RÅDETS AFGØRELSE
af 26. juli 2010
om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 27. februar 2007 vedtog Rådet for Den Europæiske Union fælles holdning 2007/140/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (1), hvorved FN's Sikkerhedsråds resolution («UNSCR») 1737 (2006) blev gennemført.
(2)
Den 23. april 2007 vedtog Rådet fælles holdning 2007/246/FUSP (2), hvorved UNSCR 1747 (2007) blev gennemført.
(3)
Den 7. august 2008 vedtog Rådet fælles holdning 2008/652/FUSP (3), hvorved UNSCR 1803 (2008) blev gennemført.
(4)
Den 9. juni 2010 vedtog FN's Sikkerhedsråd («Sikkerhedsrådet») UNSCR 1929 (2010), som udvidede anvendelsesområdet for de restriktive foranstaltninger, der var blevet indført med UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007) og UNSCR 1803 (2008), og indførte supplerende restriktive foranstaltninger over for Iran.
(5)
Den 17. juni 2010 understregede Det Europæiske Råd sin stadig dybere bekymring over Irans atomprogram og hilste vedtagelsen af UNSCR 1929 (2010) velkommen. Det Europæiske Råd mindede om sin erklæring af 11. december 2009 og opfordrede Rådet til at vedtage foranstaltninger til gennemførelse af foranstaltningerne i UNSCR 1929 og ledsageforanstaltninger hertil med henblik på gennem forhandling at støtte en løsning af alle de udestående betænkeligheder med hensyn til Irans udvikling af følsomme teknologier til støtte for sine atom- og missilprogrammer. Foranstaltningerne bør fokusere på områder som handel, finanssektoren, den iranske transportsektor, nøglesektorer inden for gas- og olieindustrien og yderligere betegnelser, navnlig for the Islamic Revolutionary Guards Corps («IRGC»).
(6)
UNSCR 1929 (2010) forbyder investeringer foretaget af Iran, dets statsborgere og enheder, der er oprettet i Iran eller underlagt dets jurisdiktion, eller af personer eller enheder, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, eller enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, i enhver virksomhed af handelsmæssig karakter, der involverer uranbrydning, produktion eller anvendelse af nukleare materialer og nuklear teknologi.
(7)
Ved UNSCR 1929 (2010) udvides de finansielle restriktioner og rejserestriktioner, der blev indført med UNSCR 1737 (2006), til at omfatte yderligere personer og enheder, herunder enkeltpersoner og enheder fra the IRGC samt enheder fra the Islamic Republic of Iran Shipping Lines («IRISL»).
(8)
I overensstemmelse med Det Europæiske Råds erklæring bør indrejserestriktionerne og indefrysningen af midler og økonomiske ressourcer anvendes på yderligere personer og enheder ud over dem, der er udpeget af Sikkerhedsrådet eller det udvalg, som er nedsat ved punkt 18 i UNSCR 1737 (2006) («udvalget»), efter de samme kriterier som dem, Sikkerhedsrådet eller udvalget anvender.
(9)
I overensstemmelse med Det Europæiske Råds erklæring bør det forbydes at levere, sælge eller overføre yderligere produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi til Iran, foruden dem, der er fastsat af Sikkerhedsrådet eller udvalget, hvor disse kan bidrage til Irans aktiviteter i forbindelse med berigning, oparbejdning og fremstilling af tungt vand eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben eller til aktiviteter på andre områder, som Den Internationale Atomenergiorganisation (IAEA) har udtrykt bekymring over eller har betegnet som udestående spørgsmål, eller som kan bidrage til andre masseødelæggelsesvåbenprogrammer. Dette forbud bør omfatte varer og teknologi med dobbelt anvendelse.
(10)
I overensstemmelse med Det Europæiske Råds erklæring bør medlemsstaterne udvise tilbageholdenhed med hensyn til at give nye tilsagn på kort sigt om offentlig og privat finansiel støtte til handelen med Iran med henblik på at nedbringe deres mellemværende, navnlig for at undgå, at en eventuel finansiel støtte bidrager til spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben, og de bør forbyde alle tilsagn på mellemlang og lang sigt om offentlig og privat finansiel støtte til handelen med Iran.
(11)
UNSCR 1929 (2010) opfordrer samtlige stater til i overensstemmelse med deres nationale myndigheder, deres nationale lovgivning og folkeretten at inspicere al fragt, der transporteres til og fra Iran på deres område, herunder i søhavne og lufthavne, hvis den pågældende stat har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at fragten indeholder produkter, som det i henhold til UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010) er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere.
(12)
Det bemærkes desuden i UNSCR 1929 (2010), at medlemsstaterne i overensstemmelse med folkeretten, navnlig havretten, og med flagstatens samtykke kan anmode om inspektion af skibe på åbent hav, hvis de har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at skibene transporterer produkter, som det i henhold til UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010) er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere.
(13)
Ifølge UNSCR 1929 (2010) skal FN's medlemsstater også beslaglægge og bortskaffe produkter, som det i henhold til UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010) er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere, på en måde, som ikke er uforenelig med deres forpligtelser i henhold til de gældende sikkerhedsrådsresolutioner og internationale konventioner.
(14)
Ifølge UNSCR 1929 (2010) skal FN's medlemsstater desuden forbyde, at der af deres statsborgere eller fra deres område leveres bunkring eller andre ydelser til skibe fra Iran, hvis de har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at de pågældende skibe transporterer produkter, som det i henhold til UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010) er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere.
(15)
I overensstemmelse med Det Europæiske Råds erklæring bør medlemsstaterne i henhold til deres nationale retlige myndigheder og lovgivning og i overensstemmelse med folkeretten, navnlig relevante internationale aftaler om civil luftfart, træffe de nødvendige foranstaltninger til at hindre alle fragtflyvninger fra Iran i at få adgang til lufthavne under deres jurisdiktion, bortset fra blandede passager- og fragtflyvninger.
(16)
Levering af teknisk service eller vedligeholdelsesservice til iranske fragtfly bør forbydes for medlemsstaternes statsborgere eller fra medlemsstaternes område, hvis den pågældende medlemsstat har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at de transporterer produkter, som det i henhold til UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010) er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere.
(17)
UNSCR 1929 (2010) opfordrer også alle FN's medlemsstater til at forhindre levering af finansielle tjenesteydelser, herunder forsikrings- og genforsikringsydelser, eller overførsel af finansielle eller andre aktiver eller ressourcer, som kunne bidrage til Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben, til, gennem eller fra deres område eller til eller fra deres egne statsborgere eller enheder etableret i henhold til deres lovgivning eller personer fra finansielle institutioner på deres område.
(18)
I overensstemmelse med Det Europæiske Råds erklæring bør medlemsstaterne forbyde levering af forsikrings- og genforsikringsydelser til Irans regering, til enheder, der er oprettet i Iran eller underlagt dets jurisdiktion, eller til enkeltpersoner eller enheder, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, eller til enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, herunder ved hjælp af ulovlige midler.
(19)
Desuden bør salg eller køb af eller mæglervirksomhed eller bistand ved udstedelse af offentlige eller statsgaranterede obligationer til og fra Irans regering, Irans centralbank eller iranske banker, herunder filialer og datterselskaber, og finansielle enheder, der kontrolleres af personer og enheder hjemmehørende i Iran, forbydes.
(20)
I overensstemmelse med Det Europæiske Råds erklæring og for at opfylde målene i UNSCR 1929 (2010) bør det forbydes at åbne nye filialer, datterselskaber eller repræsentationskontorer for iranske banker på medlemsstaternes område og at oprette nye joint ventures eller at lade iranske banker erhverve ejerandele i banker inden for medlemsstaternes jurisdiktion. Medlemsstaterne bør desuden træffe passende foranstaltninger til at forbyde, at finansielle institutioner på deres områder eller under deres jurisdiktion åbner repræsentationskontorer eller datterselskaber eller bankkonti i Iran.
(21)
UNSCR 1929 (2010) bestemmer også, at stater skal forpligte deres statsborgere, personer, der er underlagt deres jurisdiktion, eller virksomheder, der er oprettet på deres områder eller underlagt deres jurisdiktion, til at udvise årvågenhed, når de gør forretninger med enheder, der er oprettet i Iran eller underlagt Irans jurisdiktion, hvis de har rimelig grund til at antage, at de pågældende forretninger kan bidrage til Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller udvikling af fremføringsmidler til kernevåben eller til overtrædelse af UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010).
(22)
UNSCR 1929 (2010) noterer sig den mulige forbindelse mellem Irans indtægter fra dets energisektor og finansieringen af Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter og bemærker videre, at det kemiske procesudstyr og materiale, som den petrokemiske industri har brug for, har meget til fælles med det, der kræves ved visse følsomme aktiviteter i relation til det nukleare brændselskredsløb.
(23)
I overensstemmelse med Det Europæiske Råds erklæring bør medlemsstaterne forbyde salg, levering eller overførsel til Iran af nøgleudstyr og -teknologi samt teknisk og finansiel bistand i tilknytning hertil, der kan anvendes i nøglesektorer inden for olie- og naturgasindustrien. Medlemsstaterne bør desuden forbyde enhver ny investering i disse sektorer i Iran.
(24)
Proceduren for ændring af bilag I og II til denne afgørelse bør omfatte, at begrundelserne for opførelsen på listen meddeles de pågældende personer og enheder for at give dem lejlighed til at fremsætte bemærkninger. Når der fremsættes bemærkninger eller forelægges væsentlig ny dokumentation, bør Rådet tage sin afgørelse op til fornyet overvejelse i lyset af disse bemærkninger og underrette personen eller enheden herom.
(25)
Denne afgørelse overholder de grundlæggende rettigheder og de principper, som bl.a. anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, særligt adgang til effektive retsmidler og til en upartisk domstol, ejendomsretten og retten til beskyttelse af personoplysninger. Denne afgørelse bør anvendes i overensstemmelse med disse rettigheder og principper.
(26)
Denne afgørelse overholder også fuldt ud medlemsstaternes forpligtelser i henhold til FN-pagten og den retligt bindende karakter af Sikkerhedsrådets resolutioner.
(27)
Der er behov for yderligere handling fra Unionens side for at gennemføre visse foranstaltninger -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
KAPITEL 1
EKSPORT- OG IMPORTRESTRIKTIONER
Artikel 1
1. Direkte eller indirekte levering, salg eller overførsel af følgende produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi, herunder software, til eller til brug for eller gavn for Iran fra statsborgere i medlemsstaterne eller gennem medlemsstaternes områder eller ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer, der fører deres flag, er forbudt, uanset om de har oprindelse i medlemsstaterne eller ej:
a)
produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi opført på listerne fra Gruppen af Leverandører af Nukleart Materiale og missilteknologikontrolregimet
b)
alle andre former for produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi, der er fastlagt af Sikkerhedsrådet eller udvalget, og som kan bidrage til berignings-, oparbejdnings- eller tungtvandsaktiviteter eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben
c)
alle typer våben og materiel i tilknytning hertil, herunder våben og ammunition, militærkøretøjer og udstyr, paramilitært udstyr og reservedele til sådanne våben og sådant materiel i i tilknytning hertil, samt udstyr, der kan anvendes til intern undertrykkelse. Dette forbud gælder ikke ikke-kampmæssige køretøjer, der er fremstillet eller udstyret med materialer til ballistisk beskyttelse, og som udelukkende er bestemt til beskyttelsesbrug for Unionens og dens medlemsstaters personale i Iran
d)
visse andre produkter, materiel, udstyr, varer og teknologier, som kan bidrage til Irans aktiviteter i forbindelse med berigning, oparbejdning eller fremstilling af tungt vand, til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben eller til aktiviteter på andre områder, som IAEA har udtrykt bekymring over eller har betegnet som udestående spørgsmål. Unionen træffer de nødvendige foranstaltninger for at fastlægge, hvilke produkter der skal være omfattet af denne bestemmelse
e)
andre varer og teknologi med dobbelt anvendelse, der er opført på listen i bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 428/2009 af 5. maj 2009 om en fællesskabsordning for kontrol med udførsel, overførsel, mæglervirksomhed og transit i forbindelse med produkter med dobbelt anvendelse (4), og som ikke er omfattet af litra a), undtagen kategori 5, del 1, og kategori 5, del 2, i bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 428/2009.
