trenutačno iz oznaka KN 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 i 7222 20 89.
2.2. Istovjetni proizvod
(25)
Ispitni postupak je pokazao da proizvodi koji se proizvode i prodaju na domaćem tržištu Indije, koji su obuhvaćeni ovim ispitnim postupkom, imaju jednaka osnovna fizička, kemijska i tehnička svojstva i upotrebe kao proizvodi izvezeni iz te zemlje na tržište Unije. Slično tome, proizvodi koje je proizvela industrija Unije i prodala na tržištu Unije imaju jednaka osnovna fizička, kemijska i tehnička svojstva i upotrebe u usporedi s proizvodima izvezenima u Uniju iz dotične zemlje. Stoga se isti privremeno smatraju istovjetnima u smislu članka 2. točke (c) Osnovne uredbe.
3. SUBVENCIONIRANJE
3.1. Uvod
(26)
Na temelju podataka sadržanih u pritužbi i odgovorima na upitnik Komisije, ispitani su sljedeći programi koji navodno uključuju dodjeljivanje subvencija:
(a)
Program prava na povrat carinskih pristojba (DEPBS);
(b)
Program po prethodnoj dozvoli (AAS);
(c)
Program za poticanje izvoza osnovnih sredstava (EPCGS);
(d)
Program za izvozno orijentirane jedinice (EOUS);
(e)
Program kreditiranja izvoza (ECS).
(27)
Gore navedeni programi od (a) do (d) temelje se na Zakonu o vanjskoj trgovini (razvoj i regulativa) iz 1992. (br. 22 iz 1992.) koji je stupio na snagu 7. kolovoza 1992. („Zakon o vanjskoj trgovini”). Prema Zakonu o vanjskoj trgovini, Vlada Indije ovlaštena je izdavati obavijesti u vezi s izvoznom i uvoznom politikom. Te se obavijesti sažimaju u dokumentima „Politika vanjske trgovine” koje Ministarstvo trgovine izdaje svakih 5 godina i redovito unosi najnovije podatke. U ovom su slučaju dva dokumenta Politike vanjske trgovine važna za RIP, tj. politika FT-a 2004.-2009 i politika FT-a 2009-2014. Nadalje, Vlada Indije također iznosi postupke kojima se uređuje politika FT-a 2004.-2009. i politika FT-a 2009.-2014. u „Priručniku o postupcima, Svezak I.” („HOP I. 2004.-2009”, odnosno „HOP I. 2009.-2014.”). Priručnik o postupcima također se redovito dopunjava.
(28)
Program kreditiranja izvoza koji je definiran gore u točki (e) temelji se na odjeljcima 21. i 35.A Zakona o regulativi banaka iz 1949., koji dozvoljava Središnjoj banci Indije („RBI”) da daje komercijalnim bankama naloge u vezi s kreditiranjem izvoza.
3.2. Program prava na povrat carinskih pristojba (DEPBS)
(a) Pravna osnova
(29)
Detaljni opis DEPBS-a nalazi se u poglavlju 4.3 politike FT-a 2004.-2009. i politike FT-a 2009.-2014. te u poglavlju 4. HOP-a I. 2004.-2009. i HOP-a I. 2009.-2014.
(b) Prihvatljivost
(30)
Svaki proizvođač izvoznik ili trgovac izvoznik ispunjava uvjete za ovaj program.
(c) Praktična primjena DEPBS-a
(31)
Izvoznik se može prijaviti za kredite DEPBS-a koji se izračunavaju kao postotak vrijednosti izvezenih proizvoda na temelju ovog programa. Takve su stope DEPBS-a odredila indijska tijela za većinu proizvoda, uključujući i dotični proizvod. One se određuju na temelju standardnih ulazno-izlaznih norma („SION-i”), uzimajući u obzir predviđeni sadržaj uvoznih materijala u izvoznom proizvodu i carine na takav predviđeni uvoz, bez obzira na to jesu li uvozne carine bile doista plaćene ili ne.
(32)
Da bi ispunjavalo uvjete za koristi prema ovom programu, trgovačko društvo mora izvoziti. U vrijeme izvoznog posla, izvoznik mora indijskim tijelima dati deklaraciju u kojoj se navodi da se izvoz odvija prema DEPBS-u. Da bi se roba izvezla, indijska carinska tijela izdaju, tijekom postupka otpremanja, izvoznu otpremnicu. Taj dokument, između ostalog, sadrži iznos kredita DEPBS-a koji će se dodijeliti za taj izvozni posao. U tom trenutku, izvoznik zna koliku će korist primiti. Kada carinska tijela jednom izdaju izvoznu otpremnicu, Vlada Indije ne može više odlučivati o dodjeljivanju kredita DEPBS-a.
(33)
Utvrđeno je da se, u skladu s indijskim računovodstvenim standardima, krediti DEPBS-a mogu knjižiti prema dospijeću kao prihod na komercijalnim računima, nakon ispunjenja obveze izvoza. Takvi krediti mogu se koristiti za plaćanje carina na kasniji uvoz svih proizvoda, osim osnovnih sredstava i robe kada postoje ograničenja u vezi s uvozom. Roba koja se uveze uz takve kredite može se prodavati na domaćem tržištu (podliježe porezu na promet) ili se može drukčije koristiti. Krediti DEPBS-a mogu se slobodno prenositi i vrijede u razdoblju od 12 mjeseci od dana izdavanja.
(34)
Zahtjev za kredite DEPBS-a popunjava se elektronski i može pokriti neograničeni broj izvoznih poslova. De facto, ne postoje strogi rokovi koji se primjenjuju na kredite DEPBS-a. Elektronički sustav korišten za upravljanje DEPBS-om ne isključuje automatski izvozne poslove koji prelaze rok za dostavljanje iz poglavlja 4.47 HOP-a I. 2004.-2009. i 2009.-2014. Nadalje, kako je jasno predviđeno poglavljem 9.3. HOP-a I. 2004.-2009., i 2009.-2014. zahtjevi primljeni nakon isteka roka za dostavljanje uvijek se mogu razmatrati uz uvođenje manje novčane kazne (tj. 10 % odobrenog iznosa).
(35)
Utvrđeno je da su dva trgovačka društva u uzorku, Chandan Steel i trgovačka društva iz grupacije Venus koristila ovaj program tijekom RIP-a.
(d) Zaključci o DEPBS-u
(36)
DEPBS predviđa subvencije u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) alineje ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. Kredit DEPBS-a je financijski doprinos Vlade Indije, s obzirom na to da će se kredit s vremenom iskoristiti za prebijanje uvoznih carina, smanjujući na taj način prihod Vlade Indije od pristojba koji bi u suprotnom bio dospio na naplatu. Nadalje, kredit DEPBS-a prenosi korist na izvoznika, jer poboljšava njegovu likvidnost.
(37)
Nadalje, DEPBS de iure ovisi o ostvarenom izvozu te se stoga se smatra posebnim i podložnim uvođenju kompenzacijskih mjera prema članku 4. stavku 4. prvom podstavku točki (a) Osnovne uredbe.
(38)
Ovaj program ne može se smatrati dozvoljenim sustavom povrata carine ili sustavom povrata kao zamjene u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) alineje ii. Osnovne uredbe, jer nije u skladu s pravilima utvrđenima u Prilogu I. točki i., Prilogu II. (definicije i pravila za povrat) i Prilogu III. (definicije i pravila za kao zamjenu) Osnovnoj uredbi. Posebno, izvoznik nema obvezu doista koristiti robu uvezenu bez carine u proizvodnom postupku, a iznos kredita ne računa se u odnosu na stvarno iskorištene ulazne materijale. Osim toga, nema sustava niti postupka na snazi koji bi potvrdili koji se ulazni materijali koriste u proizvodnom postupku izvoznog proizvoda ili je li došlo do prekomjernog plaćanja uvoznih carina u smislu točke i. Priloga I. i Priloga II. i III. Osnovnoj uredbi. Naposljetku, izvoznik ispunjava uvjete za koristi od DEPBS-a bez obzira na to uvozi li uopće bilo kakve ulazne materijale. Da bi dobio koristi, dovoljno je da izvoznik jednostavno izvozi robu te nije potrebno da dokaže da su svi ulazni materijali bili uvezeni. Stoga čak i izvoznici, koji sve svoje ulazne materijale nabavljaju lokalno i ne uvoze robu koja bi se mogla koristiti kao ulazni materijali, još uvijek imaju pravo na koristi od DEPBS-a.
(e) Izračun iznosa subvencije
(39)
U skladu s člankom 3. stavkom 2. i člankom 5. Osnovne uredbe, iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere računao se prema koristi koja se prenijela na primatelja i za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. U tom smislu, smatralo se da je korist dodijeljena primatelju u vrijeme kada je obavljen izvozni posao na temelju ovog programa. U tom trenutku, Vlada Indije obvezna je otpisati carine, što predstavlja financijski doprinos u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) alineje ii. Osnovne uredbe. Kada carinska tijela izdaju izvoznu otpremnicu u kojoj je, između ostalog, naveden iznos kredita DEPBS-a koji se treba odobriti za taj izvozni posao, Vlada Indije ne može više odlučivati o dodjeljivanju subvencije. U svjetlu gore navedenog, smatra se primjerenim korist prema DEPBS-u procijeniti kao sumu kredita zarađenih na izvoznim poslovima obavljenima prema ovom programu tijekom RIP-a.
