RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1185/2010
af 13. december 2010
om indførelse af en endelig udligningstold på importen af visse grafitelektrodesystemer med oprindelse i Indien efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 18 i forordning (EF) nr. 597/2009
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 15, stk. 1, artikel 18 og artikel 22, stk. 1, 2 og 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Gældende foranstaltninger
(1)
Rådet pålagde efter en antisubsidieundersøgelse (»den oprindelige undersøgelse«) ved forordning (EF) nr. 1628/2004 (2) en endelig udligningstold på importen af visse grafitelektrodesystemer, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex85451100, og nipler, der anvendes til sådanne elektroder, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex85459090, med oprindelse i Indien (»de endelige udligningsforanstaltninger.«). Foranstaltningerne havde form af en værditold på 15,7 % med undtagelse af én virksomhed, for hvilken tolden var på 7 %.
(2)
Rådet pålagde ved forordning (EF) nr. 1629/2004 (3) en endelig antidumpingtold på importen af visse grafitelektrodesystemer, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex85451100, og nipler, der anvendes til sådanne elektroder, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex85459090, med oprindelse i Indien (»de endelige antidumpingforanstaltninger«). Foranstaltningerne havde form af en værditold på 0 %.
(3)
Efter en delvis interimsundersøgelse på eget initiativ af udligningsforanstaltningerne ændrede Rådet ved forordning (EF) nr. 1354/2008 (4) forordning (EF) nr. 1628/2004 og (EF) nr. 1629/2004. Den endelige udligningstold blev ændret til 6,3 % og 7,0 % for importen fra individuelt nævnte eksportører og en resttold på 7,2 %. Den endelige antidumpingtold blev ændret til 9,4 % og 0 % for importen fra individuelt nævnte eksportører og en resttold på 8,5 %.
2. Anmodning om en udløbsundersøgelse
(4)
Efter offentliggørelsen af en meddelelse om det forestående udløb (5) af de gældende endelige udligningsforanstaltninger modtog Kommissionen den 18. juni 2009 en anmodning om indledning af en udløbsundersøgelse af disse foranstaltninger i henhold til grundforordningens artikel 18. Anmodningen blev indsendt af tre EU-producenter af samme varer, Graftech International, SGL Carbon GmbH og Tokai ERFTCARBON GmbH (»ansøgerne«), som tegnede sig for en væsentlig del, i dette tilfælde mere end 90 % af den samlede EU-produktion af visse grafitelektrodesystemer.
(5)
Anmodningen var begrundet med, at foranstaltningernes udløb sandsynligvis vil medføre fortsat eller fornyet subsidiering og skade for EU-erhvervsgrenen.
(6)
Forud for indledningen af udløbsundersøgelsen underrettede Kommissionen i overensstemmelse med grundforordningens artikel 10, stk. 7, og artikel 22, stk. 1, de indiske myndigheder om, at den havde modtaget en behørigt dokumenteret anmodning om en fornyet undersøgelse, og inviterede de indiske myndigheder til konsultationer med henblik på at klarlægge situationen med hensyn til indholdet af den fornyede undersøgelse og nå frem til en gensidigt acceptabel løsning. De indiske myndigheder tog imod tilbuddet om konsultationer, og der blev således gennemført konsultationer den 16. september 2009. Det var ikke muligt at nå frem til en gensidigt acceptabel løsning i forbindelse med konsultationerne. Der blev imidlertid taget behørigt hensyn til de bemærkninger, som de indiske myndigheder fremsatte.
3. Indledning af en udløbsundersøgelse
(7)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en udløbsundersøgelse og offentliggjorde den 17. september 2009 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (6) (»indledningsmeddelelsen«) om indledning af en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 18.
4. Sideløbende undersøgelser
(8)
Ved en indledningsmeddelelse af 17. september 2009 i Den Europæiske Unions Tidende (7) meddelte Kommissionen også indledningen af en udløbsundersøgelse af de endelige antidumpingforanstaltninger i henhold til artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (8).
5. Undersøgelse
5.1. Undersøgelsesperiode
(9)
Undersøgelsen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping omfattede perioden fra 1. juli 2008 til 30. juni 2009 (»den nuværende undersøgelsesperiode« eller »NUP«). Undersøgelsen af de tendenser, der er relevante for vurderingen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet skade, omfattede perioden fra 1. januar 2006 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
5.2. Parter, som er berørt af undersøgelsen
(10)
Kommissionen underrettede officielt ansøgerne, de øvrige kendte EU-producenter, de eksporterende producenter, importørerne og de brugere, som den vidste var berørt af sagen, samt repræsentanterne for de indiske myndigheder om indledningen af udløbsundersøgelsen. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.
(11)
Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(12)
I betragtning af det store antal ikke forretningsmæssigt forbundne importører blev det anset for passende at undersøge, hvorvidt der burde anvendes stikprøveudtagning, jf. grundforordningens artikel 27. For at sætte Kommissionen i stand til at afgøre, om det var nødvendigt at anvende stikprøveudtagning, og i bekræftende fald at udtage en sådan, blev ovennævnte parter i henhold til grundforordningens artikel 27, anmodet om at give sig til kende senest 15 dage efter indledningen af undersøgelserne og meddele Kommissionen de oplysninger, der blev anmodet om i indledningsmeddelelsen. Der var imidlertid ingen ikke forretningsmæssigt forbundne importører, der tilbød at samarbejde. Det var derfor ikke nødvendigt at udtage stikprøver.
(13)
Kommissionen fremsendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt af sagen, og som gav sig til kende inden for de frister, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Der blev modtaget spørgeskemabesvarelser fra tre grupper af EU-producenter (dvs. ansøgerne), en eksporterende producent og 17 brugere såvel som fra de indiske myndigheder. Ingen af importørerne henvendte sig under stikprøveudtagningen, og ingen andre importører afgav oplysninger til Kommissionen eller gav sig til kende i løbet af undersøgelsen.
(14)
Kun én af de to kendte eksporterende producenter i Indien, nemlig HEG Limited (»HEG«) samarbejdede fuldt ud i forbindelse med den fornyede undersøgelse og indsendte en spørgeskemabesvarelse. Det bør bemærkes i den forbindelse, at i den oprindelige undersøgelse var det fulde officielle navn på den virksomhed Hindustan Electro Graphite Limited. Virksomheden ændrede efterfølgende sit navn til HEG Limited. Den anden eksporterende producent, som samarbejdede i den oprindelige undersøgelse, nemlig Graphite India Limited (»GIL«), besluttede ikke at indsende en spørgeskemabesvarelse i forbindelse med nærværende fornyede undersøgelse.
(15)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at fastslå, om der var sandsynlighed for fortsat eller fornyet subsidiering med deraf følgende skade, og fastslå Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende berørte parter:
a)
EU-producenter
-
SGL Carbon GmbH, Wiesbaden og Meitingen, Tyskland
-
Graftech Switzerland SA, Bussigny, Schweiz
-
Graftech Iberica S.L., Ororbia, Spanien
-
Tokai ERFTCARBON GmbH, Grevenbroich, Tyskland.
b)
Eksporterende producent i Indien
-
HEG Limited, Bhopal.
c)
De indiske myndigheder.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
(16)
Den vare, der er genstand for denne undersøgelse, er samme vare som i den oprindelige undersøgelse, dvs. grafitelektroder af den art, der anvendes til elektriske ovne, med en tilsyneladende densitet på 1,65 g/cm3 eller derover og en elektrisk modstand på 6,0 μΩ.m eller derunder, henhørende under KN-kode ex85451100, og nipler, der anvendes til sådanne elektroder, henhørende under KN-kode ex85459090, uanset om de importeres sammen eller separat, med oprindelse i Indien (»den pågældende vare«).
(17)
Det blev bekræftet i den aktuelle undersøgelse, at den pågældende vare, og de varer, der er fremstillet og solgt af den eksporterende producent på hjemmemarkedet i Indien, og varer fremstillet og solgt i Unionen af EU-producenterne havde de samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål som i den oprindelige undersøgelse og derfor var samme vare i henhold til grundforordningens artikel 2, litra c).
C. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORTSAT ELLER FORNYET SUBSIDIERING
1. Indledning
(18)
På grundlag af de oplysninger, der var indeholdt i anmodningen om en fornyet undersøgelse, og besvarelserne af Kommissionens spørgeskema, undersøgte Kommissionen følgende ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes subsidier:
Landsdækkende ordninger
a)
Advance Authorisation Scheme (»AAS«) (forhåndstilladelsesordningen)
b)
Duty Entitlement Passbook Scheme (»DEPBS«) (toldgodtgørelsesordning)
c)
Export Promotion Capital Goods Scheme (»EPCGS«) (eksportfremmeordning for kapitalgoder)
Regional ordning
d)
Electricity Duty Exemption Scheme (»EDES«) (ordning for fritagelse for elektricitetsafgift).
(19)
De nævnte i litra a) til c) nævnte ordninger er baseret på Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992 (nr. 22 af 1992) (»loven om udenrigshandel«), der trådte i kraft den 7. august 1992. Ved loven om udenrigshandel bemyndiges de indiske myndigheder til at udstede bekendtgørelser om eksport- og importpolitikken. Disse bekendtgørelser opføres i »Foreign Trade Policy«-dokumenter, der udstedes af handelsministeriet hvert femte år og regelmæssigt ajourføres. To »Foreign Trade Policy«-dokumenter er relevante for NUP i dette tilfælde, nemlig FT-policy 04-09 og FT-policy 09-14. Sidstnævnte trådte i kraft i april 2009. Desuden fastlægger de indiske myndigheder også de procedurer, der styrer FT-policy 04-09 og FT-policy 09-14 i en »Handbook of Procedures - Volume I« (»Procedurehåndbogen I 04-09« hhv. »Procedurehåndbogen I 09-14«). Procedurehåndbogen ajourføres også regelmæssigt.
(20)
Den ordning, der er anført under litra d), forvaltes af myndighederne i delstaten Madhya Pradesh.
2. Advance Authorisation Scheme (»AAS«) (forhåndstilladelsesordningen)
(21)
Det blev i undersøgelsen konstateret, at den samarbejdende indiske producent ikke drog fordel af AAS-ordningen i NUP. Det var derfor ikke nødvendigt at analysere denne ordning yderligere i forbindelse med nærværende undersøgelse.
3. Duty Entitlement Passbook Scheme (»DEPBS«) (toldgodtgørelsesordning)
a) Retsgrundlag
(22)
DEPBS-ordningen er detaljeret beskrevet i punkt 4.3 i FT-policy 04-09 og FT-policy 09-14, såvel som i kapitel 4 i Procedurehåndbogen I 04-09 og Procedurehåndbogen I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(23)
Alle producent-eksportører og forhandler-eksportører er støtteberettigede under denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse af DEPBS
(24)
En støtteberettiget eksportør kan anmode om DEPBS-kreditter, der beregnes som en procentdel af værdien af de varer, der eksporteres i henhold til denne ordning. De indiske myndigheder har fastsat sådanne DEPBS-satser for de fleste varer, herunder den pågældende vare. De fastsættes på grundlag af »Standard Input/Output-normer« (»SION-normer«) under hensyntagen til den mængde af importerede materialer, der formodes at indgå i eksportvaren, og toldsatserne for denne formodede import, uanset om der rent faktisk er betalt importtold eller ej.
(25)
For at være berettiget til fordelene under denne ordning skal virksomheden foretage eksport. På tidspunktet for eksporttransaktionen skal eksportøren afgive en erklæring til de indiske myndigheder, hvoraf det fremgår, at eksporten finder sted i henhold til DEPBS-ordningen. For at varerne kan eksporteres, udsteder de indiske toldmyndigheder et eksportforsendelsesdokument som led i forsendelsesproceduren. Af dette dokument fremgår bl.a. størrelsen af den DEPBS-kredit, der skal indrømmes for den pågældende eksporttransaktion. Eksportøren kender på dette tidspunkt størrelsen af den fordel, den pågældende vil modtage. Når først toldmyndighederne har udstedt et eksportforsendelsesdokument, har de indiske myndigheder ingen beføjelser med hensyn til indrømmelse af en DEPBS-kredit. Den DEPB-sats, der benyttes til at beregne fordelen, er den sats, der var gældende på tidspunktet for eksportangivelsen. Det er derfor ikke muligt at ændre fordelens størrelse efterfølgende.
(26)
Det konstateredes også, at DEPBS-kreditter efter opfyldelsen af eksportforpligtelsen kan bogføres som indtægter i regnskaberne på et periodiseringsgrundlag, hvilket er i overensstemmelse med indiske regnskabsstandarder. Sådanne kreditter kan benyttes til at betale told på senere import af enhver vare, der kan indføres uden restriktioner, undtagen kapitalgoder. Varer, der er indført ved anvendelse af sådanne kreditter, kan sælges på hjemmemarkedet (og pålægges omsætningsafgift) eller anvendes på anden måde. DEPBS-kreditter er frit omsættelige og gyldige i en periode på 12 måneder fra udstedelsesdatoen.
(27)
Ansøgninger om DEPBS-kreditter registreres elektronisk og kan dække et ubegrænset antal eksporttransaktioner. I realiteten findes der ingen faste frister med hensyn til at søge om DEPBS-kreditter. Det elektroniske system, der anvendes til forvaltning af DEPBS, udelukker ikke automatisk eksporttransaktioner, der foretages efter de frister, der er nævnt i kapitel 4.47 i Procedurehåndbogen I 04-09 og Procedurehåndbogen I 09-14. Endvidere - som anført i kapitel 9.3 i Procedurehåndbogen I 04-09 og Procedurehåndbogen I 09-14 - kan ansøgninger, der blev modtaget efter udløbet af fristerne for indsendelse, altid tages i betragtning ved pålæggelse af en mindre bøde (f.eks. 10 % af godtgørelsen).
(28)
Det blev konstateret, at den samarbejdsvillige indiske eksporterende producent anvendte denne ordning i NUP.
d) Konklusioner vedrørende DEPBS
(29)
Med DEPBS ydes der subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. En DEPBS-kredit er et finansielt bidrag fra de indiske myndigheder, da kreditten senere vil blive benyttet til at udligne importafgifter og dermed reducere de toldindtægter, som de indiske myndigheder ellers ville have haft. Desuden medfører DEPBS-kreditten en fordel for eksportøren, da virksomhedens likviditet forbedres.
(30)
Endvidere er DEPBS retligt betinget af eksportresultater, og ordningen anses derfor for specifik og udligningsberettiget, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).
(31)
Ordningen kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelses- eller substitutionsgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), sådan som det hævdes af den samarbejdsvillige indiske eksporterende producent. Den overholder ikke de strenge regler, der er fastsat i grundforordningens bilag I, punkt i), bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse). En eksportør er ikke forpligtet til rent faktisk at forbruge de toldfrit importerede varer i produktionsprocessen, og kreditbeløbet beregnes ikke i forhold til de faktisk anvendte råmaterialer. Desuden forefindes der ingen ordning eller procedure, der skal fastslå, hvilke råmaterialer der forbruges ved fremstillingen af den eksporterede vare, eller om der har været tale om for stor betaling af importafgifter, jf. bilag I, punkt i), og bilag II og III til grundforordningen. Endelig er en eksportør berettiget til DEPBS-fordelene, uanset om den pågældende overhovedet importerer råmaterialer. For at opnå fordelen er det tilstrækkeligt for en eksportør blot at eksportere varer uden at påvise import af noget råmateriale. Selv eksportører, der køber alle deres råmaterialer lokalt og ikke importerer varer, der kan benyttes som råmaterialer, er således stadig berettigede til fordelene ved DEPBS.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(32)
I overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, og artikel 5 i grundforordningen blev det udligningsberettigede subsidiebeløb beregnet, udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtageren havde opnået i den nuværende undersøgelsesperiode. I den forbindelse var det opfattelsen, at modtageren opnår fordelen på det tidspunkt, hvor der foretages en eksporttransaktion under denne ordning. På dette tidspunkt er det sandsynligt, at de indiske myndigheder giver afkald på tolden, hvilket udgør et finansielt bidrag, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii).
(33)
I betragtning af ovenstående anses det for passende at betragte fordelen ved DEPBS-ordningen som summen af de kreditter, der er opnået for alle eksporttransaktioner, der har fundet sted i henhold til denne ordning i NUP.
(34)
Den samarbejdsvillige indiske eksporterende producent hævdede, at alle de DEPBS-kreditter, som virksomheden havde opnået, var blevet brugt til import af materialer, der kun blev anvendt ved fremstillingen af den pågældende vare, på trods af at virksomheden i princippet havde lov til at sælge dem eller bruge dem til import af andre materialer. Virksomheden hævdede, at DEPBS derfor var en almindelig toldgodtgørelsesordning, og at det kun var den overskydende toldeftergivelse, der burde udlignes. Den påstand må imidlertid afvises, da DEPBS som anført i betragtning 31 ikke anses for at være en tilladelig toldgodtgørelses- eller substitutionsgodtgørelsesordning, hvilket de indiske myndigheder også har erkendt. Det er derfor ikke relevant, hvad en eksportør rent faktisk foretager sig med de tilladelser, der opnås i henhold til denne ordning. Det er på det tidspunkt, hvor der gennemføres en transporttransaktion i henhold til denne ordning, at eksportøren opnår en uigenkaldelig ret til en fordel og ikke på tidspunktet for den efterfølgende anvendelse af tilladelsen.