2. Forbuddet i stk. 1 finder ikke anvendelse på direkte eller indirekte overførsel gennem medlemsstaternes områder til Iran, til anvendelse i Iran eller til gavn for Iran af produkter, der er omhandlet i stk. 3, litra b), nr. i) og ii), i UNSCR 1737 (2006), til letvandsreaktorer, som er påbegyndt inden december 2006.
3. Det er ligeledes forbudt
a)
direkte eller indirekte at yde teknisk bistand eller uddannelse, investering eller udøve mæglervirksomhed i forbindelse med produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi som omhandlet i artikel 1 og i forbindelse med levering, fremstilling, vedligeholdelse og anvendelse af disse produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi direkte eller indirekte til personer, enheder eller organisationer i Iran eller til anvendelse i dette land
b)
direkte eller indirekte at levere finansieringsmidler eller finansiel bistand i tilknytning til produkter og teknologier som omhandlet i stk. 1, herunder navnlig gavebistand, lån og eksportkreditforsikring, i forbindelse med salg, levering, overførsel eller eksport af disse produkter og teknologi, eller i forbindelse med levering af teknisk uddannelse i tilknytning hertil, tjenester eller bistand direkte eller indirekte til personer, enheder eller organisationer i Iran eller til anvendelse i dette land
c)
bevidst eller forsætligt at deltage i aktiviteter, hvis formål eller virkning er at omgå forbuddene i litra a) og b).
4. Det er desuden forbudt for medlemsstaternes statsborgere, samt ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer, der fører deres flag, at indkøbe produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi som omhandlet i stk. 1, fra Iran, uanset om de har oprindelse i Iran eller ej.
Artikel 2
1. Direkte eller indirekte levering, salg eller overførsel til, eller til brug for eller gavn for, Iran fra statsborgere i medlemsstaterne eller gennem medlemsstaternes områder eller ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer under deres jurisdiktion af produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi, herunder software, som ikke er omfattet af artikel 1, der kan bidrage til berignings-, oparbejdnings- eller tungtvandsaktiviteter, eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben eller til aktiviteter, som IAEA har udtrykt bekymring over eller betegnet som enestående, kræver individuel tilladelse fra de kompetente myndigheder i den eksporterende medlemsstat. Unionen træffer de nødvendige foranstaltninger for at fastlægge, hvilke produkter der skal være omfattet af denne bestemmelse.
2. Levering af
a)
teknisk bistand eller uddannelse, investering eller udøvelse af mæglervirksomhed i forbindelse med produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi som omhandlet i stk. 1 og i forbindelse med levering, fremstilling, vedligeholdelse og anvendelse af disse produkter direkte eller indirekte til personer, enheder eller organisationer i Iran, eller til anvendelse i dette land
b)
finansieringsmidler eller finansiel bistand i tilknytning til produkter og teknologier som omhandlet i stk. 1, herunder navnlig gavebistand, lån og eksportkreditforsikring, i forbindelse med salg, levering, overførsel eller eksport af disse produkter, eller i forbindelse med levering af teknisk uddannelse i tilknytning hertil, tjenester eller bistand direkte eller indirekte til personer, enheder eller organisationer i Iran, eller til anvendelse i dette land
kræver også tilladelse fra den kompetente myndighed i den eksporterende medlemsstat.
3. De kompetente myndigheder i medlemsstaterne giver ikke tilladelse til levering, salg eller overførsel af produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi som omhandlet i stk. 1, hvis de fastslår, at det pågældende salg eller den pågældende levering, overførsel eller eksport eller ydelsen af den pågældende tjeneste vil bidrage til de aktiviteter, der er omhandlet i stk. 1.
Artikel 3
1. De foranstaltninger, der indføres ved artikel 1, stk. 1, litra a), b) og c), og stk. 3, finder i relevant omfang ikke anvendelse i de tilfælde, hvor udvalget på forhånd og ved en vurdering i hvert enkelt tilfælde fastslår, at levering, salg, overførsel eller ydelse af sådanne produkter eller af en sådan bistand klart ikke bidrager til udvikling af Irans teknologier til støtte for dets spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben, herunder også når sådanne produkter eller en sådan bistand er beregnet til fødevarer, landbrug, medicin eller andre humanitære formål, under forudsætning af
a)
at kontrakter for levering af sådanne produkter eller sådan bistand også omfatter hensigtsmæssige slutbrugergarantier, og
b)
at Iran har forpligtet sig til ikke at anvende sådanne produkter til spredningsfølsomme nukleare aktiviteter, eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben.
2. De foranstaltninger, der indføres ved artikel 1, stk. 1, litra e), og stk. 3, finder ikke anvendelse i de tilfælde, hvor den kompetente myndighed i den relevante medlemsstat på forhånd og ved en vurdering i hvert enkelt tilfælde fastslår, at levering, salg, overførsel eller ydelse af sådanne produkter eller af en sådan bistand klart ikke bidrager til udvikling af Irans teknologier til støtte for dets spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben, herunder også når sådanne produkter eller en sådan bistand er beregnet til medicin eller andre humanitære formål, under forudsætning af
a)
at kontrakter for levering af sådanne produkter eller sådan bistand også omfatter hensigtsmæssige slutbrugergarantier, og
b)
at Iran har forpligtet sig til ikke at anvende sådanne produkter til spredningsfølsomme nukleare aktiviteter, eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben.
Den relevante medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater om alle afslag, der gives på undtagelser.
Artikel 4
1. Salg, levering eller overførsel af nøgleudstyr og -teknologi til følgende nøglesektorer inden for olie- og naturgasindustrien i Iran eller til iranske eller iranskejede virksomheder inden for disse sektorer uden for Iran foretaget af statsborgere i medlemsstaterne eller fra medlemsstaternes områder eller ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer under medlemsstaters jurisdiktion er forbudt, uanset om det pågældende udstyr og den pågældende teknologi hidrører fra medlemsstaterne eller ej:
a)
raffinering
b)
flydende naturgas
c)
efterforskning
d)
produktion.
Unionen træffer de nødvendige foranstaltninger til at fastlægge, hvilke produkter der skal være omfattet af denne bestemmelse.
2. Det er forbudt at yde eller levere følgende til virksomheder i Iran inden for de nøglesektorer i den iranske olie- og naturgasindustri, der er omhandlet i stk. 1, eller til iranske eller iranskejede virksomheder inden for disse sektorer uden for Iran:
a)
teknisk bistand eller uddannelse og andre tjenesteydelser i tilknytning til nøgleudstyr og -teknologi som fastlagt i henhold til stk. 1
b)
finansieringsmidler eller finansiel bistand i forbindelse med salg, levering, overførsel eller eksport af nøgleudstyr og -teknologi som fastlagt i henhold til stk. 1 eller ydelse af teknisk bistand eller uddannelse i tilknytning hertil.
3. Det er forbudt bevidst eller forsætligt at deltage i aktiviteter, hvis formål eller virkning er at omgå forbuddene i stk. 1 og 2.
RESTRIKTIONER MOD FINANSIERING AF VISSE VIRKSOMHEDER
Artikel 5
Investeringer på områder under medlemsstaternes jurisdiktion foretaget af Iran, dets statsborgere eller enheder, der er oprettet i Iran eller underlagt dets jurisdiktion, eller af personer eller enheder, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, eller enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, i enhver virksomhed af handelsmæssig karakter, der involverer uranbrydning, produktion eller anvendelse af nukleare materialer og nuklear teknologi, særlig uranberigelse og oparbejdningsteknologier, alle tungtvandsaktiviteter eller teknologier, der vedrører ballistiske missiler, der kan fremføre kernevåben, er forbudt. Unionen træffer de nødvendige foranstaltninger til at fastlægge, hvilke produkter der skal være omfattet af denne artikel.
Artikel 6
Det er forbudt
a)
at yde lån eller kreditter til virksomheder i Iran inden for de sektorer i den iranske olie- og gasindustri, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, eller til iranske eller iranskejede virksomheder inden for disse sektorer uden for Iran
b)
at erhverve eller udvide en kapitalinteresse i virksomheder i Iran inden for de sektorer i den iranske olie- og gasindustri, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, eller i iranske eller iranskejede virksomheder inden for disse sektorer uden for Iran, herunder fuldstændig erhvervelse af sådanne virksomheder og erhvervelse af aktier og værdipapirer med karakter af kapitalinteresser
c)
at oprette joint ventures med virksomheder i Iran, hvis aktiviteter ligger inden for de industrier i olie- og gassektorerne, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, og med datterselskaber eller filialer under deres kontrol.
Artikel 7
1. Forbuddet i artikel 4, stk. 1, berører ikke opfyldelsen af en forpligtelse til levering af varer i henhold til kontrakter, der er indgået inden datoen for vedtagelsen af denne afgørelse.
2. Forbuddene i artikel 4 berører ikke opfyldelsen af en forpligtelse i henhold til kontrakter, der er indgået inden datoen for vedtagelsen af denne afgørelse, vedrørende investeringer, som virksomheder i medlemsstaterne har foretaget i Iran inden nævnte dato.
3. Forbuddene i artikel 6, litra a) henholdsvis litra b),
i)
berører ikke opfyldelsen af en forpligtelse i henhold til kontrakter eller aftaler, der er indgået inden datoen for vedtagelsen af denne afgørelse
ii)
er ikke til hinder for udvidelse af en kapitalinteresse, hvis en sådan udvidelse udgør en forpligtelse i henhold til en aftale, der er indgået inden datoen for vedtagelsen af denne afgørelse.
RESTRIKTIONER MOD FINANSIEL STØTTE TIL HANDELEN
Artikel 8
1. Medlemsstaterne udviser tilbageholdenhed med hensyn til at give nye tilsagn på kort sigt om offentlig og privat finansiel støtte til handelen med Iran, herunder ydelse af eksportkreditter, garantier eller forsikring, til deres statsborgere eller enheder, som er involveret i en sådan handel, med henblik på at nedbringe deres mellemværende, så det bl.a. undgås, at en eventuel finansiel støtte bidrager til spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller udvikling af fremføringsmidler til kernevåben. Desuden giver medlemsstaterne ingen nye tilsagn på mellemlang og lang sigt om offentlig og privat finansiel støtte til handelen med Iran.
2. Stk. 1 berører ikke tilsagn, der er givet forud for denne afgørelses ikrafttræden.
3. Stk. 1 vedrører ikke handel, der er beregnet til fødevarer, landbrug, medicin eller andre humanitære formål.
KAPITEL 2
FINANSSEKTOREN
Artikel 9
Medlemsstaterne, herunder gennem deres deltagelse i internationale finansielle institutioner, må ikke give nye tilsagn om bistand, økonomisk støtte og lån på lempelige vilkår til den iranske regering, undtagen hvor dette sker med henblik på humanitære og udviklingsmæssige formål.