(40)
U slučajevima kada su bili predočeni opravdani zahtjevi, obvezne pristojbe za dobivanje subvencije odbijale su se, prema članku 7. stavku 1. točki (a) Osnovne uredbe, od tako utvrđenih kredita, čime je iznos subvencije postao brojnik. Ovaj se iznos subvencije dodjeljivao prema ukupnom izvoznom prometu tijekom RIP-a kao primjereni nazivnik u skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe, jer subvencija zavisi od realizacije izvoza i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili transportiranim količinama.
(41)
Stopa subvencije utvrđena u odnosu na ovaj program za dotična trgovačka društva tijekom RIP-a iznosila je od 1,5 % do 3,4 %.
3.3. Program po prethodnoj dozvoli (AAS)
(a) Pravna osnova
(42)
Detaljni opis programa nalazi se u poglavljima 4.1.1 do 4.1.14 politike FT-a 2004.-2009. i politike FT-a 2009.-2014. te u poglavljima 4.1 do 4.30 HOP-a I. 2004.-2009. i HOP-a I. 2009.-2014.
(b) Prihvatljivost
(43)
AAS se sastoji od šest potprograma, kako je podrobnije opisano dolje u uvodnoj izjavi 44. Ti se potprogrami, između ostalog, razlikuju prema području prihvatljivosti. Proizvođači izvoznici i trgovci izvoznici koji su „povezani s” pomoćnim proizvođačima stekli su uvjete za fizički izvoz prema AAS-u i za potprograme AAS-a za godišnji zahtjev. Proizvođači izvoznici koji opskrbljuju krajnjeg izvoznika stekli su uvjete za AAS za intermedijarnu opskrbu. Glavni nositelji ugovora koji opskrbljuju „procijenjene izvozne” kategorije navedene u stavku 8.2. politike FT-a 2004.-2009., kao što su dobavljači izvozno orijentiranih jedinica („EOU”), stekli su uvjete za potprogram AAS-a za procijenjeni izvoz. Konačno, dobavljači koji djelomično opskrbljuju proizvođače izvoznike stekli su uvjete za „procijenjene izvozne” koristi prema potprogramima „Nalog za preliminarno propuštanje” (Advance Release Order - ARO) i preneseni akreditiv za potrebe domaće trgovine.
(c) Praktična primjena
(44)
AAS se može izdati za:
i. fizički izvoz: ovo je glavni potprogram. On dozvoljava uvoz ulaznih materijala za proizvodnju specifičnog nastalog izvoznog proizvoda po nultoj stopi carine. „Fizički” u ovom kontekstu znači da izvozni proizvod mora napustiti državno područje Indije. Uvozna olakšica i obveza izvoza, uključujući vrstu izvoznog proizvoda, navedeni su u dozvoli;
ii. godišnji zahtjev: ovakvo odobrenje nije vezano uz posebni izvozni proizvod, već uz širu skupinu proizvoda (npr. kemijski i srodni proizvodi). Vlasnik dozvole može - do određenog vrijednosnog praga koji se određuje prema njegovom ranijem izvozu - uvoziti bez carine bilo kakav ulazni materijal koji će se koristiti u proizvodnji svih stvari koje su obuhvaćene tom skupinom proizvoda. Koristeći takav materijal koji se izuzima od carine, on može izabrati izvoziti bilo koji proizvod koji iz toga proizlazi, a koji je obuhvaćen takvom skupinom proizvoda.
iii. intermedijarna opskrba: ovaj potprogram obuhvaća slučajeve u kojima dva proizvođača namjeravaju proizvoditi jedinstveni izvozni proizvod i podijeliti postupak proizvodnje. Proizvođač izvoznik koji proizvodi intermedijarni proizvod može uvoziti ulazne materijale oslobođene od carine i može u tu svrhu dobiti AAS za intermedijarnu opskrbu. Krajnji izvoznik završava proizvodnju i obvezan je izvoziti gotovi proizvod;
iv. procijenjeni izvoz: ovaj potprogram dozvoljava glavnom nositelju ugovora da uvozi ulazne materijale bez carine, koji su neophodni u proizvodnji robe koja će se prodavati kao „procijenjeni izvoz” kategorijama kupaca koje su navedene u stavku 8.2 točkama (b) do (f), (g), i. i (j) politike FT-a 2004.-2009. Prema Vladi Indije, procijenjeni izvoz odnosi se na one poslove u kojima dobavljena roba ne napušta zemlju. Brojne kategorije opskrbe smatraju se procijenjenim izvozom pod uvjetom da je roba proizvedena u Indiji, npr. opskrba robom jedne izvozno orijentirane jedinice (EOU) ili trgovačkog društvu smještenog u posebnoj gospodarskoj zoni (SEZ);
v. nalog za prethodno propuštanje (ARO): nositelj AAS-a koji namjerava nabaviti ulazne materijale iz domaćih izvora, umjesto izravnim uvozom, ima mogućnost nabaviti ih na temelju ARO-a. U takvim se slučajevima prethodna odobrenja smatraju valjanima kao ARO i priznaju se domaćem dobavljaču po isporuci stvari koje su u njima navedene. Priznavanje ARO-a daje pravo domaćem dobavljaču na koristi od procijenjenog izvoza kao što je navedeno u stavku 8.3. politike FT-a 2004.-2009. (tj. AAS za intermedijarnu opskrbu/procijenjeni izvoz, povrat za procijenjeni izvoz i povrat konačne trošarine). Mehanizam ARO-a vraća poreze i carine dobavljaču umjesto da ih vraća krajnjem izvozniku u obliku povrata/povrata carina. Povrat poreza/carina raspoloživ je i za domaće ulazne materijale i za uvezene ulazne materijale;
vi. preneseni akreditiv za potrebe domaće trgovine: ovaj potprogram ponovno obuhvaća domaću opskrbu za nositelja prethodnog odobrenja. Nositelj prethodnog odobrenja može zatražiti u banci otvaranje domaćeg akreditiva u korist domaćeg dobavljača. Banka će potvrditi odobrenje za izravni uvoz samo za dio koji se odnosi na vrijednost i obujam predmeta koji su nabavljeni iz domaćih izvora umjesto iz uvoza. Domaći dobavljač ima pravo na koristi od procijenjenog izvoza kao što se navodi u stavku 8.3. politike HUF-a 2004.-2009. (tj. AAS za intermedijarnu opskrbu/procijenjeni izvoz, povrat procijenjenog izvoza i povrat konačne trošarine).
(45)
Dva trgovačka društva su dobila koncesije na temelju AAS-a povezane s dotičnim proizvodom tijekom RIP-a. Ta su trgovačka društva koristila jedan od potprograma, tj. AAS za fizički izvoz. Stoga nije potrebno utvrditi mogućnost kompenzacije preostalih nekorištenih potprograma.
(46)
U svrhu provjere koju obavljaju indijska tijela, nositelj prethodnog odobrenja zakonski je obvezan voditi „točnu i primjerenu evidenciju o potrošnji i korištenju robe uvezene uz oslobođenje od carine/robe nabavljene lokalno” u posebnom formatu (poglavlja 4.26., 4.30. i Dodatak 23. HOP-a I. 2004.-2009. i HOP-a I 2009.-2014.), tj. registar stvarne potrošnje. Taj registar mora provjeriti vanjski ovlašteni računovođa/računovođa nadležan za troškove i radove, koji izdaje potvrdu o izvršenoj provjeri propisanih registara i odgovarajućih podataka i kojom se potvrđuje da su podaci dostavljeni na temelju Dodatka 23. točni i istiniti u svakom pogledu.
(47)
Što se tiče potprograma koji su dotična trgovačka društva koristila tijekom RIP-a, tj. fizički izvoz, Vlada Indije određuje opseg i vrijednost uvozne olakšice i obveze izvoza te su oni upisani u odobrenju. Osim toga, u vrijeme uvoza i izvoza, vladini službenici trebaju upisati odgovarajuće poslove na odobrenje. Obujam uvoza odobrenog na temelju AAS-a određuje Vlada Indije na temelju standardnih ulazno-izlaznih norma (SION) koje postoje za većinu proizvoda, uključujući i dotični proizvod.
(48)
Uvezeni ulazni materijali ne mogu se prenositi i moraju se iskoristiti za proizvodnju nastalog izvoznog proizvoda. Obveza izvoza mora se ispuniti unutar određenog vremenskog roka nakon izdavanja dozvole (24 mjeseca uz dva moguća produljenja od po 6 mjeseci).
(49)
Ispitnim postupkom je utvrđeno da se zahtjevi za provjerom koje utvrđuju tijela Indije ili nisu poštovali ili se još nisu testirali u praksi.
(50)
Jedno od ispitanih trgovačkih društava nije vodilo sustav prema kojem bi se moglo provjeriti koji su ulazni materijali potrošeni u proizvodnji izvoznog proizvoda i u kojim količinama, kako propisuje Politika vanjske trgovine (Dodatak 23.) te u skladu s Prilogom II. poglavljem II. člankom 4. Osnovne uredbe. De facto nije bilo zapisa o stvarnoj potrošnji. Promjene u provedbi politike FT-a 2004.-2009., koje su stupile na snagu u jesen 2005. (obvezno slanje registra potrošnje indijskim tijelima u kontekstu postupka otkupa) nisu se još primijenile u slučaju ovog trgovačkog društva. Stoga se de facto provedba ove odredbe nije mogla provjeriti u ovoj fazi.