(35)
Når der blev fremsat berettigede krav herom, blev gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket kreditterne for at nå frem til subsidiebeløbene som tæller, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a).
(36)
Disse subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over den samlede eksportomsætning i den nuværende undersøgelsesperiode som passende nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(37)
Ud fra ovennævnte, var den subsidiemargen, der blev konstateret under denne ordning for den pågældende samarbejdsvillige eksporterende producent i NUP, på 5,7 %.
4. Export Promotion Capital Goods Scheme (»EPCGS«) (eksportfremmeordning for kapitalgoder)
a) Retsgrundlag
(38)
EPCGS-ordningen er detaljeret beskrevet i kapitel 5 i FT-policy 04-09 og FT-policy 09-14, såvel som i kapitel 5 i Procedurehåndbogen I 04-09 og Procedurehåndbogen I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(39)
Denne ordning kan benyttes af producent-eksportører, forhandler-eksportører, som er knyttet til støtteproducenter, samt leverandører af tjenesteydelser.
c) Praktisk gennemførelse
(40)
Med forbehold af en eksportforpligtelse har virksomheder lov til at importere nye (og siden april 2003 også indtil 10 år gamle brugte) kapitalgoder til nedsat told. Med henblik herpå udsteder de indiske myndigheder efter anmodning og betaling af et gebyr en EPCGS-licens. Siden april 2000 har ordningen betydet, at der anvendes en reduceret importtold på 5 % på alle kapitalgoder, der importeres under ordningen. Indtil 31. marts 2000 blev der anvendt en reel toldsats på 11 % (inklusive et tillæg på 10 %), mens højværdiimportvarer var pålagt en nultold. For at opfylde eksportforpligtelsen skal de importerede kapitalgoder anvendes til at fremstille en vis mængde eksportvarer inden for en bestemt periode. I henhold til en ny FT-policy 09-14 kan der importeres kapitalgoder med en told på 0 % i henhold til EPCGS, men i sådanne tilfælde er perioden for indfrielse af importforpligtelsen kortere.
(41)
EPCGS-licensindehaveren kan også anskaffe kapitalgoderne i Indien. I så fald kan den lokale producent af kapitalgoder benytte fordelen ved toldfri import af dele, der er nødvendige til fremstilling af sådanne kapitalgoder. Alternativt kan den lokale producent gøre krav på fordelen ved transaktioner ligestillet med eksport, for så vidt angår levering af kapitalgoder til en EPCGS-licensindehaver.
(42)
Det blev konstateret, at den samarbejdsvillige eksporterende producent anvendte denne ordning i NUP.
d) Konklusion om EPCGS
(43)
Med EPCGS ydes der subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. Toldnedsættelsen er et finansielt bidrag fra de indiske myndigheder, da denne indrømmelse reducerer de toldindtægter, som staten ellers ville have haft. Desuden medfører toldnedsættelsen en fordel for eksportøren, fordi toldbesparelsen ved import forbedrer virksomhedens likviditet.
(44)
Endvidere er EPCGS-ordningen retligt betinget af eksportresultater, da licenser ikke kan opnås uden en eksportforpligtelse. Den anses derfor for at være specifik og udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a). Den samarbejdsvillige eksporterende producent hævdede, at EPCGS-subsidierne med hensyn til køb af kapitalgoder i de tilfælde, hvor eksportforpligtelsen allerede var opfyldt inden NUP, ikke længere burde behandles som retligt betinget af eksportresultater. De burde derfor ikke behandles som specifikke subsidier og burde ikke være genstand for udligningsforanstaltninger. Denne påstand må imidlertid afvises. Det skal understreges, at selve subsidiet var retligt betinget af eksportresultater, dvs. det ville ikke være blevet bevilget, hvis virksomheden ikke havde accepteret en vis form for eksportforpligtelse.
(45)
EPCGS-ordningen kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelses- eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Kapitalgoder er ikke omfattet af anvendelsesområdet for sådanne tilladte ordninger, jf. grundforordningens bilag I, punkt i), da de ikke forbruges ved produktionen af de eksporterede varer.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(46)
Subsidiebeløbet blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 3, beregnet på grundlag af den ikke betalte told på importerede kapitalgoder, fordelt over en periode, der afspejler den normale afskrivningsperiode for sådanne kapitalgoder i den pågældende erhvervsgren. Der blev lagt renter til dette beløb for at afspejle den samlede værdi af fordelen over tid. Markedsrenten i NUP i Indien blev anset for passende til dette formål.
(47)
Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, og 3, blevet fordelt på eksportomsætningen i NUP som passende nævner, fordi subsidiet er betinget af eksportresultater.
(48)
Den subsidiesats, der blev fastsat for den samarbejdsvillige eksporterende producent i forbindelse med denne ordning i NUP, er på 0,9 %.
5. Electricity Duty Exemption Scheme (»EDES«) - regional scheme of the State of Madhya Pradesh (delstaten Madhya Pradesh's ordning for fritagelse for elektricitetsafgift).
(49)
Under Industrial Promotion Policy of 2004 (erhvervsfremmepolitikken fra 2004) giver delstaten Madhya Pradesh (»MP«) industrivirksomheder, der investerer i elektricitetsproduktion til bundet forbrug, afgiftsfritagelse for elektricitet.
a) Retsgrundlag
(50)
EDES er detaljeret beskrevet i meddelelse nr. 29 af 21. juli 2006 udsendt af myndighederne i MP og bekendtgørelse nr. 4238-XIII-2006 - bilag C af 12. juli 2006.
b) Støtteberettigelse
(51)
Enhver producent, som investerer en vis kapital i etableringen af et kraftværk i delstaten Madhya Pradesh, er støtteberettiget under denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse
(52)
Under EDES ydes der fritagelse for elektricitetsafgift - lokal salgsafgift der normalt skal betales i MP - for virksomheder, der har investeret en vis kapital i opførelsen af et kraftværk. Fritagelsen ydes for en vis periode afhængig af værdien af investeringen. Formålet med ordningen er at udbygge infrastrukturen, da de statsejede kraftværker ikke kan skaffe tilstrækkelig elektricitet til virksomhederne i området. Afgiftsfritagelsen gives kun for egen anvendelse af energi.
(53)
Det blev konstateret, at den samarbejdsvillige eksporterende producent anvendte denne ordning i NUP.
d) Konklusion om EDES
(54)
Med EDES ydes der subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. Afgiftsfritagelsen er et finansielt bidrag fra myndighederne i delstaten MP, da denne indrømmelse reducerer de afgiftsindtægter, som delstaten ellers ville have haft. Desuden medfører afgiftsfritagelsen en fordel for eksportøren, da afgiftsbesparelsen ved køb af elektricitet forbedrer virksomhedens likviditet.
(55)
EDES er ikke retligt betinget af eksportresultater. Desuden er den ikke retligt begrænset til visse geografiske områder i delstaten MP eller til få erhvervsvirksomheder eller industrigrene. Den samarbejdsvillige eksporterende producent hævdede derfor, at denne ordning ikke skulle anses for specifik og dermed ikke skulle være genstand for udligningsforanstaltninger, da ordningens støtteberettigelse er baseret på objektive og neutrale økonomiske kriterier.
(56)
Som følge af manglende samarbejde fra delstaten MP var Kommissionen imidlertid ikke i stand til at drage en entydig konklusion om det specifikke i denne ordning og den praktiske anvendelse af denne lov, herunder også den skønsmargin, som den bevilgende myndighed har, når den træffer en beslutning om ansøgningerne. Det kan rent faktisk ikke med sikkerhed afgøres, om artikel 4, stk. 2, første afsnit, litra b), er opfyldt, i betragtning af at det ikke kunne fastslås, at delstaten MP anvendte objektive kriterier eller betingelser for at bevilge dette subsidie. Selv om det blev påvist, at denne ordning i henhold til loven ikke er specifik, er det stadig ikke klart, at den ikke i realiteten er specifik. Den anses derfor for at være specifik og udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, første afsnit, litra c), og artikel 4, stk. 2, fjerde afsnit.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(57)
Subsidiebeløbet blev beregnet i henhold til grundforordningens artikel 7, stk. 2, ud fra den salgsafgift, der ikke er betalt på elektricitet, der blev indkøbt i NUP (nævneren), og virksomhedens samlede salgsomsætning, da EDES-ordningen ikke er betinget af eksportresultater, og anvendelsen af elektricitet ikke er begrænset til kun at omfatte produktionen af den pågældende vare.
(58)
Den subsidiesats, der blev fastsat for den samarbejdsvillige eksporterende producent i forbindelse med denne ordning i NUP, er på 0,5 %.
6. Udligningsberettigede subsidiebeløb
(59)
De udligningsberettigede subsidier er i overensstemmelse med grundforordningen 7,1 %, udtrykt som værditold, for den undersøgte eksporterende producent. Dette subsidiebeløb overstiger den bagatelgrænse, der er omhandlet i grundforordningens artikel 14, stk. 5.
(60)
Det subsidieniveau, der blev fastslået i denne procedure, svarer til en subsidiering på 7,2 %, der blev konstateret for den samme eksporterende producent i den seneste interimsundersøgelse.
(61)
Kommissionen finder derfor, at der fortsat forekom subsidiering i NUP, jf. grundforordningens artikel 18.
ORDNINGER
AAS
DEPBS
EPCGS
EDES
I alt
HEG Ltd.
Nul
5,7 %
0,9 %
0,5 %
7,1 %
7. Konklusion vedrørende sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping
(62)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 18, stk. 2, blev det undersøgt, om det var sandsynligt, at de gældende foranstaltningers udløb ville føre til, at der fortsat eller igen vil blive ydet subsidier.
(63)
I den forbindelse erindres det, at kun én af de to kendte eksporterende producenter af den pågældende vare samarbejdede. Det blev fastslået, at den samarbejdsvillige eksporterende producent i NUP fortsat opnåede fordele af udligningsberettigede subsidier fra de indiske myndigheder. De ovennævnte undersøgte subsidieringsordninger medfører tilbagevendende fordele, og der er ingen tegn på, at de vil blive afviklet eller ændret i overskuelig fremtid, eller at den samarbejdsvillige eksporterende producent ville ophøre med at drage fordel i henhold til disse ordninger. Alle berørte ordninger findes stadig i FT-policy 09-14.
(64)
Med hensyn til den anden kendte eksporterende producent i Indien fortsatte den i henhold til den fornyede undersøgelse med at drage fordel af ovennævnte subsidieordninger. Der findes ingen oplysninger, som kunne tyde på, at dette ikke var tilfældet. Det konkluderes derfor, at subsidieringen fortsætter på landsdækkende plan.
(65)
Med hensyn til disse resultater konkluderes det, at der fortsat i NUP er subsidiering, og at den sandsynligvis vil fortsætte i fremtiden.
(66)
Da det er blevet påvist, at der fortsat forekom subsidiering i NUP, og at det sandsynligvis vil fortsætte i fremtiden, er spørgsmålet om sandsynligheden for fornyet subsidiering irrelevant.
D. DEFINITION AF EU-ERHVERVSGRENEN
1. EU-produktion
(67)
Samme vare fremstilles i Unionen af fem virksomheder eller virksomhedskoncerner, der tegner sig for den samlede EU-produktion af samme vare, jf. grundforordningens artikel 9, stk. 1.
2. EU-erhvervsgrenen
(68)
To af de fem virksomhedskoncerner støttede ikke anmodningen og samarbejdede ikke i forbindelse med den fornyede undersøgelse ved at indsende en spørgeskemabesvarelse. Følgende tre producenter indsendte anmodningen og indvilligede i at samarbejde: Graftech International, SGL Carbon GmbH og Tokai ERFTCARBON GmbH.
(69)
Disse tre virksomhedsgrupper tegner sig for størstedelen af den samlede EU-produktion af samme vare, da de udgør mere end 90 % af den samlede EU-produktion af visse grafitelektrodesystemer, jf. betragtning 4. De anses derfor for at udgøre erhvervsgrenen i Unionen, jf. grundforordningens artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 8, og omtales herefter som »EU-erhvervsgrenen«.
E. SITUATION PÅ EU-MARKEDET
1. Indledende bemærkning
(70)
Da der kun var én indisk eksporterende producent af den pågældende vare, som samarbejdede i denne undersøgelse, er oplysningerne om importen af den pågældende vare til Unionen med oprindelse i Indien ikke gengivet i nøjagtige tal af fortrolighedshensyn, jf. artikel 29 i grundforordningen.
(71)
Situationen inden for grafitelektrodeindustrien er tæt knyttet til stålsektoren, da grafitelektroder primært anvendes i den elektriske stålindustri. I den sammenhæng bør det bemærkes, at i 2007 og indtil de første tre kvartaler af 2008 herskede der meget positive markedsvilkår inden for stålsektoren og således også for grafitelektrodeindustrien.
(72)
Det bør bemærkes, at salgsmængderne for grafitelektroder bevægede sig stort set i takt med mængden af stålproduktionen. Imidlertid forhandles forsyningskontrakter for grafitelektroder, der omfatter priser og mængder, normalt for perioder på 6-12 måneder. Der er derfor generelt en tidsmæssig forskydning mellem udviklingen i salgsmængde, der skyldes ændringer i efterspørgslen, og efterfølgende indflydelse på priserne.
2. Forbrug på EU-markedet
(73)
EU-forbruget blev fastsat på grundlag af EU-erhvervsgrenens salgsmængde på EU-markedet, et skøn over de øvrige EU-producenters salgsmængde på EU-markedet, importoplysninger fra Eurostat og oplysninger indhentet i henhold til grundforordningen artikel 24, stk. 6. Som det var tilfældet i den oprindelige undersøgelse (9) blev der set bort fra en del af importen, da den tilsyneladende ud fra de foreliggende oplysninger ikke indgik i den undersøgte vare.
(74)
Mellem 2006 og NUP faldt forbruget i Unionen med næsten 25 %, og den største del af faldet skete mellem 2008 og NUP. Det bør bemærkes, at EU-forbruget var på et meget højt niveau og var steget med 30 % mellem undersøgelsesperioden for den oprindelige undersøgelse og 2006 som følge af meget positive markedsvilkår i begyndelsen af den betragtede periode.
Tabel 1
2006
2007
2008
NUP
Samlet EU-forbrug (ton)
170 035
171 371
169 744
128 437
Indeks (2006 = 100)
100
101
100
76
3. Importmængde, markedsandel og priser på importen fra Indien
(75)
Importmængden med oprindelse i Indien (»det pågældende land«) er steget støt med 143 procentpoint i den betragtede periode og nåede et niveau på 5 000 til 7 000 ton i NUP. Markedsandelen af importen fra det pågældende land mere end tredobledes mellem 2006 og NUP, da den nåede et niveau på ca. 5 %. Markedsandelen steg stadig i NUP til trods for den betydelige nedgang i efterspørgslen. Priserne på importen fra det pågældende land steg med 52 % i den betragtede periode og fulgte en tendens, der svarede til tendensen for EU-erhvervsgrenens priser, men forblev konsekvent lavere end EU-erhvervsgrenens priser. Oplysningerne i tabel 2 er ikke angivet i nøjagtige tal af fortrolighedshensyn, da der kun findes to kendte eksporterende producenter i Indien.
Tabel 2
2006
2007
2008
NUP
Importmængde fra det pågældende land (ton)
2 000 til
3 000
3 000 til
4 000
7 000 til
9 000
5 000 til
7 000
Indeks (2006 = 100)
100
123
318
243
Markedsandel for importen fra det pågældende land
Ca.
1,5 %
Ca.
2 %
Ca.
5 %
Ca.
5 %
Importpriser fra det pågældende land (EUR/ton)
Ca.
2 000
Ca.
2 600
Ca.
3 000
Ca.
3 200
Indeks (2006 = 100)
100
133
145
152
4. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
(76)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 5, undersøgte Kommissionen alle relevante økonomiske faktorer og forhold, der har indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation.
4.1. Produktion
(77)
I NUP faldt produktionen med 29 % sammenlignet med 2006. EU-erhvervsgrenens produktion steg først med 2 % i 2007 sammenlignet med 2006, inden den faldt drastisk, især i NUP.
Tabel 3
2006
2007
2008
NUP
Produktion (ton)
272 468
278 701
261 690
192 714
Indeks (2006 = 100)
100
102
96
71
4.2. Kapacitet og kapacitetsudnyttelsesgrad
(78)
Produktionskapaciteten faldt marginalt (med generelt 2 %) mellem 2006 og NUP. Da produktionen også faldt i 2008 og særlig i undersøgelsesperioden, viste den deraf resulterende kapacitetsudnyttelse et generelt fald på 25 procentpoint mellem 2006 og NUP.
