RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 60/2012
af 16. januar 2012
om afslutning af den delvise interimsundersøgelse vedrørendeantidumpingforanstaltningerne på importen af ferrosilicium med oprindelse i bl.a. Ruslandi henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1225/2009
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 11, stk. 3,
under henvisning til forslag forelagt af Europa-Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. PROCEDURE
1.1. Gældende foranstaltninger
(1)
Rådet indførte ved forordning (EF) nr. 172/2008 (2) (»den oprindelige forordning«) en endelig antidumpingtold på importen af ferrosilicium med oprindelse i bl.a. Rusland. Foranstaltningerne består i en værditold på 17,8-22,7 %. Den undersøgelse, der førte til denne forordning, vil i det følgende blive benævnt »den oprindelige undersøgelse«.
1.2. Anmodning om en fornyet undersøgelse
(2)
Den 30. november 2009 modtog Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) en anmodning om en delvis interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3 (»interimsundersøgelsen«). Anmodningen var indgivet af en eksporterende producent fra Rusland, Joint Stock Company (JSC) Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant, og dens forretningsmæssigt forbundne virksomhed Joint Stock Company (JSC) Kuznetsk Ferroalloy Works (i det følgende under ét benævnt »ansøgeren«) og var begrænset til en undersøgelse af dumpingaspektet for så vidt angår ansøgeren. Den antidumpingtoldsats, som finder anvendelse på ansøgeren, er på 22,7 %, baseret på ansøgerens dumpingmargen.
(3)
Ansøgeren hævdede i sin anmodning, at de omstændigheder, som lå til grund for de gældende foranstaltninger, har ændret sig, og at disse ændringer er af varig karakter.
(4)
Ansøgeren fremlagde umiddelbare beviser for, at det for så vidt angår ansøgeren ikke længere er nødvendigt at opretholde foranstaltningen på det nuværende niveau for at modvirke dumpingen. Ifølge oplysningerne i anmodningen viser en sammenligning af ansøgerens hjemmemarkedspriser og virksomhedens priser ved eksport til Unionen, at dumpingmargenen tilsyneladende er betydeligt lavere end foranstaltningens nuværende niveau.
1.3. Indledning af undersøgelsen
(5)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en interimsundersøgelse, og indledte en delvis interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3, som var begrænset til at undersøge dumpingaspektet for så vidt angår ansøgeren. Kommissionen offentliggjorde den 27. oktober 2010 en indledningsmeddelelse (»indledningsmeddelelsen«) i Den Europæiske Unions Tidende (3) og indledte derefter en undersøgelse.
1.4. Den pågældende vare og samme vare
(6)
Den vare, der er omfattet af interimsundersøgelsen, er den samme som i den oprindelige undersøgelse, dvs. ferrosilicium, med oprindelse i Rusland, i øjeblikket henhørende under KN-kode 7202 21 00, 7202 29 10 og 7202 29 90.
(7)
Den vare, der fremstilles og sælges i Rusland, og den vare, der eksporteres til Unionen, har samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål, og de betragtes derfor som samme vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
1.5. Berørte parter
(8)
Kommissionen underrettede officielt EU-erhvervsgrenen, ansøgeren og eksportlandets myndigheder om indledningen af interimsundersøgelsen. Interesserede parter fik lejlighed til at fremsætte deres synspunkter skriftligt og til at blive hørt.
(9)
Kommissionen sendte ansøgeren et spørgeskema og modtog en besvarelse inden for den fastsatte frist. Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den fandt nødvendige for at fastslå, om der forekom dumping, og aflagde kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
-
Joint Stock Company JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant (»CHEM«), Chelyabinsk, Rusland
-
Joint Stock Company JSC Kuznetsk Ferroalloy Works (»KF«) Kuznetsk, Rusland,
og
-
RFA International LP (»RFAI«) i Mishawaka, USA og Nieuwdorp Zld, Nederlandene.
1.6. Undersøgelsesperiode
(10)
Undersøgelsen omfattede perioden fra den 1. oktober 2009 til den 30. september 2010 (»den nuværende undersøgelsesperiode« eller »NUP«).
2. DE ÆNDREDE OMSTÆNDIGHEDERS VARIGE KARAKTER
2.1. Indledning
(11)
Som udgangspunkt skal det erindres, at ifølge retspraksis ved EU's domstole (4) har institutionerne, når de vurderer behovet for at fortsætte eksisterende foranstaltninger i en undersøgelse på grundlag grundforordningens artikel 11, stk. 3, vide beføjelser, som omfatter muligheden for at foretage en vurdering af de pågældende eksportørers prispolitik. Det er i denne sammenhæng, at institutionerne skal undersøge ansøgerens argumenter om, hvorfor de nærmere omstændigheder ved den pågældendes situation har ændret sig på en varig måde, der angiveligt begrunder en nedsættelse eller endog afskaffelse af tolden.
(12)
Ansøgeren hævdede, at de ændrede omstændigheder med rimelighed kan anses for at være af varig karakter, og dermed bør foranstaltningernes omfang reduceres, eller de bør helt ophæves for så vidt angår ansøgeren, da det var usandsynligt, at der i den nærmeste fremtid ville forekomme fornyet dumpingimport eller dumpingimport på niveauer svarende til dem, der blev konstateret i den oprindelige undersøgelse.
2.2. Vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt ansøgeren stadig foretog dumping på EU-markedet i NUP (5)
(13)
Inden der tages stilling til ansøgerens forskellige argumenter for den (angiveligt) varige karakter af de (angiveligt) ændrede omstændigheder, vil det være nyttigt først at beskrive institutionernes overvejelser med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt ansøgeren stadig kan have foretaget dumping på EU-markedet i NUP.
2.2.1. Normal værdi
(14)
Med hensyn til fastsættelsen af den normale værdi blev det først fastslået, om virksomhedens samlede hjemmemarkedssalg af samme vare til uafhængige kunder var repræsentativt i forhold til virksomhedens samlede eksportsalg til Unionen. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, anses hjemmemarkedssalget for at være repræsentativt, når det samlede hjemmemarkedssalg udgør mindst 5 % af det samlede salg af den pågældende vare til Unionen. Det konstateredes, at virksomhedens samlede salg af samme vare på hjemmemarkedet var repræsentativt.
(15)
For hver varetype, som virksomheden solgte på sit hjemmemarked, og som konstateredes at være direkte sammenlignelig med den varetype, der solgtes med henblik på eksport til Unionen, blev det undersøgt, om hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for tilstrækkeligt repræsentativt, hvis den samlede salgsmængde på hjemmemarkedet af den pågældende varetype til uafhængige kunder i NUP udgjorde mindst 5 % af den samlede salgsmængde af den sammenlignelige varetype, der blev eksporteret til Unionen.
(16)
Det undersøgtes også, om hjemmemarkedssalget af hver varetype kunne anses for at have fundet sted i normal handel i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 4. Dette blev gjort ved at fastlægge, hvor stor en andel af hjemmemarkedssalget af hver eksporteret type af den pågældende vare til uafhængige kunder på hjemmemarkedet i hver af perioderne, der var fortjenstgivende.
(17)
For de varetyper, hvor over 80 % af salgsmængden på hjemmemarkedet af varetypen lå over produktionsomkostningerne, og den vejede gennemsnitlige salgspris på denne type var lig med eller lå over enhedsproduktionsomkostningerne, blev den normale værdi efter varetype beregnet som et vejet gennemsnit af de faktiske hjemmemarkedspriser for alt salg af den pågældende type, uanset om salget var fortjenstgivende eller ej.
(18)
I de tilfælde, hvor mængden af fortjenstgivende salg af en varetype udgjorde højst 80 % af den samlede salgsmængde for denne varetype, og hvor den vejede gennemsnitspris for denne varetype lå under enhedsproduktionsomkostningerne, blev den normale værdi baseret på den faktiske hjemmemarkedspris, der blev beregnet som et vejet gennemsnit af kun de fortjenstgivende hjemmemarkedssalg for denne varetype i hver af perioderne.
(19)
Hvis hjemmemarkedspriserne for en bestemt varetype solgt af virksomheden ikke kunne anvendes til at fastsætte den normale værdi, måtte denne beregnes, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 3.