(51)
Drugo je trgovačko društvo vodilo određeni registar proizvodnje i potrošnje. Međutim, registar potrošnje za RIP nije bio dostupan i stoga se nije mogla provjeriti, između ostalog, evidencija potrošnje kako bi se utvrdilo koji su ulazni materijali potrošeni tijekom proizvodnje izvoznog proizvoda i u kojem opsegu, kako je propisano politikom FT-a (Dodatak 23.). U pogledu zahtjeva za provjeru iz gornje uvodne izjave 46., trgovačko društvo nije vodilo evidenciju o načinu provedbe tog certificiranja. Nije postojao nikakav plan revizije niti ikakav drugi popratni materijal o provedenoj reviziji (npr. izvješće o reviziji), nisu postojali nikakvi zabilježeni podaci o korištenoj metodologiji niti posebni zahtjevi potrebni za tako precizan posao koji zahtijeva iscrpno tehničko znanje o proizvodnim postupcima. Kao zaključak, smatra se da ispitani izvoznik nije mogao pokazati da su ispunjene odgovarajuće odredbe politike FT-a.
(d) Zaključak o AAS-u
(52)
Izuzeće od uvoznih carina je subvencija u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) alineje ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe, tj. čini financijski doprinos Vlade Indije koja je prenijela korist na ispitane izvoznike.
(53)
Osim toga, AAS za fizički izvoz jasno de iure ovisi o realizaciji izvoza te se stoga smatra specifičnim i na njega se mogu uvesti kompenzacijske mjere prema članku 4. stavku 4. prvom podstavku točki (a) Osnovne uredbe. Bez obveze izvoza, trgovačko društvo ne može dobiti koristi prema ovim programima.
(54)
Potprogram koji se koristi u ovom slučaju ne može se smatrati dozvoljenim sustavom povrata carine ili sustavom povrata kao zamjene u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) alineje ii. Osnovne uredbe. On nije u skladu s pravilima navedenima u Prilogu I. točki i., Prilogu II. (definicije i pravila za povrat) i Prilogu III. (definicije i pravila za povrat kao zamjenu) Osnovnoj uredbi. Vlada Indije nije učinkovito primjenjivala nikakav sustav provjere ili postupak za potvrđivanje jesu li i u kojem iznosu ulazni materijali potrošeni u proizvodnji izvoznog proizvoda (Prilog II. poglavlje II. članak 4. Osnovne uredbe i, u slučaju programa povrata kao zamjene, Prilog III. poglavlje II. članak 2. Osnovne uredbe). Također se smatra da SION-i za dotični proizvod nisu bili dostatno precizni i da se sami ne mogu smatrati sustavom provjere stvarne potrošnje, jer oblik tih standardnih norma ne omogućuje Vladi Indije da dovoljno precizno provjeri koja je količina ulaznih materijala potrošena u proizvodnji za izvoz. Osim toga, Vlada Indije nije provela daljnje ispitivanje na temelju stvarnih ulaznih materijala koji se koriste, iako bi to obično trebalo provesti u nedostatku učinkovito primijenjenog sustava provjere (Prilog II. poglavlje II. članak 5. i Prilog III. poglavlje II. članak 3. Osnovne uredbe).
(55)
Ovaj potprogram je stoga podložan uvođenju kompenzacijskih mjera.
(e) Izračun iznosa subvencije
(56)
U nedostatku dozvoljenog sustava povrata carine ili sustava povrata kao zamjene, korist na koju se mogu uvesti kompenzacijske mjere je otpust ukupnih uvoznih carina koje uobičajeno dospijevaju po uvozu ulaznih materijala. U tom je pogledu upozoreno da Osnovna uredba ne predviđa samo kompenziranje „pretjeranog” otpusta carina. U skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) alinejom ii. i Prilogom I. točkom i. Osnovne uredbe, pretjerani otpust carina može se kompenzirati samo kada su ispunjeni uvjeti iz Priloga II. i III. Osnovne uredbe. Međutim, ti uvjeti nisu bili ispunjeni u ovom slučaju. Stoga, ako nije predstavljen prikladan postupak praćenja, gornji izuzetak za program povrata nije primjenjiv, a primjenjuje se uobičajeno pravilo za kompenziranje iznosa neplaćenih carina (otpisani prihod), umjesto pravila za sve navodne pretjerane otpuste. Kako je određeno u Prilogu II. poglavlju II. i Prilogu III. poglavlju II. Osnovne uredbe, nije na tijelu koje provodi ispitni postupak da izračuna takav pretjerani otpust. Naprotiv, u skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) alinejom ii. Osnovne uredbe, tijelo koje provodi ispitni postupak samo treba utvrditi dostatni dokaz za pobijanje prikladnosti navodnog sustava provjere.
(57)
Iznos subvencije za trgovačka društva koja se koristila AAS izračunan je na temelju otpisanih uvoznih carina (osnovnih carina i posebnih dodatnih carina) na materijal uvezen na temelju potprograma tijekom RIP-a (brojnik). U skladu s člankom 7. stavkom 1. točkom (a) Osnovne uredbe, pristojbe koje se obvezno plaćaju za dobivanje subvencije odbijene su od iznosa subvencije kada su dostavljeni opravdani zahtjevi. U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe, ovaj iznos subvencije dodijeljen je prema izvoznom prometu od prodaje dotičnog proizvoda tijekom RIP-a kao primjereni nazivnik, jer subvencija ovisi o realizaciji izvoza i nije dodijeljena u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili transportiranim količinama.
(58)
Stopa subvencije utvrđena u odnosu na ovaj program za dotična trgovačka društva tijekom RIP-a iznosila je 0,8 %, odnosno 1,5 %.
3.4. Program za poticanje izvoza osnovnih sredstava (EPCGS)
(59)
Ispitni postupak je pokazao da su dva trgovačka društva ili grupacije trgovačkih društava u uzorku koristila ovaj program tijekom RIP-a. Međutim, utvrđeno je da su primljeni poticaji bili zanemarivi. Stoga se nije smatralo potrebnim dalje procjenjivati mogućnost kompenzacije ovog programa u ovom ispitnom postupku.
3.5. Program za izvozno orijentirane jedinice (EOUS)
(60)
Utvrđeno je da je jedno trgovačko društva u uzorku imalo status EOU-a i primilo subvencije tijekom RIP-a.
(a) Pravna osnova
(61)
Detaljni opis programa EOUS nalazi se u poglavlju 6. politike FT-a 2004.-2009. i politike FT-a 2009.-2014. te u poglavlju 6. HOP-a I. 2004.-2009. i HOP-a I. 2009.-2014.
(b) Prihvatljivost
(62)
Izuzev isključivo trgovinskih društava, sva poduzeća koja se načelno obvezuju izvoziti svu svoju proizvodnju roba ili usluga mogu se uključiti u EOUS. Poduzeća u industrijskim sektorima moraju ispuniti minimalni prag ulaganja u dugotrajnu imovinu kako bi ispunila uvjete za EOUS.
(c) Praktična primjena
(63)
Izvozno orijentirane jedinice mogu se nalaziti i osnovati bilo gdje u Indiji.
(64)
Zahtjev za statusom EOU-a mora sadržavati pojedinosti za razdoblje od sljedećih 5 godina, između ostalog, o planiranim količinama proizvodnje, predviđenoj vrijednosti izvoza, uvoznim potrebama i domaćim potrebama. Nakon što tijela prihvate zahtjev trgovačkog društva, društvu će se priopćiti uvjeti uz to prihvaćanje. Sporazum kojim se društvo priznaje kao trgovačko društvo u okviru EOUS-a vrijedi za razdoblje od pet godina. Sporazum se može obnoviti za daljnja razdoblja.
(65)
Najvažnija je obveza EOU-a, kao što se navodi u politici FT-a 2004.-2009. i politici FT-a 2009.-2014., ostvarivanje neto zarade od mijenjanja deviza (NFE), tj. u referentnom razdoblju (5 godina) ukupna vrijednost izvoza mora biti viša od ukupne vrijednosti uvezene robe.
(66)
Izvozno orijentirane jedinice imaju pravo na sljedeće koncesije:
i.
izuzeće od uvoznih carina na sve vrste robe (uključujući osnovna sredstva, sirovine i potrošni materijal) potrebne za izradu, proizvodnju, obradu ili s tim u vezi;
ii.
izuzeće od trošarine na robu nabavljenu na domaćem tržištu;
iii.
povrat središnjeg poreza na promet, plaćenog na robu koja je nabavljena lokalno;
iv.
pogodnost da prodaju dio proizvodnje na domaćem tržištu do 50 % fob vrijednosti izvoza, podložno ostvarivanju pozitivnih zarada od mijenjanja deviza po plaćanju koncesijskih davanja, tj. trošarina na gotove proizvode;
v.
djelomični povrat carine plaćene na gorivo nabavljeno od domaćih naftnih trgovačkih društava;
vi.
izuzeće od poreza na dohodak koji se uobičajeno plaća na dobit ostvarenu od izvozne prodaje u skladu s odjeljkom 10.B Zakona o porezu na dohodak, na 10 godina od početka poslovanja.
(67)
Jedinice koje posluju prema ovim programima nalaze se pod nadzorom carinskih službenika.