Tabel 4
2006
2007
2008
NUP
Produktionskapacitet (ton)
298 500
292 250
291 500
293 500
Indeks (2006 = 100)
100
98
98
98
Kapacitetsudnyttelse
91 %
95 %
90 %
66 %
Indeks (2006 = 100)
100
104
98
72
4.3. Lagerbeholdning
(79)
EU-erhvervsgrenens slutlagre forblev stabile i 2007 sammenlignet med 2006 og faldt derefter med 10 % i 2008. I NUP steg lagerbeholdningerne noget, men var 5 % mindre end i 2006.
Tabel 5
2006
2007
2008
NUP
Slutlagre (ton)
21 407
21 436
19 236
20 328
Indeks (2006 = 100)
100
100
90
95
4.4. Salgsmængde
(80)
EU-erhvervsgrenens salg på EU-markedet til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder faldt med 39 % i den betragtede periode. Salget var meget højt ved begyndelsen af den betragtede periode, idet det var steget med næsten 70 % sammenlignet med undersøgelsesperioden for den oprindelige undersøgelse. Salgsmængderne faldt lidt i 2007 og 2008, men forblev på et relativt højt niveau (i 2008 var de stadigvæk 47 % over niveauet for undersøgelsesperioden for den oprindelige undersøgelse). Men salgsmængderne faldt betydeligt mellem 2008 og NUP (med næsten en tredjedel).
Tabel 6
2006
2007
2008
NUP
EU-salget til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (ton)
143 832
139 491
124 463
88 224
Indeks (2006 = 100)
100
97
87
61
4.5. Markedsandel
(81)
EU-erhvervsgrenens markedsandel faldt progressivt med næsten 16 procentpoint mellem 2006 og NUP (fra 84,6 % til 68,7 %).
Tabel 7
2006
2007
2008
NUP
EU-erhvervsgrenens markedsandel
84,6 %
81,4 %
73,3 %
68,7 %
Indeks (2006 = 100)
100
96
87
81
4.6. Vækst
(82)
Mellem 2006 og NUP faldt forbruget i Unionen med næsten 25 %. EU-erhvervsgrenen mistede omkring 16 procentpoint i markedsandel, mens den pågældende imports markedsandel steg med 3,4 procentpoint.
4.7. Beskæftigelse
(83)
Beskæftigelsen i EU-erhvervsgrenen faldt med 7 % mellem 2006 og NUP.
Tabel 8
2006
2007
2008
NUP
Beskæftigelse for den pågældende vare (personer)
1 942
1 848
1 799
1 804
Indeks (2006 = 100)
100
95
93
93
4.8. Produktivitet
(84)
EU-erhvervsgrenens produktivitet, målt som produktion pr. ansat, faldt med 24 % mellem 2006 og NUP. Den steg lidt i 2007 og 2008, inden den faldt med næsten 25 % i NUP.
Tabel 9
2006
2007
2008
NUP
Produktivitet (ton pr. ansat)
140
151
146
107
Indeks (2006 = 100)
100
107
104
76
4.9. Salgspriser og faktorer, som påvirker hjemmemarkedspriserne
(85)
EU-erhvervsgrenens enhedssalgspriser viser en positiv tendens, da de er steget med 40 % i den betragtede periode. Det skyldes: i) det generelle prisniveau på markedet, ii) behovet for at indhente stigningerne i produktionsomkostningerne, og iii) måden, hvorpå priserne i forsyningskontrakterne fastsættes.
(86)
I 2007 og 2008 var EU-erhvervsgrenen i stand til at øge sine priser i forbindelse med de generelt stigende priser på markedet, som skyldtes en fortsat stor efterspørgsel efter grafitelektroder. Denne efterspørgsel kunne tilskrives de meget positive markedsvilkår inden for stålsektoren til og med de første tre kvartaler af 2008, jf. betragtning 71.
(87)
Priserne steg også i 2007 og 2008 til dels for at dække stigende produktionsomkostninger, især på råmaterialer. Mellem 2006 og 2008 steg omkostningerne med 23 %. Imidlertid var EU-erhvervsgrenen i stand til at dække disse stigninger ved at forøge sine priser betydeligt (+ 33 %).
(88)
Priserne steg stadigvæk, om end i et mindre omfang (+ 5 %) i NUP. Det forhold, at priserne ikke faldt i en periode med faldende efterspørgsel, forklares ved måden, hvorpå forsyningskontrakterne etableres på markedet, og det forhold at de fleste forsyningskontrakter for 2009 blev indgået i 2008. Som nævnt i betragtning 72 bevægede salgsmængderne for grafitelektroder sig stort set i takt med stålproduktionen. Imidlertid kan forhandlingen af forsyningskontrakter for grafitelektroder for perioder på 6-12 måneder føre til en forsinket virkning af enhver ændring i efterspørgslen på priserne (stigning eller fald). Kontrakterne forhandles ud fra forventede salgsmængder, som kan være forskellige fra den faktisk opnåede salgsmængde med det resultat, at pristendensen i en bestemt periode ikke nødvendigvis følger tendensen i salgsmængden for samme periode. Det var tilfældet i NUP, da salgsmængden faldt, men priserne forblev høje, da de fleste forsyningskontrakter for 2009 blev indgået i 2008, og nogle leveringer, der var planlagt til 2008, blev udsat til 2009. Stigningen på 5 % i priserne i NUP var ikke desto mindre utilstrækkelig til at dække omkostningsstigningerne (+ 13 %), hvilket havde været muligt i de foregående perioder. Priserne blev genforhandlet på et lavere niveau efter NUP.
(89)
Som nævnt i betragtning 75 fulgte priserne på importen fra det pågældende land en tendens, der svarede til tendensen for EU-erhvervsgrenens priser, men forblev konsekvent lavere end EU-erhvervsgrenens priser.
Tabel 10
2006
2007
2008
NUP
Enhedspris på EU-markedet (EUR/ton)
2 569
3 103
3 428
3 585
Indeks (2006 = 100)
100
121
133
140
4.10. Lønninger
(90)
Mellem 2006 og NUP steg gennemsnitslønningerne pr. ansat med 15 %.
Tabel 11
2006
2007
2008
NUP
Årlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat (000 EUR)
52
56
61
60
Indeks (2006 = 100)
100
108
118
115
4.11. Investeringer
(91)
Mellem 2006 og NUP steg den årlige investeringsstrøm i den pågældende vare fremstillet af EU-erhvervsgrenen med 37 %. Imidlertid faldt investeringerne i NUP med 14 % sammenlignet med 2008.
Tabel 12
2006
2007
2008
NUP
Nettoinvesteringer (EUR)
30 111 801
45 383 433
47 980 973
41 152 458
Indeks (2006 = 100)
100
151
159
137
4.12. Rentabilitet og investeringsafkast
(92)
Med en stigning i omkostningerne på 40 % i den betragtede periode lykkedes det stadig EU-erhvervsgrenen mellem 2006 og 2007 at øge sine priser med mere end omkostningsstigningen. Det førte til en stigning i fortjenesten fra 19 % i 2006 til 26 % i 2007. Fra 2007 til 2008 steg priser og omkostninger i samme forhold, således at EU-erhvervsgrenens margen forblev stabil på niveauet for 2007. Fortjenesten faldt derefter igen til 19 % i NUP som følge af virkningen på omkostningerne ved lavere produktionskapacitetsudnyttelse og højere priser på råmaterialer. Fortjenesten faldt yderligere i 2009, da EU-erhvervsgrenen var nødt til at justere sine priser i nedadgående retning for at kunne afspejle den generelle nedgang i salgspriserne på markedet for grafitelektroder som følge af faldende efterspørgsel i stålsektoren.
(93)
Investeringsafkastet steg fra 71 % i 2006 til 103 % i 2007. I 2008 steg det til 119 %, inden det faldt til 77 % i NUP. Generelt steg investeringsafkastet kun med 6 procentpoint mellem 2006 og NUP.
Tabel 13
2006
2007
2008
NUP
Nettofortjeneste ved EU-salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af nettosalg)
19 %
26 %
25 %
19 %
Investeringsafkast (nettofortjenesten i % af den bogførte nettoværdi af investeringerne)
71 %
103 %
119 %
77 %
4.13. Likviditet og evne til at rejse kapital
(94)
Nettolikviditeten fra driften steg mellem 2006 og 2007. Denne stigning fortsatte i 2008, inden den faldt i NUP. Likviditeten var generelt 28 % højere i NUP end ved begyndelsen af den betragtede periode.
(95)
Der var ingen tegn på, at EU-erhvervsgrenen havde vanskeligheder med at rejse kapital, hvilket hovedsagelig skyldtes, at en række producenter indgår i større koncerner.
Tabel 14
2006
2007
2008
NUP
Likviditet (EUR)
109 819 535
159 244 026
196 792 707
140 840 498
Indeks (2006 = 100)
100
145
179
128
4.14. Subsidieringens omfang
(96)
På baggrund af mængden, markedsandelen og priserne på importen fra Indien kan virkningerne af de faktiske subsidiemargener for EU-erhvervsgrenen ikke anses for at være ubetydelige.
4.15. Genrejsning fra virkningerne af tidligere subsidiering og dumping
(97)
De ovenfor undersøgte indikatorer viser, at der er sket en vis forbedring af EU-erhvervsgrenens økonomiske og finansielle situation efter indførelsen af endelige udlignings- og antidumpingforanstaltninger i 2004. EU-erhvervsgrenen drog især mellem 2006 og 2008 fordel af stigningen i priser og fortjeneste. Det skyldtes meget positive markedsvilkår, som gjorde det muligt at opretholde høje priser og en høj rentabilitet, selv om EU-erhvervsgrenens markedsandel som nævnt i betragtning 81 var faldende. Imidlertid steg markedsandelen af den indiske import i den samme periode til trods for foranstaltningerne, og indiske varer er blevet importeret til priser, der er lavere end EU-erhvervsgrenens priser. I NUP begyndte fortjenesten allerede at falde for EU-erhvervsgrenen og faldt yderligere i 2009 som følge af omkostningsstigningerne og de begrænsede prisstigninger.
5. Indvirkningen af den subsidierede import og andre faktorer
5.1. Virkningerne af den subsidierede import
(98)
Til trods for et fald i forbruget i Unionen i den betragtede periode blev importmængden fra det pågældende land mere end fordoblet og markedsandelen for denne import mere end tredoblet (jf. betragtning 75). Hvis antidumping- og udligningstolden ikke tages i betragtning, underbød importen fra det pågældende land priserne i EU-erhvervsgrenen om end med mindre end 2 % i NUP.
5.2. Virkningen af den økonomiske krise
(99)
Som følge af meget positive økonomiske vilkår i stålindustrien og i andre beslægtede industrier, herunder industrien for grafitelektroder, var EU-erhvervsgrenen i 2007 og i de første tre kvartaler af 2008 i en temmelig god økonomisk forfatning, da den økonomiske krise begyndte i slutningen af 2008. Det forhold at forsyningskontrakterne for grafitelektroder normalt forhandles for perioder på 6-12 måneder betyder, at der er en forsinket virkning af enhver ændring i efterspørgslen på priserne (stigning eller fald). Eftersom kontrakterne for NUP blev forhandlet på et tidspunkt, da virkningerne af den økonomiske krise ikke kunne forudses, var virkningen af den økonomiske krise i NUP hovedsagelig med hensyn til mængde, idet enhver virkning med hensyn til priser ville være blevet følt af EU-erhvervsgrenen med en vis forsinkelse. I den forbindelse skal det bemærkes, at situationen for EU-erhvervsgrenen i en vis forstand er forværret, selv i perioden med positive økonomiske vilkår, ved at der er tabt markedsandele over for importen fra det pågældende land. Det forhold, at denne forværring ikke førte til større negative virkninger skyldtes dels den store efterspørgsel i 2007-2008, som betød, at EU-erhvervsgrenen kunne opretholde store produktions- og salgsmængder, dels det forhold, at da disse mængder faldt i NUP, kunne priserne stadig opretholdes som følge af den ovennævnte tidsmæssige forsinkelse.
5.3. Import fra andre lande
(100)
Da der er medtaget andre varer end den vare, der undersøges under Eurostats KN-koder, er følgende analyse blevet udført ud fra importoplysninger registreret under Taric-koderne, suppleret med oplysninger, der er indsamlet i henhold til grundforordningens artikel 24, stk. 6. Der blev set bort fra en del af importen, da den tilsyneladende ud fra de foreliggende oplysninger ikke indgik i den undersøgte vare.
(101)
Det skønnes, at importmængden fra andre tredjelande steg med 63 % fra ca. 11 000 ton i 2006 til ca. 18 500 ton i NUP. Markedsandelen for importen fra andre lande steg fra 6,6 % i 2006 til 14,4 % i NUP. Gennemsnitsprisen for importen fra andre tredjelande steg med 42 % mellem 2006 og NUP. Den største del af importen kommer tilsyneladende fra Folkerepublikken Kina (»Kina«), Rusland, Japan og Mexico, der var de eneste lande med en individuel markedsandel på mere end 1 % i NUP. Importen fra disse lande undersøges yderligere i de følgende betragtninger. Importen fra ni andre lande tegner sig for en samlet markedsandel på kun 2 % og undersøges ikke yderligere.
(102)
Den kinesiske imports markedsandel steg med 2,4 procentpoint i den betragtede periode (fra 0,2 % til 2,6 %). De foreliggende oplysninger tyder på, at denne import skete til priser, der var lavere end EU-erhvervsgrenens priser og også lavere end priserne på importen med oprindelse i Indien.
(103)
Den russiske imports markedsandel steg med 4,2 procentpoint i den betragtede periode (fra 1,9 % til 6,1 %). De foreliggende oplysninger tyder på, at denne import skete til priser, der var lidt lavere end EU-erhvervsgrenens priser, men højere end priserne på importen med oprindelse i Indien.
(104)
Den japanske imports markedsandel faldt med 0,4 procentpoint i den betragtede periode (fra 2,0 % til 1,6 %). De foreliggende oplysninger tyder på, at denne import skete til priser, der var lig med eller højere end EU-erhvervsgrenens priser og også højere end priserne på importen med oprindelse i Indien.
(105)
Den mexicanske imports markedsandel steg med 1,0 procentpoint i den betragtede periode (fra 0,9 % til 1,9 %). De foreliggende oplysninger tyder på, at denne import skete til priser, der var højere end EU-erhvervsgrenens priser og også højere end priserne på importen med oprindelse i Indien.
(106)
Som konklusion kan det ikke udelukkes, at udviklingen i importen fra Kina og Rusland i nogen grad kan have bidraget til forværringen af EU-erhvervsgrenens markedsandel. I betragtning af den generelle art af de foreliggende oplysninger fra importstatistikkerne, som ikke gør det muligt at sammenligne priserne på varetyperne, sådan som det var muligt for Indien ud fra den eksporterende producents detaljerede oplysninger, kan indvirkningen af den kinesiske og russiske import imidlertid ikke fastslås med sikkerhed.
Tabel 15
2006
2007
2008
NUP
Importmængde fra andre lande (ton)
11 289
11 243
19 158
18 443
Indeks (2006 = 100)
100
100
170
163
Markedsandel for importen fra andre lande
6,6 %
6,6 %
11,3 %
14,4 %
Importpris fra andre lande (EUR/ton)
2 467
3 020
3 403
3 508
Indeks (2006 = 100)
100
122
138
142
2006
2007
2008
NUP
Importmængde fra Kina (ton)
421
659
2 828
3 380
Indeks (2006 = 100)
100
157
672
804
Den kinesiske imports markedsandel
0,2 %
0,4 %
1,7 %
2,6 %
Importpris fra Kina (EUR/ton)
1 983
2 272
2 818
2 969
Indeks (2006 = 100)
100
115
142
150
2006
2007
2008
NUP
Importmængde fra Rusland (ton)
3 196
2 887
8 441
7 821
Indeks (2006 = 100)
100
90
264
245
Markedsandel for importen fra Rusland
1,9 %
1,7 %
5,0 %
6,1 %
Importpris fra Rusland (EUR/ton)
2 379
2 969
3 323
3 447
Indeks (2006 = 100)
100
125
140
145
2006
2007
2008
NUP
Importmængde fra Japan (ton)
3 391
2 223
3 731
2 090
Indeks (2006 = 100)
100
66
110
62
Markedsandel for importen fra Japan
2,0 %
1,3 %
2,2 %
1,6 %
Importpris fra Japan (EUR/ton)
2 566
3 131
3 474
3 590
Indeks (2006 = 100)
100
122
135
140
2006
2007
2008
NUP
Importmængde fra Mexico (ton)
1 478
2 187
2 115
2 465
Indeks (2006 = 100)
100
148
143
167
Markedsandel for importen fra Mexico
0,9 %
1,3 %
1,2 %
1,9 %
Importpris fra Mexico (EUR/ton)
2 634
3 629
4 510
4 554
Indeks (2006 = 100)
100
138
171
173
6. Konklusion
(107)
Som anført i betragtning 75 er importmængden fra det pågældende land mere end fordoblet mellem 2006 og NUP. Da forbruget faldt med næsten 25 % i samme periode, førte dette til en kraftig stigning i de indiske eksportørers markedsandel fra ca. 1,5 % i 2006 til ca. 5 % i NUP. De indiske eksportpriser over for EU steg betydeligt i den betragtede periode som et resultat af de generelt højere markedspriser, men de underbød stadigvæk EU-erhvervsgrenens priser.
