KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 115/2012
af 9. februar 2012
om indførelse af en midlertidig udligningstold på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer samt dele heraf af rustfrit stål med oprindelse i Indien
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 12,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. PROCEDURE
1.1. Indledning
(1)
Kommissionen offentliggjorde den 13. maj 2011 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (2) (»indledningsmeddelelsen«) om indledningen af en antisubsidieprocedure (»AS-proceduren«) vedrørende importen til Unionen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer samt dele heraf af rustfrit stål med oprindelse i Indien (»Indien« eller» det pågældende land«).
(2)
Samme dag offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (3) (»indledningsmeddelelsen«) om indledningen af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Unionen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer samt dele heraf af rustfrit stål med oprindelse i Indien og indledte en separat undersøgelse (»AD-proceduren«).
(3)
AS-proceduren blev indledt den 31. marts 2011 efter en klage indgivet af European Industrial Fastener Institute (EIFI) (»klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for mere end 25 %, af Unionens samlede produktion af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer samt dele heraf af rustfrit stål. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt subsidiering sted af den pågældende vare med deraf følgende væsentlig skade, hvilket blev anset for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en undersøgelse.
(4)
Før indledningen af proceduren og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 10, stk. 7, underrettede Kommissionen Indiens regering (»GOI« eller »de indiske myndigheder«) om, at den havde modtaget en behørigt dokumenteret klage med påstand om, at subsidieret import af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer samt dele heraf af rustfrit stål med oprindelse i Indien forvoldte EU-erhvervsgrenen væsentlig skade. GOI blev indkaldt til konsultationer med henblik på at kaste lys over situationen vedrørende indholdet af klagen og nå frem til en gensidigt acceptabel løsning. Konsultationerne førte ikke til nogen gensidigt acceptabel løsning.
1.2. Parter, som er berørt af proceduren
(5)
Kommissionen underrettede officielt de klagende EU-producenter, andre kendte EU-producenter, de eksporterende producenter, importører, brugere, som den vidste var berørt af sagen, samt Indiens myndigheder om indledningen af proceduren. De interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om en mundtlig høring inden for fristen i indledningsmeddelelsen.
(6)
Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
1.2.1. Stikprøveudtagning af eksporterende producenter i Indien
(7)
I betragtning af det store antal eksporterende producenter i Indien påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøveudtagning for at fastsætte subsidieringens omfang, jf. grundforordningens artikel 27.
(8)
For at gøre det muligt for Kommissionen at afgøre, om det ville være nødvendigt at udtage en stikprøve og i givet fald gøre dette, blev de eksporterende producenter i Indien anmodet om at give sig til kende senest 15 dage efter datoen for indledningen af undersøgelsen og afgive grundlæggende oplysninger om deres eksport- og hjemmemarkedssalg og deres nøjagtige aktiviteter i forbindelse med produktionen af den pågældende vare samt oplyse navnene på alle forretningsmæssigt forbundne virksomheder, der er involveret i produktion og/eller salg af den pågældende vare, og redegøre for disse virksomheders aktiviteter i perioden fra 1. april 2010 til 31. marts 2011.
(9)
De relevante indiske myndigheder blev også hørt i forbindelse med udtagelsen af en repræsentativ stikprøve.
(10)
I alt fem eksporterende producenter, herunder en gruppe af forretningsmæssigt forbundne virksomheder i Indien, indsendte de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Disse samarbejdsvillige virksomheder oplyste, at de eksporterede den pågældende vare til Unionen i undersøgelsesperioden. Sammenligningen mellem Eurostats importdata og mængden af eksport til Unionen af den pågældende vare, som blev opgivet for undersøgelsesperioden af de fem samarbejdsvillige virksomheder, viste, at samarbejdsgraden for de eksporterende producenter i Indien var tæt på 100 %. Stikprøven blev således udtaget på grundlag af de oplysninger, der blev indgivet af disse fem eksporterende producenter.
1.2.2. Udtagelse af stikprøven af samarbejdsvillige virksomheder i Indien
(11)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 27, udtog Kommissionen en stikprøve ud fra den største repræsentative eksportmængde af den pågældende vare til Unionen, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. Stikprøven bestod af tre individuelle virksomheder, der tilsammen tegnede sig for mere end 98 % af den samlede eksportmængde fra Indien til Unionen af den pågældende vare.
(12)
De berørte parter og de indiske myndigheder blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 27, stk. 2, hørt i forbindelse med udtagelsen af stikprøven. De to samarbejdsvillige eksporterende producenter, som ikke indgik i stikprøven, insisterede på også at indgå i stikprøven. Som omtalt i betragtning 11 blev det imidlertid konkluderet, at det ikke var nødvendigt at ændre eller udvide stikprøven for så vidt angår repræsentativiteten i den foreslåede stikprøve.
1.2.3. Individuel undersøgelse af de virksomheder, der ikke indgik i stikprøven
(13)
Der blev fremsat en anmodning om individuel undersøgelse, jf. grundforordningens artikel 27, stk. 3, af en eksporterende producent, som ikke indgik i stikprøven. Undersøgelsen af denne anmodning ville i den midlertidige fase have været urimeligt byrdefuld at gennemføre. Derfor vil der senere blive truffet en afgørelse om, hvorvidt denne virksomhed kan indrømmes en individuel undersøgelse.
1.2.4. Stikprøveudtagning af EU-producenter
(14)
På baggrund af det store antal EU-producenter blev der i indledningsmeddelelsen givet mulighed for stikprøveudtagning for at fastsætte skaden, jf. grundforordningens artikel 27.
(15)
Kommissionen meddelte i indledningsmeddelelsen, at den havde udtaget en midlertidig stikprøve af EU-producenter. Denne stikprøve bestod af fem virksomheder ud af 15 EU-producenter, som var kendt inden undersøgelsens indledning, udvalgt ud fra deres salgsmængde, størrelse og geografiske placering i Unionen. De tegnede sig for 37 % af den samlede produktion i Unionen i undersøgelsesperioden. Interesserede parter blev opfordret til at gennemse sagsakterne og fremsætte bemærkninger til det hensigtsmæssige i dette valg senest 15 dage efter offentliggørelsen af indledningsmeddelelsen. Ingen af de interesserede parter gjorde indsigelse mod den foreslåede stikprøve, der bestod af fem virksomheder.
(16)
Efterfølgende trak en af de fem EU-producenter i stikprøven sit tilbud om samarbejde tilbage. De resterende fire virksomheder i stikprøven repræsenterede stadig 31 % af den samlede anslåede EU-produktion i undersøgelsesperioden. Således blev stikprøven stadig anset for at være repræsentativ for EU-erhvervsgrenen. Der fandt kontrolbesøg sted hos tre af disse virksomheder. På dette foreløbige stade i undersøgelsen blev det derfor besluttet, at det var tilstrækkeligt med en grundig skrivebordsanalyse for at kontrollere oplysningerne fra den fjerde virksomhed i stikprøven.
1.2.5. Stikprøveudtagning af ikke-forretningsmæssigt forbundne importører
(17)
I betragtning af det potentielt store antal importører i klagen påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøveudtagning for importører i overensstemmelse med grundforordningens artikel 27. To importører indsendte de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. I betragtning af det lave antal importører, der gav sig til kende, blev det besluttet ikke at anvende stikprøver.
1.2.6. Spørgeskemabesvarelser og kontrolbesøg
(18)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste, var berørt, og til alle andre virksomheder, der gav sig til kende inden for de frister, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Der blev således sendt spørgeskemaer til GOI, de eksporterende producenter fra Indien, der indgik i stikprøven, EU-producenterne i stikprøven, de samarbejdsvillige importører i Unionen og alle brugere, som den vidste, var berørt af undersøgelsen.
(19)
Der blev modtaget besvarelser fra GOI, de tre eksporterende producenter i stikprøven og de fire EU-producenter i stikprøven. Ingen af de importører eller brugere, der blev kontaktet, besvarede spørgeskemaet.
(20)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, der blev indsendt af de interesserede parter, og som den anså for nødvendige for en midlertidig fastsættelse af subsidiering, deraf følgende skade og Unionens interesser. Der blev gennemført kontrolbesøg hos GOI i Delhi og hos følgende parter:
EU-producenter
-
Inox Viti di Cattinori Bruno & C.s.n.c., Grumello del Monte, Italien
-
Bontempi Vibo S.p.A., Rodengo Saiano, Italien
-
Ugivis S.A, Belley, Frankrig.
Eksporterende producenter i Indien
-
Viraj Profiles Limited, Boisar, Dist. Thane, Maharashtra
-
Agarwal Fastners Pvt. Ltd., Vasai (East), Dist. Thane, Maharashtra
-
Raajratna Ventures Ltd., Ahmedabad, Gujarat.
1.3. Undersøgelsesperiode
(21)
Undersøgelsen af subsidiering og skade omfattede perioden fra 1. april 2010 til 31. marts 2011 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 2008 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
2.1. Den pågældende vare
(22)
Den vare, der er genstand for undersøgelsen, er visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer samt dele heraf af rustfrit stål med oprindelse i Indien, som i øjeblikket tariferes under KN-kode 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 og 7318 15 70.
2.2. Samme vare
(23)
Det blev konstateret, at den pågældende vare og den vare, der fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i Indien, og den vare, der fremstilles og sælges i Unionen af EU-producenterne, havde de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. Det konkluderes derfor foreløbigt, at disse varer er identiske i henhold til grundforordningens artikel 2, litra c).
3. SUBSIDIERING
3.1. Indledning
(24)
På grundlag af de oplysninger, der var indeholdt i klagen, og besvarelserne af Kommissionens spørgeskema, undersøgte Kommissionen følgende ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes subsidier:
a)
Duty Entitlement Passbook Scheme (toldgodtgørelsesordning)
b)
Advance Authorisation Scheme (forhåndstilladelsesordning)
c)
Export Promotion Capital Goods Scheme (eksportfremmeordning for kapitalgoder)
d)
Export Oriented Units Scheme (ordning for eksportorienterede virksomheder)
e)
Focus Product Scheme (»FPS-ordning«)
f)
»Export Credit Scheme« (eksportkreditordning)
g)
Electricity Duty Exemption Scheme (EDE) (afgiftsfritagelsesordning for elektricitet).
(25)
De nævnte ordninger a) til e) er baseret på Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992 (nr. 22 af 1992) (»loven om udenrigshandel«), der trådte i kraft den 7. august 1992. Ved loven om udenrigshandel bemyndiges GOI til at udstede bekendtgørelser vedrørende eksport- og importpolitikken. Disse bekendtgørelser opføres i »Foreign Trade Policy«-dokumenter, der udstedes af handelsministeriet hvert femte år og ajourføres regelmæssigt. Det »Foreign Trade Policy«-dokument, der er relevant for UP i forbindelse med denne undersøgelse, er FT-policy 09-14. Desuden fastlægger GOI også de procedurer, der styrer FT-policy 09-14 i »Handbook of Procedures, Volume I« (»Procedurehåndbogen I 09-14«). Procedurehåndbogen ajourføres også regelmæssigt.
(26)
Den under punkt f) nævnte eksportkreditordning er baseret på section 21 og 35A i bankloven af 1949 (»Banking Regulation Act 1949«), der tillader Reserve Bank of India (»RBI«) at vejlede forretningsbanker på eksportkreditområdet.
(27)
Den under punkt g) nævnte afgiftsfritagelsesordning for elektricitet er en del af »Package Scheme of Incentives of the Government of Maharashtra« (ordningen med tilskyndelsesforanstaltninger fra regeringen i Maharashtra), dokumentnummer PSI-1707/(CR-50)/IND-8, af 30. marts 2007.
