EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 670/2012
af 11. juli 2012
om ændring af afgørelse nr. 1639/2006/EF om et rammeprogram for konkurrenceevne og innovation (2007-2013) og forordning (EF) nr. 680/2007 om generelle regler for Fællesskabets finansielle støtte inden for de transeuropæiske transport- og energinet
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 172 og artikel 173, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1639/2006/EF (3) indførtes rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation med forskellige typer gennemførelsesforanstaltninger for en række særprogrammer, herunder »støtteprogrammet for ikt-politik« hvorigennem der ydes støtte til styrkelse af det indre marked for ikt-produkter og -tjenester og ikt-baserede produkter og tjenester, og som tager sigte på innovationsfremme gennem bredere anvendelse af og investeringer i ikt.
(2)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 680/2007 (4) blev der fastsat generelle regler for Unionens finansielle støtte inden for de transeuropæiske transport- og energinet og oprettet »lånegarantiinstrumentet for TEN-transportprojekter« (»TEN-T-projekter«).
(3)
I løbet af de næste ti år bliver der ifølge Kommissionens skøn brug for investeringer i større omfang end nogensinde før i Europas transport-, energi- informations- og kommunikationsnet for at bidrage til at nå Europa 2020-strategiens politikmål, navnlig klimamålene og overgangen til en ressourceeffektiv, lavemissionsøkonomi ved at udvikle intelligente, opgraderede og fuldt sammenkoblede infrastrukturer, og for at gennemføre det indre marked.
(4)
Der er imidlertid ikke umiddelbar adgang til fremmedkapitalfinansiering af infrastrukturprojekter i Unionen. Infrastrukturprojekters vanskeligheder med at opnå langsigtet privat finansiering eller offentlig støtte bør hverken føre til en forringelse af transport-, telekommunikations- og energisystemernes ydeevne eller til en langsommere udbredelse af bredbåndsdækningen. Som følge af fragmenteringen af obligationsmarkederne i Unionen og infrastrukturprojekternes størrelse og kompleksitet, der betyder, at det tager lang tid at forberede sådanne projekter, er det hensigtsmæssigt at håndtere dette problem på EU-plan.
(5)
Finansielle instrumenter, der er reguleret i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), kan i visse tilfælde gøre brugen af budgetmidler mere effektiv og opnå en høj multiplikatoreffekt i henseende til tiltrækning af private midler. Dette er særlig relevant i forbindelse med vanskelighederne vedrørende adgang til kredit, begrænsninger af den offentlige finansiering og henset til behovet for at understøtte Europas økonomiske genopretning.
(6)
I sin beslutning af 8. juni 2011 om »investering i fremtiden: en ny flerårig finansiel ramme for et konkurrencedygtigt, bæredygtigt og inklusivt Europa« støttede Europa-Parlamentet Europa 2020-initiativet med projektobligationer, som er en mekanisme for risikodeling med EIB, der yder støtte under et fastsat loft via Unionens budget med det formål at geare EU-midler og gøre private investorer mere interesserede i at deltage i prioriterede projekter i tråd med Europa 2020-målene. I sine konklusioner fra mødet den 12. juli 2011 om akten for det indre marked erindrede Rådet om, at der skal foretages en nærmere vurdering af finansielle instrumenter for så vidt angår deres løftestangseffekt i forhold til eksisterende instrumenter, de yderligere risici, som de medfører for de statslige budgetbalancer, og deres eventuelle fortrængning af private institutioner. Kommissionens meddelelse om en pilotfase for Europa 2020-initiativet med projektobligationer og konsekvensanalysen knyttet hertil, der trækker på resultaterne af en offentlig høring, bør ses i den sammenhæng.
(7)
Der bør iværksættes en pilotfase af Europa 2020-initiativet med projektobligationer med det formål at hjælpe med til finansiering af prioriterede projekter, som har en klar EU-merværdi, og at gøre det nemmere at inddrage den private sektor mere i kapitalmarkedets langfristede finansiering af økonomisk levedygtige projekter inden for transport-, energi- og ikt-infrastruktur. Instrumentet støtter projekter med lignende finansieringsbehov og bør takket være synergierne mellem sektorerne skabe større fordele, hvad angår markedsindvirkning, administrativ effektivitet og udnyttelse af ressourcer. Det bør give interessenter i forhold til infrastruktur, f.eks. finansfolk, offentlige myndigheder, forvaltere af infrastruktur, byggefirmaer og operatører, et sammenhængende instrument og vil blive drevet frem af markedsefterspørgslen.
(8)
I pilotfasen af Europa 2020-initiativet med projektobligationer skal EU-budgettet anvendes sideløbende med finansiering fra EIB i form af et fælles risikodelingsinstrument for projektobligationer udstedt af projektselskaber. Dette instrument søger at nedsætte gældsbetjeningsrisikoen ved et projekt og kreditrisikoen for obligationsejere i en sådan grad, at deltagere på kapitalmarkedet, såsom pensionsfonde, forsikringsselskaber og andre interesserede parter, vil være villige til at investere i en større mængde infrastrukturrelaterede projektobligationer, end det ville være muligt uden EU-støtte.
(9)
I lyset af EIB's mangeårige ekspertise og eftersom EIB fungerer som hovedfinansieringsgiver ved infrastrukturprojekter og er EU's finansielle organ i overensstemmelse med traktaten, bør Kommissionen inddrage EIB i gennemførelsen af pilotfasen. De væsentligste betingelser, vilkår og procedurer for risikodelingsinstrumentet for projektobligationer bør fastlægges i medfør af denne forordning. Mere detaljerede betingelser og vilkår, herunder risikodeling, vederlag, overvågning og kontrol, bør fastsættes i en samarbejdsaftale mellem Kommissionen og EIB. Denne samarbejdsaftale bør godkendes af Kommissionen og EIB efter deres respektive procedurer.
(10)
Pilotfasen for Europa 2020-initiativet med projektobligationer bør iværksættes snarest muligt i løbet af den nuværende finansielle ramme og gennemføres uden unødige forsinkelser med henblik på at fastslå, hvorvidt og i hvilket omfang sådanne finansielle instrumenter til risikodeling medfører merværdi i finansieringen på infrastrukturområdet og i udviklingen af fremmedkapitalmarkedets finansiering af infrastrukturprojekter.
(11)
Pilotfasen bør finansieres ved, at der i 2012- og 2013-budgetterne foretages en omfordeling af midler fra eksisterende transport-, energi- og telekommunikationsprogrammer. Til dette formål bør det være muligt at omfordele op til 200 mio. EUR til dette initiativ fra budgettet for TEN-Transport (»TEN-T«), op til 20 mio. EUR fra budgettet for rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation og op til 10 mio. EUR fra budgettet for TEN-Energi (»TEN-E«). De disponible budgetmidler begrænser både initiativets rækkevidde og antallet af projekter, hvortil der kan ydes støtte.
(12)
EIB bør anmode om budgetmidler på basis af en række projekter, som EIB og Kommissionen finder er egnede, er i overensstemmelse med Unionens langsigtede politikmål og sandsynligvis vil blive gennemført. Eventuelle anmodninger og de hermed forbundne budgetmæssige forpligtelser bør fremsættes senest den 31. december 2013. Da store infrastrukturprojekter er meget komplekse, bør det være muligt for selve godkendelsen fra EIB's bestyrelse at finde sted på et senere tidspunkt, dog ikke senere end den 31. december 2014.
(13)
Ansøgninger om støtte og udvælgelsen og gennemførelsen af alle projekter bør være underlagt EU-retten, særlig reglerne om statsstøtte, og det bør tilstræbes ikke at skabe eller forværre markedsforvridninger.
(14)
Kommissionen bør, med bistand fra EIB, ud over rapporteringskravene i punkt 49 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (6), hver sjette måned i løbet af forsøgsfasen rapportere til Europa-Parlamentet og Rådet efter underskrivelse af samarbejdsaftalen og forelægge en foreløbig rapport til Europa-Parlamentet og Rådet i anden halvdel af 2013. Der bør foretages en uafhængig, omfattende evaluering i 2015.
(15)
Kommissionen bør på grundlag af denne uafhængige, omfattende evaluering vurdere relevansen af Europa 2020-initiativet med projektobligationer samt i hvilket omfang, initiativet øger mængden af investeringer i prioriterede projekter og forbedrer effektiviteten af EU-finansieringen.
(16)
Pilotfasen af Europa 2020-initiativet med projektobligationer bør lanceres som led i forberedelserne til Connecting Europe-faciliteten som foreslået af Kommissionen. Den berører ikke eventuelle afgørelser vedrørende Unionens flerårige finansielle ramme efter 2013 eller vedrørende en eventuel genanvendelse af tilbageførsler fra finansielle instrumenter inden for rammerne af forhandlingerne om forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om de finansielle regler for Unionens årlige budget.
(17)
Med henblik på gennemførelsen af pilotfasen af Europa 2020-initiativet med projektobligationer bør afgørelse nr. 1639/2006/EF og forordning (EF) nr. 680/2007 ændres i overensstemmelse hermed.