(108)
Mellem 2006 og NUP var der en række vigtige indikatorer, der udviklede sig negativt til trods for de gældende antidumping- og udligningsforanstaltninger: Produktions- og salgsmængderne faldt med 29 % hhv. 39 %, kapacitetsudnyttelsen faldt med 28 % og blev efterfulgt af et fald i beskæftigelsen og produktiviteten. Selv om en del af disse negative udviklingstendenser kan forklares ved det kraftige fald i forbruget, som faldt med næsten 25 % i den betragtede periode, skal EU-erhvervsgrenens kraftige fald i markedsandele (-15,9 procentpoint mellem 2006 og NUP) også fortolkes på baggrund af den konstante stigning i markedsandelen for indisk import.
(109)
Med hensyn til den temmelig høje fortjeneste i NUP skyldtes den hovedsagelig det fortsat høje prisniveau som forklaret i betragtning 88. Det konkluderes, at EU-erhvervsgrenens situation forværredes generelt i den betragtede periode, og at EU-erhvervsgrenen befandt sig i en udsat situation i slutningen af NUP til trods for en ret høj fortjeneste på det tidspunkt, da dens bestræbelser på at opretholde salgsmængder og et tilstrækkeligt højt prisniveau blev forpurret af den tiltagende indiske dumpingimport i en situation med faldende efterspørgsel.
F. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORTSAT ELLER FORNYET SKADE
1. Indledende bemærkninger
(110)
Som allerede vist har indførelsen af udligningsforanstaltninger kun til en vis grad gjort det muligt for EU-erhvervsgrenen at overvinde følgerne af den lidte skade. Da det høje EU-forbrug, som gjorde sig gældende i det meste af den betragtede periode, forsvandt i NUP, fremstod EU-erhvervsgrenen imidlertid i en udsat og sårbar situation og lider stadigvæk under den skadevoldende virkning af den subsidierede import fra Indien. Navnlig EU-erhvervsgrenens evne til at få dækket de stigende omkostninger var ved udgangen af NUP ringe.
2. Forbindelsen mellem eksportmængder og priser til tredjelande og eksportmængder og priser til Unionen
(111)
Det konstateredes, at gennemsnitsprisen ved eksportsalg fra Indien til lande uden for EU var lavere end den gennemsnitlige eksportpris til Unionen og også lavere end priserne på hjemmemarkedet. Den indiske eksportørs salg til lande uden for EU skete i betydelige mængder og tegnede sig for størstedelen af det samlede eksportsalg. Kommissionen fandt derfor, at hvis foranstaltningerne udløb, ville de indiske eksportører have et incitament til at omdirigere en betydelig eksportmængde fra andre tredjelande til det mere attraktive EU-marked til priser, der - selv om de ville være højere end priserne til tredjelandene - sandsynligvis stadigvæk ville være lavere end de nuværende eksportpriser til Unionen.
3. Uudnyttet kapacitet og lagre på det indiske marked
(112)
Den samarbejdsvillige indiske producent havde en betydelig uudnyttet kapacitet i 2010/2011. Der findes derfor kapacitet til at øge eksporten betydeligt til Unionen, navnlig da der ikke er tegn på, at markeder i tredjelande eller hjemmemarkedet kan aftage en yderligere produktion.
(113)
I sine kommentarer til fremlæggelsen af oplysninger hævdede den samarbejdsvillige indiske producent, at virksomhedens uudnyttede kapacitet hovedsagelig skyldtes den økonomiske krise og det dermed forbundne fald i efterspørgslen. Imidlertid kan en betydelig del af virksomhedens uudnyttede kapacitet forklares ved, at virksomheden øgede sin kapacitet væsentligt mellem 2006 og NUP. Desuden bør det bemærkes, at virksomheden har planlagt en yderligere øget kapacitet. Endvidere bør det også erindres, at der findes endnu en indisk producent, som ikke samarbejdede, med en lignende kapacitet og udnyttelse, og som også for nylig har meddelt, at virksomheden planlægger en endnu større kapacitetsudvidelse.
4. Konklusion
(114)
Producenterne i det pågældende land har mulighed for at øge og/eller omdirigere deres eksport til EU-markedet. Desuden er priserne på indisk eksport til tredjelande lavere end priserne til Unionen. Det fremgik af undersøgelsen, at ud fra de sammenlignelige varetyper solgte den samarbejdsvillige eksporterende producent den pågældende vare til priser, der var lavere end EU-erhvervsgrenens priser. Disse lave priser vil sandsynligvis fortsat falde, så de svarer til de lavere priser, der gælder for resten af verden. En sådan prisadfærd vil sammen med den evne, som eksportørerne i det pågældende land har til at levere betydelige mængder af den pågældende vare til EU-markedet, højst sandsynligt have en negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenens økonomiske situation.
(115)
Som ovenfor vist befinder EU-erhvervsgrenen sig stadig i en sårbar og udsat situation. Hvis EU-erhvervsgrenen udsættes for øget import fra det pågældende land til subsidierede priser, er det sandsynligt, at dens salg, markedsandel og salgspriser vil falde med deraf følgende forværring af dens finansielle situation, således at den situation, der konstateredes i den oprindelige undersøgelse, igen vil opstå. Ud fra ovenstående konkluderes det derfor, at en ophævelse af foranstaltningerne efter al sandsynlighed vil føre til en forværring af den allerede udsatte situation og til, at EU-erhvervsgrenen igen vil lide væsentlig skade.
G. UNIONENS INTERESSER
1. Indledning
(116)
Det blev i henhold til grundforordningens artikel 31 undersøgt, om det ville være imod Unionens interesser som helhed at opretholde de nuværende udligningsforanstaltninger. Unionens interesser blev fastlagt på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, dvs. EU-erhvervsgrenens, importørernes og brugernes interesser.
(117)
Det bør erindres, at vedtagelsen af foranstaltninger ikke blev anset for at være imod Unionens interesser i den oprindelige undersøgelse. Da nærværende undersøgelse er en fornyet undersøgelse med analyse af en situation, hvor der allerede har været udligningsforanstaltninger, giver det endvidere mulighed for at foretage en vurdering af eventuelle uønskede negative virkninger for de pågældende parter af de gældende udligningsforanstaltninger.
(118)
På dette grundlag blev det undersøgt, om der fandtes tvingende grunde til at konkludere, at det ikke er i Unionens interesse at opretholde foranstaltninger i denne bestemte sag trods konklusionerne om sandsynligheden for fortsat eller fornyet skadevoldende subsidiering.
2. EU-erhvervsgrenens interesser
(119)
EU-erhvervsgrenen har vist sig at være en i strukturel henseende levedygtig erhvervsgren. Dette blev bekræftet af den positive udvikling i erhvervsgrenens økonomiske situation efter indførelsen af udligningsforanstaltningerne i 2004. Navnlig er det forhold, at EU-erhvervsgrenen styrkede sin rentabilitet i årene før undersøgelsesperioden, i stærk modsætning til den situation, der var gældende før indførelsen af foranstaltningerne. EU-erhvervsgrenen har imidlertid konsekvent tabt markedsandel, mens importen fra det pågældende land har haft en væsentlig stigning i markedsandelen i den betragtede periode. EU-erhvervsgrenen vil sandsynligvis befinde sig i en endnu værre situation, hvis foranstaltningerne bortfalder.
3. Importørernes og brugernes interesser
(120)
Ingen af de ni ikke forretningsmæssigt forbundne importører, som blev kontaktet, tilbød at samarbejde.
(121)
17 brugere henvendte sig og indsendte spørgeskemabesvarelser. De fleste brugere har ikke indkøbt grafitelektroder i Indien i en årrække og var derfor neutrale med hensyn til en mulig fortsættelse af foranstaltningerne, mens seks brugere i det mindste i et vist omfang anvendte indiske elektroder. Fire brugere hævdede, at en fortsættelse af foranstaltningerne ville have en negativ indvirkning på konkurrencen. En sammenslutning (Eurofer) var kraftigt imod en fortsættelse af foranstaltningerne og hævdede, at de betød, at de indiske eksportører stort set trak sig tilbage fra EU-markedet. Ifølge sammenslutningen vil en fortsættelse af foranstaltningerne forhindre stålproducenterne i at udvikle alternative forsyningskilder og vil gøre de muligt for EU-erhvervsgrenen fortsat at opretholde en dominerende stilling med stort set kun to virksomheder. Det er dog klart fra udviklingen af den indiske import efter foranstaltningernes indførsel, at der ikke har fundet en sådan massiv tilbagetrækning sted; importen fra Indien er i stedet for steget betydeligt i den betragtede periode. Dertil kommer, at undersøgelsen har vist, at grafitelektroderne i stigende grad kommer ind på EU-markedet fra en række tredjelande. Med hensyn til EU-erhvervsgrenens stilling på markedet skal det erindres, at markedsandelen er faldet med næsten 16 procentpoint i den betragtede periode (jf. betragtning 81). Endelig indrømmede denne sammenslutning også, at grafitelektroder kun udgør en ret lille del af de samlede omkostninger for stålproducenterne.
(122)
Det skal endvidere erindres, at det i den oprindelige undersøgelse blev konkluderet, at indførelsen af foranstaltninger ikke ville have væsentlige følger for brugerne (10). Selv om der har været anvendt foranstaltninger i fem år, fortsætter importørerne og brugerne i Unionen med at købe varen i bl.a. Indien. Det blev heller ikke fremført, at der havde været problemer med at finde andre kilder. For så vidt angår virkningerne af indførelsen af foranstaltninger på brugerne, skal det desuden erindres, at det i den oprindelige undersøgelse blev konkluderet, at omkostningsstigninger kun i ubetydelig grad ville påvirke brugerindustrierne, da omkostningerne ved grafitelektroder kun har ringe indflydelse på brugerindustrierne. Der blev ikke fundet tegn på det modsatte efter indførelsen af foranstaltningerne. Det konkluderes derfor, at en opretholdelse af udligningsforanstaltningerne sandsynligvis ikke vil have alvorlige følger for importørerne og brugerne i Unionen.
4. Konklusion
(123)
I betragtning af ovennævnte drages den konklusion, at der ikke findes nogen tvingende grund til ikke at opretholde de gældende udligningsforanstaltninger.
H. UDLIGNINGSFORANSTALTNINGER
(124)
Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det er hensigten at anbefale, at de nuværende foranstaltninger opretholdes. Parterne fik desuden en frist til at fremsætte bemærkninger til ovennævnte fremlæggelse af oplysninger. Der blev taget behørigt hensyn til indlæg og bemærkninger.
(125)
Det fremgår af ovenstående, at udligningsforanstaltningerne vedrørende importen af visse grafitelektroder med oprindelse i Indien bør opretholdes, jf. grundforordningens artikel 18, stk. 2. Det skal erindres, at disse foranstaltninger består af værditold.
(126)
Den individuelle udligningstold for de virksomheder, der er nævnt i denne forordning, gælder udelukkende for importen af den pågældende vare, som er fremstillet af disse virksomheder og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Import af den pågældende vare, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning med navn og adresse, herunder forretningsmæssigt forbundne enheder til de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for »alle andre virksomheder«.
(127)
Alle anmodninger om anvendelse af denne individuelle udligningstold (f.eks. efter den pågældende virksomheds navneforandring eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) indgives omgående til Kommissionen (11) sammen med alle relevante oplysninger, herunder især ændringer i virksomhedens aktiviteter vedrørende produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneforandring eller ændringen i produktions- og salgsenheder. Forordningen vil i givet fald blive ændret i overensstemmelse hermed gennem en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuelle toldsatser -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig udligningstold på importen af grafitelektroder af den art, der anvendes til elektriske ovne, med en tilsyneladende densitet på 1,65 g/cm3 eller derover og en elektrisk modstand på 6,0 μΩ.m eller derunder, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex85451100 (Taric-kode 8545110010), og nipler, der anvendes til sådanne elektroder, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex85459090 (Taric-kode 8545909010), uanset om de importeres sammen eller separat, med oprindelse i Indien.
2. Tolden på nettoprisen, frit Den Europæiske Unions grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer, fremstillet af nedenstående virksomheder, fastsættes til følgende:
Virksomhed
Endelig told
(%)
Taric tillægs kode
Graphite India Limited (GIL), 31 Chowringhee Road, Kolkatta - 700016, West Bengal
6,3
A530
HEG Limited, Bhilwara Towers, A-12, Sector-1, Noida - 201301, Uttar Pradesh
7,0
A531
Alle andre virksomheder
7,2
A999
3. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er anført.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. december 2010.
32010R1185
L 332/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
13.12.2010.
PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 1185/2010
od 13. prosinca 2010.
o uvođenju konačne kompenzacijske pristojbe na uvoz određenih sustava grafitnih elektroda podrijetlom iz Indije, nakon revizije povodom isteka mjera prema članku 18. Uredbe (EZ) br. 597/2009
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1) („Osnovna uredba”), a posebno njezin članak 15. stavak 1., članak 18. i članak 22. stavke 1., 2. i 3.,
uzimajući u obzir prijedlog koji je podnijela Europska komisija („Komisija”) nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom,
budući da:
A. POSTUPAK
1. Mjere na snazi
(1)
Vijeće je, nakon antisubvencijskog ispitnog postupka („početni ispitni postupak”), Uredbom (EZ) br. 1628/2004 (2), uvelo konačnu kompenzacijsku pristojbu na uvoz određenih grafitnih elektroda iz oznake KN ex 8545 11 00 i nastavaka koji se koriste za takve elektrode trenutačno iz oznake KN 8545 90 90 podrijetlom iz Indije („konačne kompenzacijske mjere”). Te su mjere bile u obliku pristojbe ad valorem od 15,7 %, uz izuzetak jednog trgovačkog društva za koje je stopa pristojbe iznosila 7 %.
(2)
Vijeće je Uredbom (EZ) br. 1629/2004 (3), uvelo konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih grafitnih elektroda trenutačno iz oznaka KN ex 8545 11 00 i nastavaka koji se koriste za takve elektrode trenutačno iz oznake KN 8545 90 90 podrijetlom iz Indije („konačne kompenzacijske mjere”). Te su mjere bile u obliku pristojbe ad valorem od 0 %.
(3)
Nakon djelomične privremene revizije po službenoj dužnosti, Vijeće je Uredbom (EZ) br. 1354/2008 (4) izmijenilo uredbe (EZ) br. 1628/2004 i (EZ) br. 1629/2004. Konačne kompenzacijske pristojbe izmijenjene su na 6,3 % i 7,0 % za uvoz iz pojedinačno navedenih izvoznika sa stopom preostale pristojbe od 7,2 %. Konačne antidampinške pristojbe izmijenjene su na 9,4 % i 0 % za uvoz iz pojedinačno navedenih izvoznika sa stopom preostale pristojbe od 8,5 %.
2. Zahtjev za reviziju nakon isteka mjera
(4)
Nakon objave obavijesti o skorom isteku (5) konačnih kompenzacijskih mjera koje su na snazi, Komisija je 18. lipnja 2009. primila zahtjev za pokretanje revizije nakon isteka tih mjera, na temelju članka 18. Osnovne uredbe. Zahtjev su podnijela tri proizvođača iz Unije istovjetnog proizvoda: Graftech International, SGL Carbon GmbH i Tokai ERFTCARBON GmbH („podnositelji zahtjeva”) koji predstavljaju veći dio, u ovom slučaju više od 90 % ukupne proizvodnje Unije određenih sustava grafitnih elektroda.
(5)
Zahtjev se temeljio na razlozima da bi istek mjera za posljedicu mogao imati nastavljanje ili obnavljanje subvencioniranja i štetu za industriju Unije.
(6)
Komisija je, prije početka revizije nakon isteka mjera i u skladu s člankom 22. stavkom 1. i člankom 10. stavkom 7. Osnovne uredbe, obavijestila vladu Indije da je primila primjereno dokumentirani zahtjev za reviziju i pozvala Vladu Indije na savjetovanja s ciljem objašnjavanja situacije u vezi sa sadržajem i postizanjem zajedničkog rješenja. Vlada Indije prihvatila je ponuđena savjetovanja i savjetovanja su kasnije održana 16. rujna 2009. Tijekom savjetovanja nije bilo moguće postići zajedničko rješenje. Međutim, primjereno su uzete u obzir primjedbe koje su dostavila tijela Vlade Indije.