(68)
One su zakonski obvezne voditi ispravnu evidenciju o cjelokupnom uvozu, potrošnji i korištenju svih uvezenih materijala i o ostvarenom izvozu u skladu s odgovarajućim stavkom HOP-a I. 2009.-2014. Ovi se dokumenti trebaju periodično predavati nadležnim tijelima u Indiji u obliku tromjesečnih i godišnjih izvješća o napretku.
(69)
Međutim, „od [EOU-a] se nikada neće zahtijevati da poveže svaku uvoznu pošiljku sa svojim izvozom, prijenosom na druge jedinice, prodajom na DTA ili zalihama”, prema odgovarajućem odjeljku HOP-a I 2009.-2014.
(70)
Domaća se prodaja raspoređuje i bilježi na temelju samostalnog izdavanja potvrda (self-certification). Postupak raspoređivanja izvoznih pošiljki EOU-a nadzire službenik carine/trošarine.
(71)
U ovom je slučaju program EOUS-a koristio jedan od izvoznika u uzorku koji surađuju. Taj je izvoznik koji surađuje iskoristio program za uvoz sirovina, potrošnih materijala i osnovnih sredstava bez uvoznih carina, za nabavljanje robe na domaćem tržištu bez trošarina, za dobivanje povrata poreza na promet i za prodaju dijela svoje proizvodnje na domaćem tržištu. Stoga je izvoznik koji surađuje iskoristio sve koristi opisane u gornjoj uvodnoj izjavi 66. alinejama od i. do vi. Međutim, u pogledu izuzeća od poreza na dohodak prema odjeljku 10.B Zakona o porezu na dohodak, ispitni postupka je pokazao da od 1. travnja 2010. trgovačko društvo više neće ispunjavati uvjete za to izuzeće. Slijedom toga, u kontekstu ovog ispitnog postupka odredbe o izuzeću od poreza na dohodak EOU-a nisu se dalje razmatrale.
(d) Zaključci o EOUS-u
(72)
Izuzeće EOU-a od tri vrste uvoznih carina („osnovna carina”, „davanje za obrazovanje na carinu” (education cess on customs duty) i „davanje za visoko obrazovanje”(higher secondary education cess)) i povrat poreza na promet financijski su doprinos Vlade Indije u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) alineje ii. Osnovne uredbe. Vlada se odriče prihoda koji bi bio dospio na naplatu u nedostatku ovog programa, na taj način dodatno prenoseći korist na EOU u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe, jer je jedinica poboljšala likvidnost time što nije trebala platiti carine koje bi inače bile dospjele i što je dobila povrat poreza na promet.
(73)
Međutim, izuzeće od trošarine i njezinog ekvivalenta carine na uvoz („EED”) ne dovodi do otpisa prihoda koji bi inače bio dospio na naplatu. Trošarina i dodatna carina, ako su plaćene, mogu se koristiti kao kredit za vlastite buduće carinske obveze (takozvani „mehanizam CENVAT”), odnosno sustav koji se može usporediti s PDV-om i koji indijskim trgovačkim društvima omogućuje prijeboj poreza na nabavu s porezima koji se plaćaju na prodaju. Te carine stoga nisu konačne. Korištenje kredita „CENVAT” konačna pristojba tereti samo dodanu vrijednost, ne i ulazne materijale.
(74)
Stoga, samo izuzeće od osnovne carine, davanje za obrazovanje na carinu, davanje za visoko obrazovanje i povrat središnjeg poreza na promet čine subvencije u smislu članka 3. Osnovne uredbe. One de iure zavise od realizacije izvoza te se stoga se smatraju specifičnima i podložnima uvođenju kompenzacijskih mjera na temelju članka 4. stavka 4. prvog podstavka točke (a) Osnovne uredbe. Cilj izvoza EOU-a, kako je navedeno u poglavlju 6.1. politike FT-a 2009.-2014., jest conditio sine qua non za dobivanje poticaja.
(e) Izračun iznosa subvencije
(75)
U skladu s tim, korist protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere je otpust uvoznih carina, osnovne carine, davanja za obrazovanje na carinu, davanja za visoko obrazovanje koji uobičajeno dospijevaju na naplatu nakon uvoza, kao i povrat središnjeg poreza na promet, tijekom RIP-a.
i. Izuzeće od uvoznih carina (osnovne carine, davanja za obrazovanje na carinu, davanje za visoko obrazovanje), povrat središnjeg poreza na promet za sirovine i potrošni materijal
(76)
Iznos subvencije za izvoznike koji su izvozno orijentirane jedinice računao se na temelju iznosa otpisanih uvoznih carina (osnovne carine, davanja za obrazovanje na carinu, davanje za visoko obrazovanje) za materijale uvezene za EOU kao cjelinu i iznosa povrata poreza na promet tijekom RIP-a. Pristojbe koje se obvezno plaćaju za ishođenje subvencije bile su odbijene u skladu s člankom 7. stavkom 1. točkom (a) Osnovne uredbe od te sume kako bi se dobio iznos subvencije kao brojnik. U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe, ovaj se iznos subvencije dodjeljivao prema odgovarajućem izvoznom prometu ostvarenom tijekom RIP-a kao primjereni nazivnik, jer subvencija ovisi o realizaciji izvoza i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili transportiranim količinama. Marža subvencije dobivene na temelju EOUS-a za dotično trgovačko društvo iznosi 4,3 %.
ii. Izuzeće od uvoznih carina (osnovne carine, davanja za obrazovanje na carinu, davanja za visoko obrazovanje) na osnovna sredstva
(77)
Osnovna sredstva nisu fizički uključena u gotovu robu. U skladu s člankom 7. stavkom 3. Osnovne uredbe, korist za dotično trgovačko društvo izračunavala se na temelju iznosa neplaćenih carina na uvezena osnovna sredstva tijekom vremenskog razdoblja koje odražava uobičajeno vrijeme amortizacije takvih osnovnih sredstava u jednom ispitanom trgovačkom društvu. Tako izračunani iznos se zatim pripisuje RIP-u i prilagođen je dodavanjem kamata za to razdoblje kako bi odrazio vrijednost koristi u tom razdoblju, utvrđujući na taj način potpunu korist ovog programa za primatelja. U skladu s člankom 7. stavcima 2. i 3. Osnovne uredbe, ovaj iznos subvencije dodijeljen je prema odgovarajućem izvoznom prometu ostvarenom tijekom RIP-a kao primjereni nazivnik, jer subvencija ovisi o realizaciji izvoza i nije dodijeljena u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili transportiranim količinama. Tako dobivena marža subvencije za dotično trgovačko društvo bila je zanemariva.
3.6. Program kreditiranja izvoza (ECS)
(a) Pravna osnova
(78)
Pojedinosti o ovom programu navedene su Glavnom cirkularu DBOD-a br. DIR. (Exp.).BC 01/04.02.02/2007-08 (Kredit za izvoz u rupijima/stranoj valuti) i Glavnom cirkularu DBOD-a br. DIR.(Exp.).BC 09/04.02.02/2008-09 (Kredit za izvoz u rupijima/stranoj valuti) Središnje banke Indije (RBI) koji su upućeni svim komercijalnim bankama u Indiji.
(b) Prihvatljivost
(79)
Proizvođači izvoznici i trgovci izvoznici prihvatljivi su za ovaj program.
(c) Praktična primjena
(80)
Prema ovom programu, RBI obvezno postavlja najviši prag za kamatne stope koje se primjenjuju na kredite za izvoz, koje su obvezne, i u indijskim rupijima i u stranoj valuti, koje komercijalne banke mogu naplaćivati izvozniku. ECS se sastoji od dva potprograma, Programa za kreditiranje izvoza prije otpreme (kredit za pakiranje), koji obuhvaća kredite predviđene za izvoznika za financiranje nabave, prerade, proizvodnje, pakiranja i/ili prijevoza robe prije izvoza, i Programa za kreditiranje izvoza poslije otpreme, koji predviđa zajmove obrtnog kapitala u svrhu financiranja izvoznih potraživanja. RBI nalaže bankama i da osiguraju određeni iznos svojih neto bankovnih kredita za financiranje izvoza.
(81)
Zbog ovih Glavnih cirkulara RBI-a, izvoznici mogu ishoditi kredite za izvoz po povlaštenim kamatnim stopama u usporedbi s kamatnim stopama za redovne komercijalne kredite (gotovinski krediti), koje su određene isključivo prema tržišnim uvjetima. Razlika u stopama može se smanjiti za trgovačka društva s dobrim kreditnim rejtinzima. De facto, trgovačka društva s visokim rejtingom mogu biti u položaju dobiti kredite za izvoz i gotovinske kredite pod istim uvjetima.
(82)
Ustanovljeno je da jedno od trgovačkih društava koristilo ovaj program tijekom RIP-a.
(d) Zaključak o ECS-u
(83)
Povlaštene kamatne stope kredita ECS-a utvrđene u Glavnim cirkularima RBI-a koji su navedeni u uvodnoj izjavi 78. mogu smanjiti troškove kamata izvoznika u usporedbi s troškovima kredita koji su određeni isključivo prema tržišnim uvjetima i u tom slučaju prenose takvom izvozniku korist u smislu članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. Financiranje izvoza nije samo po sebi sigurnije od domaćeg financiranja. De facto, obično se smatra rizičnijim, a razina sigurnosti potrebna za određeni kredit, bez obzira na objekt financiranja, isključivo je komercijalna odluka dotične komercijalne banke. Razlika u stopama različitih banaka posljedica je metode RBI-a da odredi maksimalne stope pozajmica pojedinačno za svaku komercijalnu banku.