(20)
I forbindelse med beregningen af den normale værdi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 3, bygger salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortjeneste på de faktiske oplysninger i forbindelse med virksomhedens produktion og salg i normal handel af samme vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 6, hovedet.
2.2.2. Eksportpris
(21)
Virksomhedens eksportsalg til Unionen foregår via den schweiziske filial af en med virksomheden forretningsmæssigt forbunden virksomhed, RFAI, som i NUP varetog alle importfunktioner i forbindelse med de varer, der overgik til fri omsætning i Unionen, dvs. fungerede som forretningsmæssigt forbundet importør.
(22)
Derfor blev eksportprisen i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 9, fastsat på grundlag af den pris, hvortil de indførte varer første gang blev videresolgt til en uafhængig køber, behørigt justeret for alle de omkostninger, der påløb mellem indførsel og videresalg, samt en rimelig margen til dækning af SA&G-omkostninger og fortjeneste. Da der ikke forelå nye oplysninger fra uafhængige importører om forventet fortjeneste, blev der i den forbindelse gjort brug af samme procentvise fortjeneste som den i den oprindelige undersøgelse anvendte, dvs. 6 %.
(23)
Ansøgeren hævdede, at RFAI bør betragtes som led i den samme økonomiske enhed, og at der derfor ved fastsættelsen af eksportprisen ikke burde have været fratrukket et beløb for SA&G-omkostninger og fortjeneste for RFAI.
(24)
Dette argument må afvises af følgende grunde:
-
De to eksporterende producenter har deres egen eksportsalgsafdeling.
-
RFAI er stærkt involveret i koncernens internationale aktiviteter (kundeservice, logistik og tidsplan for leverancer, indkøb af investeringsgoder og indkøb vigtige råvarer osv.).
-
Den schweiziske filial af RFAI varetager alle de funktioner, der normalt udføres af en forretningsmæssigt forbundet importør i Unionen.
-
RFAI sælger ferrosilicium under eget navn og for egen regning til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen og andre steder.
-
RFAI har en købs- og salgsrelation til de to forretningsmæssigt forbundne russiske producenter KF og CHEM.
-
Hver virksomhed udarbejder sin egen finansielle rapport; der findes ingen konsolideret regnskabsrapport.
-
Hver virksomhed indgiver sin egen selvangivelse til de respektive myndigheder.
Derfor måtte påstanden om, at der ikke burde have været fratrukket et beløb for SG&A og fortjeneste ved beregningen af eksportprisen, afvises. Ansøgerens bemærkninger om dette punkt ved den endelige fremlæggelse af oplysninger vil blive diskuteret nedenfor (punkt 2.3).
(25)
Ansøgeren hævdede også, at der ikke burde foretages fradrag af antidumpingtolden i beregningen af eksportprisen i overensstemmelse med artikel 11, stk. 10, i grundforordningen, eftersom tolden afspejles korrekt i videresalgspriserne og de efterfølgende salgspriser i Unionen. Med hensyn til denne påstand er det i undersøgelsen konstateret, at de vejede gennemsnitlige priser ved videresalg af ferrosilicium i Unionen er steget sammenlignet med priserne i den oprindelige undersøgelse, og de nuværende priser ved videresalg til eksport er i vid udstrækning mere end 22,7 % højere end priserne i den oprindelige undersøgelse. Det kan således konkluderes, at antidumpingtolden er behørigt afspejlet i ansøgerens priser ved videresalg. Som følge heraf kunne denne påstand fra ansøgeren godtages, og ved beregningen af eksportpriserne i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 9, er der ikke foretaget fradrag af antidumpingtolden.
2.2.3. Sammenligning
(26)
Den normale værdi og eksportprisen blev sammenlignet på grundlag af priserne ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning af den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle i transport-, forsikrings-, terminal-, ekspeditions- og kreditomkostninger og provisioner i tilfælde, hvor det var nødvendigt og berettiget, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10.
2.2.4. Dumpingmargen
(27)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11, sammenlignedes den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver varetype med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type af den pågældende vare. Det fremgik af sammenligningen, at der fandt dumping sted.
(28)
Med henblik på beregningen af dumpingmargenen bemærkede institutionerne ligesom i den oprindelige undersøgelse, at CHEM og KF er nært beslægtede. Som i den oprindelige undersøgelse og i overensstemmelse med institutionernes faste praksis, blev der beregnet en enkelt dumpingmargen for hele koncernen. I den hertil anvendte metode i forbindelse med den endelige fremlæggelse af oplysninger blev dumpingbeløbet beregnet for hver enkelt eksporterende producent, før der blev fastlagt en vejet, gennemsnitlig dumpingsats for koncernen som helhed. Det bør bemærkes, at denne metode var anderledes end den metode, der blev anvendt i den oprindelige undersøgelse, hvor dumpingberegningen blev foretaget ved at slå alle relevante data for de producerende enheders hjemmemarkedssalg, produktionsomkostninger, rentabilitet og salg i Unionen sammen. Ansøgeren hævdede, at anvendelsen af denne metode ville være i strid med grundforordningens artikel 11, stk. 9. Dette spørgsmål er taget op nedenfor (punkt 2.3).
2.3. Analyse af bemærkningerne ved den endelige fremlæggelse af oplysninger vedrørende dumpingmargenen i NUP
(29)
Ansøgeren fremsatte en række bemærkninger til visse aspekter af beregningerne f.eks. produktionsomkostninger, SA&G-omkostninger, fortjeneste, normal værdi og korrektioner. Alle disse bemærkninger blev overvejet, og skrivefejl er blevet rettet, hvor dette har været relevant. De endelige resultater er blevet ændret i overensstemmelse hermed.
(30)
Ansøgeren anmodede desuden Kommissionen om at udtrykke dumpingbeløbet på grundlag af en cif-værdi, som ansøgeren selv havde beregnet med henblik på denne undersøgelse, og henviste derfor til grundforordningens artikel 2, stk. 9. Denne påstand var baseret på, at den pris, der angives til toldmyndighederne, er en overførselspris, som måske er den korrekte pris i forbindelse med toldberegning, men som ikke skal anvendes ved beregningen af dumping i antidumpingprocedurer. Denne påstand må afvises, da forskellen mellem eksportprisen og den normale værdi, dvs. dumpingbeløbet, bør angives på samme grundlag som det, der efterfølgende anvendes af toldmyndighederne til at bestemme den told, der skal opkræves. Dette er faktisk cif-værdien som erklæret af ansøgeren over for toldmyndighederne. Derfor blev sidstnævnte anvendt i beregningerne.
(31)
Med hensyn til beregningen af produktionsomkostningerne anfægtede ansøgeren den af Kommissionen anvendte metode til beregning af den normale værdi, som indebar anvendelsen af den gennemsnitlige købspris for et vigtigt omkostningselement ved køb hos en ikke forretningsmæssigt forbundet leverandør i stedet for at anvende den pris, der faktisk er betalt til en forretningsmæssigt forbundet leverandør af samme omkostningselement. Denne påstand må afvises, da den pris, som den forretningsmæssigt forbundne leverandør tog, var betydeligt lavere end prisen for de samme råmaterialer hos en uafhængig leverandør. Denne pris kan derfor ikke betragtes som en almindelig markedspris. Dette omkostningselement bør derfor justeres.
(32)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede ansøgeren, at emballeringsomkostningerne ikke var blevet behandlet ensartet ved sammenligning af eksportpriser og normale værdier. Dette blev undersøgt, og skrivefejl blev rettet, hvor dette var relevant.
(33)
Ansøgeren kommenterede også udelukkelsen af eksporttransaktioner for en bestemt varetype. Salget i Unionen af denne varetype udgjorde mindre end 5 % af ansøgerens salg i Unionen af den pågældende vare i NUP. Denne påstand måtte afvises, da denne varetype ikke var blevet solgt på hjemmemarkedet, og da der ikke var angivet specifikke produktionsomkostninger. Da denne vare var blevet eksporteret til Unionen i lave mængder i NUP, blev det derfor ikke anset for passende at konstruere den normale værdi på grundlag af produktionsomkostningerne for andre varetyper og dermed foretage justeringer for forskelle med hensyn til varetype.
