EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1311/2011
af 13. december 2011
om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 for så vidt angår visse bestemmelser om finansiel forvaltning for visse medlemsstater, som er i eller trues af alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 177,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den hidtil værste globale finansielle krise og økonomiske nedgang har skadet både den økonomiske vækst og den finansielle stabilitet alvorligt og forårsaget en kraftig forringelse af de finansielle, økonomiske og sociale vilkår i en række medlemsstater. Der er navnlig visse medlemsstater, som er i alvorlige vanskeligheder eller trues af sådanne vanskeligheder, navnlig vedrørende problemer med deres økonomiske vækst og finansielle stabilitet, og af en forværring af deres underskud og gæld, som også skyldes de internationale økonomiske og finansielle forhold.
(2)
Der er allerede truffet en række vigtige foranstaltninger til at imødegå krisens negative virkninger, herunder ændringer af de lovgivningsmæssige rammer, men finanskrisens virkning på realøkonomien, arbejdsmarkedet og borgerne mærkes overalt. Presset på nationale finansielle ressourcer vokser, og der bør hurtigt tages yderligere skridt til at lette dette pres via maksimal og bedst mulig udnyttelse af midler fra strukturfondene og Samhørighedsfonden.
(3)
I medfør af artikel 122, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, som fastsætter, at Unionen kan yde finansiel støtte til en medlemsstat, som er i vanskeligheder eller har alvorlig risiko for store vanskeligheder som følge af usædvanlige begivenheder, som den ikke selv er herre over, er der ved Rådets forordning (EU) nr. 407/2010 af 11. maj 2010 om oprettelse af en europæisk finansiel stabiliseringsmekanisme (3) indført en sådan mekanisme med henblik på at bevare den finansielle stabilitet i Unionen.
(4)
Ved Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/77/EU (4) og 2011/344/EU (5) fik henholdsvis Irland og Portugal tildelt en sådan finansiel støtte.
(5)
Grækenland havde allerede alvorlige problemer med sin finansielle stabilitet, inden forordning (EU) nr. 407/2010 trådte i kraft. Derfor kunne finansiel støtte til Grækenland ikke baseres på nævnte forordning.
(6)
Aftalen mellem kreditorerne og lånefacilitetsaftalen for Grækenland, som blev indgået den 8. maj 2010, trådte i kraft den 11. maj 2010. Det er fastsat, at aftalen mellem kreditorerne skal forblive i kraft og have retsvirkning for en treårig programperiode, så længe der er udestående beløb i henhold til lånefacilitetsaftalen.
(7)
Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 af 18. februar 2002 om indførelse af en mekanisme for mellemfristet betalingsbalancestøtte til medlemsstaterne (6) fastsætter, at Rådet skal yde mellemfristet finansiel støtte, når en medlemsstat, som ikke har indført euroen, er i vanskeligheder eller er alvorligt truet af vanskeligheder med hensyn til sin betalingsbalance.
(8)
Ved Rådets beslutning 2009/102/EF (7), 2009/290/EF (8) og 2009/459/EF (9) fik henholdsvis Ungarn, Letland og Rumænien tildelt sådan finansiel støtte.
(9)
Den periode, hvor finansiel støtte er til rådighed for Irland, Ungarn, Letland, Portugal og Rumænien, er anført i Rådets relevante afgørelser og beslutninger. Perioden, hvor finansiel støtte var stillet til rådighed for Ungarn, udløb den 4. november 2010.
(10)
Den periode, hvor finansiel støtte i henhold til aftalen mellem kreditorerne og lånefacilitetsaftalen er til rådighed for Grækenland, er forskellig for hver medlemsstat, der deltager i disse instrumenter.
(11)
Den 11. juli 2011 undertegnede finansministrene fra de 17 medlemsstater i euroområdet traktaten om oprettelse af den europæiske stabiliseringsmekanisme (ESM). I henhold til nævnte traktat, som følger Det Europæiske Råds afgørelse 2011/199/EU af 25. marts 2011 om ændring af artikel 136 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde med hensyn til en stabilitetsmekanisme for de medlemsstater, der har euroen som valuta (10), vil ESM senest i 2013 påtage sig de opgaver, som nu varetages af den europæiske finansielle stabiliseringsfacilitet (EFSF) og den europæiske finansielle stabiliseringsmekanisme (EFSM). Der bør derfor allerede tages højde for ESM i nærværende forordning.