(18)
For at sikre, at de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er effektive henset til pilotfasens begrænsede varighed, bør denne forordning træde i kraft dagen efter offentliggørelsen -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Ændringer af afgørelse nr. 1639/2006/EF
I afgørelse nr. 1639/2006/EF foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 8 tilføjes følgende stykke:
»5a. For projekter, der gennemføres under det i artikel 31, stk. 2, omhandlede risikodelingsinstrument for projektobligationer, og med forbehold af nærværende artikels stk. 1-5, forelægger Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank (EIB) en foreløbig rapport for Europa-Parlamentet og Rådet i andet halvår af 2013. Der foretages en uafhængig, omfattende evaluering i 2015.
Kommissionen vurderer på grundlag af denne evaluering relevansen af Europa 2020-initiativet med projektobligationer og i hvilket omfang, det øger mængden af investeringer i prioriterede projekter og forbedrer effektiviteten af EU-finansieringen. På baggrund af denne vurdering og under hensyntagen til alle valgmuligheder overvejer Kommissionen at foreslå hensigtsmæssige reguleringsmæssige ændringer, herunder lovgivningsmæssige ændringer, navnlig hvis den forventede udbredelse på markedet ikke er tilfredsstillende, eller såfremt alternative kilder til langsigtet gældsfinansiering bliver tilgængelige i tilstrækkeligt omfang.
Den i første afsnit omhandlede foreløbige rapport omfatter en liste over projekter, der har modtaget støtte fra det i artikel 31, stk. 2a-2e, omhandlede risikodelingsinstrument for projektobligationer, med oplysning om vilkårene for de udstedte obligationer og typer af nuværende og potentielle fremtidige investorer.«
2)
Artikel 26, stk. 2, litra b), affattes således:
»b)
innovationsfremme gennem bredere anvendelse af og investeringer i ikt og bredbånd«.
3)
I artikel 31 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 2 affattes således:
»2. De i stk. 1, litra a), omhandlede projekter skal have til formål at fremme innovation, teknologioverførsel og formidling af nye teknologier, som allerede er modne til udbredelse på markedet.
Unionen kan yde støtte som bidrag til disse projekters budgetter.
Alternativt kan Unionen i løbet af en pilotfase i 2012-2013 yde et finansielt bidrag til EIB med henblik på tilvejebringelse af kapital og kapitaltildeling til gældsinstrumenter eller garantier, der udstedes af EIB fra dennes egne midler under risikodelingsinstrumentet for projektobligationer.«
b)
Følgende stykker indsættes:
»2a. Risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, jf. stk. 2, tredje afsnit, er et fælles instrument under Kommissionen og EIB, som sikrer merværdi som en EU-intervention, håndterer suboptimale investeringssituationer, hvor projekter ikke modtager tilstrækkelig finansiering fra markedet, og sikrer additionalitet. Det modvirker konkurrenceforvridning, sigter mod at udvirke en multiplikatoreffekt og sammenpasser interesser i form af en kreditforbedring. Risikodelingsinstrumentet for projektobligationer:
a)
skal tage form af et gældsinstrument eller en EIB-garanti med støtte af bidrag fra Unionens budget i forbindelse med finansiering af ikt- og bredbåndsprojekter og supplere eller tiltrække finansiering fra medlemsstaterne eller den private sektor
b)
skal nedsætte gældsbetjeningsrisikoen ved et projekt og kreditrisikoen for obligationsejere
c)
må alene benyttes ved projekter, hvis finansielle levedygtighed er baseret på projektindtægter.
2b. Unionens risici i forbindelse med risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, herunder administrationshonorarer og andre støtteberettigede udgifter, må under ingen omstændigheder overstige Unionens bidrag til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer eller strække sig ud over forfaldstidspunktet for den underliggende portefølje af kreditforbedringsfaciliteter. Unionens almindelige budget kan ikke påføres yderligere forpligtelser. Restrisikoen ved operationer vedrørende projektobligationer bæres altid af EIB.
2c. De væsentligste betingelser, vilkår og procedurer for risikodelingsinstrumentet for projektobligationer er fastsat i bilag IIIa. De nærmere betingelser og vilkår for gennemførelsen af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, herunder risikodeling, vederlag, overvågning og kontrol, fastsættes i en samarbejdsaftale mellem Kommissionen og EIB. Denne samarbejdsaftale godkendes af Kommissionen og EIB efter deres respektive procedurer.
2d. I 2013 kan der anvendes et beløb på op til 20 mio. EUR, der hentes fra det budget, der afsættes til gennemførelse af ikt- og bredbåndspolitik i henhold til litra b) i bilag I. På grund af pilotfasens begrænsede varighed kan risikodelingsinstrumentet for projektobligationer genanvende eventuelle indtægter, som er modtaget inden den 31. december 2013, til nye gældsinstrumenter og garantier inden for samme risikodelingsfacilitet og til projekter, der opfylder de samme støtteberettigelseskriterier, med henblik på at maksimere omfanget af understøttede investeringer. Forlænges risikodelingsinstrumentet for projektobligationer ikke ind i den efterfølgende flerårige finansielle ramme, overføres eventuelle tilbageværende midler til indtægtssiden på Unionens almindelige budget.
2e. Ud over de rapporteringskrav, der er fastsat i punkt 49 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning, og med forbehold af andre forskriftsmæssige krav om rapportering, forelægger Kommissionen hver sjette måned i løbet af pilotfasen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om resultaterne af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, herunder de finansielle vilkår for og anbringelsen af udstedte projektobligationer.«
4)
Følgende bilag indsættes:
»BILAG IIIa:
Væsentligste betingelser, vilkår og procedurer for risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, jf. artikel 31, stk. 2c
EIB er en risikodelende partner og forvalter Unionens bidrag til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer på vegne af Unionen. De mere detaljerede betingelser og vilkår for gennemførelsen af dette instrument, herunder overvågning og kontrol, fastsættes i en samarbejdsaftale mellem Kommissionen og EIB under hensyntagen til bestemmelserne i dette bilag.
a) EIB-faciliteten
1.
Risikodelingsinstrumentet for projektobligationer udformes for hvert støtteberettiget projekt som en efterstillet facilitet i form af et gældsinstrument eller en betinget (garanti-)facilitet eller begge dele med henblik på at lette udstedelsen af projektobligationer.
2.
Er eller indtræder EIB som kreditor for projektet, er EIB's rettigheder i henhold til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer efterstillet gældsafdrag til foranstående gæld og har forrang for egenkapital og enhver finansiering relateret til egenkapital.
3.
Faciliteten må ikke udgøre mere end 20 % af det samlede beløb af den udstedte foranstående gæld.
b) Budget
ikt:
2013: Maksimum 20 mio. EUR
Anmodningen om overførsel af ovennævnte beløb fremsættes senest den 31. december 2012 og underbygges af et skøn over behovet for det planlagte EU-bidrag.
Dette skøn danner om nødvendigt grundlag for en efterspørgselsbaseret nedsættelse af 2013-beløbet, der vedtages efter proceduren i artikel 46, stk. 2.
c) Forvaltningskonto
1.
EIB opretter en forvaltningskonto, hvorpå Unionens bidrag og indtægter hidrørende fra Unionens bidrag indsættes.
2.
Renter, der optjenes på forvaltningskontoen, og andre indtægter hidrørende fra Unionens bidrag, såsom garantipræmier, renter og risikomarginer for beløb udbetalt af EIB, lægges på grund af pilotfasens begrænsede varighed til forvaltningskontoens midler. Kommissionen kan dog efter proceduren i artikel 46, stk. 2, beslutte, at midlerne skal tilbageføres til budgetposten for rammeprogram for konkurrenceevne og innovation, »støtteprogrammet for ikt-politik«.
d) Anvendelse af Unionens bidrag
Unionens bidrag anvendes af EIB til:
1.
risikoforholdsregler på det grundlag, at efterstillede faciliteter i det støtteberettigede projekts portefølje påtager sig første tab, i overensstemmelse med de relevante EIB-bestemmelser og med en risikoanalyse foretaget af EIB i henhold til bankens gældende politikker
2.
dækning af alle ikke-projektrelaterede støtteberettigede udgifter forbundet med etableringen og administrationen af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, herunder evalueringen af instrumentet.
e) Risiko- og indtægtsdeling
Den model for risikodeling, der følger af litra d), afspejles i en hensigtsmæssig fordeling mellem Unionen og EIB af det risikovederlag, som EIB pålægger sin modpart i tilknytning til hver facilitet, der indgår i projektporteføljen.
f) Prissætning
Prissætningen på projektobligationsfaciliteterne baseres på risikovederlaget i overensstemmelse med EIB's relevante standardbestemmelser og -kriterier.
g) Ansøgningsprocedure
Ansøgninger om risikodækning under risikodelingsinstrumentet for projektobligationer indgives til EIB efter EIB's faste ansøgningsprocedure.
h) Godkendelsesprocedure
EIB handler med den fornødne risikomæssige, finansielle, tekniske og juridiske omhu og træffer afgørelse om anvendelse af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer og vælger den hensigtsmæssige type efterstillet facilitet i overensstemmelse med sine standardbestemmelser og -kriterier, navnlig EIB's retningslinjer for kreditrisikopolitik og EIB's udvælgelseskriterier på det sociale, miljø- og klimamæssige område.
i) Varighed
1.