(34)
Desuden fremsatte ansøgeren som forklaret ovenfor detaljerede bemærkninger ved den endelige fremlæggelse af oplysninger, navnlig med hensyn til to vigtige punkter i forbindelse med beregningen af dumpingmargenen, nærmere bestemt: i) spørgsmålet om, hvorvidt CHEM, KF og RFAI udgør én økonomisk enhed (6), og ii) beregningen af et individuelt dumpingbeløb for CHEM på den ene side og KF på den anden side (7).
(35)
For så vidt angår den første påstand, særligt vedrørende de af ansøgeren fremsatte bemærkninger i forbindelse med den endelige fremlæggelse af oplysninger, skal følgende bemærkes.
(36)
Ansøgeren gentog sin påstand om, at de to eksporterende producenter og den forretningsmæssigt forbundne forhandler RFAI er ejet og kontrolleret af de samme begunstigede, og at den derfor ikke havde nogen autonomi og blot må følge instrukserne fra ejerne. Ansøgeren erkendte alle de elementer, der er nævnt i betragtning 24 ovenfor, men var uenig med institutionernes vurdering heraf, da de ifølge ansøgeren ingen indflydelse har på, hvorvidt CHEM, KF og RFAI alle er dele af samme økonomiske enhed.
(37)
Institutionerne afviser ansøgerens bemærkninger. De ovenfor anførte kriterier udgør - især hvis der tages samlet stilling til dem alle - et solidt grundlag for en afvisning af ansøgerens anmodning. Alle de i betragtning 24 ovenfor nævnte elementer tyder på en koncernstruktur, hvori alle virksomheder er særskilte retlige enheder, hvori KF og CHEM fuldt ud varetog en eksporterende producents opgaver (produktion og eksport), mens RFAI hovedsagelig opererer som en forretningsmæssigt forbundet forhandler/importør i Unionen.
(38)
For så vidt angår den anden påstand, er det ikke nødvendigt at tage endelig stilling til dette spørgsmål i forbindelse med denne fornyede undersøgelse. Dette skyldes en kombination af to årsager. For det første ville det, selv om denne påstand blev accepteret (ud over eventuel accept af de krav, som er omhandlet i betragtning 29 ovenfor), stadig blive konkluderet om ansøgeren, at denne havde foretaget dumping på EU-markedet i NUP med en dumpingmargen på ca. 13 %. For det andet er der som forklaret nedenfor på nuværende tidspunkt under alle omstændigheder ikke tilstrækkelig dokumentation for at betragte dumpingmargenen i NUP som varig.
(39)
I sine bemærkninger i forbindelse med den endelige fremlæggelse af oplysninger gjorde EU-erhvervsgrenen gældende, at tolden på ansøgerens varer som følge af den fornyede undersøgelse burde forhøjes, fordi den dumpingmargen, der var konstateret i NUP, var højere end den gældende told - såfremt man antog, at alle ansøgerens påstande vil blive afvist. Da der imidlertid, som forklaret nedenfor, ikke er tilstrækkelig dokumentation for de ændrede omstændigheders varige karakter, er der ikke grundlag for at ændre tolden hverken opad eller nedad.
2.4. Analyse af spørgsmålet om, hvorvidt der er tale om en varig ændring af omstændighederne, som kan begrunde en reducering eller en ophævelse af tolden
(40)
Trods accepten af visse af ansøgerens påstande som beskrevet ovenfor konkluderes det ikke desto mindre, at ansøgeren har foretaget dumping på EU-markedet i NUP med en dumpingmargen på mindst 13 %. Desuden er der som forklaret nedenfor under alle omstændigheder utilstrækkelig dokumentation for, at dumpingmargenen i NUP kan betragtes som varig.
(41)
Ansøgeren byggede sit ræsonnement for, hvorfor der er tale om en varig ændring af omstændighederne, på følgende punkter:
(42)
i)
Ansøgeren henviste først til de strukturelle ændringer i koncernens eksportsalg, som i kombination med udforskningen af nye vækstmarkeder kan have bidraget til højere eksportpriser på ferrosilicium på alle eksportmarkeder, herunder Unionen, i sammenligning med priserne i den oprindelige undersøgelse. Ansøgeren havde imidlertid ikke fremlagt dokumentation for forbindelsen mellem den nye virksomhedsstruktur, udforskningen af nye vækstmarkeder og de højere priser på EU-markedet. Resultaterne af undersøgelsen tydede heller ikke på en sådan forbindelse. Tværtimod, for selv om eksportpriserne klart var højere i NUP end de priser, der konstateredes i undersøgelsesperioden for den oprindelige undersøgelse, har de dog været yderst svingende. F.eks. var forskellen mellem den laveste og den højeste transaktionspris pr. ton for den mest solgte model på EU-markedet i NUP på over 100 %. Tilsvarende prisudsving kunne iagttages på hjemmemarkedet, men prisudviklingen på EU-markedet kunne ikke sammenlignes med prisudviklingen på hjemmemarkedet. Dette gælder også for den tolvmåneders periode, der gik forud for NUP, og som blev grundigt undersøgt i forbindelse med en sideløbende tilbagebetalingsundersøgelse. Tilsyneladende har eksportpriserne blot fulgt de globale markedspriser.
(43)
Efter fremlæggelsen af oplysninger blev lignende argumenter anvendt af ansøgeren. Dog blev der igen ikke fremlagt tilstrækkelig dokumentation. Det konkluderes derfor, at der på nuværende tidspunkt ikke er tilstrækkelig dokumentation for, at disse højere eksportpriser hos ansøgeren er andet end en følge af de fremherskende markedspriser (især på EU-markedet) i NUP. Der er med andre ord ikke tilstrækkelig dokumentation for, at de ændringer, ansøgeren har foretaget i sin virksomheds eksportstruktur var årsagen til disse højere priser, og at disse priser derfor i fremtiden kan forventes at forblive på det samme (eller et højere) niveau. Selv hvis det antages - i modsætning til, hvad ansøgeren hævder - at den nye struktur har gjort koncernen mere effektiv, betyder dette ikke, at virksomhedens eksportpriser til Unionen for fremtiden vil være høje og ikke medføre dumping.
(44)
ii)
For det andet har ansøgeren erklæret, at dens priser ved eksport til andre markeder var på højde med eller endog højere end salgspriserne til Unionen. Der var foretaget betydelige investeringer for bedre at kunne forsyne andre markeder. Således ville en reduktion af antidumpingforanstaltningerne eller en ophævelse af disse for så vidt angår ansøgeren ikke skabe et incitament til at øge eksporten til Unionen og/eller sænke priserne.
(45)
Denne påstand kan imidlertid ikke føre til en ophævelse eller en reduktion af de gældende foranstaltninger. Der mindes om, at ansøgeren - også efter eget udsagn - stadig bedrev dumping i NUP. Desuden har ansøgeren selv understreget, at Unionen forbliver et af virksomhedens traditionelle markeder. Dette bekræftes af den omstændighed, at de mængder, der blev solgt af ansøgeren i Unionen stadig er meget betydelige; hvis man sammenligner salgsmængden med EU's forbrug i undersøgelsesperioden for den oprindelige undersøgelse (8), vil den udgøre en betydelig markedsandel (mellem 5 og 20 % - de nøjagtige tal kan ikke videregives af fortrolighedshensyn).
(46)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede ansøgeren på ny, at de nye markedsmuligheder vil være at finde på andre markeder (Indien, Asien og USA) frem for i Unionen. Ansøgeren fremlagde dog ingen væsentlig dokumentation for sine markedsstrategier. Den dumpingmargin, der stadig eksisterende i NUP, de manglende data vedrørende andre markeder og de svingende eksportsalgspriser på det internationale marked er alle elementer, som ikke støtter denne påstand, og den må derfor afvises.