(12)
Det Europæiske Råd hilste i sine konklusioner af 23. og 24. juli 2011 Kommissionens plan om at skabe øget synergi mellem låneprogrammet for Grækenland og EU-fondene velkommen, ligesom det bakkede op om bestræbelserne på at øge Grækenlands kapacitet til at udnytte midler fra EU-fondene til at stimulere vækst og beskæftigelse ved igen at fokusere på at forbedre konkurrenceevnen og skabe beskæftigelse. Endvidere udtrykte det tilfredshed med og støtte til, at Kommissionen og medlemsstaterne udarbejder et omfattende program for teknisk bistand til Grækenland. Nærværende ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 af 11. juli 2006 om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden (11) bidrager til sådanne synergibestræbelser.
(13)
For at lette forvaltningen af EU-midlerne, bidrage til at fremskynde investeringerne i medlemsstaterne og regionerne og stille flere midler til rådighed for gennemførelsen af samhørighedspolitikken er det nødvendigt i begrundede tilfælde midlertidigt, og uden at det berører programmeringsperioden 2014-2020, at tillade en forhøjelse af mellemliggende betalinger og betalinger af saldoen fra strukturfondene og Samhørighedsfonden med et beløb, der svarer til 10 procentpoint over den gældende medfinansieringssats for hver prioritet for medlemsstater, der er i alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet og har anmodet om at gøre brug af denne foranstaltning. Som følge heraf reduceres kravet om tilsvarende nationale midler i overensstemmelse hermed. På grund af forhøjelsens midlertidige karakter og for at bevare de oprindelige medfinansieringssatser som referencepunkt for beregning af de midlertidigt forhøjede beløb bør ændringer, der skyldes anvendelse af mekanismen, ikke blive afspejlet i den finansielle plan i det operationelle program. Det kan dog blive nødvendigt at opdatere operationelle programmer med henblik på at koncentrere fondene om konkurrenceevne, vækst og beskæftigelse og afstemme deres målsætninger og mål med faldet i de samlede midler, der er til rådighed.
(14)
Den medlemsstat, der anmoder Kommissionen om at blive omfattet af undtagelsen i henhold til artikel 77, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1083/2006, bør tydeligt i sin anmodning anføre den dato, fra hvilken den finder, at undtagelsen er berettiget. I sin anmodning, bør den pågældende medlemsstat forelægge alle de oplysninger, der er nødvendige for at kunne fastslå via data om dens makroøkonomiske og finanspolitiske situation, at der ikke er tilsvarende nationale midler til rådighed. Det bør også påvises, at det er nødvendigt med en forhøjelse af betalingerne fra undtagelsen for at sikre den fortsatte gennemførelse af de operationelle programmer, og at der stadig er problemer med absorptionskapacitet, selv om de maksimale lofter for medfinansieringssatser i bilag III til forordning (EF) nr. 1083/2006 anvendes. Den pågældende medlemsstat bør ligeledes anføre henvisningen til den relevante rådsafgørelse eller anden retsakt, hvorefter den er berettiget til blive omfattet af undtagelsen. Kommissionen bør derfor kontrollere, at de forelagte oplysninger er korrekte, og bør have 30 dage fra forelæggelsen af medlemsstatens anmodning til at gøre indsigelse. Med henblik på at gøre undtagelsen effektiv og operationel, bør der fastsættes en formodningsregel om, at medlemsstatens anmodning anses for at være berettiget, hvis Kommissionen ikke gør indsigelse. Kommissionen bør dog tillægges beføjelse til ved hjælp af gennemførelsesretsakter at vedtage en afgørelse om en indsigelse mod medlemsstatens anmodning, og Kommissionen bør i givet fald begrunde denne indsigelse.
(15)
Reglerne for beregning af mellemliggende betalinger og betalingen af saldoen for operationelle programmer i den periode, hvor medlemsstaterne modtager finansiel støtte for at løse alvorlige problemer med hensyn til deres finansielle stabilitet, bør revideres tilsvarende.