Artikel 10
1. For at hindre levering af finansielle tjenesteydelser eller overførsel af finansielle eller andre aktiver eller ressourcer, som kunne bidrage til Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller udviklingen af fremføringsmidler til kernevåben, til, gennem eller fra medlemsstaternes områder eller til eller fra statsborgere i medlemsstaterne eller enheder etableret i henhold til deres lovgivning (herunder filialer i udlandet) eller personer eller finansielle institutioner på medlemsstaternes områder fører medlemsstaterne øget kontrol med alle de aktiviteter, der udøves af finansielle institutioner under deres jurisdiktion i forbindelse med
a)
banker hjemmehørende i Iran, særlig Irans centralbank
b)
filialer og datterselskaber, inden for medlemsstaternes jurisdiktion, af banker hjemmehørende i Iran
c)
filialer og datterselskaber, uden for medlemsstaternes jurisdiktion, af banker hjemmehørende i Iran
d)
finansielle enheder, der ikke er hjemmehørende i Iran, men som kontrolleres af personer eller enheder hjemmehørende i Iran.
2. Finansielle institutioner skal med henblik på stk. 1, når de udøver aktiviteter i forbindelse med banker og finansielle institutioner som nævnt i stk. 1:
a)
løbende udvise årvågenhed over for kontobevægelser, herunder gennem deres kundelegitimationsprogrammer og i henhold til deres forpligtelser i relation til hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme
b)
kræve, at alle oplysningsfelter i betalingsordrer vedrørende transaktionens afsender og modtager udfyldes og, hvis disse oplysninger ikke foreligger, afvise transaktionen
c)
opbevare alle registreringer af transaktioner i fem år og på anmodning stille dem til rådighed for de nationale myndigheder
d)
hvis de har mistanke om eller har rimelig grund til at antage, at midler har tilknytning til finansieringen af spredning, straks indberette deres mistanke til den finansielle efterretningsenhed (FIU) eller til en anden kompetent myndighed udpeget af den berørte medlemsstat. FIU eller en anden kompetent myndighed skal have hurtig direkte eller indirekte adgang til de oplysninger om finansielle forhold, administration og retshåndhævelse, som den skal bruge for at kunne udføre denne funktion korrekt, hvilket også omfatter analyse af indberetninger vedrørende mistænkelige transaktioner.
3. Pengeoverførsler til og fra Iran behandles således:
a)
overførsler som følge af transaktioner vedrørende fødevarer, sundhedsydelser, medicinsk udstyr eller til humanitære formål gennemføres uden forhåndstilladelse; den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat underrettes om overførslen, hvis den er på over 10 000 EUR
b)
andre overførsler på under 40 000 EUR gennemføres uden forhåndstilladelse; den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat underrettes om overførslen, hvis den er på over 10 000 EUR
c)
andre overførsler på over 40 000 EUR kræver forhåndstilladelse fra den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat. Tilladelsen betragtes som givet inden for fire uger, hvis den kompetente myndighed ikke har truffet negativ afgørelse inden udløbet af denne frist. Den relevante medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater om alle afslag, der gives.
4. Filialer og datterselskaber af banker hjemmehørende i Iran inden for medlemsstaternes jurisdiktion skal også underrette den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor de er etableret, om alle pengeoverførsler, som de foretager eller modtager, senest fem arbejdsdage efter, at de har foretaget eller modtaget den pågældende overførsel.
Med forbehold af informationsudvekslingsordninger videresender de kompetente myndigheder, der modtager underretningen, i givet fald straks disse oplysninger til de kompetente myndigheder i andre medlemsstater, hvor de andre parter i sådanne transaktioner er etableret.
Artikel 11
1. Det er forbudt at åbne nye filialer, datterselskaber eller repræsentationskontorer for iranske banker på medlemsstaternes områder og at oprette nye joint ventures eller at lade iranske banker, herunder Irans centralbank, dens filialer og datterselskaber og andre finansielle enheder omhandlet i artikel 10, stk. 1, erhverve ejerandele i eller oprette nye korrespondentbankforbindelser med banker under medlemsstaternes jurisdiktion.
2. Det er forbudt for finansielle institutioner på medlemsstaternes områder eller under deres jurisdiktion at åbne repræsentationskontorer, datterselskaber eller bankkonti i Iran.
Artikel 12
1. Levering af forsikrings- og genforsikringsydelser til Irans regering eller til enheder, der er oprettet i Iran eller underlagt dets jurisdiktion, eller til enkeltpersoner eller enheder, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, eller til enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, herunder ved hjælp af ulovlige midler, er forbudt.
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på levering af syge- og rejseforsikringsydelser til enkeltpersoner.
3. Bevidst eller forsætlig deltagelse i aktiviteter, der har til formål eller til følge at omgå det forbud, der er nævnt i stk. 1, er forbudt.
Artikel 13
Direkte eller indirekte salg eller køb af eller mæglervirksomhed eller bistand ved udstedelse af offentlige eller statsgaranterede obligationer, der er udstedt efter denne afgørelses ikrafttræden, til og fra Irans regering, Irans centralbank eller banker hjemmehørende i Iran eller filialer og datterselskaber inden eller uden for medlemsstaternes jurisdiktion af banker hjemmehørende i Iran eller finansielle enheder, der hverken er hjemmehørende i Iran eller underlagt medlemsstaternes jurisdiktion, men som kontrolleres af personer og enheder hjemmehørende i Iran samt alle enkeltpersoner og enheder, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, eller enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, er forbudt.
Artikel 14
Medlemsstaterne skal stille krav om, at deres statsborgere, personer, der er underlagt deres jurisdiktion, og virksomheder, der er oprettet på deres områder eller underlagt deres jurisdiktion, udviser årvågenhed, når de gør forretninger med enheder, der er oprettet i Iran eller underlagt Irans jurisdiktion, herunder fra IRGC og IRISL, og alle enkeltpersoner og enheder, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, og enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, herunder ved hjælp af ulovlige midler, for at sikre, at sådanne forretninger ikke bidrager til Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller udvikling af fremføringsmidler til kernevåben eller til overtrædelse af UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010).
KAPITEL 3
TRANSPORTSEKTOREN
Artikel 15
1. Medlemsstaterne inspicerer i overensstemmelse med deres nationale myndigheder, deres nationale lovgivning og folkeretten, navnlig havretten og relevante internationale aftaler om civil luftfart, al fragt, der transporteres til og fra Iran på deres område, herunder i deres søhavne og lufthavne, hvis de har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at fragten indeholder produkter, som det i henhold denne afgørelse er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere.
2. Medlemsstaterne kan i overensstemmelse med folkeretten, navnlig havretten, og med flagstatens samtykke anmode om inspektion af skibe på åbent hav, hvis de har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at skibene transporterer produkter, som det i henhold til denne afgørelse er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere.
3. Medlemsstaterne samarbejder i overensstemmelse med deres nationale lovgivning i forbindelse med inspektioner, der gennemføres i henhold til stk. 2.
4. Luftfartøjer og skibe, der transporterer fragt til og fra Iran, skal inden ankomst eller afgang afgive supplerende oplysninger om alle varer, der føres ind i eller ud af en medlemsstat.
5. Når der gennemføres en inspektion i henhold til stk. 1 eller 2, beslaglægger og bortskaffer medlemsstaterne (f.eks. ved destruktion, ubrugeliggørelse, oplagring eller overførsel til en anden stat end oprindelses- eller bestemmelsesstaterne til bortskaffelse) produkter, som det i henhold til denne afgørelse og i overensstemmelse med punkt 16 i UNSCR 1929 (2010) er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere. En sådan beslaglæggelse og bortskaffelse foretages for importørens regning eller, hvis det ikke er muligt at inddrive disse udgifter fra importøren, kan de i overensstemmelse med national lovgivning inddrives fra enhver anden person eller enhed, der er ansvarlig for det ulovlige salg eller den ulovlige levering, overførsel eller eksport, der blev forsøgt gennemført.
6. Levering af bunkring, f.eks. brændstof eller forsyninger, eller andre ydelser til skibe, der ejes af eller er under kontrakt med Iran, herunder chartrede skibe, er forbudt for statsborgere fra medlemsstaterne eller fra områder under medlemsstaternes jurisdiktion, hvis de har oplysninger, som giver rimelig grund til at antage, at skibene transporterer produkter, som det i henhold til denne afgørelse er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere, medmindre det er nødvendigt at levere sådanne ydelser til humanitære formål, eller indtil fragten er inspiceret og om nødvendigt beslaglagt og bortskaffet i overensstemmelse med stk. 1, 2 og 5.
Artikel 16
Medlemsstaterne meddeler udvalget enhver foreliggende oplysning om overførsler eller aktiviteter, der er foretaget af Iran Airs fragtafdeling, eller af skibe, der ejes eller drives af IRISL, til andre virksomheder, der kan være sket med henblik på at unddrage sig sanktioner i henhold til eller i strid med bestemmelserne i UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010), herunder omdøbning eller omregistrering af luftfartøjer eller skibe.
Artikel 17
Medlemsstaterne træffer i overensstemmelse med deres nationale retlige myndigheder og lovgivning og i overensstemmelse med folkeretten, navnlig relevante internationale aftaler om civil luftfart, de nødvendige foranstaltninger til at hindre alle fragtflyvninger, der gennemføres af iranske befordrere eller udgår fra Iran, i at få adgang til lufthavne under deres jurisdiktion, bortset fra blandede passager- og fragtflyvninger.
Artikel 18
Levering af teknisk service eller vedligeholdelsesservice til iranske fragtfly er forbudt for medlemsstaternes statsborgere eller fra medlemsstaternes områder, hvis de har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at fragtflyene transporterer produkter, som det i henhold til denne afgørelse er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere, medmindre det er nødvendigt at levere sådanne ydelser til humanitære og sikkerhedsmæssige formål, eller indtil fragten er inspiceret og om nødvendigt beslaglagt og bortskaffet i overensstemmelse med artikel 15, stk. 1 og 5.
KAPITEL 4
INDREJSERESTRIKTIONER
Artikel 19
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at hindre indrejse i eller transit gennem deres områder for
a)
personer, der er opført i bilaget til UNSCR 1737 (2006), og andre personer, som er udpeget af Sikkerhedsrådet eller udvalget i overensstemmelse med punkt 10 i UNSCR 1737 (2006) samt af enkeltpersoner fra IRGC, som er udpeget af Sikkerhedsrådet eller udvalget, som opført på listen i bilag I
b)
andre personer, der ikke er opført på listen i bilag I, men som er involveret i, har direkte tilknytning til eller yder støtte til Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter, eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben, herunder også ved at være involveret i indkøb af forbudte produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi, eller personer, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, samt personer, der har bistået udpegede personer eller enheder med at unddrage sig eller overtræde bestemmelserne i UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) og UNSCR 1929 (2010) eller denne afgørelses samt andre højtstående medlemmer af IRGC, som opført på listen i bilag II.
2. Forbuddet i stk. 1 finder ikke anvendelse på transit gennem medlemsstaternes områder med henblik på aktiviteter med direkte tilknytning til de produkter, der er nævnt i stk. 3, litra b), nr. i) og ii), i UNSCR 1737 (2006), til letvandsreaktorer, som er påbegyndt inden december 2006.
3. Stk. 1 forpligter ikke en medlemsstat til at nægte sine egne statsborgere indrejse på sit område.
4. Stk. 1 gælder ikke tilfælde, hvor en medlemsstat er bundet af en folkeretlig forpligtelse, dvs.
i)
som værtsland for en international mellemstatslig organisation
ii)
som værtsland for en international konference indkaldt af eller i FN's regi.
iii)
i henhold til en multilateral aftale, hvorved der tilkendes privilegier og immuniteter
iv)
i henhold til Lateranforliget fra 1929 mellem Pavestolen (Vatikanstaten) og Italien.
5. Stk. 4 anses også for at gælde i tilfælde, hvor en medlemsstat er værtsland for Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE).