3.2. Duty Entitlement Passbook Scheme (»DEPBS«) (toldgodtgørelsesordning)
a) Retsgrundlag
(28)
Der findes en detaljeret beskrivelse af DEPBS i kapitel 4.3 i FT-policy 09-14 og i kapitel 4 i Procedurehåndbogen I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(29)
Alle producent-eksportører og forhandler-eksportører kan benytte denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse af DEPBS
(30)
En eksportør kan anmode om kreditter, der er udstedt under DEPBS, og som beregnes som en procentdel af værdien af de varer, der eksporteres under denne ordning. De indiske myndigheder har fastsat sådanne DEPBS-satser for de fleste varer, herunder den pågældende vare. De fastsættes på grundlag af Standard Input/Output-normer (»SION-normer«) under hensyntagen til et formodet indhold af importerede råmaterialer i eksportvaren og tolden på disse formodede importerede råmaterialer, uanset om der rent faktisk er betalt importafgift eller ej.
(31)
For at være berettiget til fordelene under denne ordning skal en virksomhed foretage eksport. På tidspunktet for eksporttransaktionen skal eksportøren udfærdige en erklæring til de indiske myndigheder, hvoraf det fremgår, at eksporten finder sted i henhold til DEPBS-ordningen. For at varerne kan blive eksporteret, udsteder de indiske toldmyndigheder et eksportforsendelsesdokument under forsendelsesproceduren. Af dette dokument fremgår bl.a. størrelsen af den DEPBS-kredit, der vil blive indrømmet for den pågældende eksporttransaktion. Eksportøren kender på dette tidspunkt den fordel, den pågældende vil opnå. Når først toldmyndighederne har udstedt et eksportforsendelsesdokument, har GOI ingen beføjelser med hensyn til indrømmelse af en kredit, der er udstedt under DEPBS.
(32)
Det konstateredes, at efter opfyldelsen af eksportforpligtelsen kan kreditter, der er udstedt under DEPBS, bogføres som indtægter i regnskaberne på et periodiseringsgrundlag, hvilket er i overensstemmelse med indiske regnskabsstandarder. Sådanne kreditter kan benyttes til at betale told på senere import af enhver vare, undtagen kapitalgoder og varer, som er underlagt importrestriktioner. Varer, der er importeret ved anvendelse af sådanne kreditter, kan sælges på hjemmemarkedet (og pålægges omsætningsafgift) eller anvendes på anden måde. Kreditter, der er udstedt under DEPBS, er frit omsættelige og gyldige i en periode på 24 måneder fra udstedelsesdatoen.
(33)
Ansøgninger om kreditter, der er udstedt under DEPBS, indsendes elektronisk og kan omfatte en ubegrænset mængde eksporttransaktioner. I realiteten findes der ingen faste frister for kreditter, der er udstedt under DEPBS. Det elektroniske system, der anvendes til forvaltning af DEPBS, udelukker ikke automatisk eksporttransaktioner, der foretages efter de frister, der er nævnt i kapitel 4.47 i Procedurehåndbogen I 09-14. Endvidere - som anført i kapitel 9.3 i Procedurehåndbogen I 04-09 - kan ansøgninger, der blev modtaget efter udløbet af fristerne for indsendelse, altid tages i betragtning ved pålæggelse af en mindre bøde.
(34)
Det blev konstateret, at to virksomheder i stikprøven, nemlig Agarwal Fastners Pvt. Ltd. og Raajratna Ventures Ltd., anvendte denne ordning i UP.
d) Konklusioner vedrørende DEPBS
(35)
Med DEPBS ydes der subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. En kredit, der er udstedt under DEPBS, er et finansielt bidrag fra GOI, da kreditten senere vil blive benyttet til at udligne importafgifter og dermed reducere de toldindtægter, som den indiske stat ellers ville have fået. Desuden medfører kreditten under DEPBS en fordel for eksportøren, da virksomhedens likviditet forbedres.
(36)
Endvidere er DEPBS retligt betinget af eksportresultater, og ordningen anses derfor for specifik og udligningsberettiget, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a), første afsnit.
(37)
Ordningen kan desuden ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), idet den ikke overholder de regler, der er fastsat i grundforordningens bilag I, punkt i), bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse). En eksportør er ikke forpligtet til rent faktisk at forbruge de toldfrit importerede varer i produktionsprocessen, og kreditbeløbet beregnes ikke i forhold til de faktisk anvendte råmaterialer. Desuden findes der ingen ordning eller procedure, der skal fastslå, hvilke råmaterialer der forbruges ved fremstillingen af den eksporterede vare, eller om der har været tale om betaling af for høje importafgifter, jf. grundforordningens bilag I, punkt i), og bilag II og III. Endelig er en eksportør berettiget til fordelene ved DEPBS, uanset om den pågældende overhovedet importerer råmaterialer. For at opnå fordelen er det tilstrækkeligt for en eksportør blot at eksportere varer uden at påvise import af noget råmateriale. Selv eksportører, der køber alle deres råmaterialer lokalt og ikke importerer varer, der kan benyttes som råmaterialer, er således stadig berettiget til fordelene ved DEPBS.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(38)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 2, og artikel 5 blev det udligningsberettigede subsidiebeløb beregnet og udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtageren havde opnået i UP. I denne forbindelse konstateredes det, at modtageren opnår fordelen på det tidspunkt, hvor der foretages en eksporttransaktion i henhold til denne ordning. På dette tidspunkt er det sandsynligt, at GOI giver afkald på tolden, hvilket udgør et finansielt bidrag, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Når først toldmyndighederne har udstedt et eksportforsendelsesdokument, der bl.a. viser størrelsen af den kredit, der er udstedt under DEPBS, som ydes for den pågældende eksporttransaktion, har GOI ingen beføjelser med hensyn til at indrømme subsidiet. I betragtning af ovenstående anses det for passende at betragte fordelen ved DEPBS-ordningen som summen af de kreditter, der er opnået for alle eksporttransaktioner, der har fundet sted i henhold til denne ordning i UP.
(39)
Når der blev fremsat berettigede krav herom, blev gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket kreditterne for at nå frem til subsidiebeløbet som tæller, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a). Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over den samlede eksportomsætning i UP som nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(40)
Den subsidiesats, der blev fastsat for de pågældende virksomheder i forbindelse med denne ordning i UP, var på mellem 4,70 % og 6,53 %.
3.3. Advance Authorisation Scheme (»AAS«) (forhåndstilladelsesordningen)
a) Retsgrundlag
(41)
AAS er beskrevet detaljeret i FT-policy 2009-2014, paragraf 4.1.3 til 4.1.14, og i kapitel 4.1 til 4.30A i Procedurehåndbogen I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(42)
AAS består af seks underordninger, der er nærmere beskrevet i betragtning 43. Disse underordninger er bl.a. forskellige med hensyn til støtteberettigelse. Producent-eksportører og forhandler-eksportører, der er »forbundet« med støtteproducenter, er berettiget til støtte under AAS-ordningerne for fysisk eksport og årligt behov. Producent-eksportører, der leverer til den endelige eksportør, er støtteberettiget under AAS-ordningen for mellemleverancer. Hovedleverandører, der leverer til kategorier »ligestillet med eksport«, jf. punkt 8.2 i FT-policy 2009-2014, såsom leverandører til eksportorienterede virksomheder (»EOU«), er berettigede til AAS-underordningen for transaktioner ligestillet med eksport. Endelig er mellemleverandører til producent-eksportører berettiget til fordele i forbindelse med transaktioner ligestillet med eksport i henhold til underordningerne for »ARO« (Advance Release Order - attester til forudgående frigivelse) og løbende indenlandsk remburs.
c) Praktisk gennemførelse
(43)
Der kan udstedes AAS for:
i) Fysisk eksport: Dette er den vigtigste underordning. Den gør det muligt toldfrit at importere råmaterialer til fremstilling af en specifik færdig eksportvare. »Fysisk« betyder i denne forbindelse, at eksportvaren skal forlade indisk område. Tilladelsen til import og forpligtelsen til eksport (herunder eksportvarens type) er specificeret i licensen.
ii) Årligt behov: En sådan tilladelse er ikke knyttet til en bestemt eksportvare, men til en bredere varegruppe (f.eks. kemiske og dermed forbundne varer). Licensindehaveren kan - op til en bestemt værditærskel, der fastsættes ud fra tidligere eksportresultater - toldfrit importere ethvert råmateriale, der skal benyttes til fremstilling af enhver vare, der henhører under en sådan varegruppe. Licensindehaveren kan vælge at eksportere enhver færdig vare i varegruppen, hvor sådanne toldfri materialer er anvendt.
iii) Mellemleverancer: Denne underordning omfatter tilfælde, hvor to producenter har til hensigt at fremstille en enkelt eksportvare og stå for hver sin del af produktionsprocessen. Den producent-eksportør, der fremstiller mellemproduktet, kan toldfrit importere råmaterialer og i den forbindelse opnå forhåndstilladelse for mellemleverancer. Den endelige eksportør færdiggør produktionen og er forpligtet til at eksportere den færdige vare.
iv) Transaktioner ligestillet med eksport: Denne underordning gør det muligt for en hovedleverandør toldfrit at importere råmaterialer, som er nødvendige for fremstillingen af varer, der skal sælges som »transaktioner ligestillet med eksport« til de kundekategorier, der er anført i punkt 8.2. i FT policy 09-14. Ifølge GOI forstås der ved transaktioner ligestillet med eksport transaktioner, hvor de leverede varer ikke forlader landet. En række kategorier af leverancer anses for at være transaktioner ligestillet med eksport, forudsat at varerne er fremstillet i Indien, f.eks. leverancer af varer til en eksportorienteret virksomhed eller til en virksomhed i et særligt økonomisk område.
v) Attester til forudgående frigivelse (»Advance Release Order« eller »ARO«): En AAS-licensindehaver, der ønsker at købe råmaterialerne hos indenlandske kilder i stedet for at importere dem direkte, kan vælge at købe dem ved anvendelse af ARO. I sådanne tilfælde godkendes AAS-licenserne som ARO og påtegnes til den indenlandske leverandør ved levering af de derpå anførte varer. Påtegnelsen af ARO giver den indenlandske leverandør ret til de fordele, der indrømmes transaktioner ligestillet med eksport, jf. punkt 8.3 i FT-policy 09-14 (dvs. AAS for mellemleverancer/transaktioner ligestillet med eksport, eksportrestitution og tilbagebetaling af endelige punktafgifter). Ved ARO-mekanismen ydes der refusion af skatter og afgifter til leverandøren, i stedet for at disse beløb refunderes til den endelige eksportør i form af toldgodtgørelse eller -refusion. Skatter og afgifter kan refunderes for både lokale og importerede råmaterialer.
vi) Løbende indenlandsk remburs: Denne underordning dækker indenlandske leverancer til en AAS-licensindehaver. Denne kan henvende sig til en bank for at åbne en indenlandsk remburs til fordel for en indenlandsk leverandør. Banken validerer tilladelsen til direkte import for den værdi og de varemængder, der købes i landet i stedet for at blive importeret. Den indenlandske leverandør vil være berettiget til de fordele, der indrømmes transaktioner ligestillet med eksport, jf. punkt 8.3 i FT-policy 09-14 (dvs. AAS for mellemleverancer/transaktioner ligestillet med eksport, eksportrestitution og tilbagebetaling af endelige punktafgifter).
(44)
En virksomhed i stikprøven modtog indrømmelser under AAS-ordningen i forbindelse med den pågældende vare i UP. Denne virksomhed gjorde brug af én underordning, nemlig AAS for fysisk eksport. Det er derfor ikke nødvendigt at undersøge, om de resterende uudnyttede underordninger er udligningsberettigede.
(45)
Af hensyn til de indiske myndigheders kontrol er AAS-licensindehaveren retligt forpligtet til at føre et korrekt og behørigt regnskab over forbrug og anvendelse af toldfrit importerede varer eller varer købt på hjemmemarkedet i et nærmere angivet format (kapitel 4.26 og 4.30 i Procedurehåndbogen I 09-14 samt bilag 23), dvs. en fortegnelse over det faktiske forbrug. Denne fortegnelse skal revideres af en ekstern statsautoriseret revisor, som udsteder en attest om, at den foreskrevne fortegnelse og de relevante bogføringer er undersøgt, og at de oplysninger, der er afgivet i henhold til tillæg 23, er sande og korrekte i enhver henseende.