(84)
Unatoč činjenici da povlaštene kredite prema ECS-u dodjeljuju komercijalne banke, ova je korist financijski doprinos vlade u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) alineje iv. Osnovne uredbe. U ovom kontekstu treba napomenuti da niti članak 3. stavak 1. točka (a) alineja iv. Osnovne uredbe niti Sporazum o subvencijama i kompenzacijskim mjerama ne zahtijevaju terećenje javnih računa, tj. naknadu komercijalnim bankama od strane Vlade Indije, radi uspostavljanja subvencije, već samo nalog vlade za provođenje funkcija opisanih u točkama i., ii. ili iii. članka 3. stavka 1. točke (a) Osnovne uredbe. RBI je javno tijelo, koje je stoga obuhvaćeno definicijom „vlade” kako se navodi u članku 2. točki (b) Osnovne uredbe. U 100 %-tnom je državnom vlasništvu, ostvaruje ciljeve javnog poretka, npr. monetarnu politiku, a njegovu upravu imenuje vlada Indije. RBI usmjerava privatna tijela, u smislu druge alineje članka 3. stavka 1. točke (a) alineje iv. Osnovne uredbe, s obzirom na to da su komercijalne banke vezane za uvjete koje on nameće, između ostalog za najviše pragove za kamatne stope za kredite za izvoz odobrene u Glavnim cirkularima RBI-a i za odredbe RBI-a da komercijalne banke moraju osigurati određeni iznos svojih neto bankovnih kredita za financiranje izvoza. Ovo usmjeravanje obvezuje komercijalne banke da provode funkcije navedene u članku 3. stavku 1. točki (a) alineji i. Osnovne uredbe, u ovom slučaju da osiguraju zajmove u obliku povlaštenog financiranja izvoza. Takav neposredan prijenos sredstava u obliku zajmova pod određenim uvjetima u uobičajenim bi se uvjetima povjerio vladi, a ta se praksa, u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) alineje i. Osnovne uredbe, ne razlikuje bitno od praksa koje vlada uobičajeno slijedi. Ova se subvencija smatra se posebnom i primjerenom za uvođenje kompenzacijskih mjera s obzirom na to da su povlaštene kamatne stope dostupne samo u odnosu na financiranje poslova izvoza pa stoga ovise o realizaciji izvoza prema članku 4. stavku 4. prvom podstavku točki (a) Osnovne uredbe.
(e) Izračun iznosa subvencije
(85)
Iznos subvencije izračunavao se na temelju razlike između kamata plaćenih za kredite za izvoz korištene tijekom RIP-a i iznosa koji bi dotično trgovačko društvo platilo za redovne komercijalne kredite. Ovaj se iznos subvencije (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom izvoznom prometu tijekom RIP-a kao primjereni nazivnik u skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe, jer subvencija ovisi o realizaciji izvoza i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili transportiranim količinama.
(86)
Stopa subvencije utvrđene u pogledu ovog programa za trgovačko društvo za RIP iznosi 0,4 %.
3.7. Iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere
(87)
Na temelju nalaza, kako je sažeto prikazano u donjoj tablici, iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere, izražen ad valorem, utvrđen je u rasponu od 3,3 % do 4,3 %.
PROGRAM →
DEPBS (4)
AAS (4)
EOUS (4)
ECS (4)
Ukupno
TRGOVAČKO DRUŠTVO
Chandan Steel Ltd
1,5 %
1,5 %
0,4 %
3,4 %
Grupacija Venus
2,6 % do 3,4 %
0 do 0,8 %
3,3 % (5)
Viraj Profiles Vpl. Ltd
4,3 %
4,3 %
(88)
U skladu s člankom 15. stavkom 3. Osnovne uredbe, iznos subvencije za trgovačka društva koja su surađivala, a nisu uključena u uzorak, izračunan na temelju ponderiranog prosječnog iznosa subvencije utvrđenog za trgovačka društva koja su surađivala i uključena su u uzorak, iznosi 4,0 %.
(89)
U pogledu svih ostalih izvoznika iz Indije, Komisija je najprije utvrdila razinu suradnje. Kako je navedeno u gornjoj uvodnoj izjavi 10., usporedba podataka Eurostata o uvozu i obujma izvoza dotičnog proizvoda u Uniju koji su trgovačka društva ili grupacije prijavile tijekom razdoblja ispitnog postupka s izvozom dotičnog proizvoda u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka pokazuje vrlo visoku razinu suradnje indijskih proizvođača izvoznika, odnosno 100 %. S obzirom na visoku razinu suradnje, stopa subvencije za sva trgovačka društva koja nisu surađivala određena je na razini za trgovačko društvo s najvišom individualnom stopom, tj. 4,3 %.
4. INDUSTRIJA UNIJE
4.1. Proizvodnja Unije
(90)
Za utvrđivanje obujma proizvodnje Unije razmatrala se proizvodnja sljedećih proizvođača iz Unije:
-
osam proizvođača u čije ime je pritužba podnesena,
-
četiri proizvođača koja su poduprla postupak,
-
dvanaest ostalih proizvođača iz Unije u pritužbi, koji nisu niti podnositelji pritužbe, niti su poduprli postupak, ali se nisu niti protivili ovom ispitnom postupku.
(91)
Slijedom toga, proizvodnju Unije čine 24 trgovačka društva za potrebe analize štete kao cjelina.
4.2. Odabir uzoraka proizvođačâ iz Unije
(92)
Kako je navedeno u gornjoj uvodnoj izjavi 17., uzorak od četiri trgovačka društva od onih proizvođača koji su se javili Komisiji i dostavili, kako je određeno u obavijesti o pokretanju postupka, osnovne informacije o svojim aktivnostima koje se odnose na dotični proizvod tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(93)
Ta četiri proizvođača iz Unije u uzorku činila su 62 % ukupne proizvodnje industrije Unije tijekom RIP-a.
5. ŠTETA
5.1. Uvodne napomene
(94)
Šteta je procijenjena na temelju podataka o kretanju proizvodnje, proizvodnog kapaciteta, iskorištenosti kapaciteta, prodaje, tržišnog udjela i rasta prikupljenih na razini cijele industrije Unije i podataka o kretanju cijena, zaposlenosti, produktivnosti, profitabilnosti, novčanog toka, sposobnosti prikupljanja kapitala i ulaganja, zaliha, povrata ulaganja i plaća prikupljenih na razini proizvođača iz Unije u uzorku.
5.2. Potrošnja Unije
(95)
Potrošnja Unije utvrđena je na temelju obujma prodaje industrije Unije u uzorku, podataka o prodaji drugih proizvođača iz Unije koje je dostavio podnositelj pritužbe, podataka o obujmu uvoza na tržištu Unije dobivenih od Eurostata za razdoblje od 2007. do 2009. i odgovora na pitanja o odabiru uzorka za RIP.
2007.
2008.
2009.
RIP
Potrošnja Unije u tonama
315 143
285 548
186 198
202 019
Indeks (2007. = 100)
100
91
59
64
(96)
Potrošnja se smanjila za 36 % tijekom razmatranog razdoblja. Potrošnja se od 2007. do 2009. smanjila za 41 %, ali se blago povećala za 5 postotnih bodova između 2009. i RIP-a.
(97)
Gospodarski pad doprinio je smanjenju potrošnje od 2008., tijekom kojeg su korisnici dotičnog proizvoda, kao što su automobilska industrija, proizvođači kućanskih aparata, kemijska i građevinska industrija, zabilježili veliki pad potražnje za svojim proizvodima. U drugoj polovici RIP-a se stanje na tržištu počelo blago poboljšavati, što je dovelo do manjeg povećanja potražnje za dotičnim proizvodom u usporedbi s prvom polovicom RIP-a.
5.3. Uvoz u Uniju iz dotične zemlje
5.3.1. Obujam i tržišni udio dotičnog uvoza
2007.
2008.
2009.
RIP
Uvoz iz Indije u tonama
32 754
31 962
18 759
23 792
Indeks (2007. = 100)
100
98
57
73
Tržišni udio uvoza
10,39 %
11,19 %
10,07 %
11,78 %
Indeks (2007. = 100)
100
108
97
113
(98)
Na temelju podataka Eurostata za razdoblje od 2007. do 2009. i odgovora na pitanja o odabiru uzoraka za RIP, uvoz dotičnog proizvoda iz Indije slijedio je trend pada potrošnje EU-a i smanjio se za 27 % tijekom razmatranog razdoblja. Najveći pad dogodio se između 2008. i 2008. kada je uvoz pao za 41 postotni bod. Uvoz se zatim povećao za 16 postotnih bodova između 2009. i RIP-a.
(99)
S obzirom na to da je ovo smanjenje manje od smanjenja potrošnje Unije, tržišni udio indijskih proizvođača blago se povećao s 10,39 % 2007. na 11,78 % tijekom RIP-a.
5.3.2. Cijene uvoza i sniženje cijena
2007.
2008.
2009.