(16)
Det er nødvendigt at sikre, at der er passende rapportering om anvendelsen af de forhøjede beløb, som stilles til rådighed for de medlemsstater, der får en midlertidig forhøjelse af mellemliggende betalinger og betalinger af saldoen i overensstemmelse med undtagelsen i henhold til artikel 77, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1083/2006.
(17)
Efter udløbet af den periode, i hvilken den finansielle støtte er blevet stillet til rådighed, er det muligt, at resultaterne af de evalueringer, der foretages i overensstemmelse med artikel 48, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1083/2006, viser, at der er behov for at vurdere bl.a., om nedsættelsen af den nationale medfinansiering medfører en betydelig afvigelse fra de oprindeligt fastsatte mål. Sådanne evalueringer kan føre til en revision af det operationelle program.
(18)
Da den til dato værste krise på de internationale finansmarkeder og den økonomiske nedgang, som har skadet den finansielle stabilitet i en række medlemsstater alvorligt, kræver en hurtig indsats for at imødegå virkningerne for økonomien som helhed, bør denne forordning træde i kraft snarest muligt. I betragtning af de ekstraordinære omstændigheder i de berørte medlemsstater bør den anvendes med tilbagevirkende kraft enten fra regnskabsåret 2010 eller fra den dag, hvor den finansielle støtte blev stillet til rådighed afhængigt af den anmodende medlemsstats status, for så vidt angår de perioder, hvor medlemsstaterne har modtaget finansiel støtte fra Unionen eller fra andre medlemsstater i euroområdet for at løse alvorlige problemer med hensyn til deres finansielle stabilitet.
(19)
Såfremt en midlertidig forhøjelse af mellemliggende betalinger eller af betalinger af saldoen er forudsat i overensstemmelse med undtagelsen i henhold til artikel 77, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1083/2006, bør det også tages op til overvejelse inden for rammerne af de budgetbegrænsninger, som alle medlemsstaterne står over for, hvilket bør afspejles på passende vis i Den Europæiske Unions almindelige budget. Eftersom det primære formål med mekanismen er at løse specifikke aktuelle problemer, bør anvendelsen desuden begrænses tidsmæssigt. Anvendelsen af mekanismen bør derfor starte den 1. januar 2010 og dens varighed bør begrænses til udgangen af den 31. december 2013.
(20)
Forordning (EF) nr. 1083/2006 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Artikel 77 i forordning (EF) nr. 1083/2006 affattes således:
»Artikel 77
Fælles regler for beregning af mellemliggende betalinger og betalinger af saldoen
1. Mellemliggende betalinger og betalinger af saldoen beregnes ved anvendelse af den medfinansieringssats, der er fastsat i afgørelsen om det pågældende operationelle program for hver prioritet, på det støtteberettigede bidrag, der er nævnt under den pågældende prioritet i hver udgiftsoversigt, der er attesteret af attesteringsmyndigheden.
2. Som undtagelse fra artikel 53, stk. 2, fra artikel 53, stk. 4, andet punktum, og fra de lofter, der er fastsat i bilag III, forhøjes mellemliggende betalinger og betalinger af saldoen med et beløb, der svarer til 10 procentpoint over den gældende medfinansieringssats for hver prioritet, dog ikke over 100 %, og forhøjelsen anvendes på de støtteberettigede udgifter, der for nylig er anført i de enkelte attesterede udgiftsoversigter, der forelægges i løbet af den periode, hvor en medlemsstat opfylder en af følgende betingelser:
a)
medlemsstaten får stillet finansiel støtte til rådighed i henhold til Rådets forordning (EU) nr. 407/2010 af 11. maj 2010 om oprettelse af en europæisk finansiel stabiliseringsmekanisme (12) eller har fået finansiel støtte stillet til rådighed af andre medlemsstater i euroområdet før nævnte forordnings ikrafttræden
b)
medlemsstaten får stillet mellemfristet betalingsbalancestøtte til rådighed i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 af 18. februar 2002 om indførelse af en mekanisme for mellemfristet betalingsbalancestøtte til medlemsstaterne (13)
c)
medlemsstaten får stillet finansiel støtte til rådighed i henhold til traktaten om oprettelse af den europæiske stabiliseringsmekanisme efter dens ikrafttræden.