3. Pokretanje revizije nakon isteka mjera
(7)
Nakon što je nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom utvrđeno da postoje dostatni dokazi za pokretanje revizije nakon isteka mjera, Komisija je 17. rujna 2009. putem obavijesti objavljene u Službenom listu Europske unije (6) najavila pokretanje djelomične privremene revizije („obavijest o pokretanju revizije”), u skladu s člankom 18. Osnovne uredbe.
4. Usporedni ispitni postupci
(8)
U obavijesti o pokretanju revizije objavljenoj u Službenom listu Europske unije17. rujna 2009. (7), Komisija je također najavila pokretanje ispitnog postupka u vezi s revizijom nakon isteka konačnih antidampinških mjera na temelju članka 11. stavka 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (8).
5. Ispitni postupak
5.1. Razdoblje ispitnog postupka
(9)
Ispitni postupak u vezi s nastavljanjem ili obnavljanjem subvencioniranja obuhvatio je razdoblje od 1. srpnja 2008. do 30. lipnja 2009. („razdoblje ispitnog postupka u vezi s revizijom” ili „RIPR”). Ispitivanje trendova koji su važni za procjenu vjerojatnosti nastavljanja ili obnavljanja štete obuhvatilo je razdoblje od 1. siječnja 2006. do kraja razdoblja ispitnog postupka u vezi s revizijom („razmatrano razdoblje”).
5.2. Stranke na koje se ispitni postupak odnosi
(10)
Komisija je službeno obavijestila podnositelja zahtjeva, ostale poznate proizvođače iz Unije, proizvođače izvoznike, uvoznike, korisnike za koje se zna da se na njih odnosi ispitni postupak i Vladu Indije o početku revizije nakon isteka mjera. Zainteresirane stranke dobile su priliku izraziti svoja stajalište u pisanom obliku i zatražiti saslušanje u roku određenom u obavijesti o pokretanju revizije.
(11)
Svim zainteresiranim strankama koje su to tražile te su pokazale da postoje posebni razlozi da ih se sasluša, odobreno je saslušanje.
(12)
S obzirom na naočigled veliki broj nepovezanih uvoznika, smatralo se primjerenim, u skladu s člankom 27. Osnovne uredbe, ispitati treba li koristiti uzorkovanje. Da bi se odlučilo je li uzorkovanje neophodno i, ako jest, da bi se izabrao uzorak, gornje stranke bile su zamoljene, prema članku 27. Osnovne uredbe, da se jave unutar 15 dana od početka revizije i dostave Komisiji podatke zahtijevane u obavijesti o pokretanju revizije. Međutim, ni jedan nepovezani uvoznik nije se javio za suradnju. Stoga uzorkovanje nije bilo potrebno.
(13)
Komisija je poslala upitnike svim strankama, za koje se znalo da se ispitni postupak na njih odnosi, te onima koje su se javile u rokovima određenima u obavijesti o pokretanju revizije. Dobiveni su odgovori od 3 skupine proizvođača iz Unije (tj. podnositelja zahtjeva), 1 proizvođača izvoznika i 17 korisnika te Vlade Indije. Tijekom obavljanja uzorkovanja nije se javio nijedan uvoznik, a tijekom ispitnog postupka nijedan drugi uvoznik nije se javio Komisiji ili joj dostavio bilo kakav podatak.
(14)
U reviziji je u potpunosti surađivao samo jedan od dva poznata proizvođača izvoznika u Indiji, tj. društvo HEG Limited („HEG”), koje je dostavilo odgovor na upitnik. U tom pogledu treba napomenuti da je u početnom ispitnom postupku puni i službeni naziv tog trgovačkog društva bilo Hindustan Electro Graphite Limited. To je trgovačko društvo kasnije promijenilo svoj naziv u HEG Limited. Drugi proizvođač izvoznik koji je surađivao u početnom ispitnom postupku, tj. društvo Graphite India Limited („GIL”), odlučio je ne dostaviti odgovor na upitnik u sadašnjoj reviziji.
(15)
Komisija je tražila i potvrdila sve podatke koje je smatrala neophodnima za određivanje vjerojatnosti za nastavkom ili obnavljanjem subvencioniranja i nanesene štete interesu Unije. Posjete radi provjere obavljene su u poslovnim prostorima sljedećih zainteresiranih stranaka:
(a)
proizvođači iz Unije:
-
SGL Carbon GmbH, Wiesbaden i Meitingen, Njemačka,
-
Graftech Switzerland SA, Bussigny, Švicarska,
-
Graftech Iberica S.L., Ororbia, Španjolska,
-
Tokai ERFTCARBON GmbH, Grevenbroich, Njemačka,
(b)
proizvođač izvoznik u Indiji:
-
HEG Limited, Bhopal,
(c)
Vlada Indije.
B. PREDMETNI PROIZVOD I ISTOVJETAN PROIZVOD
(16)
Proizvod, koji je obuhvaćen ovom revizijom, isti je proizvod kao i onaj u početnom ispitnom postupku, tj. grafitne elektrode vrste koja se koristi za električne peći, prividne gustoće 1,65 g/cm3 ili veće i električnog otpora 6,0 μΩ.m ili manje, trenutačno iz oznake KN ex 8545 11 00 i nastavci koji se koriste za takve elektrode, trenutačno iz oznake KN ex 8545 90 90, bez obzira uvoze li se zajedno ili posebno i koji su podrijetlom iz Indije („predmetni proizvod”).
(17)
Ispitni postupak je, kao i početni ispitni postupak, potvrdio da predmetni proizvod i proizvodi koje proizvodi i prodaje proizvođač izvoznik na domaćem tržištu u Indiji, kao i oni koje proizvođači iz Unije proizvode i prodaju u Uniji, imaju iste osnovne fizičke i tehničke karakteristike te uporabe i stoga predstavljaju istovjetan proizvod u smislu članka 1. točke (c) Osnovne uredbe.
C. VJEROJATNOST NASTAVLJANJA ILI OBNAVLJANJA SUBVENCIONIRANJA
1. Uvod
(18)
Na temelju podataka sadržanih u zahtjevu za reviziju i odgovorima na upitnik Komisije, istraženi su sljedeći programi koji navodno uključuju dodjeljivanje subvencija:
Nacionalni programi
(a)
Program preliminarnog odobrenja („AA”);
(b)
Program kojim se prebijaju carine na uvozne dijelove izvoznog proizvoda („DEPB”);
(c)
Program za potporu izvoza osnovnih sredstava („EPCG”)
Regionalni program
(d)
Program za izuzeće od davanja za električnu energiju („EDE”).
(19)
Programi navedeni u gornjim točkama (a) do (c) temelje se na Zakonu o vanjskoj trgovini (razvoj i regulativa) iz 1992. (br. 22 iz 1992.) koji je stupio na snagu 7. kolovoza 1992. („Zakon o vanjskoj trgovini”). Prema Zakonu o vanjskoj trgovini, Vlada Indije ovlaštena je izdavati obavijesti u vezi s izvoznom i uvoznom politikom. Te se obavijesti sažimaju u dokumentima „Politika vanjske trgovine” koje Ministarstvo trgovine izdaje svakih 5 godina i redovito unosi najnovije podatke. U ovom su slučaju dva dokumenta Politike vanjske trgovine važna za RIPR, tj. politika FT-a 2004.-2009 i politika FT-a 2009-2014. Potonja je stupila na snagu u travnju 2009. Nadalje, Vlada Indije također iznosi postupke kojima se uređuje politika FT-a 2004.-2009. i politika FT-a 2009.-2014. u „Priručniku o postupcima, Svezak I.” („HOP I. 2004.-2009”, odnosno „HOP I. 2009.-2014.”). Priručnik o postupcima također se redovito dopunjava.
(20)
Programom definiranim gore u točki (d) upravljaju vlasti države Madhya Pradesh.
2. Program preliminarnog odobrenja („AA”)
(21)
Tijekom ispitnog postupka utvrđeno je da indijski proizvođač koji surađuje tijekom RIPR-a nije dobio nikakve olakšice u okviru programa AA. Stoga se nije smatralo potrebnim dalje analizirati ovaj program u ovom ispitnom postupku.
3. Program kojim se prebijaju carine na uvozne dijelove izvoznog proizvoda („DEPB”)
(a) Pravna osnova
(22)
Detaljni opis DEPB-a nalazi se u stavku 4.3. politike FT-a 2004.-2009. i politike FT-a 2009.-2014. te u poglavlju 4. HOP-a I. 2004.-2009. i HOP-a I. 2009.-2014.
(b) Prihvatljivost
(23)
Svaki proizvođač izvoznik ili trgovac izvoznik ispunjava uvjete za ovaj program.
(c) Praktična primjena DEPB-a
(24)
Prihvatljivi izvoznik može se prijaviti za kredite DEPB-a koji se izračunavaju kao postotak vrijednosti izvezenih proizvoda prema ovome programu. Takve su stope DEPB-a odredile indijske vlasti za većinu proizvoda, uključujući i predmetni proizvod. One se određuju na temelju standardne ulazno-izlazne norme („SION”), koja uzima u obzir predviđeni sadržaj uvoznih faktora u izvoznom proizvodu i carine na takav predviđeni uvoz, bez obzira na to jesu li uvozne carine bile doista plaćene ili ne.
(25)
Da bi ispunjavalo uvjete za olakšice prema ovom programu, trgovačko društvo mora izvoziti. U trenutku izvozne transakcije, izvoznik mora vlastima u Indiji dati deklaraciju u kojoj se navodi da se izvoz odvija prema DEPB-u. Da bi se roba izvezla, indijska carinska tijela izdaju, tijekom postupka otpremanja, izvoznu otpremnicu. Taj dokument, inter alia, sadržava iznos kredita DEPB-a koji će se dodijeliti za tu izvoznu transakciju. U tom trenutku, izvoznik zna koliku će olakšicu primiti. Kada carinska tijela jednom izdaju izvoznu otpremnicu, Vlada Indije ne može više odlučivati o dodjeljivanju kredita DEPB-a. Relevantna stopa DEPB-a za izračun olakšice je ona koja se primjenjivala u vrijeme kada je izdana izvozna deklaracija. Stoga, ne postoji nikakva mogućnost retroaktivne izmjene razine olakšice.
(26)
Utvrđeno je da se, u skladu s indijskim računovodstvenim standardima, krediti DEPB-a mogu knjižiti prema dospijeću kao prihod na komercijalnim računima, nakon ispunjenja izvoznih obveza. Takvi krediti mogu se koristiti za plaćanje carina na kasnije uvoze svih proizvoda koji se mogu uvoziti bez ograničenja, osim osnovnih sredstava. Roba koja se uveze uz takve kredite može se prodavati na domaćem tržištu (podliježe porezu na promet) ili se može drukčije koristiti. Krediti DEPB-a mogu se slobodno prenositi i vrijede u razdoblju od 12 mjeseci od dana izdavanja.
(27)
Zahtjevi za kredite DEPB-a popunjavaju se elektronski i mogu pokriti neograničeni broj izvoznih transakcija. De facto, ne postoje strogi rokovi koji se primjenjuju za kredite DEPB-a. Elektronički sustav korišten za upravljanje DEPB-om ne isključuje automatski izvozne transakcije koje premašuju rok za dostavljanje iz poglavlja 4.47 HOP-a I. 2004.-2009. i 2009.-2014. Nadalje, kako je jasno predviđeno poglavljem 9.3. HOP-a I. 2004.-2009., i 2009.-2014. zahtjevi primljeni nakon isteka roka za dostavljanje uvijek se mogu razmatrati uz uvođenje manje novčane kazne (tj. 10 % odobrenog iznosa).
(28)
Ustanovljeno je da se indijski proizvođač izvoznik koji surađuje okoristio ovim programom tijekom RIPR-a.
(d) Zaključci o DEPB-u
(29)
DEPB predviđa subvencije u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. Kredit DEPB-a je financijski doprinos Vlade Indije, budući da će se kredit s vremenom iskoristiti za prebijanje uvoznih carina, smanjujući na taj način prihod Vlade Indije od pristojbi koji bi u suprotnom bio dospio na naplatu. Nadalje, kredit DEPB-a prenosi olakšicu na izvoznika, jer poboljšava njegovu likvidnost.
(30)
Nadalje, DEPB de iure ovisi o ostvarenom izvozu te se stoga smatra posebnim i podložnim uvođenju kompenzacijskih mjera prema članku 4. stavku 4. prvom podstavku točki (a) Osnovne uredbe.
(31)
Ovaj se program ne može smatrati dozvoljenim sustavom povrata carina ili sustavom povrata kao zamjene u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe kao što to tvrdi indijski proizvođač izvoznik koji surađuje. On nije u skladu sa strogim pravilima utvrđenima u Prilogu I. (točka (i)), Prilogu II. (definicije i pravila za povrat) i Prilogu III. (definicije i pravila za povrat kao zamjenu) Osnovnoj uredbi. Izvoznik nema obvezu doista koristiti robu uvezenu bez carine u proizvodnom postupku, a iznos kredita ne računa se u odnosu na stvarno iskorištene ulazne faktore. Osim toga, nema sustava niti postupka na snazi koji bi potvrdili koji se ulazni faktori koriste u proizvodnom postupku izvoznog proizvoda ili je li došlo do prekomjernog plaćanja uvoznih carina u smislu točke (i) Priloga I. i priloga II. i III. Osnovnoj uredbi. Naposljetku, izvoznik ispunjava uvjete za olakšice DEPB-a bez obzira uvozi li uopće bilo kakve ulazne faktore. Da bi dobio olakšicu, dovoljno je da izvoznik jednostavno izvozi robu te nije potrebno da dokaže da su svi ulazni materijali bili uvezeni. Stoga, čak i izvoznici koji sve svoje ulazne faktore nabavljaju lokalno i ne uvoze robu koja bi se mogla koristiti kao ulazni faktori, još uvijek imaju pravo na olakšice od DEPB-a.
(e) Izračun iznosa subvencije
(32)
U skladu s člankom 3. stavkom 2. i člankom 5. Osnovne uredbe, iznos subvencija koje se mogu kompenzirati računao se prema olakšici koja je bila prenijeta na primatelja, za koje je utvrđeno da postoje tijekom razdoblja ispitnog postupka u vezi s revizijom. U tom smislu, smatralo se da je olakšica prenijeta na primatelja u vrijeme kada je obavljena izvozna transakcija prema ovom programu. U tom trenutku, Vlada Indije obvezna je oprostiti carine, što predstavlja financijski doprinos u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe.
(33)
U svjetlu gore navedenoga, smatra se primjerenim olakšicu prema DEPB-u procijeniti kao sumu kredita zarađenih na svim izvoznim transakcijama obavljenima prema ovom programu tijekom RIPR-a.
(34)
Indijski proizvođač izvoznik koji surađuje tvrdio je da su u njegovom slučaju svi dobiveni krediti DEPB-a upotrijebljeni za uvoz materijala korištenog isključivo u proizvodnji predmetnog proizvoda, usprkos tomu da je u načelu dopušteno prodavati ih ili koristiti za uvoz drugih materijala. Trgovačko društvo je tvrdilo da je stoga DEPB bio uobičajen sustav povrata carina te bi samo na prekomjerno sniženje trebalo primijeniti kompenzacijske mjere. Međutim, tu tvrdnju treba odbaciti, budući da se, kako je objašnjeno gore u uvodnoj izjavi 31, DEPB ne smatra dozvoljenim sustavom povrata carina ili sustavom povrata kao zamjene, što je također priznala i Vlada Indije. Stoga nije važno što izvoznik stvarno čini s dozvolama dobivenima prema ovom programu. Izvoznik neopozivu dodjelu olakšice dobiva u trenutku izvršenja izvoznih transakcija prema ovom programu, a ne u trenutku kasnijeg korištenja dozvole.
(35)
U slučajevima kada su bili predočeni opravdani zahtjevi, pristojbe koje se obvezno plaćaju za ishođenje subvencije odbijale su se, prema članku 7. stavku 1. točki (a) Osnovne uredbe, od tako utvrđenih kredita, čime iznos subvencije postaje brojnik.
(36)
U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe, ovi iznosi subvencije dodjeljivani su prema ukupnom izvoznom prometu od prodaje predmetnog proizvoda tijekom razdoblja ispitnog postupka u vezi s revizijom kao primjereni nazivnik, jer subvencija ovisi o ostvarenom izvozu i nije dodijeljena u vezi s izrađenim, proizvedenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(37)
Na temelju gore navedenog, stopa subvencije utvrđena u odnosu na ovaj program za proizvođača izvoznika koji surađuje tijekom RIPR-a iznosi 5,7 %.