RIP
Prosječna uvozna cijena iz Indije (EUR/tona)
3 504
2 908
2 138
1 971
Indeks (2007. = 100)
100
83
61
56
(100)
Prosječna uvozna cijena dotičnog proizvoda iz Indije smanjila se za 44 % s najvećim padom između 2008. i 2009. kada su cijene pale za 22 postotna boda. Iako je ovo smanjenje slijedilo trend pada cijena sirovina, treba napomenuti da je tijekom cijelog razmatranog razdoblja prosječna jedinična uvozna cijena iz Indije bila značajno niža od prosječne jedinične prodajne cijene industrije Unije, što je dovelo do jakog pritiska na prodajne cijene Unije.
(101)
Usporedba za RIP između cijena franko tvornica industrije Unije u uzorku prema nepovezanim kupcima na tržištu Unije s cijenama CIF na granici Unije proizvođačâ izvoznikâ iz Indije, primjereno prilagođene za troškove istovara i carinjenja, pokazala je sniženje cijena u rasponu od 16,7 % do 18,2 %.
5.4. Gospodarsko stanje industrije Unije
(102)
Prema članku 8. stavku 4. Osnovne uredbe, ispitivanje utjecaja subvencioniranog uvoza iz Indije na industriju Unije uključilo je analizu svih važnih gospodarskih čimbenika koji su utjecali na stanje industrije od 2007. do RIP-a.
5.4.1. Podaci koji se odnose na industriju Unije kao cjelinu
(a) Proizvodnja, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta
2007.
2008.
2009.
RIP
Obujam proizvodnje u tonama
296 576
262 882
159 397
170 557
Indeks (2007. = 100)
100
89
54
58
Proizvodni kapacitet u tonama
478 174
491 016
486 755
476 764
Indeks (2007. = 100)
100
103
102
100
Iskorištenost kapaciteta
62 %
54 %
33 %
36 %
Indeks (2007. = 100)
100
86
53
58
(103)
Između 2007. i RIP-a ukupna proizvodnja industrije Unije se smanjila za 42 %, dok je proizvodni kapacitet ostao stabilan, što je dovelo do smanjenja stope iskorištenosti kapaciteta za 26 postotnih bodova. Smanjenje proizvodnje bilo je veće od smanjenja potrošnje Unije koje se smanjilo za 36 % tijekom razmatranog razdoblja.
(b) Obujam prodaje, tržišni udio
2007.
2008.
2009.
RIP
Prodaja u EU-u u tonama
255 300
230 344
154 602
164 191
Indeks (2007. = 100)
100
90
61
64
Tržišni udio (% potrošnje Unije)
81 %
81 %
83 %
81 %
Indeks (2007. = 100)
100
100
102
100
(104)
Obujam prodaje istovjetnog proizvoda industrije Unije kada se prodaje prvom nezavisnom kupcu na tržištu Unije smanjio se za 36 % tijekom razmatranog razdoblja, pri čemu je do najvećeg smanjenja došlo između 2008. i 2009. kada je prodaja pala za 29 postotnih bodova. Prodaja se zatim blago povećala za 3 postotna boda između 2009. i RIP-a.
(105)
Tržišni udio industrije Unije ostao je stabilan na razini od oko 81 % tijekom razmatranog razdoblja.
(c) Rast
(106)
S obzirom na to da su se i potrošnja Unije i obujam prodaje industrije Unije smanjili za 36 % tijekom razmatranog razdoblja, tržišni udio industrije Unije ostao je relativno stabilan na 81 %.
(d) Visina stvarne marže subvencije
(107)
S obzirom na obujam, tržišni udio i cijene subvencioniranog uvoza iz Indije, utjecaj stvarnih marža subvencije na industriju Unije ne može se smatrati neznatnim.
5.4.2. Podaci o proizvođačima iz Unije u uzorku
(a) Zalihe
(108)
Industrija Unije uglavnom proizvodi prema narudžbi te se, stoga, zalihe ne mogu smatrati razumnim pokazateljem štete. Kretanja zaliha prikazana su u informativne svrhe. Brojke u nastavku odnose se samo na trgovačka društva u uzorku i predstavljaju obujam zaliha na kraju svakog razdoblja.
2007.
2008.
2009.
RIP
Završne zalihe u tonama
25 315
27 736
24 032
19 730
Indeks (2007. = 100)
100
110
95
78
(109)
Obujam zaliha smanjio se za 22 % tijekom razmatranog razdoblja, no izražene kao postotak proizvodnje, zalihe su se povećale sa 16 % na 19,5 %.
(b) Prosječne jedinične prodajne cijene na tržištu Unije i troškovi proizvodnje
2007.
2008.
2009.
RIP
Prosječna prodajna cijena industrije Unije (EUR)
4 478
3 615
2 507
2 521
Indeks (2007. = 100)
100
81
56
56
Jedinični trošak proizvodnje
4 003
3 408
2 900
2 773
Indeks (2007. = 100)
100
85
72
69
(110)
Prosječne jedinične cijene prodaje industrije Unije u uzorku prema nezavisnim kupcima na tržištu Unije smanjile su se za 44 % između 2007. i RIP-a, pri čemu je do najvećeg smanjenja došlo između 2008. i 2009. kada je prodaja pala za 25 postotnih bodova. Međutim, dio ovog smanjenja bio je posljedica pada jediničnog troška proizvodnje dotičnog proizvoda koji se smanjio za 31 % tijekom razmatranog razdoblja. Pad jediničnih troškova uglavnom je uzrokovan smanjenjem cijena sirovina. Ovo se smanjenje blago promijenilo zbog povećanja udjela fiksnih troškova po proizvedenoj jedinici zbog niske razine iskorištenosti kapaciteta.
(c) Zaposlenost, produktivnost i troškovi rada
2007.
2008.
2009.
RIP
Broj zaposlenika
1 044
1 007
947
885
Indeks
100
97
91
85
Produktivnost (u tonama po zaposleniku)
149
141
97
115
Indeks
100
94
65
77
Prosječni troškovi rada po zaposleniku
47 686
48 062
47 131
49 972
Indeks
100
101
99
105
(111)
Zbog smanjenja aktivnosti industrije Unije, broj zaposlenika smanjio se za 15 % tijekom razmatranog razdoblja.
(112)
Troškovi radnika po zaposleniku blago su se povećali za 5 % tijekom razmatranog razdoblja. To se smatra prirodnim povećanjem i manje je od stope inflacije tijekom razmatranog razdoblja. Nadalje, treba napomenuti da troškovi rada ne čine značajan dio ukupnog troška proizvodnje šipaka od nehrđajućeg čelika.
(d) Profitabilnost, novčani tok, ulaganja, povrat ulaganja i sposobnost prikupljanja kapitala
2007.
2008.
2009.
RIP
Profitabilnost prodaje EU-a (% neto prodaje)
9,5 %
3,5 %
-12,8 %
-7,9 %
Indeks
100
37
- 135
-83
Novčani tok (EUR)
44 464 193
13 280 433
-12 678 708
-3 063 190
Indeks
100
30
-29
-7
Ulaganja (u tisućama eura)
18 085 847
15 714 829
4 341 909
4 198 607
Indeks (2007. = 100)
100
87
24
23
Povrat ulaganja
101 %
25 %
-50 %
-33 %
Indeks (2007. = 100)
100
25
-49
-32
(113)
Profitabilnost industrije Unije utvrđena je izražavanjem neto dobiti od prodaje istovjetnog proizvoda prije oporezivanja u postocima prometa od te prodaje. Tijekom razmatranog razdoblja profitabilnost je značajno pala i dobit od više od 9 % 2007. pretvorila u gubitak od gotovo 8 % tijekom RIP-a. Najveći pad dobiti zabilježen je između 2008. i 2009., tj. za više od 16 postotnih bodova.
(114)
Neto novčani tok od istovjetnog proizvoda smanjio se za 107 % od 2007. do RIP-a.
(115)
Godišnje ulaganje u proizvodnju istovjetnog proizvoda smanjilo se za 77 % tijekom razmatranog razdoblja.
(116)
Povrat ulaganja (ROI), izražen kao postotak dobiti od neto knjigovodstvene vrijednosti ulaganja, slijedio je negativan trend profitabilnosti, smanjivši se za 134 postotna boda.
(117)
Nije bilo naznaka da je industrija zabilježila smanjenu mogućnost prikupljanja kapitala tijekom razmatranog razdoblja.
5.5. Zaključak o šteti
(118)
Tijekom razmatranog razdoblja su se gotovo svi pokazatelji štete koji se odnose na industriju Unije razvijali negativno.
(119)
Potrošnja Unije smanjila se za 36 %, obujam prodaje industrije Unije pao je za 36 %, a iskorištenost kapaciteta smanjila se za 42 %. Jedinične prodajne cijene proizvođačâ iz Unije u uzorku smanjile su se za 44 % na razinu ispod troškova. Slijedile su smanjenje cijene indijskog uvoza kako bi se zadržao određeni obujam prodaje i proizvodnje radi pokrivanja fiksnih troškova.
(120)
Profitabilnost je preokrenula dobit od 9,5 % 2007. u gubitak od gotovo 8 % tijekom RIP-a. Ulaganja, novčani tok i povrat ulaganja, također, su slijedili negativan trend, smanjivši se za 77 %, 107 % i 246 postotnih bodova tijekom razmatranog razdoblja.
(121)
Samo je jedan pokazatelj, tj. tržišni udio industrije Unije, ostao stabilan na razini od 81 %.