3. En medlemsstat, som ønsker at blive omfattet af en undtagelse i henhold til stk. 2, skal forelægge Kommissionen en skriftlig anmodning senest den 21. februar 2012 eller inden for to måneder efter den dato, hvor medlemsstaten opfylder en af betingelserne i stk. 2.
4. I sin anmodning i henhold til stk. 3 begrunder medlemsstaten, at undtagelsen er nødvendig, ved at forelægge de oplysninger, der er nødvendige for at kunne fastslå:
a)
at der ikke er tilsvarende nationale midler til rådighed via data om dens makroøkonomiske og finanspolitiske situation,
b)
at det er nødvendigt med en forhøjelse af de i stk. 2 omhandlede betalinger for at sikre den fortsatte gennemførelse af de operationelle programmer
c)
at der stadig er problemer, selv om de maksimale lofter for medfinansieringssatser i bilag III anvendes
d)
at den opfylder en af betingelserne i stk. 2, litra a), b) eller c) ved at henvise til en rådsafgørelse eller anden retsakt, samt den konkrete dato, fra hvilken medlemsstaten fik stillet den finansielle støtte til rådighed.
Kommissionen kontrollerer, om de forelagte oplysninger berettiger til indrømmelse af en undtagelse i henhold til stk. 2. Kommissionen har 30 dage fra datoen for forelæggelsen af anmodningen til at gøre indsigelse mod rigtigheden af de forelagte oplysninger.
Beslutter Kommissionen at gøre indsigelse mod medlemsstatens anmodning, vedtager Kommissionen ved hjælp af en gennemførelsesretsakt en afgørelse, som begrunder indsigelsen.
Gør Kommissionen ikke indsigelse mod medlemsstatens anmodning i henhold til stk. 3, anses anmodningen for at være berettiget.
5. Medlemsstatens anmodning skal endvidere præcisere, hvorledes undtagelsen i stk. 2 påtænkes brugt, samt indeholde oplysninger om planlagte supplerende foranstaltninger med henblik på at koncentrere fondene om konkurrenceevne, vækst og beskæftigelse, herunder om nødvendigt en ændring af de operationelle programmer.
6. Undtagelsen i stk. 2 finder ikke anvendelse på udgiftsoversigter, der forelægges efter den 31. december 2013.
7. Ved beregningen af mellemliggende betalinger og betalinger af saldoen, der forelægges, efter at medlemsstaten er ophørt med at modtage den finansielle støtte, der er omhandlet i stk. 2, tager Kommissionen ikke hensyn til de forhøjede beløb, der er udbetalt i henhold til nævnte stykke.
Disse beløb tages dog i betragtning i forbindelse med artikel 79, stk. 1.
8. De forhøjede mellemliggende betalinger, der følger af anvendelsen af stk. 2, stilles hurtigst muligt til rådighed for forvaltningsmyndigheden og anvendes kun til betalinger i forbindelse med gennemførelsen af det operationelle program.
9. I forbindelse med den strategiske rapportering i henhold til artikel 29, stk. 1, skal medlemsstaterne forelægge Kommissionen passende oplysninger om brugen af undtagelsen i nærværende artikels stk. 2, der viser, hvordan det forhøjede støttebeløb har bidraget til at fremme konkurrenceevne, vækst og beskæftigelse i den berørte medlemsstat. Kommissionen tager disse oplysninger i betragtning i forbindelse med udarbejdelsen af den strategiske rapport, der er nævnt i artikel 30, stk. 1.
10. Uanset stk. 2 må Unionens bidrag i form af de mellemliggende betalinger og betalinger af saldoen dog ikke være højere end det offentlige bidrag og den maksimale støtte fra fondene for hver prioritet, der er fastsat i Kommissionens afgørelse om godkendelse af det operationelle program.
11. Stk. 2-9 gælder ikke for operationelle programmer under målet om europæisk territorialt samarbejde.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den finder dog anvendelse med tilbagevirkende kraft for følgende medlemsstater: for så vidt angår Irland, Grækenland og Portugal med virkning fra den dato, hvor den finansielle støtte blev stillet til rådighed for disse medlemsstater som nævnt i artikel 77, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1083/2006, og for så vidt angår Ungarn, Letland og Rumænien med virkning fra den 1. januar 2010.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, 13. december 2011
32011R1311
L 337/5
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
13.12.2011.
