KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 744/2010
af 18. august 2010
om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1005/2009 om stoffer, der nedbryder ozonlaget, for så vidt angår kritiske anvendelser af haloner
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1005/2009 af 16. september 2009 om stoffer, der nedbryder ozonlaget (1), særlig artikel 13, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Halon 1301, halon 1211 og halon 2402 (i det følgende benævnt »haloner«) er ozonnedbrydende stoffer, som er opført på listen over kontrollerede stoffer i gruppe III i bilag I til forordning (EF) nr. 1005/2009. Produktion af dem i medlemsstaterne har i overensstemmelse med Montrealprotokollen været forbudt siden 1994. Imidlertid er de fortsat tilladt til kritiske anvendelser som anført i bilag VI til forordning (EF) nr. 1005/2009.
(2)
Som krævet i artikel 4, stk. 4, nr. iv), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2037/2000 af 29. juni 2000 om stoffer, der nedbryder ozonlaget (2), har Kommissionen gennemgået forordningens bilag VII. Kommissionen har i den forbindelse vurderet de aktuelle anvendelser af haloner og set på, om der findes og indføres teknisk og økonomisk gennemførlige alternativer eller teknologier, der er acceptable ud fra et miljø- og sundhedssynspunkt (i det følgende benævnt »alternativer«). I mellemtiden er forordning (EF) nr. 2037/2000 blevet erstattet af forordning (EF) nr. 1005/2009, idet bilag VII til forordning (EF) nr. 2037/2000 uændret er blevet til bilag VI til forordning (EF) nr. 1005/2009.
(3)
Gennemgangen har afdækket nogle uoverensstemmelser mellem medlemsstaternes fortolkninger af, hvilke anvendelser af haloner der er kritiske som beskrevet i bilag VI til forordning (EF) nr. 1005/2009. De enkelte anvendelser af haloner bør derfor beskrives mere udførligt med nøje angivelse af udstyrets eller anlæggets kategori, formålet med anvendelsen, typen af halonbrandslukningsudstyr eller -anlæg og halontypen.
(4)
Gennemgangen har også vist, at haloner med få undtagelser ikke længere er nødvendige for at opfylde behovene for brandsikring i nye konstruktioner af udstyr og nye anlæg, og at der nu rutinemæssigt installeres alternativer. Der vil dog fortsat være behov for halonbrandslukkere og -brandslukningsanlæg i visse former for udstyr, som er eller vil blive produceret til eksisterende konstruktioner.
(5)
Gennemgangen har tillige vist, at haloner er under udskiftning eller med tiden vil kunne udskiftes med alternativer til rimelige omkostninger til de fleste brandsikringsformål, uanset om de er indbygget i eksisterende udstyr og anlæg eller i udstyr, der produceres til eksisterende konstruktioner.
(6)
På baggrund af den øgede disponibilitet og indførelse af alternativer er det derfor hensigtsmæssigt for hver anvendelse at fastsætte udløbsdatoer, hvorefter anvendelse af haloner i nyt udstyr og nye anlæg ikke længere udgør en kritisk anvendelse, og installationen af halonbrandslukkere og -brandslukningsanlæg derfor ikke længere er tilladt. I forbindelse med definitionen af »nyt udstyr« og »nye anlæg« bør der tages behørigt hensyn til, i hvilken fase af udstyrets og anlæggets livscyklus konstruktionen af det rum, hvor der er behov for brandbeskyttelse, reelt fastlægges.
(7)
For hver anvendelse er det også hensigtsmæssigt at fastsætte slutdatoer, hvorefter anvendelsen af haloner i brandslukkere og brandslukningsanlæg i alt udstyr og alle anlæg ikke længere udgør en kritisk anvendelse, uanset om de findes i eksisterende udstyr og eksisterende anlæg eller i udstyr, der produceres eller vil blive produceret til eksisterende konstruktioner. Anvendelse af haloner vil derefter ikke længere være tilladt, og alle halonbrandslukkere og -brandslukningsanlæg bør udskiftes, omstilles eller tages ud af brug inden slutdatoen, jf. artikel 13, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1005/2009.