(47)
iii)
For det tredje er det russiske hjemmemarked med sin betydelige stålproduktion ifølge ansøgeren fortsat et af de vigtigste markeder, og efterspørgslen efter samme vare i Rusland forventes at vokse. Hjemmemarkeds- og eksportpriserne for ferrosilicium ville også vokse langt hurtigere end produktionsomkostningerne. Ansøgeren ville således med sandsynlighed kunne øge sit salg på hjemmemarkedet yderligere, da ydermere den eneste anden russiske producent af ferrosilicium ifølge ansøgeren først og fremmest ville producere til bundent forbrug på grund af en nylig indtruffet ændring af ejerskabet.
(48)
Selv hvis alle disse påstande antages at være holdbare, er det ikke desto mindre tilfældet, at ansøgeren i NUP foretog dumping ved en betydelig margen og til ustabile priser. Som forklaret ovenfor tyder de mængder, der er solgt af ansøgeren til Unionen i NUP, desuden ikke på, at ansøgeren har foretaget en forskydning væk fra dette marked eller har til hensigt at gøre dette i den nærmeste fremtid.
(49)
I sine bemærkninger til fremlæggelsen af oplysninger hævdede sagsøgeren, at den eneste begrundelse fremsat af Kommissionen ved fremlæggelsen, som kunne benægte relevansen af den stigende efterspørgsel på hjemmemarkedet, var vedrørende den konstaterede dumpingmargens betydning. Desuden mente ansøgeren fortsat, at Kommissionen, selv om den anerkendte mange af de vigtigste pointer vedrørende det russiske marked, ikke drager en passende konklusion af disse argumenter.
(50)
Disse påstande må afvises. For det første taler ikke kun undersøgelsesresultaterne vedrørende dumping, men også de konstaterede mængder, imod dette argument. For det andet bemærker institutionerne, at Kommissionen ikke eksplicit har anerkendt, og at der ikke er fremlagt afgørende uafhængige data til støtte for den påstand, at efterspørgslen efter den pågældende vare kan forventes at vokse i Rusland, og at koncernens eksportpriser vil vokse langt hurtigere end produktionsomkostningerne.
(51)
iv)
For det fjerde påpegede ansøgeren, at dens russiske produktionsanlæg for ferrosilicium i årevis har arbejdet på fuld kapacitet, og at den ikke havde planer om at øge sin samlede produktionskapacitet for ferrosilicium inden for en overskuelig fremtid, og at der ikke var tegn på det modsatte.
(52)
Imidlertid er der bemærket en betydelig genopretning af kapaciteten efter den finansielle krise i 2009, og ansøgeren har indberettet en udvidelse af kapaciteten med 10-20 % (af fortrolighedshensyn angivet som interval) sammenlignet med perioden forud for den finansielle krise i 2009.
(53)
Efter fremlæggelsen af oplysninger fremførte ansøgeren, at en sammenligning af produktionskapaciteten efter NUP med produktionskapaciteten i referenceperioden ikke var hensigtsmæssig, da ansøgeren kan have foregrebet den finansielle krise i 2009 og derfor allerede have reduceret produktionskapaciteten. Dette argument kan ikke godtages; der kan konstateres en udvidelse af den indberettede kapacitet med 10-20 % i forhold til 2007 og ikke 2009, hvor kapaciteten var på sit laveste niveau. Desuden kan den finansielle krise i 2009 ikke have påvirket ansøgerens produktionskapacitet for 2007.
2.5. Konklusion: utilstrækkelig dokumentation for de ændrede omstændigheders varige karakter
(54)
Analysen af ansøgerens påstande vedrørende den varige karakter af de ændrede omstændigheder som sammenfattet ovenfor fører til den konklusion, at der på nuværende tidspunkt er utilstrækkelig dokumentation for, at nogen af de ændrede omstændigheder er af varig karakter. Ansøgerens eksportpriser og derfor dens dumpingmargen, vil formentlig fortsat svinge efter især udviklingen for priserne på verdensmarkedet. I det omfang, ansøgeren har påvist ændrede omstændigheder, kan det derfor ikke konkluderes, at disse ændrede omstændigheder viser, at ansøgerens prisadfærd i NUP er af varig karakter. Det konkluderes derfor, at det vil være for tidligt og derfor uberettiget at sænke tolden på nuværende tidspunkt.
3. TILSAGN
(55)
Ansøgeren og dennes forretningsmæssigt forbundne importør har afgivet et pristilsagn i overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 1.
(56)
Undersøgelsen bekræftede, at varens pris er yderst svingende. Som allerede nævnt i betragtning 42 ovenfor blev det konstateret, at ansøgerens salgspriser i Unionen i NUP varierede markant. Varen er derfor ikke egnet til et fast pristilsagn. Selv om eksportøren foreslog en indekseringsordning, var det ikke muligt at etablere en sammenhæng mellem prisudsvingene for den færdige vare og den foreslåede indekseringskilde, navnlig da denne også vedrørte den færdige vare og refererede til priser, der var påvirket af dumpingimport. Derfor blev den foreslåede indeksering ikke anset for relevant.
(57)
Hvad angår virksomhedsspecifikke risici blev det fastslået, at der på grund af den komplekse virksomhedsstruktur, er meget høj risiko for krydskompensation; det betyder, at andre varer end den pågældende vare kan sælges via forhandlere uden for Unionen til en anden forretningsmæssigt forbundet filial i et tredjeland og derefter blive videresolgt til Unionen.
(58)
Da selve produktet findes i forskellige kvaliteter og hovedsageligt indføres i løs form, vil det ikke være muligt for toldmyndighederne at skelne mellem de kemiske specifikationer (der potentielt er underlagt forskellige minimumsimportpriser) uden individuel analyse af hver transaktion, hvilket besværliggør overvågningen meget, og måske endda umuliggør denne.
(59)
Tilsagnet blev derfor afvist.
4. AFSLUTNING AF DEN FORNYEDE UNDERSØGELSE
(60)
I betragtning af undersøgelsesresultaterne vedrørende dumping samt mangelen på dokumentation af de ændrede omstændigheders varige karakter konkluderes det, at JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant og dens forretningsmæssigt forbundne selskab JSC Kuznetsk Ferroalloy Works fortsat bør være underlagt den told, der er fastsat i den oprindelige forordning, dvs. 22,7 % -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Den delvise interimsundersøgelse af antidumpingforanstaltningerne, som i medfør af artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1225/2009 blev indledt vedrørende importen af ferrosilicium med oprindelse i bl.a. Rusland, afsluttes uden ændring af de gældende antidumpingforanstaltninger.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. januar 2012.
32012R0060
L 022/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 60/2012
od 16. siječnja 2012.
o prekidu parcijalne privremene revizije prema članku 11. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 1225/2009 antidampinških mjera koje se primjenjuju na uvoz ferosilicija podrijetlom, između ostalog, iz Rusije
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1) („Osnovna uredba”), a posebno njezin članak 11. stavak 3.,
uzimajući u obzir prijedlog koji je podnijela Komisija nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom,
budući da:
1. POSTUPAK
1.1. Mjere na snazi
(1)
Vijeće je Uredbom (EZ) br. 172/2008 (2) („Izvorna uredba”) uvelo konačnu antidampinšku pristojbu na uvoz ferosilicija podrijetlom, između ostalog, iz Rusije. Mjere se sastoje od pristojbe ad valorem u visini od 17,8 % do 22,7 %. Na ispitni postupak koji je doveo do ove Uredbe upućuje se kao na „izvorni ispitni postupak”.
1.2. Zahtjev za reviziju
(2)
Europska komisija („Komisija”) je 30. studenoga 2009. primila zahtjev za parcijalnom privremenom revizijom prema članku 11. stavku 3. Osnovne uredbe („privremena revizija”). Zahtjev je podnio proizvođač izvoznik iz Rusije, Joint Stock Company (JSC) Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant i njegovo povezano društvo Joint Stock Company (JSC) Kuznetsk Ferroalloy Works (dalje u tekstu zajednički nazvani „podnositelj zahtjeva”), a opseg primjene mu je ograničen na ispitivanje dampinga u mjeri u kojoj se odnosi na podnositelja zahtjeva. Stopa antidampinške pristojbe primjenjiva na podnositelja zahtjeva je 22,7 %, na temelju dampinške marže podnositelja zahtjeva.