UREDBA (EU) br. 1311/2011 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 13. prosinca 2011.
o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 u pogledu određenih odredbi o financijskom upravljanju određenih država članica u poteškoćama ili kojima prijete poteškoće u odnosu na njihovu financijsku stabilnost
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 177.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonskog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora (1),
nakon savjetovanja s Odborom regija,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Besprimjerna globalna financijska i gospodarska kriza ozbiljno je naštetila gospodarskom razvoju i financijskoj stabilnosti te uzrokovala snažno propadanje financijskih, gospodarskih i socijalnih uvjeta u više država članica. Posebno, određene države članice proživljavaju ozbiljne poteškoće ili im prijeti nastajanje takvih poteškoća, prije svega u pogledu gospodarskog rasta i financijske stabilnosti te pogoršanja stanja njihovog deficita i duga, također zbog međunarodnog gospodarskog i financijskog okruženja.
(2)
Iako su već poduzete određene važne mjere za susprezanje nepovoljnih učinaka krize, uključujući i izmjene zakonskog okvira, utjecaj financijske krize na stvarnu ekonomiju, tržište rada i građane još uvijek je značajan. Pritisak na financijske resurse povećava se i potrebno je žurno poduzeti daljnje korake da bi se taj pritisak olakšao maksimalnim korištenjem financiranja iz strukturnih fondova i Kohezijskog fonda.
(3)
U skladu s člankom 122. stavkom 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije kojim se predviđa mogućnost dodjeljivanja financijske pomoći Unije određenoj državi članici u poteškoćama ili kojoj prijete ozbiljne poteškoće uzrokovane iznimnim okolnostima izvan njezine kontrole, Uredba Vijeća (EU) br. 407/2010 od 11. svibnja 2010. o uspostavi Mehanizma za europsku financijsku stabilnost (3) uspostavila je takav instrument s ciljem očuvanja financijske stabilnosti Unije.
(4)
Provedbenim uredbama Vijeća 2011/77/EU (4) i 2011/344/EU (5) Irska i Portugal pojedinačno su primile takvu financijsku pomoć.
(5)
Grčka se već nalazila u ozbiljnim poteškoćama s obzirom na svoju financijsku stabilnost prije stupanja na snagu Uredbe (EU) br. 407/2010. Financijska pomoć Grčkoj nije se stoga mogla temeljiti na toj Uredbi.
(6)
Sporazum o međusobnom kreditiranju i Sporazum o jamstvenom instrumentu za Grčku, sklopljeni 8. svibnja 2010., stupili su na snagu 11. svibnja 2010. Za Sporazum o međusobnom kreditiranju predviđa se trajanje od tri programske godine, sve dok ima dostupnih iznosa u okviru Sporazuma o jamstvenom instrumentu.
(7)
Uredbom Vijeća (EZ) br. 332/2002 od 18. veljače 2002. o uvođenju programa kojim se osigurava srednjoročna financijska pomoć za platne bilance država članica (6) utvrđuje se da Vijeće može dodijeliti srednjoročnu financijsku pomoć kada je država članica koja nije uvela euro u poteškoćama ili joj prijete ozbiljne poteškoće s obzirom na njezinu bilancu plaćanja.
(8)
Odlukama Vijeća 2009/102/EZ (7), 2009/290/EZ (8) i 2009/459/EZ (9), Mađarska, Latvija i Rumunjska pojedinačno su primile takvu financijsku pomoć.
(9)
Razdoblje tijekom kojeg je financijska pomoć dostupna Irskoj, Mađarskoj, Latviji, Portugalu i Rumunjskoj utvrđeno je u odgovarajućim Odlukama Vijeća. Razdoblje tijekom kojeg je financijska pomoć bila dostupna Mađarskoj isteklo je 4. studenoga 2010.
(10)
Razdoblje tijekom kojeg je Grčkoj dostupna financijska pomoć prema Sporazumu o međusobnom kreditiranju i Sporazumu o jamstvenom instrumentu razlikuje se od ostalih država članica koje sudjeluju u tim instrumentima.