Senest den 31. december 2013 skal der indgås forpligtelser for Unionens bidrag til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer. Selve godkendelsen af projektobligationsfaciliteterne fra EIB's bestyrelse skal være færdiggjort senest den 31. december 2014.
2.
Bringes risikodelingsinstrumentet for projektobligationer til ophør inden for den nuværende flerårige finansielle ramme, tilbageføres eventuelle restbeløb stående på forvaltningskontoen, med undtagelse af forpligtede midler og midler, der er nødvendige til dækning af andre støtteberettigede omkostninger og udgifter, til budgetposten for rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation, »støtteprogrammet for ikt-politik«.
3.
Midler afsat til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer betales tilbage til den relevante forvaltningskonto, efterhånden som faciliteterne udløber eller tilbagebetales, forudsat at risikodækningen forbliver tilstrækkelig.
j) Rapportering
Fremgangsmåderne vedrørende den årlige rapportering om gennemførelsen af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer aftales mellem Kommissionen og EIB.
Endvidere rapporterer Kommissionen, med bistand fra EIB, hver sjette måned til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen, idet rapporteringen påbegyndes seks måneder efter undertegnelsen af den i artikel 31, stk. 2c, omhandlede samarbejdsaftale.
k) Overvågning, kontrol og evaluering
Kommissionen overvåger gennemførelsen af instrumentet, herunder via kontrolbesøg i hensigtsmæssigt omfang og foretager verifikation og kontrol i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (7).
EIB varetager forvaltningen af efterstillede faciliteter i overensstemmelse med EIB's egne bestemmelser og procedurer, herunder med passende revisions-, kontrol- og overvågningsforanstaltninger. EIB's bestyrelse, hvori Kommissionen og medlemsstaterne er repræsenteret, godkender endvidere hver efterstillet facilitet og overvåger, at EIB forvaltes i overensstemmelse med bankens vedtægt og med de overordnede direktiver, som Styrelsesrådet har fastsat.
Kommissionen og EIB forelægger i andet halvår af 2013 en foreløbig rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om forløbet af pilot-risikodelingsinstrumentet for projektobligationer med henblik på at optimere udformningen af instrumentet.
Der foretages en omfattende, uafhængig evaluering i 2015 efter godkendelse af de endelige operationer vedrørende projektobligationer. Denne skal blandt andet omhandle opnået merværdi, additionalitet sammenlignet med andre EU- eller medlemsstatsinstrumenter og øvrige eksisterende former for langsigtet gældsfinansiering, den opnåede multiplikatoreffekt, en vurdering af de involverede risici samt skabelsen eller korrektionen af eventuelle forvridende virkninger. Evalueringen skal også omhandle indvirkningen på projekternes finansielle levedygtighed, omfang, betingelser for og udgifter til udstedelse af obligationer, virkningerne på obligationsmarkederne i almindelighed samt belyse aspekter vedrørende bestemmende kreditor og udbud. Evalueringen skal endvidere, om muligt, foretage en udgiftssammenligning med alternative former for projektfinansiering, herunder banklån. Hvert udvalgt projekt vurderes i løbet af pilotfasen.
Artikel 2
Ændringer af forordning (EF) nr. 680/2007
I forordning (EF) nr. 680/2007 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 2 tilføjes følgende numre:
»14)
»risikodelingsinstrument for projektobligationer«: et fælles instrument under Kommissionen og EIB, som sikrer merværdi som en EU-intervention, håndterer ikke-optimale investeringssituationer, hvor projekter ikke modtager tilstrækkelig finansiering fra markedet, og sikrer additionalitet ved at supplere eller tiltrække finansiering fra medlemsstaterne eller den private sektor. Det modvirker konkurrenceforvridning, sigter mod at udvirke en multiplikatoreffekt og sammenpasser interesser. Risikodelingsinstrumentet for projektobligationer tager form af en kreditforbedring for projekter af fælles interesse, nedsætter gældsbetjeningsrisikoen ved et projekt og kreditrisikoen for obligationsejere og benyttes kun ved projekter, hvis finansielle levedygtighed er baseret på projektindtægter.
15)
»kreditforbedring«: forbedring af en projektgælds kreditkvalitet ved anvendelse af en efterstillet facilitet i form af et EIB-gældsinstrument eller en EIB-garanti eller begge dele, støttet af et bidrag fra Unionens budget.«
2)
I artikel 4, stk. 1, tilføjes følgende punktum:
»Ansøgninger om risikodækning fra risikodelingsinstrumentet for projektobligationer under artikel 6, stk. 1, litra g), indgives til EIB efter EIB's faste ansøgningsprocedure.«
3)
I artikel 6, stk. 1, foretages følgende ændringer:
a)
I litra d) tilføjes følgende punktum:
»I 2012 og 2013 kan der omfordeles et beløb på op til 200 mio. EUR til pilotfasen for risikodelingsinstrumentet for projektobligationer inden for transportsektoren«.
b)
Følgende litra tilføjes:
»g)
i løbet af en pilotfase i årene 2012 og 2013, et finansielt bidrag til EIB med henblik på tilvejebringelse af kapital og kapitaltildeling til gældsinstrumenter eller garantier, der udstedes af EIB fra dennes egne midler under risikodelingsinstrumentet for projektobligationer inden for TEN-T og TEN-E. Unionens risici i forbindelse med risikodelingsinstrumentet, herunder administrationshonorarer og andre støtteberettigede udgifter, må under ingen omstændigheder overstige Unionens bidrag til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer eller strække sig ud over forfaldstidspunktet for porteføljen af de underliggende kreditforbedringsfaciliteter. Unionens almindelige budget kan ikke påføres yderligere forpligtelser. Residualrisikoen ved disse operationer vedrørende projektobligationer bæres altid af EIB.
De væsentligste betingelser, vilkår og procedurer for risikodelingsinstrumentet for projektobligationer er fastsat i bilag Ia. De nærmere betingelser og vilkår for gennemførelsen af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, herunder risikodeling, vederlag, overvågning af og kontrol med instrumentet, fastsættes i en samarbejdsaftale mellem Kommissionen og EIB. Denne samarbejdsaftale godkendes af Kommissionen og EIB efter deres respektive procedurer.
I 2012 og 2013 kan der omfordeles op til 210 mio. EUR, heraf op til 200 mio. EUR til transportprojekter og op til 10 mio. EUR til energiprojekter, til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer efter proceduren i artikel 15, stk. 2, fra budgetposterne for henholdsvis lånegarantiinstrumentet for TEN-T-projekter som omhandlet i bilag I og for TEN-E.
Ud over de rapporteringskrav der er fastsat i punkt 49 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning, og med forbehold af andre forskriftsmæssige krav om rapportering forelægger Kommissionen hver sjette måned en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om resultaterne af risikodelingsinstrumentet, herunder de finansielle vilkår for og anbringelsen af udstedte projektobligationer.
På grund af pilotfasens begrænsede varighed kan renter og andre indtægter, der hidrører fra risikodelingsinstrumentet for projektobligationer og modtages inden den 31. december 2013, genanvendes til nye gældsinstrumenter og garantier inden for samme risikodelingsfacilitet og til projekter, der opfylder de samme støtteberettigelseskriterier, med henblik på at maksimere omfanget af understøttede investeringer. Forlænges risikodelingsinstrumentet for projektobligationer ikke ind i den efterfølgende finansielle ramme, overføres tilbageværende midler til indtægtssiden på Unionens almindelige budget.«
4)
I artikel 16 tilføjes følgende stykke:
»2a. For projekter, der gennemføres under det i artikel 6, stk. 1, litra g), omhandlede risikodelingsinstrument for projektobligationer, og med forbehold af nærværende artikels stk. 1 og 2, forelægger Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank (EIB) en foreløbig rapport for Europa-Parlamentet og Rådet i andet halvår af 2013. Der foretages en uafhængig, omfattende evaluering i 2015.
Kommissionen vurderer på grundlag af denne evaluering relevansen af Europa 2020-initiativet med projektobligationer og i hvilket omfang, det øger mængden af investeringer i prioriterede projekter og forbedrer effektiviteten af EU-finansieringen. På baggrund af denne vurdering og under hensyntagen til alle valgmuligheder overvejer Kommissionen at foreslå hensigtsmæssige reguleringsmæssige ændringer, herunder lovgivningsmæssige ændringer, navnlig hvis den forventede udbredelse på markedet ikke er tilfredsstillende, eller såfremt alternative kilder til langsigtet gældsfinansiering bliver tilgængelige i tilstrækkeligt omfang.«
5)
I artikel 17, stk. 1, tilføjes følgende afsnit:
»Den i artikel 16, stk. 2a, omhandlede foreløbige rapport skal endvidere omfatte en liste over projekter, der har modtaget støtte fra det i artikel 6, stk. 1, litra g), omhandlede risikodelingsinstrument for projektobligationer, med oplysning om betingelserne for de udstedte obligationer og typer af nuværende og potentielle fremtidige investorer.«
6)
Bilaget nummereres som bilag I, og i artikel 6, stk. 1, litra d), erstattes »bilaget« med »bilag I«.
7)
Følgende bilag tilføjes:
»BILAG Ia
Væsentligste betingelser, vilkår og procedurer for risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, jf. artikel 6, stk. 1, litra g)
EIB er en risikodelende partner og forvalter Unionens bidrag til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer på vegne af Unionen. De mere detaljerede betingelser og vilkår for gennemførelsen af dette instrument, herunder overvågning og kontrol, fastsættes i en samarbejdsaftale mellem Kommissionen og EIB under hensyntagen til bestemmelserne i dette bilag.
a) EIB-faciliteten
1.