(122)
Na temelju gore navedenog, zaključeno je da je industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu u smislu članka 8. stavka 5. Osnovne uredbe.
6. UZROČNOST
6.1. Uvod
(123)
U skladu s člankom 8. stavkom 5. i člankom 8. stavkom 6. Osnovne uredbe, Komisija je ispitala je li subvencionirani uvoz iz Indije prouzročio štetu industriji Unije u mjeri koja se može smatrati znatnom. Ispitani su i drugi poznati čimbenici osim subvencioniranog uvoza, koji su u isto vrijeme mogli uzrokovati štetu industriji Unije, kako bi se osiguralo da se moguća šteta koju su uzrokovali ti ostali čimbenici ne pripiše subvencioniranom uvozu.
6.2. Učinak subvencioniranog uvoza
(124)
Smanjenje uvoznih cijena od 44 % tijekom razmatranog razdoblja, kao i visoke marže sniženja cijene utvrđene tijekom RIP-a, u rasponu od 16,7 % do 18,2 %, dogodilo se usporedno s pogoršanjem gospodarskog stanja industrije Unije.
(125)
S obzirom na razinu subvencioniranja izvoznikâ koji surađuju, niska razina cijena subvencioniranog uvoza koja je značajno snizila cijene industrije Unije i njihova prisutnost na tržištu Unije imale su značajnu ulogu u daljnjem pogoršanju negativnog kretanja prodajnih cijena na tržištu Unije. Materijalna šteta koju je pretrpjela industrija Unije najjasnije se vidjeti u niskoj razini prodajnih cijena i velikim financijskim gubicima industrije.
(126)
Prosječne cijene uvoza iz Indije značajno su se smanjile, što je primoralo industriju Unije na sniženje cijena kako bi zadržala određeni promet, no po cijenama koje stvaraju gubitak kako bi se pokrili barem fiksni troškovi. Kao rezultat toga, financijsko stanje industrije Unije jako se pogoršalo od 2008.
(127)
Na temelju gore navedenog, privremeno se zaključuje da je subvencionirani uvoz iz Indije, koji je značajno snizio cijene industrije Unije tijekom RIP-a, imao odlučujuću ulogu u šteti koju je pretrpjela industrija Unije, što se odražava u njezinom slabom financijskom stanju te u pogoršanju gotovo svih pokazatelja štete.
6.3. Učinak ostalih čimbenika
(128)
Ostali čimbenici koji su ispitani u kontekstu uzročnosti su gospodarska kriza, razvoj potrošnje EU-a, trošak proizvodnje, uvoz iz ostalih trećih zemalja i realizacija izvoza industrije Unije u uzorku.
6.3.1. Gospodarska kriza, razvoj potrošnje EU-a i trošak proizvodnje
(129)
Gospodarski pad doprinio je smanjenju potrošnje i pritisku na cijene. Niska razina potražnje za određenim šipkama od nehrđajućeg čelika dovela je do smanjenja proizvodnje industrije Unije i djelomično doprinijela padu prodajnih cijena.
(130)
U uobičajenim gospodarskim uvjetima te kod izostanka jačeg pritiska subvencioniranog uvoza na cijene, industrija Unije mogla je imati poteškoće u suočavanju sa smanjenjem potrošnje i naknadnim povećanjem fiksnih troškova proizvodnje zbog niske iskorištenosti kapaciteta s kojima se suočila između 2007. i RIP-a. Međutim, subvencionirani uvoz pojačao je utjecaj gospodarskog pada i onemogućio prodaju po proizvodnoj cijeni ili iznad nje između 2009. i RIP-a.
(131)
Na temelju gore navedenog se čini da je smanjenje potražnje u EU-u povezano s gospodarskom krizom zabilježenom u sektoru doprinijelo šteti koju je pretrpjela industrija Unije. Međutim, smatra se da time nije prekinuta uzročno-posljedična veza utvrđena u odnosu na jeftini subvencionirani uvoz iz Indije.
6.3.2. Uvoz iz ostalih trećih zemalja
2007.
2008.
2009.
RIP
Uvoz iz ostalih trećih zemalja u tonama
27 089
23 242
12 837
14 036
Indeks
100
86
47
52
Tržišni udio iz ostalih trećih zemalja
8,60 %
8,14 %
6,89 %
6,95 %
Indeks
100
95
80
81
Prosječna cijena uvoza
4 820
4 487
3 756
3 501
Indeks
100
93
78
73
(132)
Na temelju podataka Eurostata, obujam uvoza određenih šipaka od nehrđajućeg čelika u Uniju podrijetlom iz trećih zemalja na koje se ne odnosi ovaj ispitni postupak smanjio se za 48 % tijekom razmatranog razdoblja. Odgovarajući tržišni udio ostalih trećih zemalja smanjio se za 19 %.
(133)
Prosječne cijene tog uvoza bile su više od cijena indijskih proizvođača izvoznika pa i onih industrije Unije. Na temelju navedenog, privremeno se zaključuje da uvoz iz ostalih trećih zemalja nije doprinio šteti koju je pretrpjela industrija Unije.
6.3.3. Realizacija izvoza industrije Unije u uzorku
2007.
2008.
2009.
RIP
Izvozna prodaja u tonama
10 850
9 158
5 440
6 299
Indeks
100
84
50
58
Jedinična prodajna cijena u eurima
4 452
3 728
2 495
2 388
Indeks
100
84
56
54
(134)
Tijekom razmatranog razdoblja se obujam izvozne prodaje industrije Unije u uzorku smanjio za 42 %, a jedinična prodajna cijena za 46 %. Iako taj izvoz čini samo 6 % njezine ukupne prodaje tijekom RIP-a, ne može se isključiti da je taj rezultat imao negativan učinak na industriju Unije. Međutim, smatra se da, s obzirom na mali obujam izvoza, učinak ne može prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između subvencioniranog uvoza i utvrđene štete.
6.4. Zaključak o uzročnosti
(135)
Ispitni postupak je pokazao da drugi poznati čimbenici, kao što su uvoz iz trećih zemalja, izvoz industrije Unije i smanjenje potrošnje, nisu bili odlučujući uzrok štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(136)
Vremensko poklapanje između, s jedne strane, subvencioniranog uvoza iz Indije i utvrđenog sniženja cijena te, s druge strane, pogoršanja stanja industrije Unije, dovodi do zaključka da je subvencionirani uvoz prouzročio materijalnu štetu koju je pretrpjela industrija Unije u smislu članka 8. stavka 5. Osnovne uredbe.
7. INTERES UNIJE
7.1. Opća razmatranja
(137)
U skladu s člankom 31. Osnovne uredbe, ispitano je postoje li, unatoč privremenom nalazu o štetnom subvencioniranju, utemeljeni razlozi za zaključak da u ovom slučaju donošenje mjera nije u interesu Unije. Razmotren je učinak mogućih mjera na sve stranke uključene u postupak i posljedice nepoduzimanja mjera.
7.2. Interes industrije Unije
(138)
Industrija Unije je pretrpjela štetu zbog subvencioniranog uvoza dotičnog proizvoda iz Indije. Također se podsjeća da je većina gospodarskih pokazatelja industrije Unije pokazala negativno kretanje tijekom razmatranog razdoblja. Uzimajući u obzir prirodu štete (tj. značajne gubitke), daljnje značajno pogoršanje stanja industrije Unije čini se neizbježnim u slučaju izostanka mjera.
(139)
Očekuje se da će uvođenje mjera spriječiti daljnje poremećaje na tržištu i ponovno uspostaviti pošteno tržišno natjecanje.
(140)
Ako se mjere ne uvedu, cijene bi i dalje bile ispod razine troška, a dobit proizvođačâ iz Unije dodatno bi se pogoršala. Ovo bi bilo neodrživo u srednjoročnom ili dugoročnom razdoblju U pogledu nastalih gubitaka i visoke razine ulaganja u proizvodnju, može se očekivati da većina proizvođača iz Unije neće moći osigurati povrat ulaganja ako se mjere ne uvedu.
(141)
Osim toga, s obzirom na to da industriju Unije čine srednja i velika poduzeća koja se nalaze u cijeloj Uniji, uvođenje kompenzacijskih mjera pomoći će u zadržavanju razine zaposlenosti u tim područjima.
(142)
Privremeno se, stoga, zaključuje da bi uvođenje kompenzacijskih pristojba bilo u interesu industrije Unije.
7.3. Interes uvoznikâ
(143)
Svi uvoznici poznati Komisiji zamoljeni su da se jave i dostave osnovne informacije o svojim aktivnostima u vezi s dotičnim proizvodom. Četiri su uvoznika odgovorila na odabir uzoraka. Upitnici su poslani na sva četiri uvoznika, no samo je jedan uvoznik odgovorio. Posjet radi provjere u prostorijama tog uvoznika koji se nalazi u Njemačkoj predviđen je u kasnijoj fazi ispitnog postupka.
(144)
U slučaju uvođenja kompenzacijskih pristojba ne može se isključiti da bi se razina uvoza podrijetlom iz dotične zemlje mogla smanjiti, što bi utjecalo na gospodarsko stanje uvoznikâ. Međutim, učinak na uvoznike svakog povećanja cijena uvoza dotičnog proizvoda trebao bi samo vratiti tržišno natjecanje na tržište Unije i ne bi trebao spriječiti uvoznike da prodaju dotični proizvod. Osim toga, mali udio troškova dotičnog proizvoda u ukupnim troškovima krajnjih korisnika trebao bi olakšati uvoznicima prebacivanje povećanja cijene na njihove kupce. Na temelju toga, privremeno je zaključeno da uvođenje kompenzacijskih pristojba vjerojatno neće imati snažni negativni učinak na stanje uvoznikâ u Uniji.