(11)
Ministri financija 17 država članica europodručja potpisali su 11. srpnja 2011. Fiskalni ugovor o Europskom stabilizacijskom mehanizmu (ESM). Prema tom ugovoru, koji slijedi Odluku Europskog vijeća 2011/199/EU od 25. ožujka 2011. o izmjeni članka 136. Ugovora o funkcioniranju Europske unije s obzirom na mehanizam za stabilizaciju država članica čija valuta je euro (10), najkasnije do 2013. ESM će preuzeti zadatke koji se trenutačno obavljaju putem Europskog fonda za financijsku stabilnost i Mehanizma za europsku financijsku stabilnost (MEFS). ESM bi stoga već trebalo uzeti u obzir u ovoj Uredbi.
(12)
U svojim zaključcima od 23. i 24. lipnja 2011. Europsko vijeće pozdravilo je namjeru Komisije za jačanje sinergije između dva programa zajmova za Grčku i fondova Unije i podržalo nastojanja s obzirom na povećanje kapaciteta Grčke za apsorpciju fondova Unije da bi se potaknuo rast i zapošljavanje usmjeravanjem na poboljšanje konkurentnosti i stvaranje radnih mjesta. Nadalje, pozdravilo je i podržalo pripremu Komisije, uz pomoć država članica, sveobuhvatnog programa tehničke pomoći Grčkoj. Navedena izmjena Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 od 11. srpnja 2006. o utvrđivanju općih odredaba o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu i Kohezijskom fondu (11) doprinosi spomenutom poticanju sinergije.
(13)
Da bi se olakšalo upravljanje sredstvima Unije, pomoglo ubrzati ulaganja u državama članicama i regijama i popravila dostupnost financiranja za provedbu kohezijske politike, neophodno je u opravdanim slučajevima dopustiti, privremeno i bez dovođenja u pitanje programskog razdoblja 2014. do 2020., povećati privremena plaćanja i konačne isplate iz strukturnih fondova i Kohezijskog fonda, za iznos koji odgovara deset postotnih bodova iznad stope sufinanciranja primjenjive na svaku prioritetnu os, za države članice koje se suočavaju s ozbiljnim poteškoćama s obzirom na njihovu financijsku stabilnost i koje su zatražile pomoć u okviru ove mjere. Kao posljedica toga, sukladno se smanjuje potrebno nacionalno sufinanciranje. Zbog privremene prirode tog povećanja i da bi se održala razina početnih stopa sufinanciranja, kao referentna točka za izračun privremeno povećanih iznosa, promjene koje proizlaze iz primjene mehanizama ne bi se trebale očitovati u financijskim tablicama uključenim u operativne programe. Međutim, operativne programe moguće će trebati ažurirati da bi se fondove usmjerilo na konkurentnost, rast i zapošljavanje te da bi se njihovi ciljevi uskladili sa smanjenjem ukupnih raspoloživih sredstava.
(14)
Država članica koja Komisiji podnosi zahtjev za korištenje odstupanja prema članku 77. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 1083/2006 trebala bi u svojem zahtjevu jasno navesti datum od kojeg odstupanje smatra opravdanim. U tom zahtjevu predmetna država članica također bi trebala podnijeti sve neophodne podatke za utvrđivanje, u vidu podataka o svojim makroekonomskim i fiskalnim okolnostima, nemogućnosti osiguravanja nacionalnog sufinanciranja. Također bi trebala pokazati da je povećanje u plaćanjima na temelju odstupanja neophodno za očuvanje neprestane provedbe operativnih programa i da poteškoće s apsorpcijskim kapacitetima i dalje postoje iako se koriste maksimalne gornje granice primjenjive na stope sufinanciranja utvrđene u Prilogu III. Uredbi (EZ) br. 1083/2006. Spomenuta država članica također bi trebala osigurati uputu na odgovarajuću odluku Vijeća ili drugi zakonski akt koji joj dozvoljava korištenje tog odstupanja. Komisija bi trebala potvrditi ispravnost podnesenih podataka i imati 30 dana od dana podnošenja za iznošenje prigovora. Da bi odstupanje bilo učinkovito i operativno, trebala bi postojati pretpostavka da je zahtjev države članice opravdan ako Komisija ne iznese prigovor. Međutim, Komisija bi putem provedbenog akta trebala biti ovlaštena za donošenje odluke o bilo kakvom prigovoru na zahtjev države članice, u kojem slučaju Komisija mora navesti svoje razloge.