Risikodelingsinstrumentet for projektobligationer udformes for hvert støtteberettiget projekt som en efterstillet facilitet i form af et gældsinstrument eller en betinget (garanti-)facilitet eller begge dele med henblik på at lette udstedelsen af projektobligationer.
2.
Er eller indtræder EIB som kreditor for projektet, er EIB's rettigheder i henhold til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer efterstillet gældsafdrag til foranstående gæld og har forrang for egenkapital og enhver finansiering relateret til egenkapital.
3.
Faciliteten må ikke udgøre mere end 20 % af det samlede beløb af den udstedte foranstående gæld.
b) Budget
TEN-T:
-
2012: Maksimum 100 mio. EUR
-
2013: Et maksimalt kumuleret beløb på 200 mio. EUR
der omfordeles fra TEN-T-budgettet beregnet til lånegarantiinstrumentet for TEN-T-projekter som omhandlet i bilag I, men ikke anvendt.
TEN-E:
2013: Maksimum 10 mio. EUR
Anmodningen om overførsel af 2012-beløbet fremsættes inden for en rimelig tid efter undertegnelsen af samarbejdsaftalen.
Anmodningerne om overførsel i efterfølgende år fremsættes senest den 31. december i det foregående år.
Anmodningen om overførsel underbygges i alle tilfælde af et skøn over behovet for det planlagte EU-bidrag.
Dette skøn danner om nødvendigt grundlag for en efterspørgselsbaseret nedsættelse af beløbene, der vedtages efter proceduren i artikel 15, stk. 2.
c) Forvaltningskonto
1.
EIB opretter to forvaltningskonti (separate konti for projekter under henholdsvis TEN-T og TEN-E), hvorpå indsættes Unionens bidrag og indtægter hidrørende fra Unionens bidrag. Forvaltningskontoen for TEN-T kan sammenlægges med den forvaltningskonto, der er oprettet for lånegarantiinstrumentet for TEN-T-projekter som omhandlet i bilag I, forudsat at en sådan foranstaltning ikke forringer kvaliteten af den rapportering og overvågning, der er omhandlet i litra j) og k).
2.
Renter, der optjenes på forvaltningskontoen, og andre indtægter hidrørende fra Unionens bidrag, såsom garantipræmier, renter og risikomarginer for beløb udbetalt af EIB, lægges på grund af pilotfasens begrænsede varighed til forvaltningskontoens midler. Kommissionen kan dog efter proceduren i artikel 15, stk. 2, beslutte, at midlerne skal tilbageføres til budgetposterne for TEN-T og TEN-E.
d) Anvendelse af Unionens bidrag
Unionens bidrag anvendes af EIB til:
1.
risikoforholdsregler på det grundlag, at efterstillede faciliteter i det støtteberettigede projekts portefølje påtager sig første tab, i overensstemmelse med de relevante EIB-bestemmelser og med en risikoanalyse foretaget af EIB i henhold til bankens gældende politikker
2.
dækning af alle ikke-projektrelaterede støtteberettigede udgifter forbundet med etableringen og administrationen af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer, herunder evalueringen af instrumentet.
e) Risiko- og indtægtsdeling
Den model for risikodeling, der følger af litra d), afspejles i en hensigtsmæssig fordeling mellem Unionen og EIB af det risikovederlag, som EIB pålægger sin modpart i tilknytning til hver facilitet, der indgår i projektporteføljen.
Uanset de bestemmelser, der gælder for risikodeling for lånegarantiinstrumentet for TEN-T-projekter som omhandlet i bilag I, gælder risikodelingsmodellen for projektobligationer også for nævnte instrument, herunder for operationer inden for den eksisterende portefølje.
f) Prissætning
Prissætningen på projektobligationsfaciliteterne baseres på risikovederlaget i overensstemmelse med EIB's relevante standardbestemmelser og -kriterier.
g) Ansøgningsprocedure
Ansøgninger om risikodækning under risikodelingsinstrumentet for projektobligationer indgives til EIB efter EIB's faste ansøgningsprocedure.
h) Godkendelsesprocedure
EIB handler med den fornødne risikomæssige, finansielle, tekniske og juridiske omhu og træffer afgørelse om anvendelse af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer og vælger den hensigtsmæssige type efterstillet facilitet i overensstemmelse med sine standardbestemmelser og -kriterier, navnlig EIB's retningslinjer for kreditrisikopolitik og EIB's udvælgelseskriterier på det sociale, miljø- og klimamæssige område.
i) Varighed
1.
Senest den 31. december 2013 skal der indgås forpligtelser for den sidste delsum af Unionens bidrag til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer. Selve godkendelsen af projektobligationsfaciliteterne fra EIB's bestyrelse skal være færdiggjort senest den 31. december 2014.
2.
Bringes risikodelingsinstrumentet for projektobligationer til ophør inden for den nuværende flerårige finansielle ramme, tilbageføres eventuelle restbeløb stående på forvaltningskontoen, med undtagelse af forpligtede midler og midler, der er nødvendige til dækning af andre støtteberettigede omkostninger og udgifter, til budgetposterne for TEN-T og TEN-E.
3.
Midler afsat til risikodelingsinstrumentet for projektobligationer skal betales tilbage til den relevante forvaltningskonto, efterhånden som faciliteterne udløber eller tilbagebetales, forudsat at risikodækningen forbliver tilstrækkelig.
j) Rapportering
Fremgangsmåderne vedrørende den årlige rapportering om gennemførelsen af risikodelingsinstrumentet for projektobligationer aftales mellem Kommissionen og EIB.
Endvidere rapporterer Kommissionen, med bistand fra EIB, hver sjette måned til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen, idet rapporteringen påbegyndes seks måneder efter undertegnelsen af den i artikel 6, stk. 1, litra g), omhandlede samarbejdsaftale.
k) Overvågning, kontrol og evaluering
Kommissionen overvåger gennemførelsen af instrumentet, herunder via kontrolbesøg i hensigtsmæssigt omfang og foretager verifikation og kontrol i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002.
EIB varetager forvaltningen af efterstillede faciliteter i overensstemmelse med EIB's egne bestemmelser og procedurer, herunder passende revisions-, kontrol- og overvågningsforanstaltninger. EIB's bestyrelse, hvori Kommissionen og medlemsstaterne er repræsenteret, godkender endvidere hver efterstillet facilitet og overvåger, at EIB forvaltes i overensstemmelse med bankens vedtægt og med de overordnede direktiver, som Styrelsesrådet har fastsat.
Kommissionen og EIB forelægger i andet halvår af 2013 en foreløbig rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om forløbet af pilot-risikodelingsinstrumentet for projektobligationer med henblik på at optimere udformningen af instrumentet.
Der foretages en omfattende, uafhængig evaluering i 2015 efter godkendelse af de endelige operationer vedrørende projektobligationer. Denne skal blandt andet omhandle opnået merværdi, additionalitet sammenlignet med andre EU- eller medlemsstatsinstrumenter og øvrige eksisterende former for langsigtet gældsfinansiering, den opnåede multiplikatoreffekt, en vurdering af de involverede risici samt skabelsen eller korrektionen af eventuelle forvridende virkninger. Evalueringen skal også omhandle indvirkningen på projekternes finansielle levedygtighed, omfang, betingelser for og udgifter til udstedelse af obligationer, virkningerne på obligationsmarkederne i almindelighed samt belyse aspekter vedrørende bestemmende kreditor og udbud. Evalueringen skal endvidere, om muligt, foretage en udgiftssammenligning med alternative former for projektfinansiering, herunder banklån. Hvert udvalgt projekt vurderes i løbet af pilotfasen.«
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, 11. juli 2012.
32012R0670
L 204/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA (EU) br. 670/2012 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 11. srpnja 2012.
o izmjeni Odluke br. 1639/2006/EZ o utvrđivanju Okvirnog programa za konkurentnost i inovacije (2007. - 2013.) te Uredbe (EZ) br. 680/2007 o utvrđivanju općih pravila za dodjelu financijske potpore Zajednice u području transeuropskih prometnih i energetskih mreža
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 172. i članak 173. stavak 3.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
nakon savjetovanja s Odborom regija,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Odlukom br. 1639/2006/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (3) uspostavljen je Okvirni program za konkurentnost i inovacije (PKI) s različitim vrstama provedbenih mjera koje provode posebni programi, od kojih „Program podrške politikama za primjenu informacijskih i komunikacijskih tehnologija (IKT)” pruža potporu jačanju unutarnjeg tržišta IKT proizvoda i usluga te proizvoda i usluga koji se temelje na IKT-u i ima za cilj potaknuti inovacije putem šire primjene i ulaganja u IKT.
(2)
Uredbom (EZ) br. 680/2007 Europskog parlamenta i Vijeća (4) utvrđuju se opća pravila za dodjelu financijske potpore Zajednice u području transeuropskih prometnih i energetskih mreža i uspostavlja se instrument za podjelu rizika pod nazivom „Instrument osiguranja zajma za projekte TEN - Promet (‚TEN-T’)”.