7.4. Interes korisnikâ
(145)
Upitnici su poslani svim strankama koje su u pritužbi navedene kao korisnici. Nijedno od dvadeset dva trgovačka društva nije odgovorilo.
(146)
Podsjeća se da dotični proizvod ima široki raspon primjena, uključujući automobilsku industriju, proizvođače kućanskih aparata, medicinskih i laboratorijskih instrumenata itd. Međutim, u ovom postupku su korisnici intermedijarna trgovačka društva koja proizvode i dostavljaju elemente za gore navede svrhe. S obzirom na to, očekuje se da će ti korisnici moći prenijeti cjelokupno ili gotovo cijelo povećanje cijena proizašlo iz uvođenja kompenzacijskih pristojba na krajnje korisnike, imajući na umu da će za potonje učinak takvih mjera biti zanemariv.
(147)
Privremeno se, stoga, zaključuje da učinak na troškove korisnika proizašle iz uvođenja kompenzacijskih pristojba ne bi bio značajan.
7.5. Zaključak o interesu Unije
(148)
S obzirom na gore navedeno, privremeno se zaključuje da nema uvjerljivih razloga za neuvođenje kompenzacijskih pristojba na uvoz određenih šipaka od nehrđajućeg čelika podrijetlom iz Indije.
8. PRIJEDLOG PRIVREMENIH KOMPENZACIJSKIH MJERA
8.1. Razina uklanjanja štete
(149)
S obzirom na donesene zaključke u pogledu subvencioniranja, štete, uzročnosti i interesa Unije, potrebno je uvesti privremene kompenzacijske mjere kako bi se spriječila daljnja šteta koju industriji Unije uzrokuje subvencionirani uvoz.
(150)
Za potrebe utvrđivanja razine navedenih mjera u obzir su uzete utvrđene marže subvencija i iznos pristojbe potreban za uklanjanje štete koju je pretrpjela industrija Unije, ne prelazeći utvrđenu maržu subvencije.
(151)
Kod izračuna iznosa pristojbe potrebnog za uklanjanje učinaka štetnog subvencioniranja, smatralo se da bi sve mjere trebale omogućiti industriji Unije da pokrije troškove proizvodnje i da ostvari dobit prije oporezivanja koju industrija ove vrste u sektoru može razumno ostvariti u uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja, odnosno u izostanku subvencioniranog uvoza, od prodaje istovjetnog proizvoda u Uniji. Smatra se da se dobit koja bi se mogla ostvariti u izostanku subvencioniranog uvoza treba temeljiti na prosječnoj profitnoj marži prije oporezivanja proizvođačâ iz Unije u uzorku iz 2007. To je zadnja godina prije RIP-a kada je industrija Unije mogla ostvariti uobičajenu profitnu maržu. Smatra se, stoga, da se profitna marža od 9,5 % prometa treba smatrati primjerenim minimumom koji je industrija Unije mogla očekivati u izostanku štetnog subvencioniranja.
(152)
Na toj je osnovi izračunana neštetna cijena istovjetnog proizvoda za industriju Unije. Neštetna cijena dobivena je zbrojem gore navedene profitne marže od 9,5 % i troška proizvodnje.
(153)
Potrebno povećanje cijene zatim je određeno na temelju usporedbe ponderirane prosječne uvozne cijene proizvođačâ izvoznikâ koji su surađivali iz Indije, kako je utvrđen za izračune sniženja cijena (vidjeti uvodnu izjavu 101.), s neštetnom cijenom proizvodâ koje je industrija Unija prodala na tržištu Unije tijekom RIP-a. Sve razlike koje su posljedica navedene usporedbe izražene su kao postotak prosječne ukupne uvozne vrijednosti CIF.
8.2. Privremene mjere
(154)
S obzirom na prethodno navedeno, smatra se da, u skladu s člankom 12. stavkom 1. Osnovne uredbe, treba uvesti privremene kompenzacijske mjere na uvoz podrijetlom iz Indije na razini nižoj od marža subvencije i štete, u skladu s pravilom niže pristojbe.
(155)
Na temelju gore navedenoga, utvrđene su stope kompenzacijske pristojbe uspoređivanjem marža uklanjanja štete i marža subvencije. Stoga predložene stope kompenzacijske pristojbe iznose kako slijedi:
Trgovačko društvo
Marža subvencije
Marža štete
Stopa privremene kompenzacijske pristojbe
Chandan Steel Ltd
3,4 %
28,6 %
3,4 %
Venus group
3,3 %
45,9 %
3,3 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd
4,3 %
51,5 %
4,3 %
Trgovačka društva koja surađuju, a nisu uključena u uzorak
4,0 %
44,4 %
4,0 %
Sva ostala trgovačka društva
4,3 %
51,5 %
4,3 %
(156)
Pojedinačne stope kompenzacijske pristojbe za svako trgovačko društvo određene u ovoj Uredbi utvrđene su na temelju nalaza ovog ispitnog postupka. Stoga iste odražavaju stanje utvrđeno tijekom tog ispitnog postupka u pogledu tih trgovačkih društava. Te stope pristojba (nasuprot pristojbi na razini zemlje koja se primjenjuje na „sva ostala trgovačka društva”) isključivo se primjenjuju na uvoz proizvodâ podrijetlom iz Indije koje su proizvela ta trgovačka društva, a tako i navedeni specifični pravni subjekti. Uvezeni proizvod koje proizvodi neko drugo trgovačko društvo koje se ne spominje posebno u izvršnom dijelu ove Uredbe, uključujući subjekte povezane s onima koji se posebno spominju, ne mogu koristiti te stope i podložni su stopama pristojbe koje se primjenjuju na „sva ostala trgovačka društva”.
(157)
Svaki zahtjev kojim se traži primjena tih individualnih stopa kompenzacijskih pristojba (npr. nakon promjene naziva subjekta ili nakon osnivanja novog proizvodnog ili prodajnog tijela) upućuje se bez odlaganja Komisiji (6) sa svim relevantnim podacima, posebno o promjenama djelatnosti trgovačkog društva u vezi s proizvodnjom, domaćom i izvoznom prodajom povezanom s, na primjer, takvom promjenom naziva ili takvom promjenom proizvodnog ili prodajnog tijela. Prema potrebi, Uredba će se na odgovarajući način izmijeniti tako što će se ažurirati popis trgovačkih društava koja imaju koristi od individualnih stopa pristojbe.
9. OBJAVA
(158)
Gornji privremeni nalazi objavljuju se svim zainteresiranim strankama koje će se pozvati da iznesu svoje stavove u pisanom obliku i zatraže raspravu. Njihovi će se komentari analizirati i uzeti u obzir, kada je opravdano, prije donošenja bilo kakvih konačnih odluka. Nadalje, treba naglasiti da su nalazi u vezi s uvođenjem kompenzacijskih pristojba za potrebe ove Uredbe privremeni i mogu se ponovo razmatrati za potrebe konačnih nalaza,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Uvodi se privremena kompenzacijska pristojba na uvoz šipaka i profila od nehrđajućeg čelika, hladno obrađenih ili hladno dovršenih bez daljnje obrade, osim šipaka i profila, kružnog presjeka, promjera 80 mm ili više, podrijetlom iz Indije, trenutačno obuhvaćenih oznakama KN 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 i 7222 20 89.
2. Stopa privremene kompenzacijske pristojbe koja se primjenjuje na neto cijenu franko granica Unije, prije carinjenja, za proizvod opisan u stavku 1. i koji proizvode trgovačka društva u nastavku iznosi kako slijedi:
Trgovačko društvo
Pristojba (%)
Dodatna oznaka TARIC
Chandan Steel Ltd, Mumbai
3,4
B002
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai; Precision Metals, Mumbai;
3,3
B003
Hindustan Inox Ltd, Mumbai;
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd, Mumbai,
Viraj Profiles Vpl. Ltd, Thane
4,3
B004
Trgovačka društva navedena u Prilogu
4,0
B005
Sva ostala trgovačka društva
4,3
B999
3. Puštanje u slobodan promet u Uniji proizvoda iz stavka 1. podliježe dostavi osiguranja na iznos jednak iznosu privremene pristojbe.
4. Osim ako je drukčije određeno, primjenjuju se važeće odredbe o carinskim pristojbama.
Članak 2.
1. Ne dovodeći u pitanje članak 30. Uredbe Vijeća (EZ) br. 597/2009, zainteresirane stranke mogu zatražiti objavu bitnih činjenica i razmatranja na temelju kojih je donesena Uredba, iznijeti svoje stavove u pisanom obliku i zatražiti od Komisije usmeno saslušanje u roku od 1 mjeseca od datuma stupanja na snagu ove Uredbe.
2. Na temelju članka 31. stavka 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 597/2009, dotične stranke mogu dati svoje primjedbe vezano za primjenu ove Uredbe u roku od 1 mjeseca od datuma njezina stupanja na snagu.
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 1. ove Uredbe primjenjuje se u razdoblju od 4 mjeseca.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 22. prosinca 2010.