4. Program za potporu izvoza osnovnih sredstava („EPCG”)
(a) Pravna osnova
(38)
Detaljni opis EPCG-a nalazi se u poglavlju 5. politike FT-a 2004.-2009. i politike FT-a 2009.-2014. te u poglavlju 5. HOP-a I. 2004.-2009. i HOP-a I. 2009.-2014.
(b) Prihvatljivost
(39)
Proizvođači izvoznici, trgovci izvoznici „povezani s” pomoćnim proizvođačima i pružateljima usluga stekli su uvjete za ovaj program.
(c) Praktična primjena
(40)
Pod uvjetom da ima izvoznu obvezu, trgovačko društvo smije uvoziti osnovna sredstva (nova i - od travnja 2003. - rabljena osnovna sredstva do 10 godina starosti) po sniženoj stopi carine. Radi toga Vlada Indije izdaje dozvolu EPCG nakon podnošenja zahtjeva i plaćanja pristojbe. Od travnja 2000. ovaj program predviđa sniženu carinsku stopu za uvoz od 5 %, koja se primjenjuje na sva osnovna sredstva koja se uvoze prema tom programu. Do 31. ožujka 2000. primjenjivala se efektivna carinska stopa od 11 % (uključujući 10 % prireza) i, u slučaju uvoza velike vrijednosti, nulta stopa carine. Kako bi se ispunila izvozna obveza, uvezena osnovna sredstva moraju se iskoristiti za proizvodnju određene količine izvozne robe tijekom određenog razdoblja. Prema novoj politici FT-a 2009.-2014., osnovna sredstva mogu se uvoziti s 0 % stope carine u okviru EPCG-a, ali u takvom slučaju razdoblje za ispunjenje izvozne obveze je kraće.
(41)
Nositelj dozvole EPCG također može nabavljati osnovna sredstva na domaćem tržištu. U tom slučaju domaći proizvođač osnovnih sredstava može iskoristiti uvoz komponenata oslobođen od carine, koje su potrebne za proizvodnju takvih osnovnih sredstava. Alternativno, domaći proizvođač može zahtijevati olakšicu u obliku procijenjenog izvoza u pogledu opskrbe osnovnim sredstvima nositelju dozvole EPCG.
(42)
Ustanovljeno je da se indijski proizvođač izvoznik koji surađuje okoristio ovim programom tijekom RIPR-a.
(d) Zaključak o EPCG-u
(43)
EPCG predviđa subvencije u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. Smanjenje carine predstavlja financijski doprinos Vlade Indije budući da ta koncesija smanjuje Vladi Indije prihod od carina koji bi inače bio naplativ. Osim toga, smanjenje carine prenosi olakšicu na izvoznika, jer ušteđene carine pri uvozu poboljšavaju likvidnost trgovačkog društva.
(44)
Osim toga, EPCG de iure zavisi o ostvarenom izvozu budući da se takve dozvole ne mogu dobiti bez izvozne obveze. Stoga se smatra posebnom i prikladnom za uvođenje kompenzacijskih mjera na temelju članka 4. stavka 4. prvog podstavka točke (a) Osnovne uredbe. Proizvođač izvoznik koji surađuje tvrdi da se subvencije EPCG-a u vezi s kupnjom osnovnih sredstava ne trebaju više smatrati ovisnima o ostvarenom izvozu, ako je izvozna obveza već ispunjena prije RIPR-a. Stoga ih ne treba tretirati kao specifične subvencije i na njih ne treba primjenjivati kompenzacijske mjere. Međutim, tu tvrdnju treba odbaciti. Treba naglasiti da je sama subvencija ovisila o ostvarenom izvozu, tj. ne bi bila dodijeljena da trgovačko društvo nije prihvatilo određenu izvoznu obvezu.
(45)
EPCG se ne može smatrati dozvoljenim sustavom povrata carina ili sustavom povrata kao zamjene u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe. Osnovna sredstva nisu uključena u područje tih dozvoljenih sustava, kao što se navodi u Prilogu I. točki (i) Osnovnoj uredbi, jer se ne koriste u proizvodnji izvoznih proizvoda.
(e) Izračun iznosa subvencije
(46)
Iznos subvencije bio je izračunan, u skladu s člankom 7. stavkom 3. Osnovne uredbe, na temelju neplaćenih carina na uvezena osnovna sredstva tijekom vremenskog razdoblja koje odražava uobičajeno vrijeme amortizacije takvih osnovnih sredstava u dotičnoj industriji. Kamate su dodane na ovaj iznos kako bi se odrazila puna vrijednost olakšice kroz vrijeme. Komercijalna kamatna stopa tijekom razdoblja ispitnog postupka u vezi s revizijom u Indiji smatrala se prikladnom za ovu svrhu.
(47)
U skladu s člankom 7. stavcima 2. i 3. Osnovne uredbe, ovaj iznos subvencije dodjeljuje se prema izvoznom prometu od prodaje tijekom RIPR-a kao primjereni nazivnik, jer subvencija ovisi o ostvarenom izvozu.
(48)
Stopa subvencije utvrđena u odnosu na ovaj program za proizvođača izvoznika koji surađuje tijekom RIPR-a iznosi 0,9 %.
5. Program za izuzeće od davanja za električnu energiju („EDE”) - regionalni program države Madhya Pradesh
(49)
Prema Politici poticanja industrije iz 2004., država Madhya Pradesh (MP) nudi izuzeća od davanja za električnu energiju industrijskim društvima koja ulažu u proizvodnju električne energije za vlastitu potrošnju.
(a) Pravna osnova
(50)
Detaljan opis EDE-a nalazi se u Obavijesti Vlade Madhya Pradesha br. 29 od 21. srpnja 2006. i Prilogu C Nalogu br. 4238-XIII-2006 od 12. srpnja 2006.
(b) Prihvatljivost
(51)
Svaki proizvođač koji uloži određeni iznos kapitala u osnivanje elektrane u državi Madhya Pradesh ispunjava uvjete za ovaj program.
(c) Praktična primjena
(52)
EDE predviđa izuzeće od plaćanja davanja za električnu energiju - lokalnog poreza na promet koji uobičajeno treba platiti u državi Madhya Pradesh - za trgovačka društva koja su uložila određeni iznos kapitala u izgradnju elektrane. Izuzeće se odobrava za određeno razdoblje ovisno o vrijednosti ulaganja. Cilj tog programa je razviti infrastrukturu budući da elektrane u državnom vlasništvu ne mogu trgovačkim društvima u tom području osigurati dostatnu količinu električne energije. Izuzeće od davanja odobrava se samo za vlastitu uporabu energije.
(53)
Ustanovljeno je da se indijski proizvođač izvoznik koji surađuje okoristio ovim programom tijekom RIPR-a.
(d) Zaključak o EDE-u
(54)
EDE predviđa subvencije u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe. Izuzeće od davanja predstavlja financijski doprinos Vlade države Madhya Pradesh budući da ta koncesija smanjuje vladi te države prihod od davanja koji bi inače bio naplativ. Osim toga, smanjenje poreza prenosi olakšicu na izvoznika, jer ušteđena davanja pri kupnji električne energije poboljšavaju njegovu likvidnost.
(55)
EDE de iure ne ovisi o ostvarenom izvozu. Osim toga, de iure nije ograničen na određena geografska područja u državi Madhya Pradesh ili samo na neka trgovačka društva ili grane industrije. Stoga je proizvođač izvoznik koji surađuje tvrdio da taj program ne bi trebalo smatrati posebnim i stoga na njega ne bi trebalo primijeniti kompenzacijske mjere, budući da se njegova prihvatljivost temelji na objektivnim i neutralnim ekonomskim kriterijima.
(56)
Međutim, zbog nedostatka suradnje od strane Vlade države Madhya Pradesh, komisija nije mogla donijeti čvrst zaključak o tom programu u vezi s posebnošću i praktičnom primjenom tog zakona te stupnjem diskrecijskog prava koje tijelo za odobravanje ima pri odlučivanju o zahtjevima. Zapravo, ne može se sa sigurnošću odrediti je li ispunjen članak 4. stavak 2. prvi podstavak točka (b), s obzirom da nije bilo moguće utvrditi da je Vlada države Maghya Pradesh primijenila objektivne kriterije ili uvjete za dodjelu subvencije. Stoga, čak i da se pokazalo da program nije poseban de iure, još uvijek nije jasno da nije poseban de facto. Stoga se smatra posebnim i prikladnim za uvođenje kompenzacijskih mjera na temelju članka 4. stavka 2. prvog podstavka točke (c) i članka 4. stavka 2. četvrtog podstavka Osnovne uredbe.
(e) Izračun iznosa subvencije
(57)
Iznos subvencije izračunan je, u skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe, na temelju neplaćenog davanja za prodaju električne energije kupljene u RIPR-u (brojnik) i ukupnog prometa trgovačkog društva od prodaje (nazivnik), budući da EDE ne ovisi o ostvarenom izvozu, a ni uporaba električne energije nije bila ograničena samo na proizvodnju predmetnog proizvoda.
(58)
Stopa subvencije utvrđena u odnosu na ovaj program za proizvođača izvoznika koji surađuje tijekom RIPR-a iznosi 0,5 %.
6. Iznos subvencija koje se mogu kompenzirati
(59)
Iznos subvencija koje se mogu kompenzirati, određen u skladu s odredbama Osnovne uredbe, izražen ad valorem, za ispitanog proizvođača izvoznika iznosi 7,1 %. Ovi iznosi subvencioniranja prelaze prag de minimis koji se spominje u članku 14. stavku 5. Osnovne uredbe.
(60)
Razina subvencioniranja utvrđena u trenutačnom postupku odgovara razini subvencioniranja od 7,2 % koja je za istog proizvođača izvoznika bila utvrđena tijekom zadnje privremene revizije.
(61)
Stoga se smatra, na temelju članka 18. Osnovne uredbe, da je subvencioniranje nastavljeno tijekom RIPR-a.
PROGRAMI
AA
DEPB
EPCG
EDE
Ukupno
HEG Ltd
Ne postoji
5,7 %
0,9 %
0,5 %
7,1 %
7. Zaključci o vjerojatnosti nastavljanja ili obnavljanja subvencioniranja
(62)
U skladu s člankom 18. stavkom 2. Osnovne uredbe, ispitalo se je li vjerojatno da će prestanak važenja mjera na snazi dovesti do nastavljanja ili obnavljanja subvencioniranja.
(63)
U vezi s time podsjeća se na činjenicu da su surađivala samo dva poznata proizvođača izvoznika predmetnog proizvoda. Utvrđeno je da se tijekom RIPR-a proizvođač izvoznik koji surađuje nastavio koristiti subvencijama koje se mogu kompenzirati, koje dodjeljuju indijske vlasti. Gore analizirani programi subvencija daju obnovljive olakšice i ne postoje indikacije da bi u doglednoj budućnosti ti programi mogli biti postupno ukinuti ili promijenjeni ili da bi proizvođač izvoznik koji surađuje mogao prestati dobivati olakšice prema tim programima. Dotični programi još su uvijek zadržani u politici FT-a 2009.-2014.
(64)
U pogledu drugog poznatog proizvođača izvoznika u Indiji, prema zahtjevu za reviziju, on je nastavio koristiti gore analizirane programe subvencija. Ne postoje dostupni podaci koji bi ukazivali da to nije slučaj. Stoga je zaključeno da je subvencioniranje na razini čitave zemlje nastavljeno.
(65)
S obzirom na gore opisane nalaze, zaključeno je da je subvencioniranje nastavljeno tijekom RIPR-a i da bi se vjerojatno moglo nastaviti u budućnosti.
(66)
Budući da se pokazalo da je subvencioniranje nastavljeno tijekom RIPR-a i vjerojatno će se nastaviti u budućnosti, pitanje vjerojatnosti obnavljanja subvencioniranja je nevažno.
D. DEFINICIJA INDUSTRIJE UNIJE
1. Proizvodnja Unije
(67)
U Uniji, istovjetni proizvod proizvodi pet trgovačkih društava ili skupina trgovačkih društava čija proizvodnja sačinjava cjelokupnu proizvodnju Unije istovjetnog proizvoda u smislu članka 9. stavka 1. Osnovne uredbe.
2. Industrija Unije
(68)
Dvije od pet skupina trgovačkih društva nisu se javile i podržale zahtjev i nisu surađivale u ispitnom postupku u vezi s revizijom tako da dostave odgovor na upitnik. Sljedeće tri skupine proizvođača podnijele su zahtjev i pristale su surađivati: Graftech International, SGL Carbon GmbH i Tokai ERFTCARBON GmbH.
(69)
Te tri skupine proizvođača predstavljaju veći dio ukupne proizvodnje Unije istovjetnog proizvoda, budući da predstavljaju više od 90 % ukupne proizvodnje Unije određenih sustava grafitnih elektroda, kako je navedeno u gornjoj uvodnoj izjavi 4. Stoga se smatra da predstavljaju industriju Unije u smislu članka 9. stavka 1. i članka 10. stavka 8. Osnovne uredbe te ih se dalje u tekstu navodi kao „industrija Unije”.
E. SITUACIJA NA TRŽIŠTU UNIJE
1. Uvodna napomena
(70)
S obzirom da je samo jedan indijski proizvođač izvoznik predmetnog proizvoda surađivao u ovom ispitnom postupku, podaci koji se odnose na uvoz predmetnog proizvoda u Uniju podrijetlom iz Indije nisu predstavljeni preciznim brojkama kako bi se očuvala povjerljivost na temelju članka 29. Osnovne uredbe.
(71)
Situacija u industriji grafitnih elektroda blisko je povezana sa situacijom u sektoru čelika budući da se grafičke elektrode prvenstveno koriste u industriji elektročelika. U tom kontekstu, treba napomenuti da su 2007. i tijekom prva tri tromjesečja 2008. u sektoru čelika prevladavali vrlo pozitivni tržišni uvjeti te posljedično i u industriji grafitnih elektroda.
(72)
Treba napomenuti da je kretanje opsega prodaje grafitnih elektroda više ili manje u skladu s opsegom proizvodnje čelika. Međutim, ugovori o nabavi grafitnih elektroda, koji obuhvaćaju cijene i količine, uobičajeno se dogovaraju za razdoblje od šest do dvanaest mjeseci. Stoga općenito postoji vremensko zaostajanje između razvoja događaja u opsegu prodaje koji proizlazi iz promjena u potražnji i bilo kakvog posljedičnog utjecaja na cijenu.
2. Potrošnja na tržištu Unije
(73)
Potrošnja Unije utvrđena je na temelju opsega prodaje industrije Unije na tržištu Unije, procjene opsega prodaje ostalih proizvođača iz Unije na tržištu Unije, podacima Eurostata o uvozu i podacima prikupljenima u skladu s člankom 24. stavkom 6. Osnovne uredbe. Kao što je bilo učinjeno i u početnom ispitnom postupku (9), neki uvozi su zanemareni jer, na temelju dostupnih podataka, nije izgledalo da se radi o proizvodu u ispitnom postupku.
(74)
Između 2006. i RIPR-a, potrošnja Unije smanjila se za gotovo 25 %, pri čemu je do glavnog smanjenja došlo između 2008. i RIPR-a. Treba napomenuti da je, zbog vrlo pozitivnih tržišnih uvjeta na početku razmatranog razdoblja, potrošnja Unije bila na vrlo visokim razinama i povećana je za 30 % između razdoblja početnog ispitnog postupka i 2006.
Tablica 1.
2006.
2007.
2008.
RIPR
Ukupna potrošnja Unije (u tonama)
170 035
171 371
169 744
128 437
Indeks (2006 = 100)
100
101
100
76
3. Opseg, tržišni udio i cijene uvoza iz Indije
(75)
Opseg uvoza podrijetlom iz Indije („dotična zemlja”) se tijekom razmatranog razdoblja postupno povećavao za 143 postotna boda i dosegao razinu od 5 000 do 7 000 tona tijekom RIPR-a. Tržišni udio uvoza iz dotične zemlje više se nego utrostručio između 2006. i RIPR-a, kada je dosegao razinu od oko 5 %. Tržišni udio je još uvijek rastao tijekom RIPR-a, neovisno o značajnom padu potražnje. Cijene uvoza iz dotične zemlje tijekom razmatranog razdoblja povećale su se za 52 %, slijedeći slična kretanja za cijene industrije Unije, međutim, cijelo su vrijeme ostale niže od cijena industrije Unije. Podaci u tablici 2. nisu dani u točnim brojčanim iznosima zbog povjerljivosti, budući da u Indiji postoje samo dva poznata proizvođača izvoznika.
Tablica 2.
2006.
2007.
2008.
RIPR
Opseg uvoza iz dotične zemlje (u tonama)
2 000 do 3 000
3 000 do 4 000
7 000 do 9 000
5 000 do 7 000
Indeks (2006 = 100)
100
123
318
243
Tržišni udio uvoza iz dotične zemlje
Oko 1,5 %
Oko 2 %
Oko 5 %
Oko 5 %
Cijena uvoza iz dotične zemlje (EUR/tona)
Oko 2 000
Oko 2 600
Oko 3 000
Oko 3 200
Indeks (2006 = 100)
100
133
145
152
4. Gospodarsko stanje industrije Unije
(76)
Prema članku 8. stavku 5. Osnovne uredbe, Komisija je ispitala sve relevantne gospodarske čimbenike i pokazatelje koji imaju utjecaj na stanje industrije Unije.