(3)
Prema procjenama Komisije, tijekom idućeg desetljeća bit će potreban rekordan opseg ulaganja u europske prometne, energetske, informacijske i komunikacijske mreže kako bi se doprinijelo postizanju ciljeva politike Europa 2020., posebno klimatskih ciljeva i prijelazu na resursno učinkovito niskougljično gospodarstvo, razvojem pametnih, unaprijeđenih i potpuno međusobno povezanih infrastruktura i kako bi se potakla uspostava unutarnjeg tržišta.
(4)
Financiranje na tržištu dužničkih vrijednosnih papira nije lako dostupno za infrastrukturne projekte u Uniji. Otežan pristup infrastrukturnih projekata dugoročnom privatnom financiranju ili javnim sredstvima ne bi trebao dovesti do pogoršanja učinkovitosti prometnih, telekomunikacijskih i energetskih sustava niti do usporavanja razvoja širokopojasnog pristupa. Zbog rascjepkanosti tržišta obveznica diljem Unije, u kombinaciji s nepredvidivom potražnjom te veličinom i složenošću infrastrukturnih projekata koji zahtijevaju dugoročne pripreme, ovo pitanje potrebno je riješiti na razini Unije.
(5)
Financijski instrumenti, uređeni Uredbom Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 od 25. lipnja 2002. o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (5), mogu, u nekim slučajevima, povećati učinkovitost proračunske potrošnje i imati značajan multiplikativni učinak u smislu privlačenja ulaganja privatnog sektora. To je posebno značajno u kontekstu otežanog pristupa kreditiranju, ograničenja u pogledu javnih financija te s obzirom na potrebu podupiranja oporavka europskoga gospodarstva.
(6)
U svojoj rezoluciji od 8. lipnja 2011. o Ulaganju u budućnost: novi Višegodišnji financijski okvir (MFF) za konkurentnu, održivu i uključivu Europu, Europski parlament je pozdravio Inicijativu projektnih obveznica Europa 2020., mehanizam podjele rizika kod kojeg EIB osigurava ograničenu potporu iz proračuna Unije, čija je namjena stvaranje učinka poluge i pobuđivanje dodatnog zanimanja privatnih ulagatelja za sudjelovanje u prioritetnim projektima koji su u skladu s ciljevima politike Europa 2020. U svojim zaključcima od 12. srpnja 2011. o Aktu o jedinstvenom tržištu, Vijeće je podsjetilo da financijske instrumente treba ocijeniti s obzirom na učinak poluge u usporedbi s postojećim instrumentima, s obzirom na dodatne rizike za bilance država i eventualno istiskivanje privatnih institucija. U ovom kontekstu trebalo bi razmotriti komunikaciju Komisije o pilot fazi Inicijative projektnih obveznica Europa 2020. i povezanu procjenu utjecaja koja se temelji na javnom savjetovanju.
(7)
Trebalo bi pokrenuti pilot fazu Inicijative projektnih obveznica Europa 2020., čiji je cilj pomoći financiranje prioritetnih projekata s nedvojbenom dodanom vrijednosti za EU i omogućiti veću uključenost privatnog sektora u dugoročno financiranje na tržištu kapitala gospodarski održivih projekata u području prometa, energije i IKT infrastrukture. Ovaj instrument koristit će projektima sa sličnim potrebama za financiranjem i, zahvaljujući sinergijama između sektora, trebao bi dati bolje rezultate u smislu tržišnog utjecaja, administrativne učinkovitosti i korištenja resursa. On bi trebao osigurati zainteresiranim stranama u području infrastrukture, kao što su financijeri, tijela javne vlasti, upravitelji infrastruktura, građevinska poduzeća i subjekti, usklađen instrument, a rukovodit će se potražnjom na tržištu.
(8)
Tijekom pilot-faze Inicijative projektnih obveznica Europa 2020. sredstva iz proračuna Unije trebaju se koristiti zajedno s financiranjem od strane EIB-a, u obliku zajedničkog instrumenta podjele rizika za projektne obveznice koje izdaju projektna društva. Cilj ovog instrumenta je umanjiti rizik otplate duga određenog projekta i kreditni rizik imatelja obveznica do te mjere da sudionici na tržištu kapitala, kao što su mirovinski fondovi, osiguravajuća društva i druge zainteresirane strane, budu voljni uložiti u veću količinu infrastrukturnih projektnih obveznica nego što bi to bio slučaj bez potpore Unije.
(9)
U svjetlu dugogodišnje stručnosti Europske investicijske banke (EIB) i budući da je ona najznačajniji financijer infrastrukturnih projekata te financijsko tijelo Europske unije osnovano na temelju Ugovora, Komisija bi trebala uključiti EIB u provođenje pilot faze. Osnovne odredbe, uvjete i postupke vezano uz instrument podjele rizika za projektne obveznice treba utvrditi ovom Uredbom. Detaljnije odredbe i uvjete, uključujući podjelu rizika, naknade, praćenje i nadzor treba utvrditi sporazumom o suradnji između Komisije i EIB-a. Spomenuti sporazum o suradnji trebaju odobriti Komisija i EIB, u skladu s odgovarajućim postupcima.
(10)
Pilot-fazu Inicijative projektnih obveznica Europa 2020. trebalo bi pokrenuti što prije tijekom tekućeg financijskog okvira i trebalo bi je provesti bez nepotrebnog odlaganja kako bi se utvrdilo da li, i u kojoj mjeri, takvi financijski instrumenti podjele rizika nude dodanu vrijednost u području financiranja infrastrukture i u smislu unaprjeđenja financiranja infrastrukturnih projekata na tržištu dužničkih vrijednosnih papira.
(11)
Pilot faza financira se putem preraspodjele sredstava u proračunima za 2012. i 2013. godinu za postojeće prometne, energetske i telekomunikacijske programe. U tu svrhu, trebalo bi omogućiti da se u korist ove inicijative preraspodijeli maksimalno 200 milijuna eura iz proračuna za TEN-T, najviše 20 milijuna eura iz proračuna za Okvirni program za konkurentnost i inovacije i najviše 10 milijuna eura iz proračuna za TEN - Energetiku („TEN-E”). Raspoloživa proračunska sredstva ograničavaju i opseg inicijative i broj projekata za koje je moguće osigurati potporu.
(12)
Proračunska sredstva EIB bi trebao zatražiti na temelju raspona projekata za koje EIB i Komisija smatraju da su prikladni, da su u skladu s dugoročnim ciljevima politike Unije i da ih je moguće ostvariti. Sve takve zahtjeve i odgovarajuće proračunske obveze trebalo bi dostaviti najkasnije do 31. prosinca 2013. Zbog složenosti velikih infrastrukturnih projekata, trebalo bi omogućiti Upravnom vijeću EIB-a da konkretnu odluku o odobrenju donese nakon tog datuma, ali najkasnije do 31. prosinca 2014.
(13)
Zahtjev za potporu te odabir i provedba svih projekata trebali bi podlijegati pravu Unije, posebno u pogledu državnih potpora i pritom bi trebalo nastojati spriječiti stvaranje, odnosno povećanje poremećaje tržišta.
(14)
Osim obveza izvješćivanja iz točke 49. Međuinstitucionalnog sporazuma od 17. svibnja 2006. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini i dobrom financijskom upravljanju (6), Komisija bi, uz potporu EIB-a, nakon potpisivanja sporazuma o suradnji trebala svakih šest mjeseci tijekom pilot-faze izvješćivati Europski parlament i Vijeće te dostaviti prijelazno izvješće Europskom parlamentu i Vijeću u drugoj polovici 2013. U 2015. trebalo bi izvršiti neovisnu sveobuhvatnu evaluaciju.
(15)
Na temelju te neovisne sveobuhvatne evaluacije Komisija bi trebala ocijeniti značaj Inicijative projektnih obveznica Europa 2020., kao i njezinu učinkovitost u povećanju opsega ulaganja u prioritetne projekte i povećanju učinkovitosti potrošnje Unije.
(16)
Pilot-fazu Inicijative projektnih obveznica Europa 2020. trebalo bi započeti u okviru priprema za Instrument za povezivanje Europe koji je predložila Komisija. Njome se ne dovode u pitanje bilo kakve odluke koje se tiču Višegodišnjeg financijskog okvira (MFF) Unije nakon 2013. i koje se odnose na eventualno ponovno korištenje povratnih tokova od financijskih instrumenata u okviru pregovora o prijedlogu uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o financijskim pravilima koja se primjenjuju na godišnji proračun Unije.
(17)
Kako bi se provela pilot-faza Inicijative projektnih obveznica Europa 2020., Odluku br. 1639/2006/EZ i Uredbu (EZ) br. 680/2007 trebalo bi na odgovarajući način izmijeniti.
(18)
Kako bi mjere predviđene ovom Uredbom bile učinkovite, s obzirom na ograničeno trajanje pilot-faze, ova bi Uredba trebala stupiti na snagu sljedećeg dana od dana njezine objave,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Izmjene Odluke br. 1639/2006/EZ
Odluka br. 1639/2006/EZ mijenja se kako slijedi:
(1)
U članku 8. dodaje se sljedeći stavak:
„5.a Ne dovodeći u pitanje stavke 1. do 5., za projekte koji se provode u okviru instrumenta podjele rizika za projektne obveznice iz članka 31. stavka 2., Komisija i Europska investicijska banka (EIB) podnose prijelazno izvješće Europskom parlamentu i Vijeću u drugoj polovici 2013. Neovisna sveobuhvatna evaluacija izvršava se u 2015.