(3)
U svom je zahtjevu podnositelj zahtjeva, u mjeri u kojoj se odnosi na podnositelja zahtjeva, tvrdio da su se okolnosti koje su dovele do uvođenja mjera promijenile i da su te promjene trajne prirode.
(4)
Podnositelj zahtjeva dostavio je dokaze prima facie da daljnja primjena mjere na njezinoj trenutačnoj razini više nije potrebna kako bi se uklonio učinak dampinga. Na temelju podataka dostavljenih u zahtjevu, usporedba domaćih cijena podnositelja zahtjeva i njegovih izvoznih cijena u Uniju upućivala je na znatno nižu dampinšku maržu u odnosu na trenutačnu razinu mjere.
1.3. Pokretanje revizije
(5)
Nakon što je, nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom, utvrđeno da postoji dovoljno dokaza za pokretanje privremene revizije, Komisija je odlučila pokrenuti parcijalnu privremenu reviziju u skladu s člankom 11. stavkom 3. Osnovne uredbe, po opsegu ograničenu na ispitivanje dampinga u mjeri u kojoj se odnosi na podnositelja zahtjeva. Komisija je 27. listopada 2010. objavila obavijest o pokretanju postupka u Službenom listu Europske unije (3) (obavijest o pokretanju postupka) te započela ispitni postupak.
1.4. Dotični proizvod i istovjetni proizvod
(6)
Dotični proizvod u sadašnjoj reviziji isti je kao i u početnom ispitnom postupku, odnosno ferosilicij, podrijetlom iz Rusije, trenutačno obuhvaćen oznakama KN 7202 21 00, 7202 29 10 i 7202 29 90.
(7)
Proizvod koji se proizvodi i prodaje u Rusiji i proizvod koji se izvozi u Uniju imaju jednaka osnovna fizička i tehnička svojstva i istu svrhu te se stoga smatraju istovjetnima u smislu članka 1. stavka 4. Osnovne uredbe.
1.5. Dotične stranke
(8)
Komisija je o pokretanju privremene revizije službeno obavijestila industriju Unije, podnositelja zahtjeva i tijela zemlje izvoznice. Zainteresirane stranke imale su priliku izraziti svoje stavove u pisanom obliku i zatražiti raspravu.
(9)
Komisija je podnositelju zahtjeva poslala upitnik i dobila odgovor u roku određenom u tu svrhu. Komisija je tražila i provjerila sve podatke koje je smatrala potrebnima za utvrđivanje dampinga te je obavila posjete radi provjere u poslovnim prostorijama sljedećih trgovačkih društava:
-
Joint Stock Company JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant („CHEM”), Chelyabinsk, Rusija,
-
Joint Stock Company JSC Kuznetsk Ferroalloy Works („KF”), Kuznetsk, Rusija,
i
-
RFA International LP („RFAI”) in Mishawaka, USA & Nieuwdorp Zld, Nizozemska.
1.6. Razdoblje ispitnog postupka
(10)
Ispitni postupak obuhvatio je razdoblje od 1. listopada 2009. do 30. rujna 2010. (razdoblje revizije ispitnog postupka ili „RRIP”).
2. TRAJNA PRIRODA PROMIJENJENIH OKOLNOSTI
2.1. Uvod
(11)
Kao polazište se podsjeća da, na temelju sudske prakse sudova EU-a (4), kod ocjene potrebe za nastavljanjem postojećih mjera u okviru revizije na temelju članka 11. stavka 3. Osnovne uredbe, institucije imaju veliku slobodu odlučivanja, koja uključuje mogućnost procjene politike cijena dotičnog izvoza. U tom smislu nadležne institucije moraju ispitati tvrdnje podnositelja zahtjeva u pogledu razloga zbog kojih su se dotične okolnosti trajno izmijenile te navodno opravdavaju smanjenje ili čak ukidanje pristojbe.
(12)
Podnositelj zahtjeva tvrdio je da bi izmijenjene okolnosti objektivno mogle biti trajne prirode te da bi se stoga razina mjera trebala smanjiti ili bi se mjere u cijelosti trebale staviti izvan snage u mjeri u kojoj se odnose na podnositelja zahtjeva, s obzirom da u bliskoj budućnosti nije vjerojatna ponovna pojava dampinškog uvoza, niti u omjerima usporedivima s razinama koje su utvrđene tijekom početnog ispitnog postupka.
2.2. U pogledu pitanja je li podnositelj zahtjeva još uvijek primjenjivao damping na tržištu EU-a tijekom RRIP-a (5)
(13)
Prije podnošenja odgovora na različite argumente podnositelja zahtjeva o (navodno) trajnoj prirodi (navodno) izmijenjenih okolnosti, korisno je prije svega izložiti razmatranja institucija u pogledu pitanja je li podnositelj zahtjeva još uvijek primjenjivao damping na tržištu EU-a tijekom RRIP-a.
2.2.1. Uobičajena vrijednost
(14)
Za utvrđivanje uobičajene vrijednosti najprije se utvrđivalo je li ukupan opseg domaće prodaje istovjetnog proizvoda trgovačkog društva nezavisnim kupcima reprezentativan u usporedbi s njegovim ukupnim opsegom izvoza u Uniju. U skladu s člankom 2. stavkom 2. osnovne Uredbe, domaća se prodaja smatra reprezentativnom kada ukupni opseg domaće prodaje iznosi najmanje 5 % ukupnog opsega prodaje dotičnog proizvoda u Uniji. Utvrđeno je da je ukupna prodaja, po društvu, istovjetnog proizvoda na domaćem tržištu bila reprezentativna.
(15)
Za svaku vrstu proizvoda koju je prodavalo dotično društvo na domaćem tržištu i za koju je utvrđeno da je izravno usporediva s vrstom proizvoda koja se prodavala za izvoz u Uniju, utvrđivalo se je li domaća prodaja bila dovoljno reprezentativna za potrebe članka 2. stavka 2. osnovne Uredbe. Domaća prodaja konkretne vrste proizvoda smatrala se dovoljno reprezentativnom kada je ukupni opseg te vrste proizvoda prodan na domaćem tržištu nezavisnim kupcima tijekom RIP-a predstavljao najmanje 5 % ukupnog opsega prodaje usporedive vrste proizvoda izvezenog u Uniju.
(16)
Također se ispitivalo može li se za domaću prodaju svake vrste proizvoda smatrati da je izvršena u uobičajenom tijeku trgovine, prema članku 2. stavku 4. osnovne Uredbe. To je učinjeno tako što je utvrđen udio profitabilne prodaje nezavisnim kupcima na domaćem tržištu za svaku izvezenu vrstu dotičnog proizvoda tijekom svakog razdoblja.
(17)
Za one vrste proizvoda kod kojih je po opsegu više od 80 % prodaje na domaćem tržištu bilo iznad troška i kod kojih je ponderirana prosječna prodajna cijena dotične vrste proizvoda bila jednaka ili veća od jediničnog troška proizvodnje, uobičajena vrijednost po vrsti proizvoda izračunana je kao ponderirani prosjek stvarnih domaćih cijena ukupne prodaje dotične vrste proizvoda, bez obzira na to jesu li te prodaje bile profitabilne ili nisu.
(18)
Kada je opseg profitabilne prodaje vrste proizvoda iznosio 80 % ili manje od ukupnog opsega prodaje navedene vrste ili kada je ponderirana prosječna cijena navedene vrste bila niža od troška proizvodnje, uobičajena se vrijednost temeljila na stvarnoj domaćoj cijeni koja je izračunana kao ponderirana prosječna cijena samo profitabilne domaće prodaje navedene vrste tijekom svakog razdoblja.
(19)
Kako se domaće cijene dotične vrste proizvoda koju je prodavalo dotično društvo nisu mogle koristiti radi utvrđivanja uobičajene vrijednosti, uobičajena vrijednost određena je u skladu s člankom 2. stavkom 3. osnovne Uredbe.
(20)
Prilikom određivanja uobičajene vrijednosti prema članku 2. stavku 3. osnovne Uredbe, iznosi prodajnih, općih i administrativnih troškova i dobiti temeljili su se, prema uvodnoj rečenici članka 2. stavka 6. osnovne Uredbe, tj. na stvarnim podacima koji se odnose na proizvodnju i prodaju istovjetnog proizvoda trgovačkog društva u uobičajenom tijeku trgovine.