4.1. Proizvodnja
(77)
Tijekom RIPR-a, proizvodnja je smanjena za 29 % u usporedbi s 2006. Proizvodnja industrije Unije prvo je povećana za 2 % 2007. u usporedbi s 2006., a nakon toga je doživjela nagli pad, posebno tijekom RIPR-a.
Tablica 3.
2006.
2007.
2008.
RIPR
Proizvodnja (u tonama)
272 468
278 701
261 690
192 714
Indeks (2006 = 100)
100
102
96
71
4.2. Kapacitet i stope iskorištenosti kapaciteta
(78)
Kapacitet proizvodnje neznatno je smanjen (ukupno za 2 %) između 2006. i RIPR-a. Budući da je 2008., a posebno tijekom RIPR-a, smanjena i proizvodnja, zabilježeno je opće smanjenje iskorištenosti kapaciteta od 25 postotnih bodova između 2006. i RIPR-a.
Tablica 4.
2006.
2007.
2008.
RIPR
Proizvodni kapacitet (tone)
298 500
292 250
291 500
293 500
Indeks (2006 = 100)
100
98
98
98
Iskorištenost kapaciteta
91 %
95 %
90 %
66 %
Indeks (2006 = 100)
100
104
98
72
4.3. Zalihe
(79)
Razina završnih zaliha industrije Unije 2007. ostala je stabilna u usporedbi s 2006., a potom je smanjena za 10 % 2008. Tijekom RIPR-a, razina zaliha donekle se povećala, ali je za 5 % bila manja nego 2006.
Tablica 5.
2006.
2007.
2008.
RIPR
Završne zalihe (u tonama)
21 407
21 436
19 236
20 328
Indeks (2006 = 100)
100
100
90
95
4.4. Opseg prodaje
(80)
Tijekom razmatranog razdoblja prodaja industrije Unije nepovezanim kupcima na tržištu Unije smanjena je za 39 %. Na početku razmatranog razdoblja prodaja je bila velika, u usporedbi s razdobljem početnog ispitnog postupka povećana je za gotovo 70 %. Opseg prodaje malo se smanjio 2007. i 2008., ali je ostao na relativno visokoj razini (2008. još je uvijek bio 47 % iznad razine iz razdoblja početnog ispitnog postupka). Međutim, opseg prodaje značajno se smanjio između 2008. i RIPR-a (za gotovo jednu trećinu).
Tablica 6.
2006.
2007.
2008.
RIPR
Opseg prodaje Unije nepovezanim kupcima (u tonama)
143 832
139 491
124 463
88 224
Indeks (2006 = 100)
100
97
87
61
4.5. Tržišni udio
(81)
Tržišni udio koji je držala industrija Unije postupno se smanjio za gotovo 16 postotnih bodova između 2006. i RIPR-a (sa 84,6 % na 68,7 %).
Tablica 7.
2006.
2007.
2008.
RIPR
Tržišni udio industrije Unije
84,6 %
81,4 %
73,3 %
68,7 %
Indeks (2006 = 100)
100
96
87
81
4.6. Rast
(82)
Između 2006. i RIPR-a, potrošnja Unije smanjena je za gotovo 25 %. Industrija Unije izgubila je gotovo 16 postotnih bodova tržišnog udjela, dok je dotični uvoz dobio 3,4 postotnih bodova tržišnog udjela.
4.7. Zaposlenost
(83)
Razina zaposlenosti industrije Unije smanjena je za 7 % između 2006. i RIPR-a.
Tablica 8.
2006.
2007.
2008.
RIPR
Zaposlenost u području predmetnog proizvoda (osobe)
1 942
1 848
1 799
1 804
Indeks (2006 = 100)
100
95
93
93
4.8. Produktivnost
(84)
Produktivnost radne snage industrije Zajednice, izmjerena kao proizvodnja po zaposlenoj osobi godišnje, smanjena je za 24 % između 2006. i RIPR-a. Neznatno se povećala tijekom 2007. i 2008., a nakon toga je tijekom RIPR-a pala za gotovo 25 %.
Tablica 9.
2006.
2007.
2008.
RIPR
Produktivnost (u tonama po zaposleniku)
140
151
146
107
Indeks (2006 = 100)
100
107
104
76
4.9. Prodajne cijene i čimbenici koji utječu na domaće cijene
(85)
Jedinične prodajne cijene industrije Unije pokazuju pozitivan trend, budući da su tijekom razmatranog razdoblja porasle za 40 %. To je posljedica: i. opće razine cijena na tržištu; ii. potrebe za povratom povećanih troškova proizvodnje; i iii. načina utvrđivanja cijena u ugovorima o opskrbi.
(86)
Industrija Unije je 2007. i 2008. mogla povećati svoje cijene u kontekstu opće rastućih tržišnih cijena, što je bilo posljedica stalne velike potražnje za grafitnim elektrodama. Ta je potražnja bila rezultat vrlo pozitivnih tržišnih uvjeta koji su u sektoru čelika prevladavali sve do prva tri tromjesečja 2008., kako je opisano u uvodnoj izjavi 71.
(87)
Cijene su također porasle 2007. i 2008., djelomično kako bi pokrile rastuće troškove proizvodnje, a posebno troškove sirovina. Između 2006. i 2008. troškovi su povećani za 23 %. Međutim, industrija Unije mogla je to pokriti znatnim povećanjem svojih cijena (+ 33 %).
(88)
Cijene su i dalje rasle, iako u manjoj mjeri (+ 5 %) tijekom RIPR-a. Činjenicu da cijene nisu pale tijekom razdoblja kada je pala potražnja objašnjava način sklapanja ugovora o opskrbi na tržištu i činjenica da je većina ugovora o opskrbi za 2009. sklopljena 2008. Kao što je navedeno u uvodnoj izjavi 72, opseg prodaje grafitnih elektroda više ili manje se kretao u skladu s opsegom proizvodnje čelika. Međutim, dogovaranje ugovora o opskrbi grafitnim elektrodama za razdoblja od 6 do 12 mjeseci može dovesti do kašnjenja učinka bilo kakve promjene (povećanje ili smanjenje) potražnje na cijene. Ugovori se dogovaraju na temelju očekivanog opsega prodaje, koji se može razlikovati od stvarno postignute razine prodaje, što rezultira time da kretanje cijene u određenom razdoblju ne mora nužno slijediti kretanja opsega prodaje u istom razdoblju. To je bio slučaj tijekom RIPR-a kada se opseg prodaje smanjio, ali su cijene ostale visoke jer je većina ugovora o opskrbi za 2009. sklopljena 2008., a neke isporuke koje su bile predviđene za 2008. odgođene su do 2009. Rast cijena od 5 % tijekom RIPR-a ipak nije bio dovoljan za pokriće povećanje troškova (+ 13 %) kao što je bio moguće tijekom prethodnih razdoblja. Niže razine cijena ponovno su dogovorene tek nakon RIPR-a.
(89)
Kao što je objašnjeno u uvodnoj izjavi 75., cijene uvoza iz dotične zemlje slijedile su trendove slične onima industrije Unije, ali su dosljedno bile niže od cijena industrije Unije.
Tablica 10.
2006.
2007.
2008.
RIPR
Jedinična cijena na tržištu Unije (EUR/tona)
2 569
3 103
3 428
3 585
Indeks (2006 = 100)
100
121
133
140
4.10. Plaće
(90)
Između 2006. i RIPR-a, prosječna plaća po zaposleniku porasla je za 15 %.
Tablica 11.
2006.
2007.
2008.
RIPR
Godišnji trošak rada po zaposleniku (u tisućama EUR)
52
56
61
60
Indeks (2006 = 100)
100
108
118
115
4.11. Ulaganja
(91)
Između 2006. i RIPR-a, godišnji tok ulaganja u predmetni proizvod od strane industrije Unije povećan je za 37 %. Međutim, u usporedbi s 2008., tijekom RIPR-a ulaganja su smanjena za 14 %.
Tablica 12.
2006
2007
2008
RIPR
Neto ulaganja (EUR)
30 111 801
45 383 433
47 980 973
41 152 458
Indeks (2006 = 100)
100
151
159
137
4.12. Profitabilnost i povrat ulaganja
(92)
Usprkos povećanju troškova od 40 % koje je zabilježeno tijekom razmatranog razdoblja, industrija Unije uspjela je između 2006. i 2007. povećati svoje cijene više nego što je bilo povećanje troškova. To je dovelo do povećanja dobiti s razine od 19 % 2006. na 26 % 2007. Cijene i troškovi su od 2007. do 2008. rasli u istom omjeru pa je iznos dobiti industrije Unije ostao stabilan i na razini iz 2007. Dobit je potom ponovno pala na 19 % tijekom RIPR-a zbog učinka niže iskorištenosti kapaciteta proizvodnje i viših cijena sirovina. Dobit je dodatno pala 2009., budući da je industrija Unije morala sniziti svoje cijene kako bi one odražavale opći pad prodajnih cijena na tržištu grafitnih elektroda zbog smanjenja potražnje unutar sektora čelika.
(93)
Povrat ulaganja povećao se s razine od 71 % 2006. na 103 % 2007. 2008. povećan je na 119 %, a potom je tijekom RIPR-a pao na 77 %. Ukupno, povrat ulaganja je između 2006. i RIPR-a povećan samo za 6 postotnih bodova.
Tablica 13.
2006
2007
2008
RIPR
Neto dobit prodaje u Uniji nepovezanim kupcima (% neto prodaje)
19 %
26 %
25 %
19 %
Povrat ulaganja (neto dobit u % neto knjigovodstvene vrijednosti ulaganja)
71 %
103 %
119 %
77 %
4.13. Novčani tok i sposobnost prikupljanja kapitala
(94)
Neto novčani tok iz poslovanja povećan je između 2006. i 2007. Taj se rast nastavio 2008., a potom je pao tijekom RIPR-a. Ukupno, novčani tok je tijekom RIPR-a bio 28 % veći nego na početku razmatranog razdoblja.
(95)
Nisu postojali nikakvi pokazatelji da se industrija Unije suočila s poteškoćama u prikupljanju kapitala, uglavnom zbog činjenice da su neki proizvođači uključeni u veće skupine.
Tablica 14.
2006.
2007.
2008.
RIPR
Novčani tok (EUR)
109 819 535
159 244 026
196 792 707
140 840 498
Indeks (2006 = 100)
100
145
179
128
4.14. Utjecaj subvencioniranja
(96)
Što se tiče utjecaja visine stvarnih iznosa subvencije na industriju Unije, s obzirom na opseg, tržišni utjecaj i cijene uvoza iz Indije, ovaj se utjecaj ne može smatrati neznatnim.
4.15. Oporavak od utjecaja prošlog subvencioniranja i prošlog dampinga
(97)
Gore ispitani pokazatelji pokazuju određeno poboljšanje gospodarskog i financijskog stanja industrije Unije nakon uvođenja konačnih kompenzacijskih i antidampinških mjera 2004. Industrija Unije je posebno između 2006. i 2008. imala koristi od povećanih cijena i dobiti. To je bila posljedica vrlo pozitivnih tržišnih uvjeta koji su omogućili zadržavanje visokih razina cijena i profitabilnosti, iako se, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 81., tržišni udio industrije Unije smanjivao. Međutim, tijekom istog razdoblja, i unatoč mjerama, tržišni udio indijskog uvoza je povećan, a indijski proizvodi uvoženi su po cijenama nižima od cijena industrije Unije. Tijekom RIPR-a, dobit industrije Unije već je počela padati, a 2009. dodatno je smanjena zbog povećanih troškova i ograničenog povećanja cijena.
5. Utjecaj subvencioniranog uvoza i drugih čimbenika
5.1. Utjecaj subvencioniranog uvoza
(98)
Usprkos padu potrošnje u Uniji tijekom razmatranog razdoblja, opseg uvoza iz dotične zemlje više se nego udvostručio, a tržišni udio tog uvoza više se nego utrostručio (vidjeti uvodnu izjavu 75.). Ako ne uzmemo u obzir antidampinške i kompenzacijske pristojbe, uvoz iz dotične zemlje smanjio je tijekom RIPR-a cijene industrije Zajednice za manje od 2 %.
5.2. Utjecaj gospodarske krize
(99)
Zbog vrlo pozitivnih gospodarskih uvjeta koji su prevladavali u industriji čelika i povezanim industrijama, uključujući industriju grafitnih elektroda, 2007. i u prva tri tromjesečja 2008., industrija Unije bila je u relativno dobrom gospodarskom stanju dok nije krajem 2008. započela gospodarska kriza. Činjenica da se ugovori za grafitne elektrode uobičajeno dogovaraju za razdoblje od 6 do 12 mjeseci znači da postoji kašnjenje učinka bilo kakve promjene (povećanje ili smanjenje) potražnje na cijene. Budući da su za RIPR ugovori dogovarani u fazi kada učinke gospodarske krize nije bilo moguće predvidjeti, utjecaj gospodarske krize tijekom RIPR-a uglavnom se odnosio na opseg, budući da bi bilo kakav utjecaj na cijene industrija Unije osjetila kasnije. U tom kontekstu treba napomenuti da se stanje industrije Unije donekle pogoršalo, čak i tijekom pozitivnih gospodarskih uvjeta, jer je izgubljen tržišni udio zbog uvoza iz dotične zemlje. Činjenica da to pogoršanje nije uzrokovalo značajnije negativne učinke djelomično je bila posljedica visoke razine potražnje 2007.-2008. koja je omogućila da industrija Unije zadrži visoki opseg proizvodnje i prodaje, dijelom zbog činjenice da, kada su ti opsezi smanjeni tijekom RIPR-a, cijene je još uvijek bilo moguće zadržati zbog gore opisanog vremenskog zaostajanja.
5.3. Uvoz iz drugih zemalja
(100)
Zbog uključenja proizvoda koji nisu proizvod koji je predmet ispitnog postupka u podatke o uvozu koji su dostupni na razini oznake KN iz Eurostata, obavljena je sljedeća analiza na temelju podataka o uvozu na razini oznake TARIC-a, dopunjenih informacijama iz podataka prikupljenih u skladu s člankom 24. stavkom 6. Osnovne uredbe. Neki uvozi su zanemareni jer, na temelju dostupnih podataka, nije izgledalo da se radi o proizvodu u ispitnom postupku.
(101)
Procjenjuje se da je opseg uvoza iz drugih trećih zemalja povećan za 63 % s oko 11 000 tona 2006. na oko 18 500 tona u RIPR-u. Tržišni udio iz drugih zemalja povećan je sa 6,6 % 2006. na 14,4 % u RIPR-u. Prosječna cijena uvoza iz drugih trećih zemalja povećana je za 42 % između 2006. i RIPR-a. Čini se da glavnina uvoza dolazi iz Narodne republike Kine, Rusije, Japana i Meksika, koje su jedine zemlje s pojedinačnim tržišnim udjelom većim od 1 % tijekom RIPR-a. Uvoz iz tih zemalja dodatno je ispitan u sljedećim uvodnim izjavama. Uvoz iz devet drugih zemalja čini ukupan tržišni udio od samo oko 2 % te dalje nije ispitivan.
(102)
Tržišni udio kineskog uvoza povećao se za 2,4 postotna boda tijekom razmatranog razdoblja (sa 0,2 % na 2,6 %). Raspoloživi podaci ukazuju da je taj uvoz izvršen po cijenama koje su bile niže od onih industrije Unije, ali i od cijena uvoza podrijetlom iz Indije.
(103)
Tržišni udio uvoza iz Rusije povećao se za 4,2 postotna boda tijekom razmatranog razdoblja (sa 1,9 % na 6,1 %). Raspoloživi podaci ukazuju da je taj uvoz izvršen po cijenama koje su bile neznatno niže od onih industrije Unije, ali više od cijena uvoza podrijetlom iz Indije.
(104)
Tržišni udio uvoza iz Japana smanjio se za 0,4 postotna boda tijekom razmatranog razdoblja (sa 2,0 % na 1,6 %). Raspoloživi podaci ukazuju da je taj uvoz izvršen po cijenama koje su bile slične ili više od onih industrije Unije, ali i više od cijena uvoza podrijetlom iz Indije.
(105)
Tržišni udio uvoza iz Meksika povećao se za 1,0 postotni bod tijekom razmatranog razdoblja (sa 0,9 % na 1,9 %). Raspoloživi podaci ukazuju da je taj uvoz izvršen po cijenama koje su bile više od onih industrije Unije, ali i od cijena uvoza podrijetlom iz Indije.