6. Rådet underrettes behørigt, hver gang en medlemsstat indrømmer en undtagelse i henhold til stk. 4 eller 5.
7. Medlemsstaterne kan indrømme undtagelser fra foranstaltningerne i stk. 1, såfremt rejsen er berettiget af
i)
tvingende humanitære hensyn, herunder religiøse forpligtelser
ii)
nødvendigheden af at opfylde målene i UNSCR 1737 (2006) og UNSCR 1929 (2010), herunder når artikel XV i statutten for IAEA finder anvendelse
iii)
deltagelse i mellemstatslige møder, herunder møder i Unionens regi eller møder arrangeret af en medlemsstat, der varetager formandskabet for OSCE, hvor der føres en politisk dialog, som direkte fremmer demokratiet, menneskerettighederne og retsstaten i Iran.
8. En medlemsstat, der ønsker at indrømme undtagelser efter stk. 7, giver Rådet skriftlig meddelelse herom. Undtagelsen anses for indrømmet, medmindre et eller flere rådsmedlemmer skriftligt gør indsigelse inden to arbejdsdage efter at have modtaget meddelelsen om den foreslåede undtagelse. Hvis et eller flere af rådsmedlemmerne gør indsigelse, kan Rådet med kvalificeret flertal beslutte at indrømme den foreslåede undtagelse.
9. I tilfælde, hvor en medlemsstat i medfør af stk. 4, 5 og 7 tillader de personer, der er opført på listerne i bilag I eller II, indrejse i eller transit gennem sit område, gælder tilladelsen udelukkende det formål, til hvilket den er udstedt, og de heraf berørte personer.
10. Medlemsstaterne underretter udvalget om indrejse i eller transit gennem deres områder af personer, der er opført i bilag I, hvis der er meddelt en undtagelse.
KAPITEL 5
INDEFRYSNING AF MIDLER OG ØKONOMISKE RESSOURCER
Artikel 20
1. Alle midler og økonomiske ressourcer, der direkte eller indirekte tilhører, ejes, besiddes eller kontrolleres af følgende, indefryses:
a)
de personer og enheder, som er opført i bilaget til UNSCR 1737 (2006), af andre personer og enheder, som er udpeget af Sikkerhedsrådet eller udvalget i overensstemmelse med punkt 12 i UNSCR 1737 (2006) og punkt 7 i UNSCR 1803 (2008), samt af enkeltpersoner og enheder fra IRGC og af enheder fra IRISL, som er udpeget af Sikkerhedsrådet eller udvalget, som opført på listen i bilag I
b)
de personer og enheder, der ikke er omfattet af bilag I, men som er involveret i, har direkte tilknytning til eller yder støtte til Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben, herunder også ved at være involveret i indkøb af forbudte produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi, eller personer eller enheder, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, eller enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, herunder ved hjælp af ulovlige midler, eller personer og enheder, der har bistået udpegede personer eller enheder med at unddrage sig eller overtræde bestemmelserne i UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) og UNSCR 1929 (2010) eller i denne afgørelse samt andre højtstående medlemmer af og enheder i IRGC og IRISL og enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, eller som handler på deres vegne, som opført på listen i bilag II.
2. Ingen midler eller økonomiske ressourcer må hverken direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller være til fordel for de personer eller enheder, der er omhandlet i stk. 1.
3. Der kan gøres undtagelser for midler og økonomiske ressourcer, der
a)
er nødvendige for at dække basale behov, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på bolig, medicin og lægebehandling, skat, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter
b)
udelukkende er bestemt til betaling af et rimeligt honorar og godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand
c)
udelukkende er bestemt til betaling af afgifter eller gebyrer i overensstemmelse med national lovgivning, til rutinemæssig forvaltning af indefrosne midler og økonomiske ressourcer,
efter at den pågældende medlemsstat har underrettet udvalget om, at den, hvor det er hensigtsmæssigt, har til hensigt at godkende adgangen til sådanne midler og økonomiske ressourcer, og udvalget ikke har truffet negativ afgørelse herom senest fem arbejdsdage efter en sådan underretning.
4. Der kan desuden gøres undtagelser for midler og økonomiske ressourcer, der
a)
er nødvendige til afholdelse af ekstraordinære udgifter, forudsat at den pågældende medlemsstat har underrettet og opnået godkendelse fra udvalget
b)
er genstand for en retlig, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse om tilbageholdelsesret eller en dom, i hvilket fald midlerne og de økonomiske ressourcer kan anvendes til at opfylde afgørelsen om tilbageholdelsesret eller dommen, forudsat at afgørelsen om tilbageholdelsesret eller dommen var registreret forud for vedtagelsen af UNSCR 1737 (2006) og ikke er til fordel for en person eller enhed, som omhandlet i stk. 1, efter at den pågældende medlemsstat har underrettet udvalget
c)
er nødvendige til aktiviteter med direkte tilknytning til de produkter, der er nævnt i stk. 3, litra b), nr. i) og ii), i UNSCR 1737 (2006), til letvandsreaktorer, som er påbegyndt inden december 2006.
5. Stk. 2 gælder ikke beløb, der tilføres indefrosne konti i form af
a)
renter eller anden form for afkast fra disse konti, eller
b)
betalinger til indefrosne konti, som er forfaldne i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået inden disse konti blev omfattet af restriktive foranstaltninger,
forudsat at sådanne renter, andre afkast og betalinger fortsat er omfattet af stk. 1.
6. Stk. 1 er ikke til hinder for, at en udpeget person eller enhed foretager en betaling i henhold til en kontrakt, der er indgået, før denne person eller enhed blev opført på listen, såfremt den relevante medlemsstat har fastslået,
a)
at kontrakten ikke har tilknytning til produkter, materiel, udstyr, varer, teknologi, bistand, uddannelse, finansiel bistand, investeringer, mæglervirksomhed eller tjenester, der er omhandlet i artikel 1
b)
at betalingen ikke, hverken direkte eller indirekte, modtages af en person eller enhed, der er udpeget i henhold til stk. 1,
og efter at de relevante medlemsstater har underrettet udvalget om, at de agter at foretage eller modtage sådanne betalinger eller i givet fald bemyndige, at midler eller økonomiske ressourcer frigives med henblik herpå, ti arbejdsdage før en sådan bemyndigelse.
KAPITEL 6
ANDRE RESTRIKTIVE FORANSTALTNINGER
Artikel 21
Medlemsstaterne træffer i overensstemmelse med deres nationale lovgivning de nødvendige foranstaltninger til at forhindre specialiseret uddannelse eller træning af iranske statsborgere på deres område eller ved deres statsborgere på fagområder, der ville bidrage til Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben.
KAPITEL 7
ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 22
Der ydes ikke kompensation, herunder erstatning eller nogen anden tilsvarende kompensation, såsom modregning eller erstatning i henhold til garanti i forbindelse med kontrakter eller transaktioner, hvis gennemførelse direkte eller indirekte helt eller delvis er blevet påvirket af foranstaltninger truffet i medfør af UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) eller UNSCR 1929 (2010), herunder foranstaltninger truffet af Unionen eller af enhver medlemsstat i overensstemmelse med, som krævet af eller i forbindelse med gennemførelsen af de relevante afgørelser fra Sikkerhedsrådet eller de foranstaltninger, der er omfattet af denne afgørelse, til de udpegede personer og enheder, som er opført på listen i bilag I eller II, eller nogen anden person eller enhed i Iran, herunder Irans regering, eller til nogen person eller enhed, som rejser fordringer gennem eller til fordel for en sådan person eller enhed.
Artikel 23
1. Rådet gennemfører ændringerne til bilag I på grundlag af Sikkerhedsrådets eller udvalgets konstateringer.
2. Rådet udarbejder med enstemmighed på forslag af medlemsstaterne eller Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik listen i bilag II og vedtager ændringer hertil.
Artikel 24
1. Når Sikkerhedsrådet eller udvalget opfører en person eller enhed på listen, medtager Rådet den pågældende person eller enhed på listen i bilag I.
2. Når Rådet træffer afgørelse om foranstaltninger i henhold til artikel 19, stk. 1, litra b), og artikel 20, stk. 1, litra b), med hensyn til en person eller enhed, ændrer det bilag II i overensstemmelse hermed.
3. Rådet underretter den i stk. 1 og 2 omhandlede person eller enhed om sin afgørelse, herunder om grundene til opførelse på listen, enten direkte, hvis adressen er bekendt, eller ved offentliggørelse af en notits, og giver personen eller enheden mulighed for at fremsætte bemærkninger.
4. Når der fremsættes bemærkninger eller forelægges væsentlig ny dokumentation, tager Rådet sin afgørelse op til fornyet overvejelse og underretter personen eller enheden herom.
Artikel 25
1. Bilag I og II indeholder grundene til at opføre personerne og enhederne, der stilles til rådighed af Sikkerhedsrådet eller udvalget med hensyn til bilag I.
2. Bilag I og II indeholder også, hvis der findes sådanne oplysninger, de oplysninger, der er nødvendige for at identificere de pågældende personer eller enheder, og som stilles til rådighed af Sikkerhedsrådet eller udvalget med hensyn til bilag I. For så vidt angår personer kan sådanne oplysninger omfatte navne med tilhørende aliaser, fødselsdato og fødested, nationalitet, pas- og identitetskortnumre, køn, adresse, hvis denne er bekendt, og funktion eller erhverv. For så vidt angår enheder kan sådanne oplysninger omfatte navne, registreringssted og -dato, registreringsnummer og forretningssted. Bilag I skal også indeholde datoen for Sikkerhedsrådets eller udvalgets opførelse af personen eller enheden på listen.
Artikel 26
1. Denne afgørelse tages op til fornyet vurdering, ændres eller ophæves, om nødvendigt på baggrund af Sikkerhedsrådets relevante afgørelser.
2. Foranstaltningerne vedrørende bankforbindelser med iranske banker i artikel 10 og 11 tages op til revision senest seks måneder efter vedtagelsen af denne afgørelse.
3. De foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 19, stk. 1, litra b), og artikel 20, stk. 1, litra b), revideres regelmæssigt og mindst hver 12. måned. De ophører med at finde anvendelse på de berørte personer og enheder, hvis Rådet efter proceduren i artikel 24 fastslår, at betingelserne for deres anvendelse ikke længere er opfyldt.
Artikel 27
Fælles holdning 2007/140/FUSP ophæves.
Artikel 28
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. juli 2010.
32010D0413
L 195/39
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
26.07.2010.
ODLUKA VIJEĆA
od 26. srpnja 2010.
o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 29.,
budući da:
(1)
Dana 27. veljače 2007. Vijeće Europske unije usvojilo je Zajedničko stajalište 2007/140/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (1) kojim se provodi Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a (RVSUN) 1737 (2006).
(2)
Dana 23. travnja 2007. Vijeće je usvojilo Zajedničko stajalište 2007/246/ZVSP (2) kojim se provodi Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007).
(3)
Dana 7. kolovoza 2008. Vijeće je usvojilo Zajedničko stajalište 2007/652/ZVSP (3) kojim se provodi Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008).
(4)
Dana 9. lipnja 2010. Vijeće sigurnosti Ujedinjenih naroda („Vijeće sigurnosti”) usvojilo je Rezoluciju Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) kojom se proširuje opseg primjene mjera ograničavanja određenih Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007) i Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) te je uvelo dodatne mjere ograničavanja protiv Irana.
(5)
Dana 17. lipnja 2010. Europsko vijeće naglasilo je svoju pojačanu zabrinutost u pogledu nuklearnog programa Irana i pozdravilo usvajanje Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010). Podsjećajući na svoju Deklaraciju od 11. studenoga 2009., Europsko Vijeće pozvalo je Vijeće na usvajanje mjera kako o provođenju mjera koje su sadržane u Rezoluciji Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) tako i onih popratnih, s ciljem podupiranja rješavanja kroz pregovore svih otvorenih pitanja u pogledu razvoja osjetljivih tehnologija od strane Irana radi potpore njegovim nuklearnim i raketnim programima. Te bi mjere trebale biti usmjerene ka trgovini, financijskom sektoru, prometnom sektoru Irana, ključnim sektorima naftne i plinske industrije te dodatnim uvrštenjima na popis, posebno vezano za Islamsku revolucionarnu gardu (IRGC).