(8)
Udløbsdatoerne bør afpasses efter, om alternativer står til rådighed for nyt udstyr og nye anlæg, og hindringerne for disses indførelse. Om fornødent bør der også afsættes tilstrækkelig tid til at udvikle alternativer, samtidig med at der tilskyndes til at udvikle disse. For luftfartøjer gælder det, at da civil luftfart reguleres på internationalt niveau, bør der tages behørigt hensyn til initiativerne i Organisationen for International Civil Luftfart (ICAO) vedrørende installation og anvendelse af haloner i brandslukkere om bord på luftfartøjer.
(9)
Slutdatoerne bør desuden give tilstrækkelig tid til, at aktiviteterne til erstatning eller omstilling af halonudstyr eller -anlæg kan afsluttes som led i rutinemæssige eller planlagte vedligeholdelses- eller opgraderingsprogrammer uden unødigt at påvirke driften af udstyret eller anlægget og uden at medføre uforholdsmæssigt høje omkostninger. Der bør desuden tages hensyn til det nødvendige tidsrum for at opnå en eventuel certificering, tilladelse eller godkendelse, som kan være påkrævet med henblik på at installere alternativer i det pågældende udstyr eller anlæg.
(10)
For de fleste anvendelser af nyt udstyr og nye anlæg, hvor halonbrandslukkere og -brandslukningsanlæg ikke længere er påkrævet eller ikke længere installeres, bør 2010 fastsættes som udløbsdato. 2011 bør dog fastsættes som udløbsdato for nogle anvendelser i militære køretøjer og luftfartøjer, hvor alternativer nu anses for at være til rådighed, men som ikke er indført i forbindelse med udviklingsprogrammer, der nærmer sig afslutningen, og for hvilke tilpasninger muligvis ikke længere er teknisk og økonomisk gennemførlige. 2014 bør fastsættes som udløbsdato for luftfartøjsmotornaceller og bærbare brandslukningsanvendelser i kabiner, hvilke vil være i overensstemmelse med tidsrammen for ICAO's forventede gennemførelse af en tilsvarende begrænsning. 2018 bør fastsættes som udløbsdato for anvendelser i luftfartøjers lastrum, hvor der endnu ikke er udpeget alternativer, men hvor det med rimelighed kan forventes, at den videre forskning og udvikling vil frembringe alternativer inden denne dato med henblik på installation i nye luftfartøjer, for hvilke der ansøges om typecertificering.
(11)
For mange anvendelser bør der fastsættes slutdatoer mellem 2013 og 2025 alt efter, hvor stor en teknisk og økonomisk udfordring det er at erstatte haloner eller omstille udstyr og anlæg. Disse slutdatoer bør give tilstrækkelig tid til at erstatte halon i forbindelse med rutinemæssige vedligeholdelsesprogrammer for hovedparten af udstyr og anlæg, hvor der nu står alternativer til rådighed. 2030 eller 2035 bør fastsættes som slutdato for nogle anvendelser i militære køretøjer og militære skibe, hvor erstatningen af halon sandsynligvis kun er teknisk og økonomisk gennemførlig som led i en planlagt opgradering af udstyr eller ombygningsprogrammer, og for hvilke yderligere forskning og udvikling kan være påkrævet i nogle medlemsstater med henblik på at verificere alternativernes egnethed.
(12)
For nogle anvendelser i eksisterende militære køretøjer, eksisterende militære overfladeskibe, eksisterende militære ubåde, eksisterende militære luftfartøjer og anvendelser, der er eller vil blive produceret til eksisterende konstruktioner, er der endnu ikke udpeget alternativer. Det kan dog med rimelighed forventes, at en stor del af det pågældende udstyr har nået afslutningen på dets levetid i 2040, eller at der ved yderligere forskning og udvikling er fundet alternativer på det tidspunkt. Derfor bør 2040 fastsættes som en rimelig slutdato for disse anvendelser.