(106)
Zaključno, ne može se isključiti da je razvoj uvoza iz NRK-a i Rusije mogao u određenoj mjeri doprinijeti pogoršanju tržišnog udjela industrije Unije. Međutim, s obzirom na opću prirodu podataka dostupnih u okviru statističkih podataka o uvozu, koji ne omogućuju usporedbu cijena po vrsti proizvoda, kao što je to bilo moguće za Indiju na temelju detaljnih podataka koje su dostavili proizvođači izvoznici, utjecaj uvoza iz NRK-a i Rusije ne može se utvrditi sa sigurnošću.
Tablica 15.
2006.
2007.
2008.
RIPR
Opseg uvoza iz drugih zemalja (u tonama)
11 289
11 243
19 158
18 443
Indeks (2006 = 100)
100
100
170
163
Tržišni udio uvoza iz drugih zemalja
6,6 %
6,6 %
11,3 %
14,4 %
Cijena uvoza iz drugih zemalja (EUR/tona)
2 467
3 020
3 403
3 508
Indeks (2006 = 100)
100
122
138
142
2006.
2007.
2008.
RIPR
Opseg uvoza iz NRK-a (u tonama)
421
659
2 828
3 380
Indeks (2006 = 100)
100
157
672
804
Tržišni udio uvoza iz NRK-a
0,2 %
0,4 %
1,7 %
2,6 %
Cijena uvoza iz NRK-a (EUR/tona)
1 983
2 272
2 818
2 969
Indeks (2006 = 100)
100
115
142
150
2006.
2007.
2008.
RIPR
Opseg uvoza iz Rusije (u tonama)
3 196
2 887
8 441
7 821
Indeks (2006 = 100)
100
90
264
245
Tržišni udio uvoza iz Rusije
1,9 %
1,7 %
5,0 %
6,1 %
Cijena uvoza iz Rusije (EUR/tona)
2 379
2 969
3 323
3 447
Indeks (2006 = 100)
100
125
140
145
2006.
2007.
2008.
RIPR
Opseg uvoza iz Japana (u tonama)
3 391
2 223
3 731
2 090
Indeks (2006 = 100)
100
66
110
62
Tržišni udio uvoza iz Japana
2,0 %
1,3 %
2,2 %
1,6 %
Cijena uvoza iz Japana (EUR/tona)
2 566
3 131
3 474
3 590
Indeks (2006 = 100)
100
122
135
140
2006.
2007.
2008.
RIPR
Opseg uvoza iz Meksika (u tonama)
1 478
2 187
2 115
2 465
Indeks (2006 = 100)
100
148
143
167
Tržišni udio uvoza iz Meksika
0,9 %
1,3 %
1,2 %
1,9 %
Cijena uvoza iz Meksika (EUR/tona)
2 634
3 629
4 510
4 554
Indeks (2006 = 100)
100
138
171
173
6. Zaključak
(107)
Kao što je navedeno u uvodnoj izjavi 75., opseg uvoza iz dotične zemlje više se nego udvostručio između 2006. i RIPR-a. S obzirom da je potrošnja pala za gotovo 25 % tijekom istog razdoblja, to je rezultiralo naglim porastom tržišnog udjela koji su držali indijski izvoznici s oko 1,5 % 2006. na oko 5 % tijekom RIPR-a. Iako su indijske izvozne cijene znatno porasle tijekom razmatranog razdoblja, zbog učinka općenito visokih tržišnih cijena, još su uvijek nelojalno snižavale cijene industrije Unije.
(108)
Između 2006. i RIPR-a, i neovisno o postojanju antidampinških i kompenzacijskih mjera, niz važnih pokazatelja imao je negativni razvoj: opsezi proizvodnje i prodaje smanjeni su za 29 % odnosno 39 %, iskorištenost kapaciteta pala je za 28 % čemu je slijedilo smanjenje razine zaposlenosti i produktivnosti. Iako se dio tih negativnih razvoja događaja može objasniti snažnim padom potrošnje, koja je pala za gotovo 25 % tijekom razmatranog razdoblja, snažan pad tržišnog udjela industrije Unije (pad od 15,9 postotnih bodova između 2006. i RIPR-a) također se mora tumačiti s obzirom na stalno povećanje tržišnog udjela uvoza iz Indije.
(109)
Što se tiče relativno visoke razine dobiti tijekom RIPR-a, ona je uglavnom posljedica stalnog rasta razine cijena, zbog razloga objašnjenih u uvodnoj izjavi 88. Zaključuje se da je stanje industrije Unije ukupno pogoršano tijekom razmatranog razdoblja i da je industrija Unije bila u osjetljivom stanju krajem RIPR-a, usprkos visokoj razini dobiti u toj fazi, kada je njezine napore da zadrži opseg prodaje i dostatnu razinu cijena, u situaciji kada je oslabila potražnja, ometala povećana prisutnost indijskog subvencioniranog uvoza.
F. VJEROJATNOST NASTAVLJANJA I OBNAVLJANJA ŠTETE
1. Uvodne napomene
(110)
Kao što je već razvidno, uvođenje kompenzacijskih mjera omogućilo je industriji Unije da se oporavi samo u određenoj mjeri od pretrpljene štete. Međutim, kada su visoke razine potrošnje Unije koje su bile prisutne tijekom većine razmatranog razdoblja nestale tijekom RIPR-a, industrija Unije našla se u osjetljivom i ranjivom položaju i još je uvijek izložena štetnom učinku subvencioniranog uvoza iz Indije. Na kraju RIPR-a posebno je slaba bila sposobnost industrije Unije da pokrije povećanje troškova.
2. Odnos između opsega izvoza i cijena za treće zemlje te opsega izvoza i cijena za Uniju
(111)
Utvrđeno je da je prosječna izvozna cijena indijske prodaje zemljama koje nisu članice EU-a bila znatno ispod prosječne izvozne cijene za Uniju i ispod cijena na domaćem tržištu. Prodaja indijskih izvoznika zemljama koje nisu članice EU-a obavljena je u značajnoj količini, te sačinjava većinu ukupne izvozne prodaje. Stoga se smatralo da će, ako mjere isteknu, indijski izvoznici na taj način dobiti poticaj da preusmjere značajne količine izvoza iz ostalih trećih zemalja na privlačnije tržište Unije, po cijenama koje su, čak i ako su više od cijena za treće zemlje, mogle još uvijek biti ispod aktualnih cijena izvoza u Uniju.
3. Neiskorišten kapacitet i zalihe na indijskom tržištu
(112)
Indijski proizvođač koji surađuje imao je značajne neiskorištene kapacitete te ih je planirao povećati 2010./2011. Stoga kapaciteti za znatno povećanje količina izvoza u Uniju postoje, posebno zato jer nema pokazatelja da bi tržišta trećih zemalja ili domaće tržište mogli apsorbirati bilo kakvu dodatnu proizvodnju.
(113)
U svojim primjedbama na objavu, indijski proizvođač koji surađuje tvrdio je da je njegov neiskorišteni kapacitet uglavnom posljedica gospodarske krize i povezanog smanjenja potražnje. Međutim, značajan dio neiskorištenog kapaciteta tog trgovačkog društva može se objasniti činjenicom da je trgovačko društvo između 2006. i RIPR-a bitno povećalo svoj kapacitet. Osim toga, treba napomenuti da je trgovačko društvo planiralo dodatno povećanje kapaciteta. Štoviše, treba također istaknuti da postoji još jedan indijski proizvođač koji nije surađivao, a ima sličan kapacitet i iskorištenost, nedavno je najavio još veće povećanje kapaciteta.
4. Zaključak
(114)
Proizvođači u dotičnoj zemlji imaju mogućnost skupiti i/ili preusmjeriti svoj opseg izvoza na tržište Unije. Štoviše, cijene indijskog izvoza u treće zemlje niže su od cijena izvoza u Uniju. Ispitni postupak pokazao je kako je, na temelju usporedivih vrsta proizvoda, proizvođač izvoznik koji surađuje prodavao predmetni proizvod po cijenama koje su niže od onih industrije Unije. Te bi se niske cijene vrlo vjerojatno smanjivale u skladu s nižim cijenama koje se naplaćuju ostatku svijeta. Takvo ponašanje prema cijenama, zajedno sa sposobnošću izvoznika u dotičnoj zemlji da isporuče značajne količine predmetnog proizvoda na tržište Unije, prema svim bi vjerojatnostima imalo negativni utjecaj na gospodarsko stanje industrije Unije.
(115)
Kao što se može vidjeti iz gore navedenoga, stanje industrije Unije ostaje ranjivo i krhko. Vjerojatno je da bi, da je industrija Unije bila izložena povećanom opsegu uvoza iz dotične zemlje po subvencioniranim cijenama, to rezultiralo opadanjem njezine prodaje, tržišnog udjela, prodajnih cijena, kao i pogoršavanjem financijske situacije koja iz toga proizlazi, na razine koje su utvrđene u početnom ispitnom postupku. Na temelju toga se stoga zaključuje da bi ukidanje mjera, prema svim vjerojatnostima, rezultiralo pogoršanjem već ionako osjetljivog stanja i obnavljanjem materijalne štete za industrije Unije.
G. INTERES UNIJE
1. Uvod
(116)
U skladu s člankom 31. Osnovne uredbe, istraženo je bi li održavanje postojećih kompenzacijskih mjera bilo protiv interesa Unije u cijelosti. Određivanje interesa Unije temeljilo se na uzimanju u obzir raznih uključenih interesa, tj. interesa industrije Unije, uvoznika i korisnika.
(117)
Treba podsjetiti da je u početnom ispitnom postupku smatrano da donošenje mjera nije protivno interesu Unije. Nadalje, činjenica da je ovaj ispitni postupak revizija, dakle analizira stanje u kojem su kompenzacijske mjere već bile na snazi, dozvoljava procjenu svakog nepotrebnog negativnog utjecaja važećih kompenzacijskih mjera na dotične stranke.
(118)
Na ovoj je osnovi ispitano postoje li, bez obzira na zaključke o vjerojatnosti za nastavljanjem ili obnavljanjem štetnog subvencioniranja, razlozi koji bi prisilno doveli do zaključka da zadržavanje mjera u ovom konkretnom slučaju nije u interesu Unije.
2. Interes industrije Unije
(119)
Dokazano je da je industrija Unije strukturno održiva industrija. To je potvrđeno pozitivnim razvojem njezinog gospodarskog stanja nakon uvođenja kompenzacijskim mjera 2004. Posebno se ističe činjenica da je industrija Unije povećala profitabilnost u nekoliko godina prije RIPR-a, što je u snažnoj suprotnosti sa stanjem prije uvođenja mjera. Međutim, industrija Unije je u razmatranom razdoblju stalno gubila tržišni udio, a tržišni uvoz uvoza iz dotične države značajno snažno se povećavao. Bez postojanja mjera, industrija Unije vjerojatno bi bila u još gorem stanju.
3. Interes uvoznika/korisnika
(120)
Niti jedan od devet nepovezanih uvoznika koji su kontaktirani nije se javio za suradnju.
(121)
Javilo se 17 korisnika koji su dostavili odgovore na upitnik. Većina korisnika nekoliko godina ne nabavlja grafitne elektrode iz Indije te su stoga ostali neutralni u pogledu mogućeg nastavka mjera, no šest korisnika, barem u određenoj mjeri, koristi indijske elektrode. Četiri korisnika tvrdila su da bi nastavak mjera imao negativan utjecaj na tržišno natjecanje. Jedno udruženje (Eurofer) snažno se usprotivilo nastavku mjera i tvrdilo je da su mjere rezultirale povlačenjem većine indijskih izvoznika s tržišta EU-a. Udruženje tvrdi da bi nastavak mjera omeo proizvođače čelika u razvoju alternativnih izvora opskrbe te bi industriji Unije omogućio da i dalje ima dominantan, gotovo duopolni položaj. Međutim, iz razvoja indijskog uvoza nakon uvođenja mjera jasno je da se takvo veliko povlačenje nije dogodilo; umjesto toga, tijekom razmatranog razdoblja došlo je do značajnog povećanja uvoza iz Indije. Osim toga, ispitni postupak pokazao je da grafitne elektrode sve više na tržište Unije ulaze iz niza drugih trećih zemalja. Što se tiče snage položaja industrije Unije na tržištu, podsjeća se da je njezin tržišni udio tijekom razmatranog razdoblja smanjen za gotovo 16 postotnih bodova (vidjeti gornju uvodnu izjavu 81). Konačno, to je udruženje također priznalo da grafitne elektrode predstavljaju samo relativno malu komponentu ukupnih troškova proizvođača čelika.
(122)
Također se podsjeća da je u početnom ispitnom postupku utvrđeno da utjecaj uvođenja mjera neće biti značajan za korisnike (10). Usprkos petogodišnjem postojanju mjera, uvoznici/korisnici u Uniji nastavili su se opskrbljivati, inter alia, iz Indije. Nisu također predstavljeni nikakvi pokazatelji da imaju poteškoće u pronalaženju drugih izvora. Štoviše, podsjeća se da je, u vezi s učinkom uvođenja mjera na korisnike, u početnom ispitnom postupku zaključeno da, s obzirom na zanemarive troškove grafitnih elektroda na korisničke industrije, bilo kakvo povećanja troškova vjerojatno ne bi imalo značajan učinak na korisničku industriju. Nakon uvođenja mjera nisu pronađeni nikakvi pokazatelji koji bi upućivali na suprotno. Stoga se zaključuje da nije vjerojatno da će zadržavanje kompenzacijskih mjera imati ozbiljan učinak na uvoznike/korisnike u Uniji.
4. Zaključak
(123)
S obzirom na gore navedeno, zaključuje se da ne postoje utemeljeni razlozi protiv zadržavanja važećih kompenzacijskih mjera.
H. KOMPENZACIJSKE MJERE
(124)
Sve su stranke bile obaviještene o bitnim činjenicama i razmatranjima na temelju kojih se namjeravalo preporučiti da se postojeće mjere zadrže. Nakon te objave također im je dano razdoblje za davanje primjedbi. Podnesci i primjedbe bili su propisno uzeti u obzir, ako je to bilo opravdano.
(125)
Iz gore navedenoga slijedi da se, kao što se predviđa člankom 18. stavkom 2. Osnovne uredbe, kompenzacijske mjere koje se primjenjuju na uvoz određenih grafitnih elektroda podrijetlom iz Indije, trebaju zadržati. Napominje se da se te mjere sastoje od carina ad valorem.
(126)
Stope kompenzacijske pristojbe za pojedinačno trgovačko društvo navedene u ovoj Uredbi primjenjuju se jedino na uvoz predmetnog proizvoda koji ta trgovačka društva proizvode i posebno navedene pravne osobe. Uvozi predmetnog proizvoda, koji proizvodi neko drugo trgovačko društvo koje se posebno ne spominje u izvršnom dijelu ove Uredbe njegovim nazivom i adresom, uključujući subjekte koji se odnose na ove koji se posebno spominju, ne mogu se okoristiti tim stopama i podložni su stopi carine koja se primjenjuje na „sva ostala trgovačka društva”.
(127)
Svaki zahtjev kojim se traži primjena ovih pojedinačnih stopa kompenzacijskih pristojbi (npr. nakon promjene naziva subjekta ili nakon osnivanja novog proizvodnog ili prodajnog tijela) upućuje se bez odlaganja Komisiji (11) sa svim relevantnim podacima, posebno o promjenama djelatnosti trgovačkog društva u vezi s proizvodnjom, domaćom i izvoznom prodajom povezanom s, na primjer, takvom promjenom naziva ili takvom promjenom proizvodnog ili prodajnog tijela. Prema potrebi, Uredba će se na odgovarajući način izmijeniti tako što će se ažurirati popis trgovačkih društava za koja vrijede pojedinačne stope carine,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Uvodi se konačna kompenzacijska pristojba na uvoz grafitnih elektroda vrste koja se koristi za električne peći, prividne gustoće 1,65 g/cm3 ili veće i električnog otpora 6,0 μΩ.m ili manjeg, trenutačno iz oznake KN ex 8545 11 00 (oznaka TARIC 8545110010) i nastavci koji se koriste za takve elektrode, trenutačno iz oznake KN ex 8545 90 90 (oznaka TARIC 8545909010), bez obzira uvoze li se zajedno ili posebno i koji su podrijetlom iz Indije.
2. Stopa carine koja se primjenjuje na neto cijenu franko granica Zajednice, prije plaćanja carina za proizvode opisane u stavku 1. koje proizvode dolje navedena trgovačka društva, je sljedeća:
Trgovačko društvo
Konačna pristojba
(%)
Dodatna oznaka TARIC
Graphite India Limited (GIL), 31 Chowringhee Road, Kolkatta - 700016, West Bengal
6,3
A530
HEG Limited, Bhilwara Towers, A-12, Sector-1, Noida - 201301, Uttar Pradesh
7,0
A531
Sva ostala trgovačka društva
7,2
A999
3. Osim ako je drukčije određeno, primjenjuju se važeće odredbe o carinama.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 13. prosinca 2010.