Na temelju spomenute evaluacije, Komisija procjenjuje značaj Inicijative projektnih obveznica Europa 2020. i njezinu učinkovitost u povećanju opsega ulaganja u prioritetne projekte i povećanju učinkovitosti potrošnje Unije. U svjetlu te procjene i uzimajući u obzir sve opcije, Komisija razmatra mogućnost predlaganja odgovarajućih regulatornih izmjena uključujući zakonodavne izmjene, posebno ako predviđeni tržišni uzlet nije zadovoljavajuć ili se pojavi dovoljno raspoloživih alternativnih izvora dugoročnog financiranja duga.
Prijelazno izvješće iz prvog podstavka uključuje popis projekata koji su iskoristili instrument podjele rizika za projektne obveznice iz članka 31. stavaka 2.a do 2.e, uz informacije o uvjetima izdanih obveznica i tipovima sadašnjih i potencijalnih budućih ulagatelja.”
(2)
U članku 26. stavku 2., točka (b) zamjenjuje se sljedećim:
„(b)
poticanje inovacija putem šire primjene i ulaganja u IKT i širokopojasne mreže;”.
(3)
Članak 31. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. Projekti iz stavka 1. točke (a) imaju za cilj poticanje inovacija, prijenos tehnologija i širenje novih tehnologija koje su spremne za tržišni uzlet.
Unija može dodijeliti bespovratna sredstva kao doprinos proračunu ovih projekata.
Isto tako, Unija može, tijekom pilot faze u 2012. i 2013., dati financijski doprinos EIB-u za izdvajanje rezervacija i alokaciju kapitala za dužničke instrumente ili garancije koje EIB izdaje iz vlastitih sredstava u okviru instrumenta podjele rizika za projektne obveznice.”;
(b)
umeću se sljedeći stavci:
„2.a Instrument podjele rizika za projektne obveznice iz stavka 2. trećeg podstavka zajednički je instrument Komisije i EIB-a koji pruža dodanu vrijednost kao intervencija Unije, rješava suboptimalne investicijske okolnosti kada projekti na tržištu ne dobiju primjereno financiranje i osigurava aditivnost. Njime se izbjegava narušavanje tržišnog natjecanja, nastoji osigurati multiplikativni učinak i usklađuju interesi u obliku kreditnog poboljšanja. Instrument podjele rizika za projektne obveznice:
(a)
ima oblik dužničkog instrumenta ili garancije koje odobrava EIB uz potporu proračunskog doprinosa Unije u korist financiranja projekata u području IKT-a i širokopojasnog pristupa, nadopunjujući ili privlačeći financiranje od strane država članica ili privatnog sektora;
(b)
umanjuje rizik otplate duga projekta i kreditni rizik imatelja obveznica;
(c)
koristi se samo za projekte čija se financijska održivost temelji na prihodima od projekta.
2.b Izloženost Unije instrumentu podjele rizika za projektne obveznice, uključujući naknade za upravljanje i druge prihvatljive troškove, ni u kojem slučaju ne prelazi iznos doprinosa Unije instrumentu podjele rizika za projektne obveznice niti se nastavlja nakon dospijeća temeljnog portfelja instrumenata kreditnog poboljšanja. Nema nikakve daljnje obveze po opći proračun Unije. Preostali rizik koji se odnosi na poslovanje projektnim obveznicama uvijek snosi EIB.
2.c Osnovne odredbe, uvjeti i postupci vezano uz instrument podjele rizika za projektne obveznice utvrđeni su u Prilogu III.a. Detaljne odredbe i uvjeti za provedbu instrumenta podjele rizika za projektne obveznice, uključujući podjelu rizika, naknade, praćenje i nadzor, utvrđeni su sporazumom o suradnji između Komisije i EIB-a. Spomenuti sporazum o suradnji odobravaju Komisija i EIB, u skladu s odgovarajućim postupcima.
2.d U 2013. može se iskoristiti najviše 20 milijuna eura iz proračuna dodijeljenog za provođenje politike vezano uz IKT i širokopojasne mreže u skladu s pravilom utvrđenim točkom (b) Priloga I. S obzirom na ograničeno trajanje pilot faze, instrument podjele rizika za projektne obveznice može koristiti sve prihode ostvarene prije 31. prosinca 2013. za nove dužničke instrumente i garancije u okviru istog instrumenta podjele rizika i za projekte koji ispunjavaju iste kriterije prihvatljivosti, kako bi se maksimalno povećao opseg potpomognutih ulaganja. U slučaju da instrument podjele rizika za projektne obveznice ne bude uključen u sljedeći višegodišnji financijski okvir, sva preostala sredstva vraćaju se na prihodovnu stranu općeg proračuna Unije.
2.e Osim obveza izvješćivanja iz točke 49. Međuinstitucionalnog sporazuma od 17. svibnja 2006. o proračunskoj disciplini i dobrom financijskom upravljanju i ne dovodeći u pitanje bilo kakve druge regulatorne obveze izvješćivanja, svakih šest mjeseci tijekom pilot faze Komisija podnosi izvještaj Europskom parlamentu i Vijeću o rezultatima instrumenta podjele rizika za projektne obveznice, uključujući financijske uvjete i plasmane svih izdanih projektnih obveznica.”
(4)
Dodaje se sljedeći Prilog:
„PRILOG III.a
Osnovne odredbe, uvjeti i postupci vezano uz instrument podjele rizika za projektne obveznice iz članka 31. stavka 2.c
EIB je partner u podjeli rizika i u ime Unije upravlja doprinosom Unije instrumentu podjele rizika za projektne obveznice. Detaljnije odredbe i uvjeti za provedbu navedenog instrumenta, uključujući njegovo praćenje i nadzor, utvrđuju se sporazumom o suradnji između Komisije i EIB-a, uzimajući u obzir odredbe utvrđene ovim Prilogom.
(a) Instrument EIB-a
1.
Instrument podjele rizika za projektne obveznice oblikovat će se za svaki prihvatljivi projekt kao podređeni instrument, u obliku dužničkog instrumenta ili potencijalnog (jamstvenog) instrumenta ili oboje, kako bi se omogućilo izdavanje projektnih obveznica.
2.
Ako EIB jest ili postane vjerovnik projekta, prava EIB-a na temelju instrumenta podjele rizika za projektne obveznice rangiraju se iza otplate privilegiranog duga, a ispred vlasničkog kapitala i bilo kakvog financiranja vezano uz vlasnički kapital.
3.
Instrument ne prelazi 20 % ukupnog iznosa izdanog privilegiranog duga.
(b) Proračun
IKT:
2013.: do maksimalno 20 milijuna eura.
Zahtjev za prijenos gore navedenog iznosa izdaje se do 31. prosinca 2012. i prilaže mu se procjena potrebe za planiranim doprinosom Unije.
Prema potrebi, navedena procjena može poslužiti kao temelj za smanjenje iznosa za 2013. uvjetovano potražnjom, o čemu se odlučuje u skladu s postupkom iz članka 46. stavka 2.
(c) Fiducijarni račun
1.
EIB otvara fiducijarni račun za držanje doprinosa Unije i prihoda koji proizlaze iz doprinosa Unije.
2.
S obzirom na ograničeno trajanje pilot faze, aktivne kamate na fiducijarne račune i ostali prihodi koji proizlaze iz doprinosa Unije, kao što su garancijske premije, kamatne marže i granice rizika na iznose koje isplati EIB, dodaju se sredstvima na fiducijarnom računu. Međutim, Komisija može odlučiti, u skladu s postupkom iz članka 46. stavka 2., da se isti moraju vratiti u proračunsku liniju PKI IKT.
(d) Korištenje doprinosa Unije
EIB koristi doprinos Unije:
1.
za rezervacije za rizik za osiguranje na prvi rizik za podređene instrumente prihvatljivog projektnog portfelja, u skladu s odgovarajućim pravilima EIB-a i procjenom rizika koju izvrši EIB na temelju svojih važećih politika;
2.
za pokriće svih prihvatljivih troškova koji se ne odnose na projekt, a koji su povezani s uspostavom i vođenjem instrumenta podjele rizika za projektne obveznice, uključujući njegovu evaluaciju.
(e) Podjela rizika i prihoda
Model podjele rizika koji proizlazi iz točke (d) odražava se u odgovarajućoj podjeli između Unije i EIB-a naknade za rizik koju EIB naplaćuje drugoj ugovornoj strani za svaki instrument u okviru projektnog portfelja.
(f) Određivanje cijena
Određivanje cijena instrumenata projektnih obveznica temelji se na naknadi za rizik u skladu s odgovarajućim standardnim pravilima i kriterijima EIB-a.
(g) Postupak prijave
Zahtjevi za pokriće rizika u okviru instrumenta podjele rizika za projektne obveznice upućuju se EIB-u u skladu s uobičajenim prijavnim postupkom EIB-a.