(13)
For brandslukningsanlæg i lastrum, motornaceller og hjælpekraftaggregater om bord på eksisterende civile luftfartøjer eller på dem, der produceres i overensstemmelse med en eksisterende typecertificering, er der endnu heller ikke udpeget alternativer. Derudover vil et betydeligt antal civile luftfartøjer fortsat blive produceret med og være afhængige af haloner til disse anvendelser i en overskuelig fremtid. Selv om det accepteres, at betydelige tekniske, økonomiske og forskriftsmæssige bindinger har indflydelse på erstatningen af haloner til disse anvendelser, er det også hensigtsmæssigt - i lyset af usikkerheden vedrørende disponibiliteten på lang sigt af genvundne haloner og behovet for yderligere forskning og udvikling med henblik på at udpege og udvikle holdbare alternativer - at fastsætte 2040 som en rimelig slutdato.
(14)
Bilag VI, herunder tidsfristerne for udfasning af de kritiske anvendelser, vil blive taget op til overvejelse for at tage højde for den løbende forskning og udvikling af alternativer og nye oplysninger om deres disponibilitet. Endvidere kan der indrømmes fritagelser fra slutdatoer og udløbsdatoer i specifikke tilfælde, hvor det dokumenteres, at der ikke står alternativer til rådighed.
(15)
Forordning (EF) nr. 1005/2009 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(16)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 25, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1005/2009 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag VI til forordning (EF) nr. 1005/2009 affattes som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. august 2010.
32010R0744
L 218/2
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
18.08.2010.
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 744/2010
od 18. kolovoza 2010.
o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1005/2009 Europskog parlamenta i Vijeća o tvarima koje oštećuju ozonski sloj, s obzirom na kritične primjene halona
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 1005/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o tvarima koje oštećuju ozonski sloj (1), a posebno njezin članak 13. stavak 2.,
budući da:
(1)
Halon 1301, halon 1211 i halon 2402 (dalje u tekstu „haloni”) su tvari koje oštećuju ozonski sloj i koje su navedene kao kontrolirane tvari u skupini III. u Prilogu I. Uredbi (EZ) br. 1005/2009. Njihova je proizvodnja u državama članicama zabranjena od 1994., u skladu sa zahtjevima Montrealskog protokola. Međutim, njihovo se korištenje i dalje dopušta za određene kritične primjene kako su navedene u Prilogu VI. Uredbi (EZ) br. 1005/2009.
(2)
U skladu sa zahtjevima iz članka 4. stavka 4. točke iv. Uredbe (EZ) br. 2037/2000 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. lipnja 2000. o tvarima koje oštećuju ozonski sloj (2), Komisija je preispitala Prilog VII. toj Uredbi. U tu je svrhu ocijenila trenutačne primjene halona te raspoloživost i primjene zamjenskih tvari koje su provedive s tehničkog i gospodarskog stajališta, odnosno tehnologije koje su prihvatljive sa stajališta zaštite okoliša i zdravlja (dalje u tekstu „zamjenske tvari”). U međuvremenu je Uredba (EZ) br. 2037/2000 zamijenjena Uredbom (EZ) br. 1005/2009, pri čemu je Prilog VII. Uredbi (EZ) br. 2037/2000 bez ikakvih izmjena postao Prilog VI. Uredbi (EZ) br. 1005/2009.
(3)
Preispitivanjem su među državama članica utvrđene neke razlike u tumačenju primjena halona koje spadaju u kritične primjene kako su opisane u Prilogu VI. Uredbi (EZ) br. 1005/2009. Zato bi svaku primjenu halona trebalo detaljnije opisati, navodeći kategoriju opreme ili objekata, svrhu primjene, vrstu halonskog aparata za gašenje požara i vrstu halona.