(46)
For så vidt angår den underordning, som den pågældende virksomhed anvendte i UP, dvs. fysisk eksport, fastsætter GOI den mængde og værdi, som importtilladelsen og eksportforpligtelsen vedrører, og dette fremgår af tilladelsen. Desuden skal de tilsvarende transaktioner anføres på tilladelsen af statens embedsmænd på import- og eksporttidspunktet. Den mængde import, der er tilladt i henhold til AAS-ordningen, fastsættes af GOI på grundlag af såkaldte standard input/output-normer (»SION-normer«), som findes for de fleste varer, herunder den pågældende vare. Importerede råmaterialer kan ikke afhændes og skal anvendes til at fremstille den færdige eksportvare. Eksportforpligtelsen skal opfyldes inden for en fastsat frist efter udstedelsen af licensen (24 måneder med mulighed for to forlængelser på hver 6 måneder).
(47)
I undersøgelsen blev det også fastslået, at kravene til kontrol, som de indiske myndigheder har anført, enten ikke blev opfyldt eller endnu ikke var blevet afprøvet i praksis.
(48)
Den virksomhed, der anvendte den samme ordning, førte en fortegnelse over produktion og forbrug. Tillæg 23 var ikke ordentligt udfyldt og kunne derfor ikke anses for at være en fortegnelse over det faktiske forbrug, som foreskrevet i kapitel 4.26 og 4.30 i Procedurehåndbogen I 09-14. En fortegnelse over det faktiske forbrug for UP forelå ikke, og det var derfor ikke muligt at kontrollere bl.a. regnskabet over forbruget for at afgøre, hvilke råmaterialer der var blevet anvendt i produktionen af den eksporterede vare og i hvilke mængder, som anført i kopien af tillæg 23. Hvad angår kravene til kontrol, jf. betragtning 45, førte virksomheden ingen regnskab med, hvordan denne certificering fandt sted. Der forelå ingen revisionsplan eller dokumentation for den udførte revision (f.eks. en revisionsrapport), ingen optegnelser over den anvendte metode og de specifikke krav i forbindelse med en så omhyggelig gennemgang, der kræver detaljeret teknisk viden om produktionsprocesser. Eventuelle for store eftergivne afgiftsbeløb, som virksomheden måtte have haft, og som er indberettet i tillæg 23, indeholdt ingen oplysninger om relevante myndigheders intervention eller kontrol. Kort sagt blev det konkluderet, at den undersøgte eksportør ikke var i stand til at påvise, at de relevante betingelser i FT-policy 09-14 var blevet opfyldt.
d) Konklusion vedrørende AAS
(49)
Fritagelsen for importafgifter er et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, da den udgør et finansielt bidrag fra GOI, der har medført en fordel for den undersøgte eksportør.
(50)
Desuden er subsidierne i forbindelse med AAS-ordningen for fysisk eksport helt klart retligt betinget af eksportresultater og anses derfor for at være specifikke og udligningsberettigede, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a), første afsnit. Uden en eksportforpligtelse kan en virksomhed ikke opnå fordele i henhold til denne ordning.
(51)
Den underordning, der blev benyttet i den aktuelle sag, kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke reglerne i grundforordningens bilag I, punkt i), bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse). GOI anvendte ikke en verifikationsordning eller -procedure til effektivt at bekræfte, hvorvidt der blev brugt råmaterialer ved fremstillingen af den eksporterede vare og i hvilke mængder (grundforordningens bilag II, del II, punkt 4), samt for substitutionsgodtgørelsesordningers vedkommende grundforordningens bilag III, del II, punkt 2). Endvidere var SION-normerne for den pågældende vare ikke tilstrækkeligt præcise, og de kan ikke i sig selv anses for at være et system til verifikation af det faktiske forbrug, fordi disse standardnormer er udformet således, at GOI ikke med tilstrækkelig præcision kan kontrollere, hvilke mængder råmaterialer der er forbrugt i produktionen til eksport. De indiske myndigheder foretog desuden heller ikke nogen yderligere undersøgelse på grundlag af de faktisk involverede råmaterialer, selv om det normalt er nødvendigt, når der ikke findes en effektiv kontrolordning (grundforordningens bilag II, del II, punkt 5, og bilag III, del II, punkt 3).
(52)
Denne underordning er derfor udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(53)
Da der ikke er tale om tilladte toldgodtgørelsesordninger eller substitutionsgodtgørelsesordninger, er den udligningsberettigede fordel eftergivelsen af den samlede importafgift, der normalt skal betales ved import af råmaterialer. I denne henseende skal det bemærkes, at det ikke er fastsat i grundforordningen, at kun eftergivelse af for store afgiftsbeløb kan udlignes. Ifølge grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og dens bilag I, punkt i), kan der kun foretages udligning af for store eftergivne afgiftsbeløb, hvis betingelserne i grundforordningens bilag II og III er opfyldt. Disse betingelser var imidlertid ikke opfyldt i dette tilfælde. Hvis det konstateres, at der ikke findes en passende kontrolprocedure, finder ovennævnte undtagelse for godtgørelsesordninger således ikke anvendelse, og i stedet anvendes den normale regel om, at det er de ubetalte afgiftsindtægter, der er givet afkald på, som skal udlignes, og ikke de beløb, som angiveligt er eftergivet for meget. Som det fremgår af grundforordningens bilag II, del II, og bilag III, del II, påhviler det ikke undersøgelsesmyndigheden at beregne sådanne eftergivelser af for store afgiftsbeløb. Tværtimod skal den undersøgende myndighed ifølge grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), kun fastslå, om der foreligger tilstrækkelige beviser til at tilbagevise, at den kontrolordning, der angiveligt findes, er hensigtsmæssig.
(54)
Subsidiebeløbet for den virksomhed, der benyttede AAS, blev beregnet på grundlag af de importafgifter, som der var givet afkald på (basistold og særlig tillægstold) for de materialer, der var importeret i henhold til underordningen i UP (tæller). I overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a), blev de gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket subsidiebeløbet, når der blev fremsat berettigede krav herom. Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over eksportomsætningen for den pågældende vare i undersøgelsesperioden som nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(55)
Den subsidiesats, der blev fastsat for virksomheden i forbindelse med denne ordning i UP, var på 2,94 %.
3.4. Export Promotion Capital Goods Scheme (»EPCGS«) (eksportfremmeordning for kapitalgoder)
a) Retsgrundlag
(56)
Der findes en detaljeret beskrivelse af EPCGS-ordningen i kapitel 5 i FT-policy 09-14 og i kapitel 5 i Procedurehåndbogen I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(57)
Denne ordning kan benyttes af producent-eksportører, forhandler-eksportører, der er »forbundet med« støtteproducenter og leverandører af tjenesteydelser.
c) Praktisk gennemførelse
(58)
Med forbehold af en eksportforpligtelse har en virksomhed lov til at importere (nye og brugte) kapitalgoder til nedsat told. Med henblik herpå udsteder GOI efter anmodning og betaling af et gebyr en EPCGS-licens. Ordningen giver mulighed for en reduceret importtoldsats på 5 % på alle kapitalgoder, der indføres under ordningen. For at opfylde eksportforpligtelsen skal de importerede kapitalgoder anvendes til at fremstille en vis mængde eksportvarer inden for en bestemt periode. I henhold til FT-policy 09-14 kan der importeres kapitalgoder med en told på 0 % i henhold til EPCGS, men i sådanne tilfælde er perioden for indfrielse af eksportforpligtelsen kortere, nemlig 6 år i stedet for 8 år fra tilladelsens udstedelsesdato. EPCGS-licensindehaveren kan også anskaffe kapitalgoderne i Indien. I så fald kan den lokale producent af kapitalgoder selv benytte fordelen ved toldfri import af dele, der er nødvendige til fremstilling af sådanne kapitalgoder. Alternativt kan den lokale producent gøre krav på fordelen ved transaktioner ligestillet med eksport, for så vidt angår levering af kapitalgoder til en EPCGS-licensindehaver.
(59)
Det blev konstateret, at alle eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, anvendte denne ordning i UP.
d) Konklusion vedrørende EPCGS-ordningen
(60)
Med EPCGS ydes der subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. Toldnedsættelsen er et finansielt bidrag fra GOI, da denne indrømmelse reducerer de toldindtægter, som de indiske myndigheder ellers ville have haft. Desuden medfører toldnedsættelsen en fordel for eksportøren, fordi toldbesparelsen ved import forbedrer eksportørens likviditet.
(61)
Endvidere er EPCGS-ordningen retligt betinget af eksportresultater, da licenser ikke kan opnås uden en eksportforpligtelse. Den anses derfor for at være specifik og udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a), første afsnit.
(62)
Ordningen kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Kapitalgoder er ikke omfattet af anvendelsesområdet for sådanne tilladelige ordninger (jf. grundforordningens bilag I, punkt i), da de ikke forbruges ved produktionen af de eksporterede varer.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(63)
Subsidiebeløbet blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 3, beregnet på grundlag af den ikke betalte told på importerede kapitalgoder, fordelt over en periode, der afspejler den normale afskrivningsperiode for sådanne kapitalgoder i den pågældende erhvervsgren. Efter fast praksis er det således beregnede beløb for UP blevet justeret ved at tillægge renter i denne periode, så der sker en afspejling af den fulde værdi af fordelen over tid. Markedsrenten i undersøgelsesperioden i Indien blev anset for passende til dette formål. Når der blev fremsat berettigede krav herom, blev de gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a).
(64)
Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2 og 3, blevet fordelt som behørig nævner over eksportomsætningen i UP, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(65)
Den subsidiesats, der blev fastsat for de pågældende virksomheder i forbindelse med denne ordning i UP, var på 0,11 %, 0,16 % og 0,19 %.
3.5. Export Oriented Units Scheme (»EOU-ordning«) (ordning for eksportorienterede virksomheder)
a) Retsgrundlag
(66)
Der findes en detaljeret beskrivelse af EOU-ordningen i kapitel 6 i FT-policy 09-14 og i kapitel 6 i Procedurehåndbogen I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(67)
Med undtagelse af rene handelsvirksomheder kan enhver virksomhed, der i princippet forpligter sig til at eksportere hele sin produktion af varer eller tjenesteydelser, etableres under EOU-ordningen. Industrivirksomheder skal imidlertid opfylde et krav om minimumsinvesteringer i anlægsaktiver for at være berettigede til EOU-ordningen.
c) Praktisk gennemførelse
(68)
Eksportorienterede virksomheder kan etableres overalt i Indien.
(69)
Ansøgninger om EOU-status skal indeholde nærmere oplysninger for en periode på fem år om bl.a. planlagte produktionsmængder, forventet værdi af eksporten, importbehov og behov for indenlandske varer. Hvis myndighederne godtager virksomhedens ansøgning, vil den blive underrettet om de vilkår og betingelser, der er knyttet til godtagelsen. Aftalen om at blive godkendt som EOU-virksomhed er gyldig i fem år. Aftalen kan fornyes i yderligere perioder.
(70)
En EOU-virksomhed har ifølge FT-policy 09-14 en central forpligtelse til at opnå en nettoindtjening i udenlandsk valuta, hvilket vil sige, at den samlede værdi af eksporten i en referenceperiode på 5 år skal være højere end den samlede værdi af de importerede varer.
(71)
Eksportorienterede virksomheder er berettiget til følgende fordele:
i)
fritagelse for importtold på alle varetyper (herunder kapitalgoder, råmaterialer og forbrugsgoder), som er nødvendige til fremstilling og forarbejdning eller i forbindelse hermed
ii)
fritagelse for punktafgift på varer indkøbt hos indenlandske leverandører
iii)
godtgørelse af central omsætningsafgift på varer indkøbt lokalt
iv)
mulighed for at sælge en del af produktionen på hjemmemarkedet (op til 50 % af de eksporterede varers fob-værdi) på betingelse af, at man opnår en positiv nettoindtjening i udenlandsk valuta efter indbetaling af gældende told, dvs. punktafgifter på færdige varer
v)
delvis tilbagebetaling af den afgift, der er betalt på fyringsolie købt hos hjemlige olieselskaber
vi)
fritagelse i 10 år efter virksomhedens etablering for den skat på indtægter, der normalt skal betales af fortjeneste af eksportsalg i overensstemmelse med section 10B i indkomstskatteloven.