(6)
Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) zabranjuje Iranu, njegovim državljanima i subjektima osnovanima u Iranu ili onima koji su pod iranskom nadležnošću ili fizičkim osobama i subjektima koji nastupaju u njihovo ime ili po njihovim nalozima ili subjektima koji su u njihovom vlasništvu ili pod njihovom kontrolom, bilo koju gospodsku djelatnost koja uključuje vađenje urana, proizvodnju ili korištenje nuklearnih materijala i tehnologije.
(7)
Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) proširuju se ograničavanja financiranja i putovanja određena Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006) na dodatne fizičke osobe i subjekte, uključujući fizičke osobe i subjekte IRGC-a, kao i subjekte grupacije Islamic Republic of Iran Shipping Lines (IRISL).
(8)
U skladu s deklaracijom Europskog vijeća, ograničavanja prihvata i zamrzavanja financijskih sredstava i gospodarskih izvora trebaju se primjenjivati i na fizičke osobe i subjekte pored onih koje je uvrstilo na popis Vijeće sigurnosti ili Odbor osnovan u skladu s člankom 18. Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006) („Odbor”), koristeći ista mjerila koja primjenjuje Vijeće sigurnosti ili Odbor.
(9)
U skladu s deklaracijom Europskog vijeća, potrebno je zabraniti nabavu, prodaju ili prijenos u Iran sljedećih predmeta, materijala, opreme, robe i tehnologije pored onih koje je uvrstilo na popis Vijeće sigurnosti ili Odbor, a koji bi mogli doprinijeti djelatnostima Irana vezanima za obogaćivanje, preradu ili onima vezanima za tešku vodu, zatim razvoju sustava za ispaljivanje nuklearnog oružja ili obavljanju djelatnosti koje su povezane s drugim pitanjima u vezi kojih je Međunarodna agencija za atomsku energiju (IAEA) izrazila zabrinutost ili ih je označila kao neriješena ili drugim programima za oružje za masovno uništenje. Ova zabrana treba uključivati robu i tehnologiju s dvojnom namjenom.
(10)
U skladu s deklaracijom Europskog vijeća, države članice moraju se suzdržati od preuzimanja novih kratkoročnih obveza u vezi s javnom i privatnom financijskom potporom za trgovinu s Iranom s ciljem smanjivanja prevelikih iznosa, posebno kako bi se spriječila bilo kakva financijska pomoć koja doprinosi osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja ili razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja te bi trebalo zabraniti sve srednjoročne i dugoročne obveze u vezi s javnom i privatnom financijskom pomoći trgovini s Iranom.
(11)
Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) poziva sve države da, u skladu sa svojim nacionalnim ovlastima i zakonodavstvom te s međunarodnim pravom, na svom državnom području pregledavaju sav teret koji odlazi u Iran i izlazi iz Irana, uključujući morske i zrakoplovne luke, ako određena država ima informacije na temelju kojih se može opravdano vjerovati da teret sadrži predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni u skladu s Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010).
(12)
Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) također navodi da države članice u skladu s međunarodnim pravom, a posebno pomorskim pravom, mogu zahtijevati preglede plovila na otvorenom moru uz suglasnost države zastave ako imaju informacije na temelju kojih se može opravdano vjerovati da plovila prevoze predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni u skladu s Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010).
(13)
Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) propisuje i da države članice UN-a moraju zaplijeniti i predati predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni prema Rezoluciji Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezoluciji Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezoluciji Vijeća sigurnosti UN-a1803 (2008) ili Rezoluciji Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) tako da to nije u suprotnosti s njihovim obvezama prema važećim rezolucijama Vijeća sigurnosti i međunarodnim konvencijama.
(14)
Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) nadalje predviđa da države članice UN-a moraju zabraniti da njihovi državljani opskrbljuju ili da se s njihovih državnih područja opskrbljuju iranska plovila ili pružaju druge usluge za ta plovila ako imaju informacije na temelju kojih se može opravdano vjerovati da prenose predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni u skladu s Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010).
(15)
U skladu s deklaracijom Europskog vijeća, države članice u skladu sa svojim nacionalnim ovlastima i zakonodavstvom te međunarodnim pravom, a posebno s mjerodavnim međunarodnim sporazumima o civilom zrakoplovstvu, trebaju poduzeti potrebne mjere za sprečavanje pristupa zračnim lukama pod njihovom nadležnošću svim teretnim letovima iz Irana, osim miješanim letovima putnika i tereta.
(16)
Nadalje, pružanje od strane državljana država članica ili s državnih područja država članica tehničkih usluga i usluga održavanja za iranske teretne zrakoplove potrebno je zabraniti ako određena država ima informacije na temelju kojih se može opravdano vjerovati da zrakoplovi prenose predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni u skladu s Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010).
(17)
Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) također poziva sve države članice UN-a da spriječe pružanje financijskih usluga, uključujući osiguranje i reosiguranje, ili prijenos prema svojim državnim područjima, kroz svoja državna područja ili sa svojih državnih područja ili preko ili od strane svojih državljana ili subjekata registriranih u skladu s njihovim pravom ili fizičkih osoba ili financijskih institucija na njihovom državnom području, financijske ili druge imovine ili izvora koji bi mogli doprinijeti osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja ili razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja.
(18)
U skladu s deklaracijom Europskog vijeća, države članice trebaju zabraniti pružanje usluga osiguranja i reosiguranja Vladi Irana, subjektima osnovanim u Iranu ili koji spadaju pod iransku nadležnost ili pojedincima i subjektima koji nastupaju u njihovo ime ili po njihovim uputama ili subjektima koji su u njihovom vlasništvu ili pod njihovom kontrolom, uključujući nezakonita sredstva.
(19)
Usto, zabranjuju se prodaja ili kupnja ili posredovanje ili pomoć u izdavanju državnih obveznica ili obveznica s jamstvom države iranskoj Vladi i od iranske Vlade, Iranskoj središnjoj banci ili od Iranske središnje banke ili iranskim bankama ili od iranskih banaka, uključujući podružnice i društva kćeri, te financijskim subjektima koje kontroliraju fizičke osobe ili subjekti s domicilom u Iranu ili od istih.
(20)
U skladu s deklaracijom Europskog vijeća i radi ispunjavanja ciljeva Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010), zabranjuje se otvaranje novih poslovnica, podružnica ili predstavništava iranskih banaka na državnom području država članica te osnivanje zajedničkih pothvata ili preuzimanje vlasničkih dijelova od strane iranskih banaka u bankama pod nadležnošću država članica. Nadalje, države članice trebaju poduzeti potrebne mjere za zabranu financijskim institucijama na svojim državnim područjima ili pod svojom nadležnošću otvaranja predstavništava ili podružnica ili bankovnih računa u Iranu.
(21)
Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) također predviđa da države zahtijevaju da njihovi državljani, fizičke osobe pod njihovom nadležnošću ili tvrtke osnovane na njihovom državnom području ili pod njihovom nadležnošću postupaju s pažnjom u svom poslovanju sa subjektima osnovanim u Iranu ili pod iranskom nadležnošću ako postoji opravdana sumnja da bi takvo poslovanje moglo doprinijeti osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja ili razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja ili kršiti Rezoluciju Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezoluciju Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezoluciju Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezoluciju Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010).
(22)
Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) naglašava moguću povezanost prihoda koje u Iranu ostvaruje energetski sektor i financiranja osjetljivih djelatnosti širenja nuklearnog oružja Irana te nadalje navodi da oprema za kemijske postupke i materijali potrebni u petrokemijskoj industriji imaju mnogo zajedničkog s onima koji su potrebni za neke osjetljive djelatnosti u ciklusu nuklearnoga goriva.
(23)
U skladu s deklaracijom Europskog vijeća, države članice trebaju zabraniti prodaju, nabavu ili prijenos u Iran ključne opreme i tehnologije kao i s tim povezane tehničke i financijske pomoći koja bi se mogla upotrijebiti u ključnim sektorima naftne industrije i industrije prirodnog plina. Nadalje, države članice trebale bi zabraniti svaku novu investiciju u te sektore u Iranu.
(24)
Postupak izmjene Priloga I. i Priloga II. ovoj Odluci treba sadržavati odredbu da se fizičke osobe i subjekti koji su uvršteni na popis obavješćuju o razlozima uvrštavanja i da im se na taj način pruži mogućnost da iznesu svoja mišljenja. Kada su mišljenja dostavljena ili je podnesen novi dokaz, Vijeće svoju odluku ponovno preispituje s obzirom na ta mišljenja i u skladu s tim obavješćuje određenu fizičku osobu ili subjekt.
(25)
Ova Odluka poštuje temeljna prava i načela koja su posebno priznata u Povelji o temeljnim pravima Europske unije, te posebno pravo na učinkovito pravno sredstvo i pravično suđenje, pravo na imovinu i pravo na zaštitu osobnih podataka. Ova odluku trebalo bi se primijeniti u skladu s tim pravima i načelima.
(26)
Ova Odluka u potpunosti poštuje obveze država članica iz Povelje Ujedinjenih naroda i pravnu obvezatnost rezolucija Vijeća sigurnosti.
(27)
Potrebna su daljnja postupanja Unije s ciljem provođenja određenih mjera,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
POGLAVLJE I.
OGRANIČAVANJA IZVOZA I UVOZA
Članak 1.
1. Zabranjuje se izravna ili neizravna opskrba Irana ili za korištenje u Iranu ili u korist Irana, prodaja ili prijenos Iranu ili za korištenje u Iranu ili u korist Irana sljedećih predmeta, materijala, opreme, robe i tehnologije, uključujući računalne programe, od strane državljana država članica ili preko njihovih državnih područja ili uporaba plovila ili zrakoplova pod njihovom zaštitom, bez obzira potiču li ili ne s njihovih državnih područja:
(a)
predmeti, materijali, oprema, roba i tehnologija s popisa Grupe nuklearnih dobavljača i Režima kontrole raketne tehnologije;
(b)
svi dodatni predmeti, materijali, oprema, roba i tehnologija koje je odredilo Vijeće sigurnosti ili Odbor, a koji bi mogli doprinijeti djelatnostima vezanima za obogaćivanje, preradu ili onima vezanima za tešku vodu ili razvoju sustava za ispaljivanje nuklearnog oružja;
(c)
naoružanje i srodna vojna oprema svih vrsta, uključujući oružje i streljivo, vojna vozila i opremu, paravojnu opremu i rezervne dijelove za navedeno oružje i materijale, kao i opremu koja se može koristiti za unutarnju represiju. Ova se zabrana ne odnosi na vozila koja nisu bojna vozila i koja su proizvedena ili opremljena materijalima za balističku zaštitu, a namijenjena su isključivo za zaštitu osoblja EU-a i njezinih država članica u Iranu;
(d)
određeni predmeti, materijali, oprema, roba i tehnologija koji bi mogli doprinijeti djelatnostima Irana vezanim za obogaćivanje, preradu ili onima vezanim za tešku vodu zatim razvoju sustava za ispaljivanje nuklearnog oružja ili obavljanju djelatnosti koje su povezane s drugim pitanjima u vezi kojih je IAEA izrazila zabrinutost ili koje je označila kao neriješena. Unija poduzima potrebne mjere radi utvrđivanja relevantnih predmeta obuhvaćenih ovom odredbom;
(e)
druga roba i tehnologija s dvojnom namjenom navedena u Prilogu I. Uredbi Vijeća (EZ) br. 428/2009 od 5. svibnja 2009. o uspostavi režima Zajednice za nadzor izvoza, prijenosa, posredovanja i provoza predmeta s dvojnom namjenom (4), koja nije obuhvaćena točkom (a), osim skupine 5. iz dijela I. i skupine 5. iz dijela 2. Priloga I. Uredbi Vijeća (EZ) br. 428/2009.