(h) Postupak odobrenja
EIB provodi dubinsku analizu s aspekta rizika, financijskog, tehničkog i pravnog aspekta te odlučuje o korištenju instrumenta podjele rizika za projektne obveznice i odabire odgovarajuću vrstu podređenog instrumenta u skladu sa svojim uobičajenim pravilima i kriterijima, posebno u skladu sa Smjernicama EIB-a vezano uz politiku kreditnog rizika i kriterijima odabira EIB-a u području društva, ekologije i klime.
(i) Trajanje
1.
Doprinos Unije instrumentu podjele rizika za projektne obveznice izdvaja se najkasnije 31. prosinca 2013. Konkretno odobrenje instrumenata projektnih obveznica od strane Upravnog vijeća EIB-a zaključuje se do 31. prosinca 2014.
2.
U slučaju okončanja instrumenta podjele rizika za projektne obveznice tijekom tekućeg višegodišnjeg financijskog okvira, sva sredstva s fiducijarnog računa, osim izdvojenih sredstava i sredstava potrebnih za pokriće prihvatljivih troškova i izdataka, vraćaju se u proračunsku liniju PKI IKT.
3.
Po isteku ili otplati instrumenata, sredstva dodijeljena instrumentu podjele rizika za projektne obveznice vraćaju se na pripadajući fiducijarni račun, pod uvjetom da je pokriće rizika dostatno.
(j) Izvješćivanje
Načine godišnjeg izvješćivanja o provedbi instrumenta podjele rizika za projektne obveznice dogovorno utvrđuju Komisija i EIB.
Nadalje, Komisija, uz potporu EIB-a, svakih šest mjeseci podnosi izvješće o provedbi Europskom parlamentu i Vijeću, počevši šest mjeseci nakon potpisivanja sporazuma o suradnji iz članka 31. stavka 2.c.
(k) Praćenje, nadzor i evaluacija
Komisija prati provedbu instrumenta, prema potrebi i putem nadzora na licu mjesta, te vrši provjeru i nadzor u skladu s Uredbom Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 od 25. lipnja 2002. o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (*).
EIB upravlja podređenim instrumentima u skladu s vlastitim pravilima i postupcima, uključujući odgovarajuće mjere revizije, nadzora i praćenja. Nadalje, Upravno vijeće EIB-a, u kojem se nalaze predstavnici Komisije i država članica, odobrava svaki podređeni instrument i prati je li upravljanje EIB-om u skladu s njegovim Statutom i općim smjernicama koje je utvrdilo Vijeće guvernera EIB-a.
Komisija i EIB u drugoj polovici 2013. dostavljaju Europskom parlamentu i Vijeću prijelazno izvješće o funkcioniranju pilot instrumenta podjele rizika za projektne obveznice, s ciljem optimizacije modela navedenog instrumenta.
Sveobuhvatna neovisna evaluacija izvršava se u 2015., nakon odobrenja završnih operacija projektnih obveznica. Ona obuhvaća, inter alia, dodanu vrijednost, aditivnost u usporedbi s drugim instrumentima Unije ili države članice i ostalim postojećim oblicima dugoročnog financiranja duga, postignuti multiplikativni učinak, procjenu uključenih rizika te eventualno izazivanje ili korigiranje učinka distorzije. Evaluacija također obuhvaća utjecaj na financijsku održivost projekata, opseg, uvjete i troškove izdavanja obveznica, utjecaj na šira tržišta obveznica, kao i pitanja glavnog vjerovnika i javne nabave. Ona, ako je moguće, uključuje i usporedbu troškova s alternativnim sredstvima financiranja projekata, uključujući bankovne zajmove. Tijekom pilot faze ocjenjivat će se svaki odabrani projekt.
Članak 2.
Izmjene Uredbe (EZ) br. 680/2007
Uredba (EZ) br. 680/2007 mijenja se kako slijedi:
(1)
U članku 2. dodaju se sljedeće točke:
„14.
‚Instrument podjele rizika za projektne obveznice’ znači zajednički instrument Komisije i EIB-a koji pruža dodanu vrijednost kao intervencija Unije, rješava suboptimalne investicijske okolnosti kada projekti na tržištu ne dobiju primjereno financiranje i osigurava aditivnost, nadopunjujući ili privlačeći financiranje od strane država članica ili privatnog sektora. Njime se izbjegava narušavanje tržišnog natjecanja, nastoji osigurati multiplikativni učinak i usklađuju interesi. Instrument podjele rizika za projektne obveznice oblik je kreditnog poboljšanja za projekte od zajedničkog interesa, umanjuje rizik otplate duga projekta i kreditni rizik imatelja obveznica, a koristi se isključivo za projekte čija se financijska održivost temelji na prihodima od projekta.
15.
‚Kreditno poboljšanje’ znači poboljšanje kreditne kvalitete projektnog duga putem podređenog instrumenta u obliku dužničkog instrumenta EIB-a ili garancije EIB-a ili oboje, uz potporu doprinosa iz proračuna Unije.”
(2)
U članku 4. prvom stavku dodaje se sljedeća rečenica:
„Zahtjevi za pokriće rizika u okviru instrumenta podjele rizika za projektne obveznice iz članka 6. stavka 1. točke (g) podnose se EIB-u u skladu s uobičajenim prijavnim postupkom EIB-a.”
(3)
Članak 6. stavak 1. mijenja se kako slijedi:
(a)
u točki (d) dodaje se sljedeća rečenica:
„U 2012. i 2013. za pilot fazu instrumenta podjele rizika za projektne obveznice u prometnom sektoru može se preraspodijeliti najviše 200 milijuna eura.”;
(b)
dodaje se sljedeća točka:
„(g)
tijekom pilot faze u 2012. i 2013., financijski doprinos EIB-u za izdvajanje rezervacija i alokaciju kapitala za dužničke instrumente ili garancije koje EIB izdaje iz vlastitih sredstava u okviru instrumenta podjele rizika za projektne obveznice u području TEN-T i TEN-E. Izloženost Unije instrumentu podjele rizika, uključujući naknade za upravljanje i druge prihvatljive troškove, ni u kojem slučaju ne prelazi iznos doprinosa Unije instrumentu podjele rizika za projektne obveznice niti se nastavlja nakon dospijeća portfelja temeljnih instrumenata kreditnog poboljšanja. Nema nikakve daljnje obveze po opći proračun Unije. Preostali rizik koji se odnosi na poslovanje projektnim obveznicama uvijek snosi EIB.
Osnovne odredbe, uvjeti i postupci vezano uz instrument podjele rizika za projektne obveznice utvrđeni su u Prilogu I.a. Detaljne odredbe i uvjeti za provedbu instrumenta podjele rizika za projektne obveznice, uključujući podjelu rizika, naknade, praćenje i nadzor, utvrđeni su sporazumom o suradnji između Komisije i EIB-a. Spomenuti sporazum o suradnji odobravaju Komisija i EIB, u skladu s odgovarajućim postupcima.
U 2012. i 2013. za instrument podjele rizika za projektne obveznice može se preraspodijeliti najviše 210 milijuna eura, od čega najviše 200 milijuna eura za projekte iz područja prometa i maksimalno 10 milijuna eura za projekte iz područja energetike, u skladu s postupkom iz članka 15. stavka 2., iz proračunskih linija za instrument osiguranja zajma za TEN-T projekte iz Priloga I., odnosno TEN-E projekte.
Osim obveza izvješćivanja iz točke 49. Međuinstitucionalnog sporazuma od 17. svibnja 2006. o proračunskoj disciplini i dobrom financijskom upravljanju i ne dovodeći u pitanje bilo kakve druge regulatorne obveze izvješćivanja, svakih šest mjeseci tijekom pilot faze Komisija podnosi izvještaj Europskom parlamentu i Vijeću o rezultatima instrumenta podjele rizika, uključujući financijske uvjete i plasmane svih izdanih projektnih obveznica.
S obzirom na ograničeno trajanje pilot faze, svi prihodi od kamata i ostali prihodi ostvareni na temelju instrumenta podjele rizika za projektne obveznice prije 31. prosinca 2013. mogu se koristiti za nove dužničke instrumente i garancije u okviru istog instrumenta podjele rizika i za projekte koji ispunjavaju iste kriterije prihvatljivosti, kako bi se maksimalno povećao opseg potpomognutih ulaganja. Ako instrument podjele rizika za projektne obveznice ne bude uključen u sljedeći financijski okvir, sva preostala sredstva vraćaju se na prihodovnu stranu općeg proračuna Unije.”
(4)
U članku 16. dodaje se sljedeći stavak:
„2.a Ne dovodeći u pitanje stavke 1. i 2., za projekte koji se provode u okviru instrumenta podjele rizika za projektne obveznice iz članka 6. stavka 1. točke (g), Komisija i EIB podnose prijelazno izvješće Europskom parlamentu i Vijeću u drugoj polovici 2013. Neovisna sveobuhvatna evaluacija izvršava se u 2015.
Na temelju spomenute evaluacije, Komisija procjenjuje značaj Inicijative projektnih obveznica Europa 2020. i njezinu učinkovitost u povećanju opsega ulaganja u prioritetne projekte i povećanju učinkovitosti potrošnje Unije. U svjetlu te procjene i uzimajući u obzir sve opcije, Komisija razmatra mogućnost predlaganja odgovarajućih regulatornih izmjena, uključujući zakonodavne izmjene, posebno ako predviđeni tržišni uzlet nije zadovoljavajuć ili se pojavi dovoljno raspoloživih alternativnih izvora dugoročnog financiranja duga.”