(72)
Virksomheder under denne ordning er underlagt toldmyndighedernes tilsyn.
(73)
De er retligt forpligtede til at føre nøjagtigt regnskab med alle importerede varer og med forbrug og anvendelse af alle importerede materialer og den eksport, der foretages i henhold til det relevante afsnit i Procedurehåndbogen I 09-14. Disse dokumenter skal regelmæssigt fremlægges for de kompetente indiske myndigheder i form af kvartalsvise og årlige situationsrapporter.
(74)
På intet tidspunkt stilles der dog krav om, at EOU-virksomheder skal redegøre for den indbyrdes forbindelse mellem enhver importtransaktion og deres eksport, salg til andre virksomheder, salg til reduceret told på hjemmemarkedet (»domestic tariff area«) eller lagerbeholdninger, som anført i det relevante afsnit Procedurehåndbogen I 09-14.
(75)
Hjemmemarkedssalget forsendes og registreres ved selvcertificering. Ekspeditionen af en EOU-virksomheds eksportforsendelser overvåges af en embedsmand fra told- og punktafgiftsmyndighederne.
(76)
I det aktuelle tilfælde blev EOU-ordningen benyttet af én af eksportørerne i stikprøven. Denne eksportør benyttede ordningen til toldfrit at importere råmaterialer, forbrugsgoder og kapitalgoder, til punktafgiftsfrit at købe varer på hjemmemarkedet og opnå godtgørelse af omsætningsafgifter samt til at sælge en del af sin produktion på hjemmemarkedet. Eksportøren opnåede således alle de fordele, der er beskrevet i betragtning 71 under nr. i)-vi). Hvad angår fritagelsen for indkomstskat i henhold til section 10B i indkomstskatteloven, viste undersøgelsen, at virksomheden fra 1. april 2010 ikke længere var berettiget til denne fritagelse. Bestemmelserne om indkomstskattefritagelser for EOU-virksomheder blev derfor ikke taget yderligere i betragtning som led i denne undersøgelse.
(77)
På et meget sent tidspunkt indsendte den virksomhed, for hvilken det blev konstateret, at den fungerede som en EOU-virksomhed, detaljerede bemærkninger til ordningen, bl.a. med påstand om, at de forskellige foranstaltninger, som fandtes inden for EOU, ikke var udligningsberettigede subsidier. Der kunne ikke drages nogle konklusioner ud fra analysen af disse bemærkninger på det tidspunkt, men det vil blive behørigt behandlet i den efterfølgende fase af denne undersøgelse.
d) Konklusioner vedrørende EOU-ordningen
(78)
Fritagelsen af EOU-virksomheder for tre typer importafgifter (basistold, »education cess on customs duty« og »higher secondary education cess« -hhv. uddannelsesbidrag og uddannelsesbidrag på gymnasieniveau) og godtgørelsen af omsætningsafgift er finansielle bidrag fra GOI, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Der gives afkald på offentlige indtægter, der ellers ville være opnået, således at EOU-virksomheden opnår en fordel i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 2, da den forbedrede sin likviditet ved ikke at skulle betale de afgifter, der normalt ville påløbe, og ved at opnå godtgørelse af omsætningsafgift.
(79)
EOU-ordningen kan desuden ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelses- eller substitutionsgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke reglerne i grundforordningens bilag I, punkt h) og i), bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse). GOI anvendte ikke en verifikationsordning eller -procedure til effektivt at bekræfte, hvorvidt der blev brugt råmaterialer ved fremstillingen af den eksporterede vare og i hvilke mængder (grundforordningens bilag II, del II, punkt 4), samt for substitutionsgodtgørelsesordningers vedkommende grundforordningens bilag III, del II, punkt 2). Hensigten med den indførte kontrolordning er at overvåge forpligtelsen til at opnå nettoindtjening i udenlandsk valuta og ikke forbruget af import i forbindelse med fremstilling af eksportvarer.
(80)
Fritagelsen for forbrugsafgiften og den tilsvarende importafgift (»EED« tillægstold) fører imidlertid ikke til, at der gives afkald på de indtægter, der ellers ville være opnået. Forbrugsafgifter og tillægstold kan, hvis de betales, benyttes som kredit i forbindelse med fremtidige afgiftsforpligtelser (den såkaldte »CENVAT-mekanisme«), der kan sammenlignes med moms-ordningen, og som giver indiske virksomheder mulighed for at udligne afgifter i forbindelse med anskaffelser med omsætningsafgifter. Disse afgifter er derfor ikke endelige. Ved anvendelse af CENVAT-kreditter er der kun en endelig afgift på værditilvæksten og ikke på råmaterialerne.
(81)
Det er således kun fritagelsen for basistold og uddannelsesbidragene (»education cess on customs duty«, »higher secondary education cess«) og godtgørelsen af den centrale omsætningsafgift, der udgør subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3. De er retligt betinget af eksportresultater og anses derfor for at være specifikke og udligningsberettigede, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a). Det er en ufravigelig betingelse for at opnå fordelene, at en EOU-virksomhed har eksport som mål, jf. kapitel. 6.1 i FT-policy 09-14.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(82)
Den udligningsberettigede fordel er derfor eftergivelsen af de samlede importafgifter, (basistold, uddannelsesbidrag og uddannelsesbidrag på gymnasieniveau), der normalt skal betales ved import, samt godtgørelsen af den centrale omsætningsafgift i UP.
i) Fritagelse for importafgifter (basistold, »education cess on customs duty«, »higher secondary education cess«), godtgørelsen af den centrale omsætningsafgift på råmaterialer og forbrugsgoder
(83)
Subsidiebeløbet for den eksportør, der er en eksportorienteret virksomhed, blev beregnet på grundlag af den importtold (basistold, »education cess on customs duty«, »higher secondary education cess«), som der var givet afkald på i UP, for de materialer, som EOU-virksomheden importerede som helhed, og den godtgjorte omsætningsafgift i UP. Gebyrer, som nødvendigvis påløber for at opnå subsidiet, blev jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a), fratrukket dette beløb, og resultatet heraf var subsidiebeløbet som tæller. Dette subsidiebeløb er i henhold til grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over den relevante eksportomsætning i UP som nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder. Den pågældende virksomhed havde således en subsidiemargen på 2,68 %.
ii) Fritagelse for importafgifter (basistold, »education cess on customs duty«, »higher secondary education cess«) på kapitalgoder
(84)
Kapitalgoder indgår ikke fysisk i de færdige varer. Fordelen for den pågældende virksomhed er derfor beregnet på grundlag af størrelsen af den ikke betalte told på importen af kapitalgoder fordelt over en periode, der afspejler den normale afskrivningstid for sådanne goder i en af de undersøgte virksomheder, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 3. Det således beregnede beløb vedrører dermed UP og er blevet justeret ved at tillægge renter i denne periode for at afspejle værdien af fordelen over tid og derved bestemme den fulde fordel af denne ordning for modtageren. Markedsrenten i UP i Indien blev anset for passende til dette formål. Dette subsidiebeløb er i henhold til grundforordningens artikel 7, stk. 2 og 3, blevet fordelt over den relevante eksportomsætning i UP som nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder. Den subsidiemargen, der således blev opnået for den pågældende virksomhed, var på 0,05 %.
(85)
Den pågældende virksomhed havde en samlet subsidiemargen på 2,73 % under EOU-ordningen.
3.6. Focus Product Scheme (»FPS-ordning«)
a) Retsgrundlag
(86)
Der findes en detaljeret beskrivelse af denne ordning i punkt 3.15 til 3.17 i FT-policy 09-14 og i kapitel 3.9 til 3.11 i Procedurehåndbogen I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(87)
I henhold til punkt 3.15.2 i FT-policy 09-14 er eksportører af anmeldte varer i tillæg 37D til Procedurehåndbogen I 09-14 støtteberettiget under denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse
(88)
En eksportør af varer, der er opført i tillæg 37D til Procedurehåndbogen I 09-14, kan ansøge om et bevis for afgiftskredit under FPS-ordningen (Duty Credit Scrip) på 2 % eller 5 % af eksportens fob-værdi. Imidlertid er de varer eller sektorer, som der er særlig fokus på, og som er omfattet af tabel 2 og 5 i ovennævnte tillæg 37D, berettiget til en afgiftskredit på 5 % af eksportens fob-værdi. Den pågældende vare, der er genstand for undersøgelsen, er omfattet af disse varer, som der er særlig fokus på.
(89)
FPS er en ordning efter eksport, dvs. en virksomhed skal foretage eksport for at være støtteberettiget til fordelene ved denne ordning. Derefter indsender virksomheden en online-ansøgning til den relevante myndighed sammen med kopier af eksportordren og fakturaen, bankens kvittering for afholdte gebyrer i forbindelse med ansøgningen, kopi af forsendelsespapirerne og bankbekræftelser for modtaget betaling eller bevis for overførsel fra udlandet i tilfælde af direkte omsætning af dokumenter. Hvis den oprindelige kopi af forsendelsespapirerne og/eller bankbekræftelserne er blevet indsendt i forbindelse med ansøgninger om fordele under andre ordninger, kan virksomheden indsende egne bekræftede kopier med angivelse af den relevante myndighed, hvortil de oprindelige dokumenter er blevet sendt. En online-ansøgning om kreditter under FPS-ordningen kan maksimalt omfatte op til 50 forsendelsespapirer.
(90)
Det konstateredes, at efter opfyldelsen af eksportforpligtelsen kan kreditter under FPS-ordningen bogføres som indtægter i regnskaberne på et periodiseringsgrundlag, hvilket er i overensstemmelse med indiske regnskabsstandarder. Sådanne kreditter kan benyttes til at betale told på senere import af enhver vare, undtagen kapitalgoder og varer, som er underlagt importrestriktioner. Varer, der er importeret ved anvendelse af sådanne kreditter, kan sælges på hjemmemarkedet (og pålægges omsætningsafgift) eller anvendes på anden måde. Kreditter under FPS-ordningen er frit omsættelige og gyldige i en periode på 24 måneder fra udstedelsesdatoen.
(91)
Det blev konstateret, at to af virksomhederne i stikprøven anvendte denne ordning i UP.
d) Konklusion vedrørende FPS
(92)
Med FPS-ordningen ydes der subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. En kredit under FPS-ordningen er et finansielt bidrag fra GOI, da kreditten senere vil blive benyttet til at udligne importafgifter, hvorved de indiske myndigheder giver afkald på toldindtægter, de ellers ville have fået. Desuden medfører kreditten under FPS-ordningen en fordel for eksportøren, da virksomhedens likviditet forbedres.
(93)
Endvidere er FPS-ordningen retligt betinget af eksportresultater og anses derfor for specifik og udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a).