2. Zabrana iz stavka 1. ne primjenjuje se na izravan ili neizravan prijenos u Iran ili za korist Irana preko državnih područja država članica predmeta iz podstavka 3. točke (b) podtočaka i. i ii. Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), za reaktore s lakom vodom čija je izgradnja počela prije prosinca 2006.
3. Zabranjuje se:
(a)
izravno ili neizravno pružanje tehničke pomoći ili obuke, investicija ili usluga posredovanja povezanih s predmetima, materijalima, opremom, robom i tehnologijom iz stavka 1. te pružanjem, izradom, održavanjem i korištenjem tih predmeta, materijala, opreme, robe i tehnologije svakoj fizičkoj osobi, subjektu ili tijelu u Iranu ili za korištenje u Iranu;
(b)
izravno ili neizravno financiranje ili pružanje financijske pomoći u vezi predmeta i tehnologije iz stavka 1., uključujući posebno nepovratna financijska sredstva, zajmove i osiguranje izvoznih kredita za bilo kakvu prodaju, nabavu, prijenos ili izvoz tih predmeta i tehnologija ili za pružanje povezane tehničke izobrazbe, usluga ili pomoći svakoj fizičkoj osobi, subjektu ili tijelu u Iranu ili za korištenje u Iranu;
(c)
svjesno ili namjerno sudjelovanje u djelatnostima čiji su cilj ili učinak izbjegavanje zabrane iz točaka (a) i (b).
4. Zabranjuje se nabava predmeta, materijala, opreme, robe i tehnologije iz stavka 1. iz Irana od strane državljana država članica ili korištenjem plovila i zrakoplova pod njihovom zastavom, bez obzira potječu li s državnog područja Irana ili ne.
Članak 2.
1. Izravna ili neizravna nabava, prodaja ili prijenos u Iran ili za korištenje u Iranu ili za njegovu korist od strane državljana država članica ili preko državnih područja država članica ili korištenjem plovila i zrakoplova pod njihovom nadležnošću, predmeta, materijala, opreme, robe i tehnologije, uključujući računalne programe koji nisu obuhvaćeni člankom 1., koji bi mogli doprinijeti djelatnostima Irana vezanima za obogaćivanje, preradu ili onima vezanima za tešku vodu, zatim razvoju sustava za ispaljivanje nuklearnog oružja ili obavljanju djelatnosti koje su povezane s drugim pitanjima u vezi kojih je IAEA izrazila zabrinutost ili ih je označila kao neriješena, podliježe dozvoli nadležnih tijela države članice izvoznice koja se izdaje na temelju procjene svakog pojedinog slučaja. Unija poduzima potrebne mjere radi utvrđivanja predmeta na koje se ta odredba odnosi.
2. Za pružanje:
(a)
izravno ili neizravno, tehničke pomoći ili obuke, investicija ili usluga posredovanja povezanih s predmetima, materijalima, opremom, robom i tehnologijom iz stavka 1. te pružanjem, izradom, održavanjem i korištenjem tih predmeta, materijala, opreme, robe i tehnologije svakoj fizičkoj osobi, subjektu ili tijelu u Iranu ili za korištenje u Iranu;
(b)
izravno ili neizravno, financiranja ili pružanje financijske pomoći u vezi predmeta i tehnologije iz stavka 1., uključujući posebno nepovratna financijska sredstva, zajmove i osiguranje izvoznih kredita za bilo koju prodaju, nabavu, prijenos ili izvoz tih predmeta i tehnologija ili za pružanje povezane tehničke izobrazbe, usluga ili pomoći svakoj fizičkoj osobi, subjektu ili tijelu u Iranu ili za korištenje u Iranu;
također je potrebna dozvola nadležnih tijela države članice izvoznice.
3. Nadležna tijela država članica ne izdaju dozvole za nabavu, prodaju ili prijenos predmeta, materijala, opreme, robe i tehnologije iz stavka 1. ako utvrde da bi određena prodaja, nabava, prijenos ili izvoz ili pružanje određenih usluga doprinijeli djelatnostima iz stavka 1.
Članak 3.
1. Mjere određene člankom 1. stavkom 1. točkama (a), (b) i (c) i člankom 3. ne primjenjuju se, ako je moguće, kada Odbor odredi unaprijed ili na temelju konkretnog slučaja da takva nabava, prodaja, prijenos ili pružanje tih predmeta ili pomoći ne bi mogli nedvojbeno doprinijeti razvoju iranskih tehnologija u korist njegovim osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja i razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja, uključujući kada su takvi predmeti ili pomoć za hranu, poljoprivredu, medicinske ili druge humanitarne potrebe, pod uvjetom da:
(a)
ugovori o isporuci tih predmeta ili pomoći uključuju odgovarajuća jamstva krajnjih korisnika; i
(b)
se Iran obvezao ne koristiti te predmete za osjetljive djelatnosti širenja nuklearnog oružja i razvoj sustava ispaljivanja nuklearnog oružja.
2. Mjere određene člankom 1. stavkom 1. točkom (e) i člankom 3. ne primjenjuju se ako nadležna tijela određenih država članica odrede unaprijed ili na temelju konkretnog slučaja da takva nabava, prodaja, prijenos ili pružanje tih predmeta ili pomoći ne bi mogli nedvojbeno doprinijeti razvoju iranskih tehnologija u korist njegovim osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja i razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja, uključujući kada su takvi predmeti ili pomoć za medicinske ili druge humanitarne potrebe, pod uvjetom da:
(a)
ugovori o isporuci tih predmeta ili pomoći uključuju odgovarajuća jamstva krajnjih korisnika; i
(b)
se Iran obvezao ne koristiti te predmete za osjetljive djelatnosti širenja nuklearnog oružja i razvoj sustava ispaljivanja nuklearnog oružja.
Nadležna država članica obavješćuje druge države članice o svim slučajevima u kojima izuzeće nije odobreno.
Članak 4.
1. Prodaja, opskrba ili prijenos ključne opreme i tehnologije za sljedeće ključne sektore naftne i plinske industrije u Iranu, ili iranske tvrtke ili tvrtke u vlasništvu Irana koje posluju u tim sektorima izvan Irana, od strane državljana država članica ili korištenjem plovila i zrakoplova u njihovoj nadležnosti, zabranjuju se bez obzira potječu li s njihovih državnih područja ili ne:
(a)
rafiniranje;
(b)
ukapljeni prirodni plin;
(c)
istraživanje;
(d)
proizvodnja.
Unija poduzima potrebne mjere radi utvrđivanja relevantnih predmeta na koje se ta odredba odnosi.
2. Tvrtkama u Iranu koje posluju u ključnim sektorima iranske naftne industrije i industrije prirodnog plina iz stavka 1. ili Irancima ili tvrtkama u njihovom vlasništvu koje posluju u tim sektorima izvan Irana zabranjuje se pružanje:
(a)
tehničke pomoći ili obuke i drugih usluga povezanih s ključnom opremom i tehnologijom, kako je određena u skladu sa stavkom 1.;
(b)
financiranja i financijske pomoći za svaku prodaju, opskrbu, prijenos ili izvoz ključne opreme ili tehnologije kako je određena u skladu sa stavkom 1. ili pružanje povezane tehničke pomoći ili obuke.
3. Zabranjuje se svjesno ili namjerno sudjelovanje u djelatnostima čiji je cilj ili učinak izbjegavanje zabrana iz stavaka 1. i 2.
OGRANIČAVANJA FINANCIRANJA ODREĐENIH TVRTKI
Članak 5.
Zabranjuju se investicije na državnim područjima pod nadležnošću država članica od strane Irana, njegovih državljana ili subjekata osnovanih u Iranu ili koji su pod iranskom nadležnošću ili od strane fizičkih osoba i subjekata koji nastupaju u njihovo ime ili prema njihovim uputama ili od strane subjekata koji su pod njihovom kontrolom, u bilo kojoj gospodarskoj djelatnosti koja uključuje vađenje urana, proizvodnju ili korištenje nuklearnih materijala i tehnologije, posebno djelatnosti obogaćivanja urana i preradu, zatim svih djelatnosti vezanih za tešku vodu ili tehnologija vezanih za balističke projektile koji se mogu upotrijebiti za ispaljivanje nuklearnog oružja. Unija poduzima potrebne mjere radi utvrđivanja relevantnih predmeta na koje se odnosi ovaj članak.
Članak 6.
Zabranjuje se sljedeće:
(a)
odobravanje financijskih zajmova ili kredita poduzećima u Iranu koje posluju u sektorima iranske naftne i plinske industrije iz članka 4. stavka 1. ili Irancima ili poduzećima u njihovom vlasništvu koje posluju u tim sektorima izvan Irana;
(b)
stjecanje ili povećanje vlasničkih udjela u poduzećima u Iranu koje posluju u sektorima iranske naftne i plinske industrije iz članka 4. stavka 1. ili Irancima ili Irancima ili poduzećima u njihovom vlasništvu koje posluju u tim sektorima izvan Irana, uključujući stjecanje tih tvrtki u cijelosti i stjecanje udjela i vlasničkih vrijednosnih papira;
(c)
osnivanje zajedničkog pothvata s poduzećima u Iranu koje posluju u sektorima iranske naftne i plinske industrije iz članka 4. stavka 1. i sa svim društvima kćeri ili povezanim društvima koja su pod njihovom kontrolom.
Članak 7.
1. Zabrana iz članka 4. stavka 1. ne dovodi u pitanje izvršenje obveza u vezi isporuke robe na temelju ugovora koji su sklopljeni prije dana donošenja ove Odluke.
2. Zabrana iz članka 4. ne dovodi u pitanje izvršenje obveza iz ugovora koji su sklopljeni prije dana donošenja ove Odluke i koje su povezane s ulaganjima koja su tvrtke osnovane u državama članicama provele u Iranu prije tog datuma.
3. Zabrane iz članka 6. točke (a) odnosno (b):
i.
ne dovode u pitanje izvršenje obveza iz ugovora i sporazuma koji su sklopljeni prije dana donošenja ove Odluke;
ii.
ne sprečava povećanje vlasničkog udjela ako je takvo povećanje obveza iz sporazuma koji je sklopljen prije dana donošenja ove Odluke.
OGRANIČAVANJA FINANCIJSKE POMOĆI ZA TRGOVINU
Članak 8.
1. Države članice suzdržavaju se od preuzimanja novih kratkoročnih obveza javne ili privatne financijske pomoći za trgovinu s Iranom, uključujući odobravanje izvoznih kredita, izvoznih garancija ili osiguranja izvoznih poslova svojim državljanima ili subjektima koji su uključeni u takvu trgovinu, s ciljem smanjenja nepodmirenih dugovanja, a posebno da bi se izbjegla financijska pomoć koja bi mogla doprinijeti osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja i razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja. Nadalje, države članice ne preuzimaju kratkoročne i dugoročne obveze državne i privatne financijske pomoći za trgovinu s Iranom.
2. Stavak 1. ne dovodi u pitanje obveze nastale prije stupanja na snagu ove Odluke.
3. Stavak 1. ne odnosi se na trgovinu hranom, poljoprivredne, medicinske ili druge humanitarne svrhe.
POGLAVLJE 2.
FINANCIJSKI SEKTOR
Članak 9.
Države članice ne preuzimaju nove obveze za odobravanje nepovratnih financijskih sredstava, financijsku pomoć i koncesijskih zajmova Vladi Irana, uključujući svoje sudjelovanje u međunarodnim financijskim institucijama, osim u humanitarne i razvojne svrhe.
Članak 10.