2.2.2. Izvozna cijena
(21)
Izvoz trgovačkog društva u Uniju vrši se putem švicarske podružnice povezanog društva RFAI koje je tijekom RRIP-a izvršilo sve uvozne radnje u vezi robe koja ulazi u slobodan promet u Uniju, odnosno radnje povezanog uvoznika.
(22)
Izvozna je cijena stoga izračunata u skladu s člankom 2. stavkom 9. osnovne Uredbe, na temelju cijena po kojima su uvezeni proizvodi najprije ponovno prodani nezavisnom kupcu, prilagođenih za sve troškove, nastale između uvoza i ponovne prodaje, kao i za razumne marže za prodajne, opće i administrativne troškove („POA”) i za dobit. U tu svrhu, u nedostatku novih podataka od nezavisnih uvoznika u pogledu nastale dobiti, korištena je stopa dobiti primijenjena tijekom početnog ispitnog postupka, odnosno 6 %.
(23)
Podnositelj zahtjeva je tvrdio da bi se RFAI trebao smatrati dijelom jedinstvenog gospodarskog subjekta te da stoga kod utvrđivanja izvoznih cijena ne smije biti odbitaka u pogledu troškova POA i dobiti društva RFAI.
(24)
Ta se tvrdnja ne može prihvatiti zbog sljedećih razloga:
-
ta dva proizvođača izvoznika imaju vlastite odjele za izvoznu prodaju,
-
RFAI je izrazito uključen u međunarodne aktivnosti dotične grupe (podrška kupcima, logistika i raspored dostava, kupnja osnovnih sredstava i ključnih sirovina itd.),
-
švicarska podružnica društva RFAI obavlja sve funkcije koje uobičajeno obavlja povezani uvoznik u EU-u,
-
RFAI prodaje ferosilicij u svoje ime i za vlastiti račun nepovezanim kupcima u EU-u i drugdje,
-
RFAI ima kupoprodajni odnos s dva povezana ruska proizvođača, društvima KF i CHEM,
-
svako trgovačko društvo izrađuje vlastito financijsko izvješće i ne postoji konsolidirano financijsko izvješće, i
-
svako trgovačko društvo podnosi vlastitu poreznu prijavu odgovarajućim nadležnim tijelima.
U skladu s time, trebalo je odbaciti tvrdnju da ne bi trebalo biti odbitaka u pogledu troškova POA i dobiti kod izračuna izvozne cijene. Komentirati podnositelja zahtjeva u pogledu tog pitanja, u odgovoru na konačnu objavu, nalaze se u nastavku teksta (točka 2.3).
(25)
Podnositelj zahtjeva također je tvrdio da ne bi trebalo biti odbijanja antidampinških pristojba u pogledu izračuna izvozne cijene u skladu s člankom 11. stavkom 10. osnovne Uredbe, s obzirom da je pristojba valjano uključena u preprodajne cijene i naknadne prodajne cijene u Uniji. S obzirom na tu tvrdnju, ispitnim postupkom je utvrđeno da se ponderirani prosjek preprodajne cijene ferosilicija u Uniji povećao u usporedbi s cijenama u početnom ispitnom postupku i da su trenutačne preprodajne izvozne cijene uglavnom za više od 22,7 % iznad takvih cijena iz početnog ispitnog postupka. Stoga se može zaključiti da je antidampinška pristojba valjano uključena u preprodajne cijene podnositelja zahtjeva. Kao rezultat toga tvrdnja podnositelja zahtjeva je prihvaćena i, kod utvrđivanja izračunane izvozne cijene u skladu s člankom 2. stavkom 9. osnovne Uredbe, nije izvršeno odbijanje antidampinških pristojba.
2.2.3. Usporedba
(26)
Uobičajena vrijednost i izvozna cijena uspoređene su s obzirom na cijene franko tvornica. Radi osiguranja primjerene usporedbe između uobičajene vrijednosti i izvozne cijene, učinjene su odgovarajuće prilagodbe za troškove transporta, osiguranja, terminala i manipuliranja, kredita i provizija, kada je to bilo primjereno i opravdano, u skladu s člankom 2. stavkom 10. osnovne Uredbe.
2.2.4. Dampinška marža
(27)
Kao što je predviđeno člankom 2. stavkom 11. osnovne Uredbe, ponderirana prosječna uobičajena vrijednost svake vrste uspoređena je s ponderiranom prosječnom izvoznom cijenom odgovarajuće vrste dotičnog proizvoda. Rezultat je ukazao na prisutnost dampinga.
(28)
Da bi se izračunala dampinška marža, institucije su, kao i u početnom ispitnom postupku naglasile da su CHEM i KF usko povezani. Kao što je to bio slučaj i u početnom ispitnom postupku, i u skladu s uobičajenom praksom institucija, izračunata je jedinstvena dampinška marža za cijelu grupaciju. Pomoću metode korištene za te potrebe u konačnoj objavi, iznos dampinga izračunan je za svakog pojedinačnog proizvođača izvoznika prije utvrđivanja ponderirane prosječne stope dampinga za cijelu grupaciju. Treba naglasiti da je ta metodologija drukčija od metodologije primijenjene u početnom ispitnom postupku, kada je izračun dampinga izvršen objedinjavanjem svih odgovarajućih podataka vezanih uz domaću prodaju, troškove proizvodnje, profitabilnost i rezultate prodaje proizvodnih subjekata u Uniji. Podnositelj zahtjeva je tvrdio da bi primjena te metodologije bila suprotna članku 11. stavku 9. osnovne Uredbe. O tom će pitanju biti više govora dolje (točka 2.3).
2.3. Analiza reakcija na konačnu objavu u pogledu dampinške marže tijekom RRIP-a.
(29)
Podnositelj zahtjeva dostavio je nekoliko komentara o određenim aspektima izračuna kao što su trošak proizvodnje, POA, profitna marža, uobičajena vrijednost i prilagodbe. Svi komentari su uzeti u obzir i administrativne pogreške su, prema potrebi, ispravljene. Konačni su nalazi odgovarajuće promijenjeni.
(30)
Osim toga, podnositelj zahtjeva zatražio je da Komisija izrazi iznos dampinga na temelju vrijednosti CIF koju su samostalno izradili za potrebe ovog ispitnog postupka, time upućujući na članak 2. stavak 9. osnovne Uredbe. Tvrdnja se stoga temeljila na pojašnjenju da je cijena prijavljena carinskim tijelima transferna cijena, koja bi možda mogla biti ispravna cijena za potrebe carine, no ne i cijena koja bi se trebala koristiti kod izračunavanja dampinga u antidampinškom postupku. Ta tvrdnja se stoga mora odbaciti, jer se razlika između izvozne cijene i uobičajene vrijednosti, tj. iznos dampinga, treba izraziti na istoj osnovi kao i ona koju naknadno koriste carinska tijela kako bi utvrdila moguću naplatu pristojba. Zapravo je to CIF vrijednost koju je podnositelj zahtjeva prijavio carinskim tijelima. Slijedom toga, u izračunima je korištena potonja vrijednost.
(31)
S obzirom na izračunavanje troškova proizvodnje, podnositelj zahtjeva doveo je u pitanje pristup Komisije vezan uz korištenje prosječne kupovne cijene glavnih troškovnih stavki od nepovezanog dobavljača, umjesto stvarno plaćene cijene povezanom dobavljaču s obzirom na istu troškovnu stavku kod izračuna uobičajene vrijednosti. Tu tvrdnju treba odbaciti, jer je cijena koju je naplatio povezani dobavljač znatno niža od cijene plaćene za istu sirovinu nezavisnom dobavljaču. Ta se cijena stoga ne može smatrati cijenom na ravnopravnoj osnovi. Slijedom toga se taj element troška mora prilagoditi.
(32)
Nakon objave, podnositelj zahtjeva tvrdio je da troškovi pakiranja nisu dosljedno uzeti u obzir pri usporedbi izvoznih cijena s uobičajenim vrijednostima. To je pitanje istraženo i administrativne pogreške su, prema potrebi, ispravljene.