(4)
Preispitivanjem je isto tako utvrđeno da, uz nekoliko izuzetaka, haloni više nisu neophodni za ispunjavanje potreba u pogledu protupožarne zaštite kod novih konstrukcijskih rješenja opreme i novih objekata i da je sada uobičajeno ugrađivati zamjenske tvari. Međutim, aparat za gašenje požara i protupožarni sustavi koji sadrže halone i dalje su potrebni kod opreme koja se proizvodi ili će se proizvoditi prema postojećim konstrukcijskim rješenjima.
(5)
Preispitivanjem je isto tako utvrđeno da se haloni zamjenjuju ili da bi se s vremenom mogli zamijeniti zamjenskim tvarima i to uz prihvatljivi trošak kod većine protupožarnih primjena, bilo da se ugrađuju u postojeću opremu i objekte, bilo da se oprema proizvodi prema postojećim konstrukcijskim rješenjima.
(6)
Stoga je primjereno, u svjetlu povećane raspoloživosti i uporabe zamjenskih tvari, za svaku primjenu utvrditi rokove nakon kojih se primjena halona u novoj opremi ili novim objektima više ne bi svrstavala u kritične primjene, pa ugradnja halonskih aparata za gašenje požara ili protupožarnih sustava ne bi bila dopuštena. Pri definiranju „nove opreme” i „novih objekata” trebalo bi uzeti u obzir fazu životnog ciklusa predmetne opreme i objekata u kojoj se koncepcija prostora za koji je potrebna zaštita od požara zaista utvrđuje.
(7)
Isto je tako primjereno za svaku primjenu utvrditi krajnje rokove nakon kojih bi se korištenje halona za aparate za gašenje požara ili protupožarne sustave u svoj opremi i objektima, bilo da se radi o postojećoj opremi i postojećim objektima ili o opremi koja je ili će biti proizvedena prema postojećim konstrukcijskim rješenjima, prestalo smatrati kritičnom primjenom. Prema tome, uporaba halona više ne bi bila dopuštena, a do krajnjeg bi roka sve halonske aparate za gašenje požara i protupožarne sustave trebalo zamijeniti, prilagoditi ili povući iz uporabe, u skladu s člankom 13. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 1005/2009.
(8)
Kod utvrđivanja rokova trebalo bi uzeti u obzir raspoloživost zamjenskih tvari za novu opremu i nove objekte i prepreke za njihovu primjenu. Ako je potrebno, oni bi isto tako trebali osigurati dovoljno vremena za razvijanje zamjenskih tvari i istodobno poticati takav razvoj. Što se tiče zrakoplova, budući da se civilno zrakoplovstvo regulira na međunarodnoj razini, u obzir bi trebalo uzeti inicijative Međunarodne organizacije za civilno zrakoplovstvo (ICAO) koje se odnose na ugradnju i primjenu halona u aparatima za gašenje požara na zrakoplovima.
(9)
Osim toga, ti bi rokovi trebali osigurati dovoljno vremena za aktivnosti vezane uz zamjenu halona ili uz prilagodbe koje treba napraviti u okviru planiranih programa održavanja ili poboljšavanja opreme ili objekata, bez utjecaja na rad predmetne opreme ili objekata i bez stvaranja prekomjernih troškova. Njima bi se također trebalo voditi računa o vremenu potrebnom za dobivanje certifikata, odobrenja ili potvrde potrebnih za uvođenje zamjenskih tvari kod predmetne opreme ili objekata.