(94)
Ordningen kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), idet den ikke overholder de regler, der er fastsat i grundforordningens bilag I, punkt i), bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse). En eksportør er ikke forpligtet til rent faktisk at forbruge de toldfrit importerede varer i produktionsprocessen, og kreditbeløbet beregnes ikke i forhold til de faktisk anvendte råmaterialer. Desuden findes der ingen ordning eller procedure, der skal fastslå, hvilke råmaterialer der forbruges ved fremstillingen af den eksporterede vare, eller om der har været tale om betaling af for høje importafgifter, jf. grundforordningens bilag I, punkt i), og bilag II og III. Endelig er en eksportør berettiget til FPS-fordelene, uanset om den pågældende overhovedet importerer råmaterialer. For at opnå fordelen er det tilstrækkeligt for en eksportør blot at eksportere varer uden at påvise import af noget råmateriale. Selv eksportører, der køber alle deres råmaterialer lokalt og ikke importerer varer, der kan benyttes som råmaterialer, er således stadig berettiget til fordelene ved FPS-ordningen.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(95)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 2, og artikel 5 blev det udligningsberettigede subsidiebeløb beregnet og udtrykt ved den fordel, som det konstateredes, at modtageren havde opnået i UP. I denne forbindelse konstateredes det, at modtageren opnår fordelen på det tidspunkt, hvor der foretages en eksporttransaktion i henhold til denne ordning. På dette tidspunkt er det sandsynligt, at GOI giver afkald på tolden, hvilket udgør et finansielt bidrag, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Når først toldmyndighederne har udstedt et eksportforsendelsesdokument, der bl.a. viser størrelsen af den FPS-kredit, som ydes for den pågældende eksporttransaktion, har GOI ingen beføjelser med hensyn til indrømmelse af subsidiet. I betragtning af ovenstående anses det for passende at betragte fordelen ved FPS-ordningen som summen af de kreditter, der er opnået for alle eksporttransaktioner, der har fundet sted under denne ordning i UP.
(96)
Når der blev fremsat berettigede krav herom, blev gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket kreditterne for at nå frem til subsidiebeløbet som tæller, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a). Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over den samlede eksportomsætning i UP som nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(97)
Den subsidiesats, der blev fastsat for de to virksomheder i forbindelse med denne ordning i UP, var på 4,80 %.
3.7. Export Credit Scheme (»ECS«) (eksportkreditordning)
a) Retsgrundlag
(98)
Der findes en detaljeret beskrivelse af ordningen i cirkulæret Master Circular DBOD No. DIR.(Exp).BC. 06/04.02.002/2010-10 ((Rupee/Foreign Currency Export Credit)) fra Reserve Bank of India (»RBI«), der er rettet til alle forretningsbanker i Indien.
b) Støtteberettigelse
(99)
Denne ordning kan benyttes af producent-eksportører og forhandler-eksportører.
c) Praktisk gennemførelse
(100)
ECS består af to underordninger, nemlig en ordning for eksportkredit før forsendelse (»pakkekredit«), som omfatter kreditter, der ydes en eksportør med henblik på finansiering af køb, forarbejdning, fremstilling, pakning og/eller forsendelse af varer forud for eksporten, samt en ordning for eksportkredit efter forsendelse, der tilvejebringer arbejdskapitallån til finansiering af eksporttilgodehavender. Siden den 1. juli 2010 har forretningsbankerne anvendt et nyt basisrentesystem, som gælder for alle indehavere af forskud på eksportkreditter i rupees. Med hensyn til ECS i udenlandsk valuta fastsætter RBI maksimumsrentesatser for eksportkreditter, som forretningsbankerne kan pålægge en eksportør. RBI pålægger også bankerne at afsætte en vis andel af deres nettobankkredit til eksportfinansiering.
(101)
Ifølge dette Master Circular fra RBI kan eksportører opnå eksportkreditter til præferencerentesatser sammenlignet med renter for almindelige kommercielle kreditter (»kontantkreditter«), der udelukkende fastsættes på markedsvilkår. Forskellen i satserne kan indsnævres for virksomheder med god kreditværdighed. Det kan faktisk være muligt for virksomheder med høj kreditværdighed at opnå eksportkreditter og kontantkreditter på samme vilkår.
(102)
Det blev konstateret, at alle de eksporterende producenter i stikprøven anvendte denne ordning i UP.
d) Konklusion vedrørende ECS
(103)
De præferencerentesatser for en ECS-kredit, der er fastsat i de i betragtning 98 nævnte Master Circular fra RBI, kan reducere en eksportørs renteomkostninger i forhold til kreditomkostninger, der udelukkende er fastsat på markedsvilkår, og medfører i dette tilfælde en fordel for en sådan eksportør, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 2.
(104)
Selv om præferencerentesatserne under ECS ydes af forretningsbanker, er denne fordel et finansielt bidrag fra staten, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv). I den forbindelse skal det bemærkes, at det hverken i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv), eller artikel 1, stk. 1, litra a) nr. iv), i aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger kræves, at der udbetales penge fra det offentlige - f.eks. godtgørelse fra GOI til forretningsbankerne - for at der er tale om subsidier, men kun at staten giver pålæg om at udføre funktioner, der er omhandlet i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), ii) eller iii). RBI er et offentligt organ og derfor omfattet af den definition af »staten«, der er givet i grundforordningens artikel 2, litra b). Banken er 100 % statsejet, forfølger mål for den offentlige politik (f.eks. pengepolitikken), og dens ledelse udpeges af GOI. RBI giver instrukser til private organer, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv), andet led, idet forretningsbankerne er forpligtet til at overholde de betingelser, den indfører bl.a. fastsættelsen af rentesatser for eksportkreditter, der er anført i Master Circular fra RBI, samt RBI's bestemmelser om, at forretningsbanker skal afsætte en vis del af deres nettobankkredit til eksportfinansiering. Dette forpligter forretningsbankerne til at udføre funktioner, der er omhandlet i grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), i dette tilfælde långivning i form af eksportfinansiering til præferencesatser. En sådan direkte overførsel af midler i form af lån på særlige vilkår ville normalt påhvile staten, og denne praksis afviger ikke reelt fra normal statslig praksis, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv). Dette subsidie anses for at være specifikt og udligningsberettiget, da præferencerentesatserne kun indrømmes i forbindelse med finansiering af eksporttransaktioner og derfor er betinget af eksportresultater, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, litra a), første afsnit,.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(105)
Subsidiebeløbet er blevet beregnet på grundlag af forskellen mellem den rente, som blev betalt for de eksportkreditter, der blev benyttet i UP, og den rente, der skulle have været betalt for de almindelige kreditter på markedsvilkår, der blev anvendt af den pågældende virksomhed. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over den samlede eksportomsætning i undersøgelsesperioden som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(106)
Den subsidiesats, der blev fastsat for de pågældende virksomheder i forbindelse med denne ordning i UP, var på 0,25 %, 0,31 % og 0,44 %.
3.8. Electricity Duty Exemption (»EDE«) (afgiftsfritagelsesordning for elektricitet)
a) Retsgrundlag
(107)
Ordningen indgår i pakkeordningen med tilskyndelsesforanstaltninger for 2007 fra regeringen i Maharashtra (Package Scheme of Incentives 2007), beslutning nr. PSI-1707/(CR-50)/IND-8, af 30. marts 2007. Efter ændringer til denne pakkeordning af tilskyndelsesforanstaltninger for 2007 udstedt den 30. juni 2011 af regeringen i Maharashtra blev der indført en forlængelsesperiode indtil den 31. august 2011.
b) Støtteberettigelse
(108)
Ovennævnte beslutning indeholder en liste over erhvervsgrene og virksomheder, der kan anses for støtteberettigede til tilskyndelsesforanstaltningerne under 2007-ordningen.
c) Praktisk gennemførelse
(109)
For at tilskynde til en spredning af industrivirksomheder til mindre udviklede områder indførte regeringen i Maharashtra en pakkeordning med tilskyndelsesforanstaltninger til nye eller ekspanderende industrienheder, der etableres i udviklingsregionen i delstaten Maharashtra. I forbindelse med ordningen indeholder bilag I til beslutningen en klassifikation af det delstatsområde, der er støtteberettiget til tilskyndelsesforanstaltninger. Imidlertid kan der ikke søges om tilskyndelsesforanstaltningerne under 2007-ordningen, medmindre gennemførelsesagenturet har udstedt et støtteberettigelsesbevis under 2007-ordningen, og den støtteberettigede enhed har opfyldt betingelserne i støtteberettigelsesbeviset. Gennemførelsesagenturet udsteder et støtteberettigelsesbevis med virkning fra den dato, hvor den erhvervsmæssige produktion påbegyndes i den støtteberettigede enhed.
(110)
Afgiftsfritagelse for elektricitet bevilges til nye støtteberettigede enheder, der er etableret i særlige områder i en periode på 15 år. I andre dele af delstaten fritages EOU-virksomheder og enheder inden for informationsteknologi og bioteknologi også for betaling af elektricitetsafgift i en periode på 10 år.
(111)
Det blev under undersøgelsen konstateret, at én virksomhed i stikprøven, der var en EOU-virksomhed beliggende i Maharashtra, drog fordel af denne ordning i UP.
d) Konklusion i forbindelse med afgiftsfritagelse for elektricitet
(112)
Fritagelsen for elektricitetsafgifter er et subsidie jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, da den udgør et finansielt bidrag fra GOI, der har medført en fordel for de undersøgte eksportører.
(113)
Denne subsidieordning er desuden specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 3, idet den lovgivning, under hvilken den bevilgende myndighed udøver sin virksomhed, begrænsede adgangen til denne ordning til kun at omfatte visse virksomheder i en nærmere defineret geografisk region.
(114)
Subsidiet bør derfor betragtes som udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(115)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 2, og artikel 5 beregnedes det udligningsberettigede subsidiebeløb udtrykt ved den fordel, som det blev konstateret, at modtageren havde opnået i forbindelse med den pågældende vare i undersøgelsesperioden. Dette subsidiebeløb (tæller) blev fordelt over den samarbejdsvillige eksporterende producents samlede omsætning i forbindelse med den pågældende vare i UP, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 2.
(116)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for den pågældende virksomhed i forbindelse med denne ordning, er på 0,09 %.
3.9. Udligningsberettigede subsidiebeløb
(117)
Ud fra konklusionerne, jf. nedenstående tabel, lå det udligningsberettigede subsidiebeløb udtrykt som værditold på mellem 3,2 % og 16,5 %:
Tabel 1
Ordning
EPCGS
DEPBS
AAS
EOUS
ECS
FPS
Electricity Duty Exemption (EDE)
I alt
Virksomhed
Viraj Profiles Ltd.
0,16 %
2,73 %
0,25 %
0,09 %
3,2 %
Raajratna Ventures Ltd.
0,19 %
4,70 %
2,94 %
0,44 %
4,80 %
13,0 %
Agarwal Fastners Pvt. Ltd.
0,11 %
6,53 %
0,31 %
4,80 %
11,7 %
Samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven
0,16 %
5,53 %
2,94 %
0,25 %
4,80 %
13,6 %
Andre virksomheder
0,16 %
5,53 %
2,94 %
2,73 %
0,25 %
4,80 %
0,09 %
16,5 %
(118)
I henhold til grundforordningens artikel 15, stk. 3, udgør subsidiemargenen for de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, 13,6 %, hvilket blev beregnet på grundlag af den vejede gennemsnitlige subsidiemargen for hver af de programmer, som de samarbejdsvillige virksomheder i stikprøven drager fordel af. I forbindelse med beregningen til stikprøven af den vejede gennemsnitlige subsidiemargen blev de subsidiebeløb, der var konstateret for EOU-virksomhederne, og afgiftsfritagelsesordningen for elektricitet under pakkeordningen for tilskyndelsesforanstaltninger fra regeringen i Maharashtra (dvs. kun for EOU-virksomheder) udelukket fra beregningen, da det blev konstateret, at omfanget af disse subsidieordninger ikke dækker de to samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven. I forbindelse med EOU er det ikke muligt at kumulere EOU-relaterede fordele og fordele opnået under andre ordninger. Med hensyn til afgiftsfritagelsesordningen for elektricitet er den kun tilgængelig for EOU-virksomheder eller virksomheder, som er beliggende i visse områder af Maharashtra. Derfor er mængden af modtagere i forbindelse med denne ordning for begrænset til, at den kan anses for at gælde for virksomheder, der ikke indgår i stikprøven.
(119)
For alle de andre indiske eksportørers vedkommende bestemte Kommissionen først graden af samarbejde. Det fremgår af sammenligningen mellem Eurostats importdata og mængden af eksport til Unionen af den pågældende vare, som blev indberettet for undersøgelsesperioden af de samarbejdsvillige virksomheder eller grupper med eksport af den pågældende vare til Unionen i undersøgelsesperioden, at samarbejdsgraden blandt de eksporterende producenter i Indien var meget høj, næsten 100 %. I betragtning af dette høje samarbejdsniveau blev subsidiemargenen for alle ikke-samarbejdsvillige virksomheder fastsat til niveauet for den vejede gennemsnitlige subsidiemargen, der var blevet fastslået for de enkelte programmer, som de samarbejdsvillige virksomheder i stikprøven drager fordel af, dvs. 16,5 %.