1. Radi sprečavanja pružanja financijskih usluga ili prijenosa na državna područja, kroz državna područja ili s državnih područja država članica državljanima država članica ili subjektima osnovanim u skladu s njihovim pravom (uključujući podružnice u inozemstvu) ili fizičkim osobama ili financijskim institucijama na državnim područjima država članica ili od strane istih, bilo koje, financijske ili druge imovine ili izvora koji bi mogli doprinijeti iranskim osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja i razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja, države članice obavljaju pojačani nadzor nad svim djelatnostima financijskih institucija pod svojom nadležnošću u vezi:
(a)
banaka s domicilom u Iranu, osobito Iranskom središnjom bankom;
(b)
podružnicama i društvima kćeri banaka s domicilom u Iranu u nadležnosti država članica;
(c)
podružnicama i društvima kćeri banaka s domicilom u Iranu izvan nadležnosti država članica;
(d)
financijskim ustanovama koje nemaju domicil u Iranu, ali su pod kontrolom fizičkih osoba ili subjekata s domicilom u Iranu.
2. U smislu stavka 1. financijske institucije prilikom obavljanja svojih poslova s bankama i financijskim institucijama iz stavka 1., dužne su:
(a)
neprestano nadzirati poslovanje po računima, uključujući putem programa o dubinskom snimanju stranaka te u okviru svojih obveza u vezi pranja novca i financiranja terorizma;
(b)
zahtijevati da se sva polja uputa za plaćanje ispune s podacima koji se odnose na nalogodavca i korisnika predmetne transakcije; ako podaci nisu dostavljeni, odbiti transakciju;
(c)
čuvati sve evidencije o transakcijama pet godina i na zahtjev ih podnijeti državnim tijelima;
(d)
ako posumnjaju ili imaju opravdan razlog posumnjati da se financijska sredstva odnose na financiranje širenja nuklearnog oružja, bez odgode izvijestiti o svojim nagađanjima Jedinicu za financijski nadzor (FIU) ili drugo nadležno tijelo koje odredi konkretna država članica. FIU ili takvo drugo nadležno tijelo ima pravovremeni pristup, izravno ili neizravno, financijskim i upravnim podacima i podacima o kaznenom progonu, koji su mu potrebni za valjano obavljanje tog zadatka, uključujući analizu izvješća o sumnjivim transakcijama.
3. Prijenos financijskih sredstava u Iran i iz Irana obavlja se na sljedeći način:
(a)
prijenosi s naslova transakcija u vezi hrane, zdravstva, medicinske opreme ili u humanitarne svrhe provode se bez prethodne dozvole; o prijenosu se obavješćuju nadležna tijela određene države članice ako iznos prelazi 10 000 eura;
(b)
svaki prijenos ispod 40 000 eura obavlja se bez prethodne dozvole; o prijenosu se obavješćuju nadležna tijela određene države članice ako iznos prelazi 10 000 eura;
(c)
za svaki drugi prijenos iznad 40 000 eura potrebna je prethodna dozvola nadležnog organa određene države članice. Dozvola se smatra danom unutar četiri tjedna, osim ako nadležno tijelo u istom roku ne odluči drukčije. Određena država članica obavješćuje druge države članice o svim slučajevima u kojima dozvola nije dana.
4. Podružnice i društva kćeri banaka s domicilom u Iranu pod nadležnošću država članica također su dužne obavješćivati nadležno tijelo države članice u kojoj su osnovane o svim prijenosima financijskih sredstava koji su obavile ili zaprimile u roku pet radnih dana nakon obavljanja transakcije ili zaprimanja određenih financijskih sredstava.
U skladu sa sporazumima o razmjeni informacija obaviješteno nadležno tijelo bez odgode prenosi te podatke, ako je moguće, nadležnim tijelima drugih država članica u kojima stranke u tim transakcijama imaju poslovni nastan.
Članak 11.
1. Zabranjuje se otvaranje novih podružnica, društava kćeri ili predstavništava iranskih banaka na državnom području država članica te zasnivanje novih zajedničkih pothvata ili preuzimanje vlasničkih udjela ili osnivanje korespondentnih odnosa s bankama od strane iranskih banaka, uključujući Iransku središnju banku, njezine podružnice i društva kćeri te drugim financijskim ustanovama iz članka 10. stavka 1. s bankama pod nadležnošću država članica.
2. Financijskim institucijama na državnom području država članica ili pod njihovom nadležnošću zabranjuje se otvaranje novih predstavništava, društava kćeri ili bankovnih računa u Iranu.
Članak 12.
1. Zabranjuje se pružanje usluga osiguranja i reosiguranja Vladi Irana ili subjektima osnovanim u Iranu ili pod iranskom nadležnošću ili bilo kojem pojedincu ili subjektu koji nastupa u njihovo ime ili po njihovom nalogu ili subjektima u njihovom vlasništvu ili pod njihovom kontrolom, uključujući nezakonitim sredstvima.
2. Stavak 1. ne primjenjuje se na pružanje usluga zdravstvenog ili putnog osiguranja pojedincima.
3. Zabranjuje se svjesno i namjerno sudjelovanje u djelatnostima čiji je cilj ili učinak zaobilaženje zabrane iz stavka 1.
Članak 13.
Zabranjuje se izravna ili neizravna prodaja ili kupnja, posredovanje i pomoć pri izdavanju javnih obveznica ili obveznica s jamstvom države izdanih nakon stupanja na snagu ove Odluke Vladi Irana, Iranskoj središnjoj banci ili bankama s domicilom u Iranu ili podružnicama i društvima kćeri u i izvan nadležnosti država članica banaka s domicilom u Iranu ili financijskim ustanovama koje nemaju domicil u Iranu, niti su pod nadležnošću država članica, ali su pod kontrolom fizičkih osoba i subjekata koji nastupaju u njihovo ime ili po njihovom nalogu ili subjektima u vlasništvu ili pod njihovom kontrolom.
Članak 14.
Države članice zahtijevaju da njihovi državljani, osobe pod njihovom nadležnošću i trgovačka društva osnovana na njihovom državnom području ili pod njihovom nadležnošću pažljivo obavljaju poslovanje sa subjektima osnovanim u Iranu ili pod iranskom nadležnošću, uključujući IRGC i IRISL, te sve pojedince i subjekte koji nastupaju u njihovo ime ili po njihovom nalogu, subjektima u vlasništvu ili pod njihovom kontrolom, uključujući nezakonitim sredstvima kako bi se osiguralo da takvo poslovanje ne doprinese iranskim osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja ili razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja ili kršenju Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010).
POGLAVLJE 3.
SEKTOR PROMETA
Članak 15.
1. Države članice u skladu sa svojim nacionalnim ovlastima i zakonodavstvom te s međunarodnim pravom, osobito pomorskim pravom i mjerodavnim međunarodnim sporazumima o civilom zrakoplovstvu, pregledavaju sav teret u Iran i iz Irana na njihovim državnim područjima, uključujući morske i zračne luke ako imaju informacije koje pružaju osnovanu sumnju da teret sadrži predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni ovom Odlukom.
2. Države članice, u skladu s međunarodnim pravom, osobito pomorskim pravom, mogu zahtijevati preglede plovila na otvorenom moru, uz suglasnost države zastave ako imaju informacije koje pružaju osnovanu sumnju da plovila prenose predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni ovom Odlukom.
3. Države članice surađuju, u skladu sa svojim nacionalnim zakonodavstvom, pri pregledima obavljenima u skladu sa stavkom 2.
4. Zrakoplovi i plovila koji prenose teret u Iran i iz Irana prethodno moraju obavijestiti o svoj robi koja se unosi u državu članicu ili iznosi iz države članice.
5. U slučajevima kada se obavlja pregled iz stavka 1. ili 2. države članice zapljenjuju i odlažu na otpad (tako da uništavaju, čine neupotrebljivim, skladište ili šalju u državu koja nije država porijekla ili odredišna država radi odlaganja na otpad) predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni ovom Odlukom u skladu s člankom 16. Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010). Takva zapljena i odlaganje na otpad provodi se na trošak uvoznika ili, ako nije moguće od uvoznika naplatiti te troškove, oni se mogu, u skladu s nacionalnim zakonodavstvom, naplatiti od bilo koje druge osobe ili subjekta odgovornog za pokušaj nezakonite nabave, prodaje, prijenosa ili izvoza.
6. Zabranjuje se pružanje usluga od strane državljana država članica ili s državnog područja pod nadležnošću država članica opskrbljivanje brodova i plovila ili pružanje drugih usluga brodovima i plovilima koji su u vlasništvu Irana ili pod ugovorom s Iranom, uključujući iznajmljena plovila ako imaju informacije na temelju kojih se može opravdano vjerovati da plovila prenose predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni ovom Odlukom, osim ako pružanje takvih usluga nije potrebno u humanitarne svrhe ili ako je teret pregledan te, prema potrebi, zaplijenjen i odložen u otpad u skladu sa stavcima 1., 2. i 5.
Članak 16.
Države članice dostavljaju Odboru sve dostupne informacije o prijenosu ili djelatnostima teretnog prometa prijevoznika Iran Air ili plovilima u vlasništvu ili kojima upravlja IRISL s drugim poduzećima, a koje se mogu poduzeti zbog izbjegavanja sankcija ili kršenja odredbi Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010), uključujući promjenu imena ili ponovnu registraciju zrakoplova, polovila ili brodova.
Članak 17.
Države članice u skladu sa svojim nacionalnim ovlastima i zakonodavstvom te s međunarodnim pravom, a posebno s mjerodavnim međunarodnim sporazumima o civilnom zrakoplovstvu, trebaju poduzeti potrebne mjere za sprečavanje pristupa zračnim lukama pod njihovom nadležnošću svim teretnim letovima koje obavljaju iranski prijevoznici ili koji dolaze iz Irana, osim miješanim letovima putnika i tereta.
Članak 18.
Zabranjuje se pružanje tehničkih usluga i usluga održavanja od strane državljana država članica ili s državnih područja država članica iranskim teretnim zrakoplovima ako imaju informacije na temelju kojih se može opravdano vjerovati da teretni zrakoplovi prenose predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni ovom Odlukom, osim ako pružanje takvih usluga nije potrebno u humanitarne i sigurnosne svrhe ili dok teret ne bude pregledan te, prema potrebi, zaplijenjen i odložen u otpad u skladu s člankom 15. stavcima 1. i 5.
POGLAVLJE 4.
OGRANIČAVANJA ULASKA
Članak 19.
1. Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi spriječile ulazak ili provoz preko svojih državnih područja:
(a)
osoba iz Priloga Rezoluciji Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006) i drugih fizičkih osoba koje su u skladu s člankom 10. Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006) na popis uvrstili Vijeće sigurnosti ili Odbor, kao i pripadnici IRGC-a koje su na popis uvrstili Vijeće sigurnosti i Odbor, kako je navedeno u Prilogu I.;
(b)
ostalih osoba koje nisu navedene u Prilogu I, a koje sudjeluju, izravno su povezane ili pružaju potporu iranskim osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja ili razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja, uključujući sudjelovanje u nabavi zabranjenih predmeta, robe, opreme, materijala i tehnologije ili osobe koje nastupaju u njihovu korist ili po njihovom nalogu ili osobe koje su pomagale fizičkim osobama i subjektima uvrštenima na popis u izbjegavanju ili kršenju odredbi Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) ili ove Odluke, kao i drugi vodeći članovi IRGC-a kako su navedeni u Prilogu II.
2. Zabrana iz stavka 1. ne primjenjuje se na provoz preko državnih područja država članica u svrhu djelatnosti izravno povezanih s predmetima iz podstavka 3. točke (b) podtočaka i. i ii. Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006) za lakovodne reaktore čija je izgradnja započela prije prosinca 2006.