(33)
Podnositelj zahtjeva ujedno je komentirao izuzimanje izvoza određene vrste proizvoda. Prodaja te vrste proizvoda u Uniji predstavljala je manje od 5 % prodaje podnositelja zahtjeva dotičnog proizvoda u Uniji tijekom RRIP-a. Ta tvrdnja se mora odbaciti s obzirom da na domaćem tržištu nije bilo nikakve prodaje te vrste proizvoda niti su dostavljeni detaljniji troškovi proizvodnje. Budući da je ta vrsta proizvoda izvezena u EU u manjem opsegu tijekom RRIP-a, nije se smatralo primjerenim osloniti se na izračunavanje uobičajene vrijednosti na temelju troškova proizvodnje ostalih vrsta proizvoda, vršeći time prilagodbe u pogledu razlika između proizvoda.
(34)
Osim toga i kako je prethodno objašnjeno, podnositelj zahtjeva je dostavio iscrpne komentare u svojoj reakciji na konačnu objavu, posebno u pogledu dvije važne točke s obzirom na izračunavanje dampinške marže, i to: i. pitanje čine li CHEM, KF i RFAI jedinstveni gospodarski subjekt (6) i ii. izračun pojedinačnog iznosa dampinga za CHEM s jedne strane i KF s druge strane (7).
(35)
S obzirom na prvu tvrdnju, a posebno s obzirom na točke koje je naglasio podnositelj zahtjeva u svojoj reakciji na konačnu objavu, uočeno je sljedeće.
(36)
Podnositelj zahtjeva ponovno je potvrdio svoj stav da su dva proizvođača izvoznika i povezani trgovac RFAI, u konačnici u vlasništvu i pod kontrolom istih korisnika te da stoga ne bi imao samostalnost i jednostavno pratio upute vlasnikâ podnositelja zahtjeva. Potvrdio je sve elemente navedene u prethodnoj uvodnoj izjavi 24., no nije se složio sa spomenutom ocjenom institucija, s obzirom da nemaju potvrdu o tome jesu li su CHEM, KF i RFAI dijelovi jedinstvenog gospodarskog subjekta.
(37)
Institucije su odbacile komentare podnositelja zahtjeva. Prethodno navedeni kriteriji su, pogotovo ako se razmatraju u cjelini, dovoljno utemeljeni da bi opravdali odbacivanje tvrdnje podnositelja zahtjeva. Svi elementi gore navedeni u uvodnoj izjavi 24., ukazuju na strukturu grupacije u kojoj su sva društva posebni pravni subjekti u kojima KF i CHEM vrše cjelovite funkcije proizvođača izvoznika (tj. funkcije proizvodnje i izvoza), dok RFAI djeluje uglavnom kao povezani trgovac/uvoznik u EU-u.
(38)
U pogledu druge tvrdnje, u kontekstu ove revizije ispitnog postupka nije neophodno zauzeti konačno stajalište o ovom pitanju. To proizlazi iz kombinacije dvaju razloga. Prije svega, kada bi se ova tvrdnja prihvatila (uz prihvaćanje, gdje je primjereno, tvrdnji iz prethodne uvodne izjave 29.), svejedno bi podnositelj zahtjeva bio odgovoran za damping na tržištu EU-a, tijekom RRIP-a, po dampinškoj marži od oko 13 %. Zatim, kako je objašnjeno u nastavku, trenutačno u svakom slučaju nema dovoljno dokaza prema kojima bi se dampinška marža tijekom RRIP-a mogla smatrati trajnom.
(39)
U svojoj reakciji na konačnu objavu, industrija Unije tvrdila je da bi se, kao rezultat revizije ispitnog postupka, pristojba na proizvode podnositelja zahtjeva trebala povećati, jer je, pod pretpostavkom da će sve tvrdnje podnositelja zahtjeva biti odbijene, dampinška marža utvrđena tijekom RRIP-a bila viša od primjenjive pristojbe. Međutim, budući da, kako je objašnjeno u nastavku, nema dovoljno dokaza o trajnoj promjeni okolnosti, nema niti opravdanja za promjenu pristojbe, odnosno niti za njezino povećanje niti smanjenje.
2.4. Analiza pitanja postoji li trajna promjena okolnosti koja opravdava smanjenje ili ukidanje pristojbe
(40)
Ipak, usprkos prihvaćanju određenih tvrdnji podnositelja zahtjeva, kako je prethodno opisano, još uvijek se utvrđuje da je odgovoran za damping na tržištu EU-a tijekom RRIP-a, po dampinškoj marži od barem 13 %. Zatim, kako će biti objašnjeno u nastavku, trenutačno u svakom slučaju nema dovoljno dokaza prema kojima bi se dampinška marža tijekom RRIP-a mogla smatrati trajnom.
(41)
Podnositelj zahtjeva je svoje prosuđivanje o tome zašto postoji trajna promjena okolnosti temeljio na sljedećim točkama:
(42)
i. Prvo, podnositelj zahtjeva je naveo promjene u strukturi izvoza grupacije, što je, uz istraživanje novih rastućih tržišta, doprinijelo višim izvoznim cijenama ferosilicija na svim izvoznim tržištima, uključujući i EU, u usporedbi s cijenama tijekom početnog ispitnog postupka. Međutim, podnositelj zahtjeva nije dostavio nikakav valjano argumentiran dokaz kako bi pokazao vezu između nove organizacijske strukture, istraživanja novih rastućih tržišta i viših cijena na tržištu EU-a. Nalazi ispitnog postupka također nisu ukazali na takvu vezu. Naprotiv, iako su cijene izvoza bile jasno više u RRIP-u u usporedbi s cijenama zabilježenima tijekom razdoblja ispitnog postupka u okviru početnog ispitnog postupka, ipak su bile iznimno promjenjive. Na primjer, tijekom RRIP-a, razlika između najniže i najviše cijene transakcije najprodavanijeg modela na tržištu EU-a bila je 100 %. Slična promjenjivost mogla se primijetiti na domaćem tržištu, no kretanje cijena na tržištu EU-a nije bilo usporedivo s kretanjem cijena na domaćem tržištu. To također vrijedi i za 12-mjesečno razdoblje koje je prethodilo RRIP-u, koje je detaljno istraženo u okviru usporednog ispitnog postupka o povratu.Čini se, međutim, da su cijene izvozne prodaje slijedile globalne tržišne cijene.
(43)
Nakon objave, podnositelj zahtjeva koristio je slične argumente. Međutim, ponovno su dostavljeni nedovoljni dokazi. Stoga se zaključuje da trenutačno nema dovoljno dokaza o tome da su navedene povišene izvozne cijene podnositelja zahtjeva bilo što drugo nego posljedica prevladavajućih cijena na tržištu (posebno onih na tržištu EU-a) tijekom RRIP-a. Drugim riječima, nema dovoljno dokaza o tome da su promjene koje je izvršio podnositelj zahtjeva u svojoj organizacijskoj izvoznoj strukturi uzrok navedenih viših cijena, te se stoga može očekivati da će se zadržati na sličnim (ili višim) razinama i ubuduće. Osobito, protivno onome što navodi podnositelj zahtjeva, čak i pretpostavljajući da je grupacija postala učinkovitija zbog nove strukture, to ne znači da će ubuduće njezine izvozne cijene u EU biti visoke i da neće rezultirati dampingom.
(44)
ii. Drugo, podnositelj zahtjeva zatim je izjavio da su njegove izvozne cijene za druga tržišta u skladu s njegovim prodajnim cijenama u Uniji ili da su čak više od njih. Izvršena su znatna ulaganja da bi se bolje opskrbila ostala tržišta. Stoga smanjenje ili ukidanje antidampinških mjera u odnosu na podnositelja zahtjeva ne bi dalo poticaj povećanju izvoza u EU i/ili smanjenje njegovih cijena.