(5)
U članku 17. stavku 1. dodaje se sljedeći podstavak:
„Prijelazno izvješće iz članka 16. stavka 2.a uključuje i popis projekata koji su iskoristili instrument podjele rizika za projektne obveznice iz članka 6. stavka 1. točke (g), uz informacije o uvjetima izdanih obveznica i tipovima sadašnjih i potencijalnih budućih ulagatelja.”
(6)
Prilog se renumerira u Prilog I., a riječ „Prilog” u članku 6. stavku 1. točki (d) sukladno tome zamjenjuje se riječju „Prilog I.”
(7)
Dodaje se sljedeći Prilog:
„PRILOG I.a
Osnovne odredbe, uvjeti i postupci vezano uz instrument podjele rizika za projektne obveznice iz članka 6. stavka 1. točke (g)
EIB je partner u podjeli rizika i u ime Unije upravlja doprinosom Unije instrumentu podjele rizika za projektne obveznice. Detaljnije odredbe i uvjeti za provedbu navedenog instrumenta, uključujući njegovo praćenje i nadzor, utvrđuju se sporazumom o suradnji između Komisije i EIB-a, uzimajući u obzir odredbe utvrđene ovim Prilogom.
(a) Instrument EIB-a
1.
Instrument podjele rizika za projektne obveznice oblikovat će se za svaki prihvatljivi projekt kao podređeni instrument, u obliku dužničkog instrumenta ili potencijalnog (jamstvenog) instrumenta ili oboje, kako bi se omogućilo izdavanje projektnih obveznica.
2.
Ako EIB jest ili postane vjerovnik projekta, prava EIB-a na temelju instrumenta podjele rizika za projektne obveznice rangiraju se iza otplate privilegiranog duga, a ispred vlasničkog kapitala i bilo kakvog financiranja vezano uz vlasnički kapital.
3.
Instrument ne prelazi 20 % ukupnog iznosa izdanog privilegiranog duga.
(b) Proračun
TEN-T:
-
2012.: do najviše 100 milijuna eura,
-
2013.: do ukupnog iznosa od 200 milijuna eura
preraspodijelit će se iz TEN-T proračuna namijenjenog za instrumente osiguranja zajma za TEN-T projekte iz Priloga I., koji nije iskorišten.
TEN-E:
-
2013.: do najviše 10 milijuna eura.
Zahtjev za prijenos iznosa za 2012. izdat će se bez nepotrebnog odlaganja nakon potpisivanja sporazuma o suradnji.
Zahtjevi za prijenose u godinama koje slijede izdat će se do 31. prosinca prethodne godine.
Svakom zahtjevu za prijenos prilaže se procjena potrebe za planiranim doprinosom Unije.
Prema potrebi, navedena procjena može poslužiti kao temelj za smanjenje iznosa uvjetovano potražnjom, o čemu se odlučuje u skladu s postupkom iz članka 15. stavka 2.
(c) Fiducijarni račun
1.
EIB otvara dva fiducijarna računa (jedan za projekte u okviru TEN-T, a drugi za projekte u okviru TEN-E) za držanje doprinosa Unije i prihoda koji proizlaze iz doprinosa Unije. Fiducijarni račun za TEN-T može se spojiti s fiducijarnim računom za instrument osiguranja zajma za TEN-T projekte iz Priloga I., pod uvjetom da takva mjera ne onemogućava kvalitetu praćenja i izvješćivanja propisanu točkama (j) i (k).
2.
S obzirom na ograničeno trajanje pilot faze, aktivne kamate na fiducijarne račune i ostali prihodi koji proizlaze iz doprinosa Unije, kao što su garancijske premije, kamatne marže i granice rizika na iznose koje isplati EIB, dodaju se sredstvima na fiducijarnom računu. Međutim, Komisija može odlučiti, u skladu s postupkom iz članka 15. stavka 2., da se isti moraju vratiti u proračunske linije TEN-T ili TEN-E.
(d) Korištenje doprinosa Unije
EIB koristi doprinos Unije:
1.
za rezervacije za rizik za osiguranje na prvi rizik za podređene instrumente prihvatljivog projektnog portfelja, u skladu s odgovarajućim pravilima EIB-a i procjenom rizika koju izvrši EIB na temelju svojih važećih politika;
2.
za pokriće svih prihvatljivih troškova koji se ne odnose na projekt, a koji su povezani s uspostavom i vođenjem instrumenta podjele rizika za projektne obveznice, uključujući njegovu evaluaciju.
(e) Podjela rizika i prihoda
Model podjele rizika koji proizlazi iz točke (d) odražava se u odgovarajućoj podjeli između Unije i EIB-a naknade za rizik koju EIB naplaćuje drugoj ugovornoj strani za svaki instrument u okviru portfelja.
Neovisno o odredbama koje se primjenjuju na podjelu rizika za instrument osiguranja zajma za TEN-T projekte iz Priloga I., model podjele rizika za projektne obveznice primjenjuje se i na taj instrument, uključujući i operacije njegova postojećeg portfelja.
(f) Određivanje cijena
Određivanje cijena instrumenata projektnih obveznica temelji se na naknadi za rizik u skladu s odgovarajućim standardnim pravilima i kriterijima EIB-a.
(g) Postupak prijave
Zahtjevi za pokriće rizika u okviru instrumenta podjele rizika za projektne obveznice upućuju se EIB-u u skladu s uobičajenim prijavnim postupkom EIB-a.
(h) Postupak odobrenja
EIB provodi dubinsku analizu s aspekta rizika, financijskog, tehničkog i pravnog aspekta te odlučuje o korištenju instrumenta podjele rizika za projektne obveznice i odabire odgovarajuću vrstu podređenog instrumenta u skladu sa svojim uobičajenim pravilima i kriterijima, posebno u skladu sa Smjernicama EIB-a vezano uz politiku kreditnog rizika i kriterijima odabira EIB-a u području društva, ekologije i klime.
(i) Trajanje
1.
Zadnja tranša doprinosa Unije instrumentu podjele rizika za projektne obveznice izdvaja se najkasnije 31. prosinca 2013. Konkretno odobrenje instrumenata projektnih obveznica od strane Upravnog vijeća EIB-a zaključuje se najkasnije do 31. prosinca 2014.
2.
U slučaju okončanja instrumenta podjele rizika za projektne obveznice tijekom tekućeg višegodišnjeg financijskog okvira, sva sredstva s fiducijarnih računa, osim izdvojenih sredstava i sredstava potrebnih za pokriće prihvatljivih troškova i izdataka, vraćaju se u proračunske linije TEN-T i TEN-E.
3.
Po isteku ili otplati instrumenata, sredstva dodijeljena instrumentu podjele rizika za projektne obveznice vraćaju se na pripadajući fiducijarni račun, pod uvjetom da je pokriće rizika dostatno.
(j) Izvješćivanje
Načine godišnjeg izvješćivanja o provedbi instrumenta podjele rizika za projektne obveznice dogovorno utvrđuju Komisija i EIB.
Nadalje, Komisija, uz potporu EIB-a, svakih šest mjeseci podnosi izvješće o provedbi Europskom parlamentu i Vijeću, počevši šest mjeseci nakon potpisivanja sporazuma o suradnji iz članka 6. stavka 1. točke (g).
(k) Praćenje, nadzor i evaluacija
Komisija prati provedbu instrumenta, prema potrebi i putem izravnih nadzora, te vrši provjeru i nadzor u skladu s Uredbom (EZ, Euratom) br. 1605/2002.
EIB upravlja podređenim instrumentima u skladu s vlastitim pravilima i postupcima, uključujući odgovarajuće mjere revizije, nadzora i praćenja. Nadalje, Upravno vijeće EIB-a, u kojem se nalaze predstavnici Komisije i država članica, odobrava svaki podređeni instrument i prati je li upravljanje EIB-om u skladu s njegovim Statutom i općim smjernicama koje je utvrdilo Vijeće guvernera EIB-a.
Komisija i EIB u drugoj polovici 2013. dostavljaju Europskom parlamentu i Vijeću prijelazno izvješće o funkcioniranju pilot instrumenta podjele rizika za projektne obveznice, s ciljem optimizacije modela navedenog instrumenta.
Sveobuhvatna neovisna evaluacija izvršava se u 2015., nakon odobrenja završnih operacija projektnih obveznica. Ona obuhvaća, među ostalim, dodanu vrijednost, aditivnost u usporedbi s drugim instrumentima Unije ili države članice i ostalim postojećim oblicima dugoročnog financiranja duga, postignuti multiplikativni učinak, procjenu uključenih rizika te eventualno izazivanje ili korigiranje učinka distorzije. Evaluacija također obuhvaća utjecaj na financijsku održivost projekata, opseg, uvjete i troškove izdavanja obveznica, utjecaj na šira tržišta obveznica, kao i pitanja glavnog vjerovnika i javne nabave. Ako je moguće, ona uključuje i usporedbu troškova s alternativnim sredstvima financiranja projekata, uključujući bankovne zajmove. Tijekom pilot faze ocjenjuje se svaki odabrani projekt.”
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 11. srpnja 2012.