3. Stavak 1. ne obvezuje državu članicu da odbije ulazak vlastitim državljanima na svoje državno područje.
4. Stavak 1. ne dovodi u pitanje slučajeve kada neka država članica ima obveze prema međunarodnom pravu, osobito:
i.
kao država domaćin međunarodne međuvladine organizacije;
ii.
kao država domaćin međunarodne konferencije sazvane od strane ili pod pokroviteljstvom Ujedinjenih naroda;
iii.
u skladu s multilateralnim sporazumom o dodijeljenim povlasticama i imunitetima;
iv.
u okviru Ugovora o mirenju (pakt iz Laterana) koji su sklopile Sveta Stolica (Država Vatikanskoga Grada) i Italija.
5. Stavak 4. smatra se primjenjivim i u slučajevima kada je neka država članica država domaćin Organizacije za sigurnost i suradnju u Europi (OSCE).
6. Vijeće se valjano obavješćuje u svim slučajevima kada država članica odobrava izuzeće u skladu sa stavkom 4. ili 5.
7. Države članice mogu dozvoliti izuzeća od mjera određenih stavkom 1. ako utvrde da je putovanje opravdano zbog:
i.
hitnih humanitarnih potreba, uključujući vjerske obveze;
ii.
potreba ispunjavanja ciljeva iz Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006) i Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010), uključujući one koji proizlaze iz članka XV. Statuta IAEA-e;
iii.
sudjelovanja na međunarodnim sastancima, uključujući one koje podupire Unija ili je država članica koja predsjeda uredom OSCE-a domaćin, ako se na njima vodi politički dijalog koji izravno promiče demokraciju, ljudska prava i pravnu državu u Iranu.
8. Država članica koja želi dozvoliti izuzeće iz stavka 6. o tome obavješćuje Vijeće pisanim putem. Izuzeće se smatra dozvoljenim, osim ako se jedan ili više članova Vijeća ne očituje u obliku primjedbe u roku od dva radna dana od primitka obavijesti o predloženom izuzeću. Ako jedan ili više članova podnese primjedbu, Vijeće kvalificiranom većinom može odlučiti dozvoliti predloženo izuzeće.
9. U slučajevima kada u skladu sa stavcima 4., 5. i 7. država članica dozvoli ulazak na svoje državno područje ili provoz preko svojeg državnog područja fizičkim osobama uvrštenim na popis iz Priloga I. ili Priloga II., dozvola se ograničava na svrhu za koju je dana i na osobe na koje se odnosi.
10. Države članice obavješćuju Odbor o ulasku ili provozu preko svog državnog područja fizičkih osoba uvrštenih na popis iz Priloga I. ako je izuzeće dozvoljeno.
POGLAVLJE 5.
ZAMRZAVANJE FINANCIJSKIH SREDSTAVA I GOSPODARSKIH IZVORA
Članak 20.
1. Sva financijska sredstva i gospodarski izvori koji su izravno ili neizravno u posjedu, vlasništvu ili pod nadzorom:
(a)
osoba i subjekata navedenih u Prilogu Rezoluciji Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), i drugih osoba i subjekata koje je odredilo Vijeće sigurnosti ili Odbor u skladu s člankom 12. Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006) i člankom 7. Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008), kao i pojedinaca i subjekata IRGC-a i subjekata IRISL-a koje su odredili Vijeće sigurnosti ili Odbor, kako je navedeno u Prilogu I.;
(b)
osobe i subjekti koji nisu obuhvaćeni Prilogom I, a sudjeluju u ili pružaju potporu iranskim osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja ili razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja, uključujući putem sudjelovanja u nabavi zabranjenih predmeta, robe, opreme, materijala ili tehnologije, ili osobe i subjekti koji nastupaju u njihovo ime ili po njihovim nalozima ili subjekti koji su u njihovom vlasništvu ili pod njihovom kontrolom, uključujući nezakonitim sredstvima, ili osobe i subjekti koji su pomagali fizičkim osobama i subjektima uvrštenima na popis u izbjegavanju ili kršenju odredbi Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) ili ove Odluke kao i drugi vodeći članovi IRGC-a ili IRISL-a i subjekti u njihovom vlasništvu ili pod njihovom kontrolom ili koji nastupaju u njihovo ime, kako su navedeni u Prilogu II.
2. Financijska sredstva i gospodarski izvori ne smiju se učiniti dostupnima, izravno ili neizravno, fizičkim osobama i subjektima iz stavka 1. ili u njihovo ime.
3. Izuzeća su moguća za financijska sredstva i gospodarske izvore koji su:
(a)
potrebni za zadovoljavanje osnovnih potreba, uključujući plaćanje hrane, najamnine ili hipoteke, lijekova i medicinskih usluga, poreza, premija osiguranja i režija;
(b)
namijenjeni isključivo za plaćanje opravdanih honorara i naknada za nastale troškove povezane s pružanjem pravnih usluga;
(c)
isključivo namijenjeni za plaćanje pristojbi ili troškova za usluge u skladu s nacionalnim zakonodavstvom za rutinsko vođenje i održavanje zamrznutih financijskih sredstava i gospodskih izvora;
nakon što određena država članica obavijesti Odbor o namjeri da dozvoli, ako je potrebno, pristup takvim sredstvima i gospodarskim izvorima, te ako Odbor ne donese negativnu odluku u roku pet radnih dana od dana obavijesti.
4. Mogu se također dozvoliti izuzeća za financijska sredstva i gospodarske izvore koji su:
(a)
potrebni za izvanredne troškove, po obavješćivanju konkretne države članice te nakon dozvole Odbora;
(b)
predmet sudske, upravne ili arbitražne izvršive odluke ili presude, u kojem se slučaju financijska sredstva i gospodarski izvori mogu koristiti za izvršavanje izvršive odluke ili presude, pod uvjetom da su izvršiva odluka ili presuda nastale prije datuma Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), te da nisu u ime fizičkih osoba ili subjekata iz stavka 1., a nakon što predmetna država članica obavijesti Odbor;
(c)
potrebni za djelatnosti izravno povezane s predmetima iz podstavka 3. točke (b) podtočaka i. i ii. Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006) za lakovodne reaktore čija je izgradnja započela prije prosinca 2006.
5. Stavak 2. ne primjenjuje se na dodatne iznose na zamrznutim računima s naslova:
(a)
kamata ili druge dobiti po tim računima; ili
(b)
uplate na zamrznute račune na temelju ugovora, sporazuma ili obveza koje su sklopljene ili su nastale prije datuma na koji su mjere ograničavanja počele važiti za te račune;
pod uvjetom da za svaku takvu kamatu ili drugu dobit i uplate nastavi važiti stavak 1.
6. Stavak 1. ne sprečava osobe ili subjekte uvrštene na popis da obavljaju dugovana plaćanja u skladu s ugovorom sklopljenim prije uvrštavanja na popis takve osobe ili subjekta, pod uvjetom da predmetna država utvrdi da:
(a)
se ugovor ne odnosi na neki od zabranjenih predmeta, materijala, opreme, robe, tehnologije, pomoći, obuke, financijske pomoći, ulaganja, posredništva ili usluga iz članka 1.;
(b)
plaćanje nije izravno ili neizravno primljeno od strane osobe ili subjekta iz stavka 1.;
a nakon obavijesti mjerodavne države članice Odboru o namjeri obavljanja ili primanja takvog plaćanja ili odobravanja, ako je potrebno, odmrzavanja financijskih sredstava ili gospodarskih izvora u tu svrhu, 10 radnih dana prije takvog odobrenja.
POGLAVLJE 6.
DRUGE MJERE OGRANIČAVANJA
Članak 21.
Države članice u skladu sa svojim nacionalnim zakonodavstvom poduzimaju potrebne mjere kako bi spriječile specijalnu izobrazbu ili obuku iranskih državljana na svojim državnim područjima ili od strane svojih državljana, u strukama koje bi mogle doprinijeti iranskim osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja i razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja.
POGLAVLJE 7.
OPĆE I ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 22.
Potraživanja iznosa, uključujući s naslova naknade štete ili druga potraživanja takve vrste, kao što je prijeboj ili potraživanja s naslova jamstva u vezi bilo kojeg ugovora ili transakcije čije je izvršenje izravno ili neizravno, u cijelosti ili djelomično, onemogućeno mjerama uvedenim u skladu s Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010), uključujući mjere Unije ili neke države članice u skladu s ili u vezi s provedbom relevantnih odluka Vijeća sigurnosti ili mjera iz ove Odluke, nisu dozvoljena fizičkim osobama ili subjektima uvrštenima u popis iz Priloga I. ili Priloga II. ili drugim fizičkim osobama ili subjektima u Iranu, uključujući Vladu Irana ili bilo koju fizičku osobu ili subjekt koji nastupaju putem takve osobe ili subjekta ili u njihovo ime.
Članak 23.
1. Vijeće provodi promjene Priloga I. na temelju utvrđenja Vijeća sigurnosti ili Odbora.
2. Na prijedlog države članice ili Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku, Vijeće jednoglasno utvrđuje popis u Prilogu II. i usvaja njegove promjene.
Članak 24.
1. Kada Vijeće sigurnosti ili Odbor uvrsti na popis osobu ili subjekt, Vijeće uvrštava tu osobu ili subjekt u Prilog I.
2. Kada Vijeće odluči da se na osobu ili subjekt primjenjuju mjere iz članka 19. stavka 1. točke (b) ili članka 20. stavka 1. točke (b), tada na odgovarajući način mijenja Prilog II.
3. Vijeće obavješćuje osobu ili subjekt iz stavaka 1. ili 2. o svojoj odluci, uz obrazloženje uvrštavanja na popis, izravno, ako je adresa poznata ili objavom obavijesti, pri čemu daje toj fizičkoj osobi ili subjektu mogućnost očitovanja.
4. Ako su očitovanja podnesena ili je dostavljen važan novi dokaz, Vijeće revidira svoju odluku i o tome obavješćuje osobu ili subjekt.
Članak 25.
1. Prilozi I. i II. sadrže razloge uvrštenja na popis fizičkih osoba i subjekata, kako je odredilo Vijeće sigurnosti ili Odbor uzimajući u obzir Prilog I.
2. Prilozi I. i II. također sadrže, ako su dostupni, podatke potrebne za utvrđivanje identiteta predmetnih fizičkih osoba i subjekata, kako je odredilo Vijeće sigurnosti ili Odbor uzimajući u obzir Prilog I. U pogledu fizičkih osoba, takvi podaci mogu sadržavati imena, uključujući nadimke, datum i mjesto rođenja, državljanstvo, broj putovnice i osobe iskaznice, spol, adresu, ako je poznata, te funkciju ili zanimanje. U pogledu subjekata takvi podaci mogu sadržavati mjesto i datum registracije, broj upisa u registar i mjesto obavljanja djelatnosti. Prilog I. također sadržava datum uvrštenja na popis od strane Vijeća sigurnosti ili Odbora.
Članak 26.
1. Ova se Odluka revidira, mijenja ili stavlja izvan snage, ovisno o slučaju, posebno u smislu odgovarajućih odluka Vijeća sigurnosti.
2. Mjere o bankarskim odnosima s iranskim bankama iz članaka 10. i 11. revidiraju se u roku šest mjeseci od donošenja ove Odluke.
3. Mjere iz članka 19. stavka 1. točke (b) ili članka 20. stavka 1. točke (b) revidiraju se redovito, a najmanje svakih 12 mjeseci. Prestaju se primjenjivati u pogledu fizičkih osoba ili subjekata ako Vijeće utvrdi u skladu s postupkom iz članka 24. da uvjeti za njihovu primjenu više nisu ispunjeni.
Članak 27.
Zajedničko stajalište 2007/140/ZVSP stavlja se izvan snage.
Članak 28.
Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
Sastavljeno u Bruxellesu 26. srpnja 2010.