(45)
Međutim, ta tvrdnja ne može dovesti do uklanjanja ili smanjenja mjera na snazi. Podsjeća se da je, čak i prema izjavi samog podnositelja zahtjeva, tijekom RRIP-a još uvijek primjenjivao damping. Nadalje, podnositelj zahtjeva je i sam naglasio da EU ostaje jedno od njegovih tradicionalnih tržišta. To je potvrđeno činjenicom da je opseg koji je prodao podnositelj zahtjeva u EU-u još uvijek vrlo velik; ako se usporedi opseg prodaje s potrošnjom EU-a, tijekom RIP-a u okviru početnog ispitnog postupka (8) , oni bi predstavljali znatan tržišni udio (između 5 i 20 %, točni se iznosi ne mogu objaviti zbog povjerljivosti podataka).
(46)
Nakon objave podnositelj zahtjeva ponovno je naglasio svoj stav da će se nove tržišne mogućnosti javiti na drugim tržištima (Indija, Azija i Sjedinjene Države), a ne u EU-u. Međutim, podnositelj zahtjeva nije dostavio nikakve dostatne dokaze kako bi potkrijepio svoje tržišne strategije. Dampinška marža koja je još uvijek bila prisutna tijekom RRIP-a, nedostatak podataka o drugim tržištima i promjenjivost izvozne prodajne cijene na međunarodnom tržištu su elementi koji ne podržavaju tu tvrdnju koja se, stoga, mora odbaciti.
(47)
iii. Treće, po mišljenju podnositelja zahtjeva, rusko domaće tržište, s velikom proizvodnjom čelika, ostaje jedno od njegovih najvažnijih tržišta, a očekuje se da će potražnja za istovjetnim proizvodom u Rusiji rasti. Domaće i izvozne cijene ferosilicija također će rasti puno brže od troška proizvodnje. Podnositelj zahtjeva bi na taj način vjerojatno povećao prodaju na domaćem tržištu, a i zato jer bi, po mišljenju podnositelja zahtjeva, jedini preostali ruski proizvođač ferosilicija od nedavne promjene vlasništva proizvodio uglavnom za vlastitu potrošnju.
(48)
Čak i ako se pretpostavi da su sve ove tvrdnje istinite, još uvijek ostaje činjenica da je tijekom RRIP-a podnositelj zahtjeva primjenjivao damping uz značajnu maržu i po promjenjivim cijenama. Nadalje, kako je prethodno objašnjeno, opseg koji je prodao podnositelj zahtjeva u EU-u tijekom RRIP-a ne ukazuje na to da se odmakao od tog tržišta niti da namjerava tako postupiti u bliskoj budućnosti.
(49)
U svojim komentarima na objavu, podnositelj zahtjeva potvrdio je da je jedini mogući razlog koji je Komisija predstavila u objavi za poricanje važnosti povećane potražnje na domaćem tržištu značaj utvrđene dampinške marže. Nadalje, podnositelj zahtjeva tvrdi da Komisija, iako je priznala mnoge ključne točke u pogledu ruskog tržišta, ne povlači primjerene zaključke iz tih tvrdnji.
(50)
Te se tvrdnje moraju odbaciti. Prije svega, ne samo nalazi o dampingu, već i nalazi o opsegu govore protiv te tvrdnje. Nadalje, institucije napominju da Komisija nije utvrdila, niti su dostavljeni neovisni podaci koji bi potkrijepili tvrdnju da se očekuje da će potražnja za dotičnim proizvodom u Rusiji porasti i da bi izvozne cijene grupacije trebale rasti mnogo brže od troškova proizvodnje.
(51)
iv. Četvrto, podnositelj zahtjeva je istaknuo da su njegovi proizvodni pogoni ferosilicija u Rusiji radili punim kapacitetom godinama, da nije planirao povećati svoje cjelokupne proizvodne kapacitete ferosilicija u bliskoj budućnosti te da nije bilo naznaka koje bi ukazivale na suprotno.
(52)
Međutim, zabilježen je znatan oporavak kapaciteta nakon financijske krize 2009. i podnositelj zahtjeva je izvijestio o širenju kapaciteta za 10 do 20 % (zbog povjerljivosti podataka naveden je raspon) u usporedbi s razdobljem koje je prethodilo financijskoj krizi 2009.
(53)
Nakon objave, podnositelj zahtjeva tvrdio je da usporedba proizvodnih kapaciteta nakon RRIP-a s onima tijekom razmatranog razdoblja nije primjerena s obzirom da je podnositelj zahtjeva predvidio financijsku krizu 2009. te je stoga već smanjio proizvodne kapacitete. Ta se tvrdnja ne može prihvatiti; širenje tih kapaciteta za 10 do 20 % može se primijetiti u usporedbi s 2007., no ne i 2009. kada su kapaciteti bili na najnižoj razini. Nadalje, financijska kriza 2009. nije još mogla utjecati na proizvodne kapacitete podnositelja zahtjeva 2007.
2.5. Zaključak: nedovoljni dokazi o trajnoj prirodi promijenjenih okolnosti
(54)
Analiza tvrdnji podnositelja zahtjeva u pogledu trajne prirode promijenjenih okolnosti, kako je gore sažeto, dovodi do zaključka da trenutačno nema dovoljno dokaza da su promijenjene okolnosti trajne prirode. Čini se vjerojatnim da će izvozne cijene podnositelja zahtjeva, pa stoga i dampinška marža, dalje varirati prateći, osobito, razvoj cijena na svjetskim tržištima. U mjeri u kojoj je podnositelj zahtjeva ukazao na određene promijenjene okolnosti, ne može se, stoga, smatrati da one prikazuju da je ponašanje podnositelja zahtjeva s obzirom na cijenu tijekom RRIP-a trajne prirode. Stoga se zaključuje da bi bilo preuranjeno i stoga neopravdano u ovom trenutku sniziti pristojbe.
3. PREUZIMANJE OBVEZA
(55)
Podnositelj zahtjeva je zajedno sa svojim povezanim uvoznikom ponudio preuzimanje obveze u vezi cijene u skladu s člankom 8. stavkom 1. osnovne Uredbe.
(56)
Ispitni postupak je potvrdio da je cijena proizvoda vrlo promjenjiva. Kako je već navedeno u prethodnoj uvodnoj izjavi 42., utvrđeno je da su se prodajne cijene podnositelja zahtjeva u Uniji tijekom RRIP-a značajno mijenjale. Proizvod, stoga, nije primjeren za preuzimanje obveza u vezi fiksne cijene. Iako je izvoznik predložio mehanizam indeksacije, nije bilo moguće utvrditi korelaciju između promjene cijene konačnog proizvoda i izvora predložene indeksacije, posebno s obzirom da je ona također vezana uz gotovi proizvod i odnosi se na cijene na koje je izvršen utjecaj putem dampinškog uvoza. Stoga se predložena indeksacija nije smatrala primjerenom.
(57)
U pogledu specifičnih rizika trgovačkog društva, utvrđeno je da je zbog složenosti strukture trgovačkog društva, rizik od unakrsne kompenzacije vrlo visok: ostali proizvodi osim dotičnog proizvoda mogli bi se prodati putem trgovca izvan Unije u drugu povezanu podružnicu u trećoj zemlji te ponovno prodati u Uniju.
(58)
Konačno, budući da sam proizvod može biti različite kvalitete te se uglavnom uvozi u rasutom stanju, carinskim tijelima ne bi bilo moguće razlikovati kemijske specifikacije (koje potencijalno podliježu različitim najnižim uvoznim cijenama) bez pojedinačne analize svake transakcije, što bi otežalo ili čak onemogućilo praćenje.
(59)
Ponude u pogledu preuzimanja obveze stoga su odbačene.
4. PREKID REVIZIJE
(60)
S obzirom na nalaze o dampingu, kao i nedostatak dokazane trajne prirode promijenjenih okolnosti, zaključuje se da JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant i njegovo povezano društvo JSC Kuznetsk Ferroalloy Works i dalje trebaju podlijegati razini pristojbe navedenoj u izvornoj Uredbi, tj. 22,7 %.
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Prekida se parcijalna privremena revizija antidampinških mjera koje se primjenjuju na uvoz ferosilicija podrijetlom, između ostalog, iz Rusije, pokrenuta prema članku 11. stavku 3. Uredbe (EZ) 1225/2009 bez izmjene razine antidampinške mjere na snazi.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 16. siječnja 2012.