(15)
Pravila o izračunavanju privremenih plaćanja i konačne isplate za operativne programe tijekom razdoblja u kojem države članice primaju financijsku pomoć za rješavanje ozbiljnih poteškoća s obzirom na svoju financijsku stabilnost trebala bi se odgovarajuće revidirati.
(16)
Neophodno je osigurati odgovarajuće izvješćivanje o korištenju uvećanih iznosa dostupnih državama članicama koje koriste privremeno povećanje privremenih plaćanja i konačne isplate u skladu s odstupanjima prema članku 77. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 1083/2006.
(17)
Nakon završetka razdoblja tijekom kojeg je dostupna financijska pomoć, evaluacije izvršene u skladu s člankom 48. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 1083/2006 trebale bi među ostalim moći procijeniti uzrokuje li smanjenje nacionalnog sufinanciranja značajno odstupanje od prvotno utvrđenih ciljeva. Takve evaluacije mogle bi dovesti do revidiranja operativnog programa.
(18)
Budući da besprimjerna kriza koja utječe na međunarodna financijska tržišta i slabljenje gospodarstva, koji su ozbiljno naštetili financijskoj stabilnosti nekoliko država članica, zahtijevaju brzo djelovanje da bi se usporilo negativno djelovanje na cjelokupno gospodarstvo, ova Uredba trebala bi stupiti na snagu što je prije moguće. Uzimajući u obzir iznimne okolnosti u kojima se nalaze dotične države članice, trebala bi se primijeniti retroaktivno počevši od proračunske godine 2010. ili od datuma od kojeg je financijska pomoć dostupna, ovisno o statusu države članice koja podnosi zahtjev, za razdoblja tijekom kojih su države članice primale pomoć Unije ili drugih država članica europodručja da bi se ublažilo ozbiljne poteškoće vezane uz njihovu financijsku stabilnost.
(19)
Kada je predviđeno povećanje privremenih plaćanja ili konačne isplate u skladu s odstupanjem prema članku 77. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 1083/2006, ono bi se također trebalo razmatrati u kontekstu proračunskih ograničenja s kojima se suočavaju sve države članice, što bi se trebalo razmjerno očitovati u općem proračunu Europske unije. K tome, budući da je glavna namjena mehanizma ublažiti posebne tekuće poteškoće, njegova bi se primjena trebala vremenski ograničiti. Stoga bi primjena mehanizma trebala započeti 1. siječnja 2010. i njegovo bi se trajanje trebalo ograničiti na 31. prosinca 2013.
(20)
Uredba (EZ) br. 1083/2006 trebala bi se stoga na odgovarajući način izmijeniti,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Članak 77. Uredbe (EZ) br. 1083/2006 zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 77.
Zajednička pravila za izračunavanje privremenih plaćanja i konačne isplate
1. Privremena plaćanja i konačne isplate izračunavaju se primjenom stope sufinanciranja utvrđene u odluci o predmetnom operativnom programu za svaku prioritetnu os na prihvatljive izdatke istaknute u okviru te prioritetne osi u svakoj izjavi o izdacima koju je ovjerilo tijelo za ovjeravanje.
2. Odstupajući od članka 53. stavka 2., članka 53. stavka 4. druge rečenice i od ograničenja utvrđenih u Prilogu III., privremena plaćanja i konačne isplate uvećavaju se za iznos koji odgovara 10 postotnih bodova iznad stope sufinanciranja primjenjive na svaku prioritetnu os, no ne prelazi 100 %, koji se primjenjuje na iznova podnesen iznos prihvatljivih izdataka u svakoj ovjerenoj izjavi o prihvatljivim izdacima podnesenoj tijekom razdoblja u kojem država članica zadovolji jedan od sljedećih uvjeta:
(a)
financijska pomoć dostupna je u skladu s Uredbom Vijeća (EU) br. 407/2010 od 11. svibnja 2010. o Europskom stabilizacijskom mehanizmu (12) ili financijska pomoć dostupna je putem drugih država članica prije stupanja na snagu te Uredbe;
(b)
srednjoročna financijska pomoć dostupna je u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 332/2002 od 18. veljače 2002. o uvođenju programa kojim se osigurava srednjoročna financijska pomoć za platne bilance država članica (13);
(c)
financijska pomoć dostupna je u skladu s Ugovorom o Europskom stabilizacijskom mehanizmu nakon njegovog stupanja na snagu.