4. EU-ERHVERVSGRENEN
4.1. EU-produktion
(120)
Alle tilgængelige oplysninger om EU-producenterne, herunder oplysninger anført i klagen og oplysninger indsamlet af EU-producenterne før og efter undersøgelsens indledning, og de kontrollerede spørgeskemabesvarelser indsendt af EU-producenterne i stikprøven blev anvendt til at fastsætte den samlede EU-produktion.
(121)
På det grundlag blev den samlede EU-produktion skønsvis anslået til 52 000 ton i undersøgelsesperioden. I dette tal indgår produktionen fra alle EU-producenter, som gav sig til kende, og den anslåede produktionsmængde for de producenter, som ikke gav sig til kende i forbindelse med proceduren.
(122)
Som anført i betragtning 14 blev der anvendt stikprøveudtagning i forbindelse med undersøgelsen af EU-producenterne. Af de 15 EU-producenter, som indsendte oplysninger inden procedurens indledning, blev der udvalgt en stikprøve på fem virksomheder. Efterfølgende besluttede en virksomhed, som anført i betragtning 16, ikke at samarbejde i undersøgelsen. De resterende samarbejdsvillige virksomheder, som indgik i stikprøven, tegnede sig for ca. 32 % af den samlede anslåede EU-produktion i UP og blev anset for at være repræsentativ for EU-erhvervsgrenen. Virksomhederne i stikprøven er de vigtigste producenter og er etableret i Frankrig og Italien, hvor den største mængde af den pågældende vare fremstilles.
4.2. EU-erhvervsgrenen
(123)
Alle kendte EU-producenter, som er omtalt under betragtning 120, anses derfor for at udgøre erhvervsgrenen i Unionen, jf. grundforordningens artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 8, og omtales herefter som »EU-erhvervsgrenen«.
5. SKADE
5.1. Indledende bemærkninger
(124)
De relevante Eurostat-importstatistikker sammen med oplysninger anført i klagen og oplysninger indsamlet af EU-producenterne før og efter undersøgelsens indledning samt de kontrollerede spørgeskemabesvarelser fra EU-producenterne i stikprøven blev også anvendt i forbindelse med evalueringen af de relevante skadesfaktorer.
(125)
Skadesanalysen med hensyn til de makroøkonomiske oplysninger, f.eks. produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse og produktivitet tager udgangspunkt i oplysninger fra EU-erhvervsgrenen som helhed.
(126)
Skadesanalysen med hensyn til de mikroøkonomiske oplysninger, f.eks. transaktionspriser, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast, evne til at rejse kapital, lagerbeholdninger og lønninger, tager udgangspunkt i oplysninger om EU-producenterne i stikprøven.
(127)
De fire EU-producenter i stikprøven blev også udtaget til at indgå i stikprøven for så vidt angår udløbsundersøgelsen i forbindelse med antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af rustfrit stål med oprindelse i Kina og Taiwan, som blev afsluttet den 7. januar 2012 (4). I denne fornyede undersøgelse blev der udtaget endnu en virksomhed til stikprøven, som ikke indgik i stikprøven i nærværende undersøgelse. I betragtning af at den betragtede periode for skadesanalysen overlapper perioden for udløbsundersøgelsen, er oplysningerne for 2008 og 2009 identiske undtaget for denne ene virksomhed. Ved at fremlægge tal for 2008 og 2009 vil det være muligt at slutte sig til tallene for den virksomhed, som ikke indgik i stikprøven for den nærværende sag. Derfor er mikroindikatorer som lagerbeholdninger, lønninger, investeringer, likviditet, investeringsafkast og rentabilitet blevet indekseret.
5.2. EU-forbruget
(128)
EU-forbruget blev fastlagt på grundlag af EU-erhvervsgrenens salgsmængde i Unionen som anført i klagen og krydschecket ved hjælp af spørgeskemabesvarelserne i stikprøven og de kontrollerede oplysninger fra producenterne i stikprøven. Desuden blev der også taget højde for importmængden ud fra Eurostat-oplysningerne i den betragtede periode.
(129)
På dette grundlag udviklede EU-forbruget sig således:
Tabel 2
2008
2009
2010
UP
EU-forbruget (ton)
120 598
101 143
122 345
131 457
Indeks (2008 = 100)
100
84
101
109
Kilde:
Eurostat, oplysninger i klagen og spørgeskemabesvarelser.
(130)
Det samlede forbrug på EU-markedet steg med 9 % i den betragtede periode. Mellem 2008 og 2009 var der et kraftigt fald på 16 % angiveligt som følge af de negative globale indvirkninger af den økonomiske krise på markedet, derefter steg forbruget igen med 21 % mellem 2009 og 2010 og med yderligere 7 % mellem 2010 og UP.
5.3. Import fra det pågældende land
(131)
Importen fra Indien til Unionen udviklede sig som følger i den betragtede periode:
Tabel 3
2008
2009
2010
UP
Importmængde fra Indien (ton)
14 546
18 883
21 914
24 072
Indeks (2008 = 100)
100
130
151
165
Markedsandel
12,1 %
18,7 %
17,9 %
18,3 %
Indeks (2008 = 100)
100
155
149
152
Kilde:
Eurostat-oplysninger og spørgeskemabesvarelser fra de eksporterende producenter.
(132)
Importen fra Indien voksede betydeligt med 65 % i den betragtede periode. Denne stigning var kraftigst mellem 2008 og 2009, da importen steg voldsomt med 30 %, og forbruget faldt med 16 %. På årsbasis fortsatte den indiske import med at stige i 2010 (+ 16 %) og i UP (+ 10 %)
5.3.1. Importpriser og prisunderbud
Tabel 4
Importen fra Indien
2008
2009
2010
UP
Gennemsnitlig pris (EUR/ton)
3 531
2 774
2 994
3 216
Indeks (2008 = 100)
100
79
85
91
Kilde:
Eurostat-oplysninger og spørgeskemabesvarelser fra EU-producenterne i stikprøven.
(133)
Gennemsnitspriserne på importen fra Indien faldt generelt med 9 % i den betragtede periode. Dette forklarer stigningen i den indiske markedsandel fra 12,1 % til 18,3 % i samme periode. Den største stigning skete mellem 2008 og 2009, hvor de indiske eksportører forøgede deres markedsandel med over 6 procentpoint.
(134)
For at kunne afgøre, om der var tale om prisunderbud i UP, blev de vejede gennemsnitlige priser for hver varetype, som EU-producenterne i stikprøven solgte til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til et niveau ab fabrik, sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser for import fra Indien ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet, fastsat på cif-basis med en passende justering for gældende told og omkostninger efter import.
(135)
Prissammenligningen blev foretaget for den enkelte transaktion i samme handelsled, efter passende justering og med fradrag af nedslag og rabatter. Resultatet af sammenligningen viste et prisunderbud på mellem 3 % og 13 % udtrykt som en procentdel af omsætningen i UP for EU-producenterne i stikprøven.
5.4. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
(136)
I medfør af grundforordningens artikel 8, stk. 4, omfattede undersøgelsen af virkningerne af den subsidierede import fra Indien for EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle de økonomiske faktorer, der er konstateret for EU-erhvervsgrenen i den betragtede periode.
5.4.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
Tabel 5
2008
2009
2010
UP
Produktionsmængde (ton)
69 514
56 396
62 213
51 800
Indeks (2008 = 100)
100
81
89
75
Produktionskapacitet (ton)
140 743
127 200
128 796
111 455
Indeks (2008 = 100)
100
90
92
79
Kapacitetsudnyttelse
49 %
44 %
48 %
46 %
Indeks (2008 = 100)
100
90
98
94
Kilde:
Den samlede EU-erhvervsgren.
(137)
Det fremgår af ovenstående tabel, at produktionen faldt betydeligt med 25 % i den betragtede periode. I tråd med den faldende efterspørgsel faldt produktionen kraftigt med 19 % i 2009, hvorefter steg igen med ca. 10 % i 2010. I UP faldt EU-produktionen igen med ca. 17 % sammenlignet med foregående år, selv om EU-forbruget steg med 7 %.
(138)
EU-erhvervsgrenens produktionskapacitet faldt med ca. 21 % i den betragtede periode. Kapacitetsudnyttelsen faldt også i den betragtede periode og lå konstant under 50 %.
5.4.2. Salgsmængde og markedsandel
Tabel 6
2008
2009
2010
UP
Salgsmængde (ton)
56 042
44 627
45 976
48 129
Indeks (2008 = 100)
100
80
82
86
Markedsandel
46,5 %
44,1 %
37,6 %
36,6 %
Indeks (2008 = 100)
100
95
81
79
Kilde:
Den samlede EU-erhvervsgren.
(139)
Set i lyset af et stigende forbrug (+ 9 %) faldt salgsmængden af samme vare med 14 % i den betragtede periode ved salg til den første uafhængige kunde i Unionen. Markedsandelen faldt følgelig fra 46,5 % i 2008 til 36,6 % i undersøgelsesperioden. Efter en markant nedgang i salgsmængden i 2009 (- 20 %) steg den lidt i 2010 og i UP.
5.4.3. Vækst
(140)
EU-forbruget steg med 9 % mellem 2008 og undersøgelsesperioden. EU-erhvervsgrenens salgsvolumen og markedsandel faldt dog i samme periode med henholdsvis 14 % og 21 %. Samtidig voksede importen fra Indien betydeligt med 65 %.
5.4.4. Beskæftigelse
Tabel 7
2008
2009
2010
UP
Antal ansatte
1 007
863
821
761
Indeks (2008 = 100)
100
86
82
76
Produktivitet (pr. enhed/ansat)
Indeks (2008 = 100)
100
95
110
99
Kilde:
Den samlede EU-erhvervsgren.
(141)
Som følge af en indskrænkning af EU-erhvervsgrenens aktiviteter blev antallet af ansatte reduceret i overensstemmelse hermed, dvs. med 24 %, i den betragtede periode. Mellem 2008 og undersøgelsesperioden steg lønningerne pr. ansat med 6 %.
(142)
EU-erhvervsgrenens produktivitet målt som årlig produktion (i ton) pr. ansat faldt lidt med 2 % i den betragtede periode. Den nåede sit laveste niveau i 2009, hvorefter den steg lidt hen imod UP.
5.4.5. Unionens gennemsnitlige enhedspriser
Tabel 8
2008
2009
2010
UP
Enhedspris i Unionen til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder
(EUR pr. ton)
4 336
2 792
3 914
4 244
Indeks (2008 = 100)
100
64
90
98
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser fra producenter i stikprøven.
(143)
De gennemsnitlige salgspriser faldt med 2 % i løbet af den betragtede periode. I 2009 blev EU-erhvervsgrenen tvunget til at sænke sine salgspriser med 36 % på baggrund af den økonomiske afmatning og det kraftige fald i importpriserne fra Indien (- 21 %). I løbet af 2010 og UP steg EU-erhvervsgrenens salgspriser igen.
(144)
Det fremgik af undersøgelsen, at nedgangen i salgspriserne i 2009 afspejlede nedgangen i omkostninger, som gik tilbage med 18 % i forhold til niveauet fra 2008. Denne omkostningsnedgang skyldtes hovedsageligt faldende råmaterialepriser, især på nikkel, som har en ustabil prisudvikling. EU-erhvervsgrenen var imidlertid tvunget til at sænke sine salgspriser mere end omkostningsnedgangen i lyset af den ekspansion, som havde fundet sted inden for indisk lavprisimport i 2009.