(10)
Za većinu primjena vezanih uz novu opremu i nove objekte gdje halonski aparati za gašenje požara i protupožarni sustavi više nisu potrebni ili se više ne ugrađuju, primjereno je kao rok utvrditi 2010. Međutim, 2011. je godinu primjereno utvrditi kao rok za primjenu na nekim vojnim kopnenim vozilima i zrakoplovima za koje se zamjenske tvari sada smatraju raspoloživima, ali koje nisu bile korištene u okviru razvojnih programa koji će uskoro biti završeni i izmjene kojih s tehničkog i gospodarskog stajališta sada možda više nisu izvedive. Primjereno je utvrditi 2014. kao rok za primjenu prijenosnih aparata za gašenje požara u kućištima motora i kabinama zrakoplova, što bi bilo u skladu s vremenskim okvirom za predviđenu provedbu jednakih ograničenja preko ICAO-a. Primjereno je utvrditi 2018. godinu kao rok za primjenu u tovarnom prostoru zrakoplova za koju zamjenske tvari još nisu pronađene ali je razumno očekivati da će nakon daljnjih istraživanja i razvoja do toga roka zamjenske tvari biti dostupne za ugradnju u nove zrakoplove koji se podvrgavaju postupku certifikacije tipa.
(11)
Za mnoge primjene primjereno je utvrditi krajnje rokove između 2013. i 2025. godine, prema razini tehničkog i gospodarskog izazova koji predstavlja zamjena halona ili prilagodba. Ako su zamjenske tvari raspoložive, ti krajnji datumi za većinu opreme i objekata trebali bi osigurati dovoljno vremena za zamjenu halona u okviru programa redovitog održavanja. Primjereno je utvrditi 2030. ili 2035. godinu kao krajnji rok za primjenu u nekim vojnim kopnenim vozilima ili vojnim brodovima za koje je vjerojatno da je zamjena halona izvediva s tehničkog i gospodarskog stajališta samo u okviru planiranog programa poboljšanja ili obnavljanja opreme i za koje u nekim državama članicama za verifikaciju prikladnosti zamjenskih tvari mogu biti potrebna dodatna istraživanja i razvoj.
(12)
Za neke primjene, kao na primjer na postojećim vojnim vozilima, na postojećim površinskim vojnim brodovima, na postojećim vojnim podmornicama, na postojećim vojnim zrakoplovima i na onima koji se proizvode ili će se proizvoditi prema postojećim konstrukcijskim rješenjima, zamjenske tvari još nisu pronađene. Međutim, razumno je očekivati da će do kraja 2040. godine uporabni životni ciklus velikog dijela predmetne opreme završiti ili da će do tada, kao rezultat daljnjih istraživanja i razvoja, biti dostupne zamjenske tvari. Zato je primjereno 2040. godinu utvrditi kao prihvatljivi krajnji rok za te primjene.
(13)
Za protupožarne sustave u tovarnim prostorima, kućištima motora ili pomoćnim agregatima, na postojećim civilnim zrakoplovima i na onima koji se proizvode u skladu s postojećom potvrdom tipa, zamjenske tvari također nisu pronađene. Osim toga, dulje vrijeme će se nastaviti proizvoditi veliki broj civilnih zrakoplova kod kojih će se za te primjene koristiti haloni i koji će o njima ovisiti. Uvažavajući činjenicu da na zamjenu halona za te primjene utječu značajna tehnička, gospodarska i regulatorna ograničenja i s obzirom na nesigurnost u pogledu dugoročne raspoloživosti obnovljenih halona te na dodatna istraživanja i razvoj koji su potrebni za pronalaženje i razvijanje odgovarajućih zamjenskih tvari, kao razumni krajnji rok primjereno je utvrditi 2040.
(14)
Prilog VI., uključujući vremenske okvire za postupno ukidanje kritičnih primjena, stalno će se preispitivati uzimajući u obzir daljnja istraživanja i razvoj zamjenskih tvari kao i nove informacije o njihovoj raspoloživosti. Nadalje, odstupanja od rokova i krajnjih rokova moguće je odobriti u posebnim slučajevima kad se dokaže da zamjenske tvari nisu raspoložive.
(15)
Uredbu (EZ) br. 1005/2009 stoga bi trebalo izmijeniti na odgovarajući način.
(16)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora uspostavljenog člankom 25. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 1005/2009,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Prilog VI. Uredbi (EZ) br. 1005/2009 zamjenjuje se Prilogom ovoj Uredbi.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 18. kolovoza 2010.