3. Država članica koja želi koristiti odstupanje u skladu sa stavkom 2., podnosi pisani zahtjev Komisiji do 21. veljače 2012. ili unutar 2 mjeseca od datuma kada država članica zadovolji jedan od uvjeta iz stavka 2.
4. U svojem zahtjevu iz stavka 3. država članica opravdava potrebu odstupanja podnošenjem informacija potrebnih za utvrđivanje istog:
(a)
pomoću podataka o svojim makroekonomskim i fiskalnim okolnostima, nemogućnosti osiguravanja nacionalnog sufinanciranja;
(b)
da je povećanje u plaćanjima, kako je utvrđeno u stavku 2., neophodno za očuvanje neprekidne provedbe operativnih programa;
(c)
da se poteškoće nastavljaju čak i kada se primijene maksimalni iznosi primjenjivi na stope sufinanciranja iz Priloga III.;
(d)
da zadovoljava jedan od uvjeta iz točaka (a), (b) ili (c) stavka 2., osiguravanjem upute na Odluku Vijeća ili drugi pravni akt, kao i konkretni datum od kojeg je državi članici dostupna financijska pomoć.
Komisija izvršava provjeru dostavljenih informacija te opravdavaju li iste dopuštenje korištenja odstupanja iz stavka 2. Komisija ima 30 dana od datuma podnošenja zahtjeva za iznošenje prigovora s obzirom na točnost podnesenih informacija.
Ako Komisija odluči prigovoriti na zahtjev države članice, Komisija donosi odluku putem provedbenog akta, navodeći svoje razloge.
Ako Komisija ne odluči iznijeti prigovor na zahtjev države članice prema stavku 3., zahtjev se smatra opravdanim.
5. Zahtjev države članice također iscrpno opisuje plan korištenja odstupanja navedenog u stavku 2. i daje informacije o komplementarnim mjerama predviđenim s ciljem da se fondovi usredotoče na konkurentnost, rast i zapošljavanje, uključujući i prema potrebi modifikaciju operativnih programa.
6. Odstupanje navedeno u stavku 2. ne primjenjuje se na izjave o izdacima podnesene nakon 31. prosinca 2013.
7. Za potrebe izračuna privremenih plaćanja i konačne isplate nakon što država članica prestane koristiti financijsku pomoć iz stavka 2., Komisija ne uzima u obzir uvećane iznose plaćene u skladu s tim stavkom.
Međutim, ti iznosi uzimaju se u obzir za potrebe članka 79. stavka 1.
8. Uvećana privremena plaćanja kao posljedica primjene stavka 2. upravljačkim tijelima dostupna su što je prije moguće i koriste se samo za obavljanje plaćanja u provedbi operativnog programa.
9. U smislu strateškog izvješćivanja prema članku 29. stavku 1., države članice Komisiji podnose odgovarajuće informacije o korištenju odstupanja prema stavku 2. ovog članka, prikazujući kako je uvećana svota podrške doprinijela promicanju konkurentnosti, rastu i zapošljavanju u dotičnoj državi članici. Tu informaciju Komisija uzima u obzir pri pripremi strateškog izvješća iz članka 30. stavka 1.
10. Neovisno o stavku 2., doprinos Unije putem privremenih plaćanja i konačne isplate ne smije biti viši od javnog doprinosa i maksimalnog iznosa pomoći iz fondova za svaku prioritetnu os, kako je utvrđeno u odluci Komisije o odobrenju operativnog programa.
11. Stavci 2. do 9. ne primjenjuju se na operativne programe u okviru cilja Europske teritorijalne suradnje.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu na dan njezine objave u Službenom listu Europske unije.
Međutim, primjenjuje se retroaktivno na sljedeće države članice: u slučaju Irske, Grčke i Portugala s učinkom od datuma od kojeg je financijska pomoć dostupna onim državama članicama kako je utvrđeno u članku 77. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 1083/2006 i u slučaju Mađarske, Latvije i Rumunjske od 1. siječnja 2010.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 13. prosinca 2011.