5.4.6. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evnen til at tilvejebringe kapital
Tabel 9
2008
2009
2010
UP
Rentabilitet ved EU-salget (% af nettosalget)
Indeks (2008 = 100)
- 100
- 442
-74
-24
Likviditet
Indeks (2008 = 100)
- 100
-1 827
-40
171
Investeringer (EUR)
Indeks (2008 = 100)
100
29
59
6
Investeringsafkast
Indeks (2008 = 100)
- 100
- 284
-59
-28
Kilde:
Eurostat og spørgeskemabesvarelser fra EU-producenterne i stikprøven.
(145)
Det fremgik af undersøgelsen, at EU-erhvervsgrenens pris var under pres fra importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af rustfrit stål med oprindelse i Indien, selv om nedgangen i salgspriser til dels afspejlede omkostningsnedgangen. EU-erhvervsgrenens rentabilitet havde været negativ siden begyndelsen af den betragtede periode. EU-erhvervsgrenen var især i 2009 tvunget til at sænke sine salgspriser mere end omkostningsnedgangen i lyset af den ekspansion, som havde fundet sted inden for indisk lavprisimport. Det førte til en betydelig forværring af rentabiliteten for dette år. I 2010 og i UP forbedredes rentabiliteten dog, men den var stadig negativ.
(146)
Likviditeten, som er erhvervsgrenens evne til selv at finansiere sine aktiviteter, fulgte samme tendens som rentabiliteten. Den nåede sit laveste niveau i 2009, hvorefter den viste en stigende tendens og blev positiv i UP.
(147)
Efter at der i 2008 var blevet investeret i produktionen af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af rustfrit stål, faldt investeringerne med ca. 94 % i den betragtede periode. Investeringsafkastet viste en lignende negativ udvikling i tråd med de negative resultater, som var blevet opnået af EU-erhvervsgrenen i den betragtede periode, og forblev negativ.
(148)
Udviklingen inden for rentabilitet, likviditet og det lave investeringsniveau tyder på, at EU-producenterne i stikprøven måske havde haft vanskeligt ved at rejse kapital.
5.4.7. Lagerbeholdninger
Tabel 10
2008
2009
2010
UP
EU-erhvervsgrenens ultimolagre -
indeks (2008 = 100)
100
92
100
103
Kilde:
Spørgeskemabesvarelse
(149)
EU-erhvervsgrenens lagerbeholdning steg med 3 % i den betragtede periode. I 2009 var ultimolagrene faldet med 8 %, hvorefter den steg i 2010 og i UP med henholdsvis 8 % og 3 %.
5.4.8. Subsidiemargenens størrelse
(150)
I betragtning af mængden af, markedsandelen for og priserne på den subsidierede import fra Indien kan de faktiske subsidiemargeners virkning for EU-erhvervsgrenen ikke anses for at være ubetydelig.
5.5. Konklusion vedrørende skade
(151)
Det fremgik af undersøgelsen, at de fleste skadesindikatorer, f.eks. produktion (- 25 %), kapacitetsudnyttelse (- 6 %), salgsmængde (- 14 %), markedsandel (- 21 %) og beskæftigelse (- 24 %) forværredes i den betragtede periode. På baggrund af et stigende forbrug faldt både salgsmængden og markedsandelen. Salgsmængden steg lidt igen i 2010 og i UP sammenlignet med 2009; imidlertid var EU-erhvervsgrenen ikke i stand til at genvinde sin tabte markedsandel på grund af udvidelsen af den indiske import, som steg støt i den betragtede periode til priser, der konstant underbød EU-erhvervsgrenens priser.
(152)
Desuden blev skadesindikatorerne vedrørende EU-erhvervsgrenens finansielle resultater, f.eks. likviditet og rentabilitet, alvorligt påvirket. Det betyder, at EU-erhvervsgrenens evne til at rejse kapital også blev undermineret.
(153)
Ud fra ovenstående blev det konkluderet, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 5.
6. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
6.1. Indledning
(154)
I henhold til grundforordningens artikel 8, stk. 5 og 6, undersøgte Kommissionen, om den subsidierede import med oprindelse i Indien har forvoldt EU-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betegnes som væsentligt. Andre kendte faktorer end den subsidierede import, der samtidig kunne have tilføjet EU-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at en eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet den subsidierede import.
6.2. Virkningerne af den subsidierede import
(155)
Det fremgik af undersøgelsen, at EU-forbruget steg med 9 % i den betragtede periode, mens EU-erhvervsgrenens salgsmængde faldt med 14 %, og markedsandelen med 21 %. Samtidig steg den subsidierede import fra Indien voldsomt med 65 %, hvilket forøgede markedsandelen med 52 %.
(156)
I 2010 og i UP gik EU-forbruget frem i tråd med den almindelige økonomiske fremgang. Men EU-erhvervsgrenens salgsmængde steg kun let i 2010 (+ 2,3 %) og i UP (+ 4,7 %). På den anden side viste undersøgelsen en årlig stigning i den indiske import på 16 % i 2010 og 10 % i UP.
(157)
Den subsidierede import fra Indien udøvede et pres på EU-erhvervsgrenen især i 2009, da den steg med 30 % sammenlignet med 2008, og markedsandelen øgedes med 6,6 procentpoint. Det samme år faldt EU-erhvervsgrenens salgsmængde med 20 %.
(158)
Med hensyn til presset på priserne i 2009 faldt den gennemsnitlige importpris fra Indien med 21 %, hvilket tvang EU-erhvervsgrenen til at sænke sine salgspriser med 36 %. Denne nedgang var større end omkostningsnedgangen. Situationen førte til en betydelig forværring i rentabiliteten, som faldt voldsomt i 2009.
(159)
Priserne på importen fra Indien gik i alt tilbage med 9 % i den betragtede periode og forblev konstant lavere end importpriserne fra resten af verden og EU-erhvervsgrenens salgspriser.
(160)
På baggrund af ovenstående kan det konkluderes, at den massive stigning i den subsidierede import fra Indien til priser, som konstant underbød EU-erhvervsgrenens priser, har spillet en afgørende rolle for den væsentlige skade, EU-erhvervsgrenen har lidt, hvilket afspejles i den dårlige finansielle situation, det betydelige fald i salgsmængde og markedsandel samt forringelsen af næsten samtlige skadesindikatorer.
6.3. Andre faktorers indvirkning
6.3.1. Import fra andre tredjelande
Tabel 11
2008
2009
2010
UP
Importmængder fra andre tredjelande (ton)
50 010
37 633
54 454
59 255
Indeks (2008 = 100)
100
75
109
118
Markedsandel for importen fra andre tredjelande
41,5 %
37,2 %
44,5 %
45,1 %
Indeks (2008 = 100)
100
90
107
109
Gennemsnitspris for importen fra andre tredjelande (EUR/ton)
5 380
5 236
5 094
5 234
Indeks (2008 = 100)
100
97
95
97
Importmængde fra Malaysia (ton)
13 712
9 810
9 611
9 966
Markedsandel for importen fra Malaysia
11,4 %
9,7 %
7,9 %
7,6 %
Gennemsnitspris for importen fra Malaysia (EUR/ton)
4 203
2 963
3 324
3 633
Importmængde fra Filippinerne (ton)
7 046
5 406
15 576
18 149
Markedsandel for importen fra Filippinerne
5,8 %
5,3 %
12,7 %
13,8 %
Gennemsnitspris for importen fra Filippinerne (EUR/ton)
4 645
3 474
3 714
3 912
Importmængde fra Folkerepublikken Kina (ton)
2 332
2 452
3 217
3 288
Markedsandel for importen fra Folkerepublikken Kina
1,9 %
2,4 %
2,6 %
2,5 %
Gennemsnitspris for importen fra Folkerepublikken Kina (EUR/ton)
4 004
4 561
5 272
5 648
Importmængde fra Taiwan (ton)
4 304
3 703
6 451
6 640
Markedsandel for importen fra Taiwan
3,6 %
3,7 %
5,3 %
5,1 %
Gennemsnitspris for importen fra Taiwan (EUR/ton)
5 092
4 719
4 755
4 943
Kilde:
Eurostat
(161)
Det fremgår af Eurostats oplysninger, at importmængden til Unionen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af rustfrit stål med oprindelse i andre tredjelande faldt med 18 % i den betragtede periode. Samtidig faldt de gennemsnitlige importpriser med ca. 3 % i den betragtede periode, og markedsandelen steg med ca. 9 %.
(162)
Der har været antidumpingforanstaltninger gældende på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af rustfrit stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Taiwan siden den 19. november 2005. Til trods for disse foranstaltninger er denne import steget betydeligt i den betragtede periode, selv om markedsandelen forblev ret begrænset, dvs. på henholdsvis 2,5 % og 5,1 % i UP. Andre væsentlige kilder til import er Filippinerne og Malaysia. Især importen fra Filippinerne er steget betydeligt i den betragtede periode, hvilket forøgede markedsandelen fra 5,8 % til 13,8 i UP.
(163)
Med hensyn til Malaysia var der en faldende tendens i den betragtede periode, men importen udgjorde stadig en markedsandel på 7,6 % i UP. Importmængden fra Filippinerne steg betydeligt i den betragtede periode. Men som anført nedenfor var den gennemsnitlige importpris meget højere nemlig, ca. 20 %, end gennemsnitsprisen for skruer, bolte, møtrikker og lignende varer med oprindelse i Indien.
(164)
Med hensyn til importpriserne, forblev de gennemsnitlige importpriser fra andre tredjelande ret stabile i den betragtede periode og lå konstant over EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser og de gennemsnitlige importpriser fra Indien.
(165)
På baggrund af ovenstående blev det foreløbigt konkluderet, at importen fra andre tredjelande ikke brød årsagssammenhængen mellem virkningen af den subsidierede import fra Indien og den væsentlige skade, der var påført EU-erhvervsgrenen.
6.3.2. Økonomisk krise
(166)
Den økonomiske krise forklarer delvis EU-forbrugets tilbagegang i 2009. Det er dog værd at bemærke, at mængden af den indiske import steg med 30 % til trods for faldet i forbruget på 16 % i 2009.
(167)
I 2010 og i UP gik EU-forbruget frem i tråd med den almindelige økonomiske fremgang. Men EU-erhvervsgrenens salgsmængde steg kun lidt, med 2,3 % i 2010 og 4,7 i UP. Det skal sammenlignes med en årlig stigning i den indiske import på henholdsvis 16 % og 10 %.
(168)
Under normale økonomiske forhold og uden et kraftigt pristryk og øgede importniveauer gennem subsidieret import ville EU-erhvervsgrenen muligvis have haft svært ved at klare nedgangen i forbruget og stigningen i de faste omkostninger pr. enhed på grund af den reducerede kapacitetsudnyttelse, som den oplevede. Imidlertid har den subsidierede import forstærket virkningen af den økonomiske afmatning, og selv under det generelle økonomiske opsving var EU-erhvervsgrenen ikke i stand til at genrejse sig og genvinde den markedsandel, som blev tabt til den indiske import.
(169)
Selv om den økonomiske krise i 2008-2009 kan have bidraget til EU-erhvervsgrenens dårlige resultater, kan den derfor ikke generelt anses for at have en sådan virkning, at den kan bryde årsagssammenhængen mellem den subsidierede import og den skadevoldende situation for EU-erhvervsgrenen.
6.3.3. Eksportresultater for EU-producenterne i stikprøven
Tabel 12
2008
2009
2010
UP
Eksportsalg i ton
967
689
933
884
Indeks (2008 = 100)
100
71
97
91
Salgspris pr. enhed i euro
4 770
3 060
4 020
4 313
Indeks (2008 = 100)
100
64
84
90
(170)
I den betragtede periode faldt eksportmængden hos de EU-producenter, der indgik i stikprøven, med 9 %, mens de gennemsnitlige salgspriser faldt med 10 %. Det kan ikke udelukkes, at den negative tendens inden for eksportresultaterne kan have haft en yderligere negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenen, men det konkluderes dog på grundlag af de begrænsede eksportmængder i relation til salget på EU-markedet, at virkningen ikke bryder årsagssammenhængen mellem den subsidierede import og den konstaterede skade.
6.4. Konklusion med hensyn til årsagssammenhæng
(171)
Ovenstående analyse har vist, at der i den betragtede periode var en kraftig stigning i mængden og markedsandelen for den subsidierede import til lave priser med oprindelse i Indien. Dertil kommer, at det blev konstateret, at denne import konstant underbød EU-erhvervsgrenens priser på EU-markedet.
(172)
Denne stigning i mængde og markedsandel for den subsidierede indiske import var konstant, selv i 2009, da EU-forbruget faldt med 16 %, og indtraf samtidig med den negative udvikling i EU-erhvervsgrenens markedsandel i samme periode.
(173)
Det lykkedes de indiske eksporterende producenter at øge deres markedsandel betydeligt allerede fra 2008 trods den økonomiske afmatning og et kraftigt fald i EU-forbruget. Det faldt sammen med en negativ udvikling i EU-erhvervsgrenens markedsandel og en kraftig tilbagegang i rentabiliteten og i andre finansielle indikatorer. I den betragtede periode havde den voldsomme stigning i den subsidierede import til lave priser fra Indien, som konstant underbød EU-erhvervsgrenens priser en overordnet negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenens finansielle situation. Selv om situationen forbedredes lidt, da man nærmede sig UP, var EU-erhvervsgrenen ude af stand til at genvinde sin tabte markedsandel, og rentabiliteten forblev negativ.
(174)
Undersøgelsen af andre kendte faktorer, herunder den økonomiske krise, som kunne have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, afslørede, at disse faktorer ikke brød årsagssammenhængen mellem den subsidierede import fra Indien og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
(175)
På grundlag af ovenstående konkluderedes det derfor foreløbigt, at dumpingimporten fra Indien har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 5.
7. UNIONENS INTERESSER
7.1. Indledende bemærkning
(176)
Kommissionen undersøgte i overensstemmelse med grundforordningens artikel 31, om der til trods for konklusionerne om skadevoldende subsidiering er tvingende årsager til at konkludere, at det ikke er i Unionens interesse at indføre foranstaltninger i dette tilfælde. Unionens interesser blev fastsat på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, herunder EU-erhvervsgrenens, importørernes og brugernes interesser.
7.2. EU-erhvervsgrenens interesser
(177)
EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade som følge af den subsidierede import fra Indien. Der mindes om, at de fleste skadesindikatorer viste en negativ tendens i den betragtede periode. Uden foranstaltninger forekommer en yderligere forringelse af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation uundgåelig.
(178)
Det forventes, at indførelsen af midlertidige udligningsforanstaltninger vil genoprette effektive handelsvilkår på EU-markedet og sætte EU-erhvervsgrenen i stand til at tilpasse priserne på den undersøgte vare, så de afspejler omkostningerne ved de forskellige komponenter og markedsvilkårene. Det kan også forventes, at indførelsen af midlertidige foranstaltninger vil betyde, at EU-erhvervsgrenen kan genvinde i det mindste en del af den markedsandel, der blev tabt i den betragtede periode, med yderligere positive virkninger for rentabiliteten og den overordnede økonomiske situation.
(179)
Hvis der ikke indføres foranstaltninger, vil der kunne forventes yderligere tabte markedsandele, og EU-erhvervsgrenen vil forblive tabsgivende. Dette ville ikke være bæredygtigt på mellemlang til lang sigt. I betragtning af det påførte tab og de store investeringer i produktionen i begyndelsen af den betragtede periode kan det forventes, at de fleste EU-producenter ikke vil være i stand til at få dækket deres investeringer, hvis der ikke indføres foranstaltninger. Desuden forventes det, at indførelsen af udligningsforanstaltninger vil bidrage til at opretholde beskæftigelsen, som faldt betydeligt i den betragtede periode.
(180)
Det konkluderes derfor foreløbigt, at det vil være i EU-erhvervsgrenens interesse, at der indføres udligningsforanstaltninger.
7.3. Brugernes og importørernes interesser
(181)
Der var ingen brugere, der samarbejdede i forbindelse med denne undersøgelse; 20 brugere blev kontaktet, men ingen af dem besvarede de spørgeskemaer, de fik tilsendt. Med hensyn til importørerne blev der sendt spørgeskemaer til to ikke-forretningsmæssigt forbundne importører, som erklærede sig rede til at samarbejde, men de indsendte ikke nogen besvarelse.
(182)
Der mindes om, at i de foregående undersøgelser om samme vare var samarbejdet fra brugernes side meget begrænset. I den seneste udløbsundersøgelse i forbindelse med antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af rustfrit stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Taiwan blev de samme brugere kontaktet, men de samarbejdede heller ikke i den undersøgelse (5).
(183)
Ifølge klagen vil indvirkningen på brugerne være ubetydelig, hvis der indføres foranstaltninger på importen af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af rustfrit stål med oprindelse i Indien, idet disse varer kun tegner sig for en lille del af de pågældendes samlede omkostninger. Klagen indeholdt et skøn over, hvor stor en del af omkostningerne skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af rustfrit stål udgør af produktionen af en bil og en vaske- eller opvaskemaskine. I begge tilfælde blev det konkluderet, at skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af rustfrit stål udgør en ubetydelig del af de samlede produktionsomkostninger for disse varer.
(184)
I betragtning af den lave kapacitetsudnyttelse hos EU-erhvervsgrenen (46 % i UP) vil der ikke være fare for forsyningsmangel på markedet, hvis der blev indført foranstaltninger over for indisk import. Desuden findes der andre forsyningskilder, f.eks. import af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af rustfrit stål fra andre lande, som ikke er underlagt nogen foranstaltninger.
(185)
Endelig er niveauet for de foreslåede foranstaltninger moderat, og det forventes derfor, at importen fra Indien fortsat kommer ind på EU-markedet, men til rimelige priser.
7.4. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(186)
I lyset af ovenstående blev det ud fra de tilgængelige oplysninger om Unionens interesser foreløbigt konkluderet, at der ikke er tvingende grunde til ikke at indføre midlertidige foranstaltninger over for importen af den pågældende vare med oprindelse i Indien.
8. MIDLERTIDIGE UDLIGNINGSFORANSTALTNINGER
8.1. Skadestærskel
(187)
I betragtning af konklusionerne om subsidiering, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres midlertidige udligningsforanstaltninger for at hindre, at den subsidierede import forårsager yderligere skade for EU-erhvervsgrenen.
(188)
For at fastsætte omfanget af disse foranstaltninger blev de konstaterede subsidiemargener taget i betragtning, såvel som den told, der kræves for at bringe den skadevoldende situation for EU-erhvervsgrenen til ophør, uden dog at overstige den konstaterede subsidiemargen.
(189)
Ved beregningen af den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af den skadevoldende subsidiering, blev det fastslået, at enhver foranstaltning bør give EU-erhvervsgrenen mulighed for at dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat på salget af samme vare i Unionen, som det med rimelighed kan forventes for en erhvervsgren af denne type i sektoren under normale konkurrencevilkår, dvs. en situation uden subsidieret import. Det konkluderes, at den fortjeneste, der kunne opnås uden subsidieret import, skal baseres på den gennemsnitlige fortjenstmargen før skat hos EU-producenterne i stikprøven i 2007, dvs. inden den betragtede periode, da erhvervsgrenen stadig var rentabel. Det blev derfor konstateret, at en fortjenstmargen på 7 % af omsætningen kunne anses for et passende minimum, som EU-erhvervsgrenen kunne have forventet uden den skadevoldende subsidiering.
(190)
På dette grundlag blev der beregnet en ikke-skadevoldende pris for EU-erhvervsgrenen på samme vare. Den ikke-skadevoldende pris blev fastsat ved at justere de salgspriser, der blev krævet af EU-producenterne i stikprøven, med den faktiske fortjeneste eller det faktiske tab i UP og ved at lægge ovennævnte fortjenstmargen til.
(191)
Den nødvendige prisforhøjelse blev derefter fastsat på grundlag af en sammenligning mellem de samarbejdsvillige indiske eksporterende producenters vejede gennemsnitlige importpris som fastsat ved beregningen af underbud, og den ikke-skadevoldende pris for de varer, som EU-erhvervsgrenen solgte på EU-markedet i UP. Forskelle som følge af denne sammenligning blev dernæst udtrykt som en procentdel af den gennemsnitlige cif-importværdi.
8.2. Midlertidige foranstaltninger
(192)
Ud fra ovenstående bør der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 12, stk. 1, indføres en midlertidig udligningstold på importen med oprindelse i Indien svarende til enten subsidie- eller skadesmargenen, afhængigt af hvad der er lavest, i henhold til reglen om den lavest mulige told.
(193)
Udligningstolden blev således fastlagt ved at sammenligne skadestærsklerne og subsidiemargenerne. Udligningstolden bør derfor være som følger:
Virksomhed
Subsidiemargen
Skadesmargen
Midlertidig udligningstold
Agarwal Fastners Pvt. Ltd.
11,7 %
20,9 %
11,7 %
Raajratna Ventures Ltd.
13,0 %
13,7 %
13,0 %
Viraj Profiles Limited
3,2 %
27,7 %
3,2 %
Samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven
13,6 %
17,3 %
13,6 %
Alle andre virksomheder
16,5 %
20,9 %
16,5 %
(194)
De individuelle udligningstoldsatser for virksomheder i denne forordning er fastlagt på grundlag af resultaterne af denne undersøgelse. De afspejler således den situation, der konstateredes i forbindelse med undersøgelsen vedrørende ovennævnte virksomheder. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for »alle andre virksomheder«) udelukkende anvendelse på importen af varer med oprindelse i Indien, fremstillet af virksomhederne og af de nævnte specifikke retlige enheder. Importvarer, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning, herunder forretningsmæssigt forbundne enheder til de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for »alle andre virksomheder«.
(195)
Alle anmodninger om anvendelse af en individuel udligningstoldsats for virksomheder (f.eks. efter ændring af den pågældende enheds navn eller oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) bør omgående indgives til Kommissionen (6) med alle relevante oplysninger, især om ændringer i virksomhedens aktiviteter med hensyn til produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller den pågældende ændring i produktions- og salgsenheder. Om fornødent vil forordningen blive ændret ved en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuel told.
9. FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER
(196)
Ovennævnte foreløbige konklusioner vil blive fremlagt for alle interesserede parter, og disse vil blive opfordret til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt. Deres bemærkninger vil blive analyseret og taget i betragtning, når der er grundlag for dette, før der træffes endelig afgørelse. Desuden bør det fremføres, at de konklusioner, der ligger til grund for indførelse af udligningstold i denne forordning, er foreløbige og kan tages op til fornyet overvejelse med henblik på udarbejdelse af endelige konklusioner -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en midlertidig udligningstold på importen af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer samt dele heraf af rustfrit stål med oprindelse i Indien, som i øjeblikket henhører under KN-kode 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 og 7318 15 70.
2. Den midlertidige udligningstold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af nedenstående virksomheder:
Virksomhed
Toldsats (%)
Taric-tillægskode
Agarwal Fastners Pvt. Ltd., Vasai (East), Thane, Maharashtra
11,7
B266
Raajratna Ventures Ltd., Ahmedabad, Gujarat
13,0
B267
Viraj Profiles Limited, Boisar, Thane, Maharashtra
3,2
B268
Virksomheder opført i bilaget
13,6
B269
Alle andre virksomheder
16,5
B299
3. Den i stk. 1 omhandlede vares overgang til fri omsætning i Unionen er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.
4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
1. Interesserede parter kan anmode om fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for vedtagelsen af denne forordning, fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen senest en måned efter datoen for denne forordnings ikrafttræden, jf. dog artikel 30 i Rådets forordning (EF) nr. 597/2009.
2. I medfør af artikel 31, stk. 4, i forordning (EF) nr. 597/2009 kan de interesserede parter inden for en frist på en måned fra datoen for denne forordnings ikrafttræden fremsætte bemærkninger til dens anvendelse.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1 i denne forordning anvendes i en periode på fire måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 9. februar 2012.